Tříděný sběr, svoz, využívání a odstraňování některých nebezpečných složek komunálního odpadu na území hl. m. Prahy\nČ. j.: ÚOHS-S152/2012/VZ-19922/2012/550/GSt\nÚřad pro ochranu hospodářské soutěže příslušný podle § 112 odst. 1 zákona č. 137/2006 Sb., o veřejných zakázkách, ve znění pozdějších předpisů, ve správním řízení zahájeném dne 8. 3. 2012 na návrh z téhož dne, jehož účastníky jsou\n· zadavatel – Hlavní město Praha, IČ 00064581, se sídlem Mariánské nám. 2, 110 01 Praha 1, Staré Město, zastoupené doc. MUDr. Bohuslavem Svobodou, CSc., primátorem,\n· navrhovatel – .A.S.A., spol. s r.o., IČ 45809712, se sídlem Ďáblická 791/89, 182 00 Praha 8, za niž jednají Ing. Petr Vokřál a Ing. Arnošt Kastner, jednatelé,\nve věci veřejné zakázky „Tříděný sběr, svoz, využívání a odstraňování některých nebezpečných složek komunálního odpadu na území hl. m. Prahy“, zadávané v otevřeném řízení, jehož oznámení bylo v informačním systému o veřejných zakázkách uveřejněno dne 28. 12. 2011 pod ev. č. 104206 a v Úředním věstníku Evropské unie uveřejněno dne 5. 1. 2012 pod ev. č. 2012/S 2 – 003138,\nZadavatel – Hlavní město Praha, IČ 00064581, se sídlem Mariánské nám. 2, 110 01 Praha 1 – nedodržel při zadávání veřejné zakázky „Tříděný sběr, svoz, využívání a odstraňování některých nebezpečných složek komunálního odpadu na území hl. m. Prahy“ postup stanovený\na) v ustanovení § 6 zákona č. 137/2006 Sb., o veřejných zakázkách, ve znění pozdějších předpisů, ve spojení s § 56 odst. 7 písm. b) cit. zákona tím, že nejednoznačně a netransparentně definoval způsob prokázání splnění technického kvalifikačního předpokladu specifikovaného v bodu C.7) kapitoly č. 11 zadávací dokumentace, když nebylo zřejmé, jaký doklad v souvislosti s požadavkem na předložení Prohlášení o shodě měli uchazeči předkládat ve svých nabídkách,\nb) v ustanovení § 6 zákona č. 137/2006 Sb., o veřejných zakázkách, ve znění pozdějších předpisů, ve spojení s § 50 odst. 2 cit. zákona tím, že prostřednictvím rozhodnutí o námitkách uchazeče – .A.S.A., spol. s r.o., IČ 45809712, se sídlem Ďáblická 791/89, 182 00 Praha 8 – ze dne 2. 3. 2012 podstatným způsobem změnil zadávací podmínky, čímž nedodržel zásadu transparentnosti zadávacího řízení,\npřičemž tyto postupy mohly podstatně ovlivnit výběr nejvhodnější nabídky a dosud nedošlo k uzavření smlouvy.\nJako opatření k nápravě postupů uvedených ve výroku I. Úřad pro ochranu hospodářské soutěže podle § 118 odst. 1 zákona č. 137/2006 Sb., o veřejných zakázkách, ve znění pozdějších předpisů, ruší předmětné zadávací řízení.\nPodle § 119 odst. 2 zákona č. 137/2006 Sb., o veřejných zakázkách, ve znění pozdějších předpisů, a podle § 1 odst. 1 vyhlášky č. 328/2006 Sb., kterou se stanoví paušální částka nákladů řízení o přezkoumání úkonů zadavatele pro účely zákona o veřejných zakázkách, se zadavateli – Hlavní město Praha, IČ 00064581, se sídlem Mariánské nám. 2, 110 01 Praha 1 – ukládá:\n1. Zadavatel – Hlavní město Praha, IČ 00064581, se sídlem Mariánské nám. 2, 110 01 Praha 1, Staré Město, zastoupené doc. MUDr. Bohuslavem Svobodou, CSc., primátorem (dále jen „zadavatel“), uveřejnil podle zákona č. 137/2006 Sb., o veřejných zakázkách, ve znění pozdějších předpisů (dále jen „zákon“), v informačním systému o veřejných zakázkách dne 28. 12. 2011 pod ev. č. 104206 a v Úředním věstníku Evropské unie dne 5. 1. 2012 pod ev. č. 2012/S 2 – 003138, oznámení otevřeného řízení „Tříděný sběr, svoz, využívání a odstraňování některých nebezpečných složek komunálního odpadu na území hl. m. Prahy“ (dále jen „veřejná zakázka“).\n2. Předmět plnění veřejné zakázky je popsán v bodě 2. kapitoly č. 1 zadávací dokumentace, v němž se mj. uvádí, že „Předmětem plnění veřejné zakázky je tříděný sběr, svoz, využívání a odstraňování některých nebezpečných složek komunálního odpadu (dále jen „nebezpečný odpad“) vymezených v Kapitole č. 3b) zadávací dokumentace, prostřednictvím stabilních sběren nebezpečného odpadu od fyzických osob (dále jen „obyvatel“) na území hl. m. Prahy, využívání sebraných nebezpečných odpadů nebo jejich předání k využívání (zahrnujícímu jejich případnou úpravu), a odpovídající odstranění nebezpečných odpadů nebo jejich předání k odpovídajícímu odstranění, to vše v souladu s § 12, § 16 a § 17 zákona č. 185/2001 Sb., o odpadech a o změně některých dalších zákonů, ve znění pozdějších předpisů (dále jen „zákon o odpadech“). Předmětem plnění veřejné zakázky je i vedení příslušných evidencí o nakládání s nebezpečnými odpady.“\n3. Podle bodu IV.3.4) oznámení o zakázce zadavatel stanovil lhůtu pro podání nabídek do 16. 2. 2012, do 10:00 hodin.\n4. Z protokolu o otevírání obálek s nabídkami ze dne 17. 2. 2012 vyplývá, že zadavatel ve stanovené lhůtě obdržel celkem tři nabídky, včetně nabídky navrhovatele – .A.S.A., spol. s r.o., IČ 45809712, se sídlem Ďáblická 791/89, 182 00 Praha 8, za niž jednají Ing. Petr Vokřál a Ing. Arnošt Kastner, jednatelé (dále jen „navrhovatel“).\n5. Proti zadávacím podmínkám (konkrétně proti požadavku zadavatele na vybavení sběrných nádob záchytnou vanou nebo dvojitým dnem, a dále proti kvalifikačnímu požadavku zadavatele na doložení atestů a prohlášení o shodě ke každému typu druhu sběrných nádob) podal navrhovatel dopisem ze dne 21. 2. 2012 námitky, které zadavatel obdržel téhož dne. Zadavatel po přezkoumání těmto námitkám nevyhověl svým rozhodnutím ze dne 2. 3. 2012, které navrhovatel obdržel téhož dne.\n6. Vzhledem k tomu, že navrhovatel nepovažoval rozhodnutí zadavatele o námitkách ze dne 2. 3. 2012 za učiněné v souladu se zákonem, podal k Úřadu pro ochranu hospodářské soutěže (dále jen „Úřad“) dopisem ze dne 8. 3. 2012 návrh na přezkoumání úkonů zadavatele. Zadavatel obdržel stejnopis návrhu dne 12. 3. 2012.\n7. Úvodem navrhovatel odmítá názor zadavatele vyplývající z rozhodnutí o námitkách ze dne 2. 3. 2012, že navrhovateli nemohla vzniknout újma na jeho právech, neboť se sám vyloučil z možnosti účastnit se zadávacího řízení jako uchazeč tím, že vystupoval jako subdodavatel jiného uchazeče, a tudíž nejsou u navrhovatele naplněny požadavky § 110 odst. 1 zákona. Navrhovatel k uvedenému názoru zadavatele uvádí, že by preferoval možnost ucházet se o veřejnou zakázku samostatně se svou vlastní nabídkou, avšak v důsledku nezákonných a diskriminačních zadávacích podmínek byl nucen se účastnit zadávacího řízení pouze jako subdodavatel, a ne jako uchazeč.\nVybavení sběrných nádob záchytnou vanou nebo dvojitým dnem\n8. Navrhovatel ve svém návrhu rovněž napadá požadavek zadavatele na vybavení sběrných nádob záchytnou vanou nebo dvojitým dnem, který se podle něho váže ke způsobilosti uchazečů a je svou povahou požadavkem na prokázání technických kvalifikačních předpokladů, přičemž mezi kvalifikačními požadavky není výslovně uveden. V důsledku uvedeného je zadávací dokumentace podle navrhovatele v příslušných částech nesrozumitelná a vnitřně rozporná.\n9. Navrhovatel uvádí, že je zásadní rozdíl mezi kvalifikačními předpoklady, které se vztahují ke způsobilosti uchazeče či zájemce splnit předmět veřejné zakázky, a zadávacími podmínkami (a v jejich rámci obchodními podmínkami), které se vztahují k předmětu veřejné zakázky. Navrhovatel dodává, že u uchazeče, který prokáže splnění kvalifikačních předpokladů, nemůže být jeho způsobilost splnit předmět veřejné zakázky zkoumána v rámci posouzení a hodnocení nabídek, což by v důsledku výše uvedeného podle navrhovatele mohlo v daném zadávacím řízení nastat.\n10. Navrhovatel dále uvádí, že z kapitoly č. 11 zadávací dokumentace nevyplývá, že kvalifikaci splní pouze uchazeč, který předloží seznam sběrných nádob vybavených záchytnou vanou, nebo dvojitým dnem, přičemž uvedený požadavek je uveden pouze v rámci specifikace předmětu plnění veřejné zakázky. Uvedená skutečnost by mohla vyústit v situaci, kdy by kvalifikační předpoklady splnil též uchazeč, který by nedisponoval potřebným počtem sběrných nádob vybavených záchytnou vanou nebo dvojitým dnem, přičemž by doložil seznam sběrných nádob včetně všech atestů a prohlášení o shodě. Takový uchazeč by však následně nemohl se svou nabídkou uspět, neboť by jeho nabídka nevyhověla zadávacím podmínkám z důvodu nevyhovujícího technického vybavení uchazeče. Navrhovatel dodává, že v rámci hodnocení je však posuzování technické způsobilosti uchazeče nepřípustné.\n11. V této souvislosti se navrhovatel odvolává na rozhodovací praxi Úřadu, z níž je zřejmé, že precizní zpracování zadávací dokumentace je důležitou částí zadávacího procesu.\n12. Navrhovatel má za to, že zadavatel výše uvedeným neurčitým vymezením požadavků k prokázání splnění technických kvalifikačních předpokladů porušil svou povinnost zakotvenou v § 44 zákona a § 56 odst. 7 zákona a rovněž porušil zásadu transparentnosti definovanou v § 6 zákona.\n13. Navrhovatel nesouhlasí s tvrzením zadavatele, že požadavek, aby sběrné nádoby byly vybaveny záchytnou vanou, nebo dvojitým dnem, je požadavkem týkajícím se zvláštních podmínek na plnění veřejné zakázky v oblasti životního prostředí podle § 44 odst. 10 zákona. Uvedený požadavek podle navrhovatele není ani požadavkem na plnění veřejní zakázky. Navrhovatel dodává, že daný požadavek zadavatele na vlastnosti sběrných nádob zcela zřejmě souvisí s kvalifikací uchazečů, resp. s jejich způsobilostí splnit předmět veřejné zakázky, a tudíž jej nelze stanovit jinak než v souladu s § 56 zákona.\n14. Navrhovatel rovněž poznamenává, že žádný závazný právní předpis nestanoví, že nebezpečné odpady mohou být shromažďovány pouze ve sběrných nádobách vybavených záchytnou vanou nebo dvojitým dnem. Podle navrhovatele závazným právním předpisům mohou vyhovět i sběrné nádoby, které takto vybaveny nejsou, a tudíž je uvedený požadavek zadavatele v rozporu se zákonem a mohl by vést k případné nepřípustné diskriminaci potenciálních uchazečů. Navrhovatel v této souvislosti odkazuje na své příslušné argumenty uvedené v části návrhu týkající se doložení atestů a prohlášení o shodě.\nDoložení atestů a prohlášení o shodě ke každému typu (druhu) sběrných nádob\n15. Navrhovatel dále ve svém návrhu napadá technický kvalifikační předpoklad stanovený zadavatelem v zadávací dokumentaci. Konkrétně se jedná o požadavek zadavatele na předložení seznamu sběrných nádob dle jejich typů (druhů) k zajištění předmětu veřejné zakázky, a to spolu s doložením atestů a prohlášení o shodě ke každému typu (druhu) sběrných nádob.\n16. Navrhovatel argumentuje, že žádný závazný právní předpis nestanoví, že je nutno u sběrných nádob určených ke shromažďování nebezpečných odpadů provádět posouzení shody v souladu se zákonem č. 22/1997 Sb., o technických požadavcích na výrobky a o změně a doplnění některých zákonů, ve znění pozdějších předpisů (dále jen „zákon o technických požadavcích na výrobky“). Navrhovatel dále poznamenává, že žádný závazný právní předpis nestanoví výrobcům nebo dovozcům sběrných nádob povinnost pro tyto nádoby prohlášení o shodě podle zákona o technických požadavcích na výrobky zajistit, a tudíž je otázkou, zda by takové prohlášení vůbec bylo možné získat. Podle informací navrhovatele je možné získat dokument označený jako zpráva o posouzení shody, což však není dokument totožný s prohlášením o shodě podle zákona o technických požadavcích na výrobky, a uchazečům tudíž nemůže být ze zadávací dokumentace zřejmé, zda by zadavatel takový doklad akceptoval. Prohlášení o shodě zřejmě podle navrhovatele nemůže být vůbec získáno.\n17. Podle navrhovatele závazné právní předpisy pak výrobcům nebo dovozcům sběrných nádob neukládají ani povinnost zajistit pro sběrné nádoby atesty. Navrhovatel poznamenává, že pojem „atest“ závazné právní předpisy ve vztahu ke sběrným nádobám na nebezpečné odpady vůbec neznají, a není tedy zřejmé, co přesně měl zadavatel pojmem „atest“ na mysli, a jaký atest by tedy akceptoval jako způsobilý doklad k prokázání splnění kvalifikace. Podle navrhovatele ze zadávací dokumentace není rovněž zřejmé, jaké doklady zadavatel po uchazečích požaduje, a zda by akceptoval i jinak označené doklady. Navrhovatel uvádí, že jelikož závazné právní předpisy výrobcům nebo dovozcům sběrných nádob neukládají povinnost předmětné dokumenty opatřit, mohou tyto osoby od opatření těchto dokumentů z finančních důvodů upustit, neboť opatření těchto dokumentů je úplatné.\n18. Navrhovatel je přesvědčen, že předmětný kvalifikační požadavek zadavatele je v rozporu s § 56 odst. 7 zákona ve spojení s § 50 odst. 3 a § 6 zákona, neboť je neopodstatněný a nepřiměřený ve vztahu k druhu, rozsahu a složitosti veřejné zakázky, a ve svém důsledku mohl odradit řadu potenciálních uchazečů o veřejnou zakázku od podání nabídky a tak ovlivnit výběr nejvhodnější nabídky. Stanovením uvedeného požadavku zadavatel podle navrhovatele zejména porušil zákaz diskriminace a neoprávněně mohl zvýhodnit některé uchazeče, jiné uchazeče oproti tomu z plnění veřejné zakázky mohl vyloučit.\n19. Navrhovatel poukazuje, že ze zadávací dokumentace není zřejmé, zda pro každý druh sběrných nádob musí být doložen jak atest, tak prohlášení o shodě, či zda postačí buď jeden, anebo druhý dokument. Navrhovatel současně uvádí, že ze zadávací dokumentace spíše vyplývá, že platí první varianta, která však není logická, neboť zprávu o posouzení shody i atest lze označit za dokumenty shodné váhy.\n20. Za diskriminační navrhovatel považuje rovněž požadavek zadavatele stanovený v tom smyslu, aby sběrné nádoby měly dvojité dno nebo záchytnou vanu, a současně, aby pro ně bylo vydáno prohlášení o shodě nebo atest. Podle navrhovatele lze veřejnou zakázku řádně plnit i za použití sběrných nádob, pro které nebylo vydáno prohlášení o shodě ani atest, nebo nádob, které nejsou vybaveny záchytnou vanou nebo dvojitým dnem.\n21. Uvedené argumenty podporuje podle navrhovatele i fakt, že nabídku na veřejnou zakázku podali pouze tři uchazeči, přičemž s ohledem na relativně nízkou předpokládanou hodnotu veřejné zakázky (17 mil. Kč za dva roky plnění), a tedy potažmo i objem plnění, by bylo možné předpokládat větší zájem potenciálních uchazečů, a to i menších společností zabývajících se nakládáním s odpady.\n22. Navrhovatel závěrem požaduje, aby Úřad zrušil předmětné zadávací řízení a dále, aby Úřad vydal předběžné opatření, kterým by pozastavil zadávací řízení.\nIII. STANOVISKO ZADAVATELE ZE DNE 19. 3. 2012\n23. Zadavatel uvádí, že navrhovatel podal své námitky proti zadávacím podmínkám vědomě až po skončení lhůty pro podání námitek a domáhá se tak výhradně zrušení zadávacího řízení. Nelze tudíž podle zadavatele přijmout argument navrhovatele, že mu vznikla újma spočívající v tom, že mu byla upřena možnost ucházet se o veřejnou zakázku. Svůj názor zadavatel opírá i o skutečnost, že navrhovatel uzavřel ještě před podáním námitek subdodavatelskou smlouvu, a tudíž sám sobě znemožnil účastnit se zadávacího řízení, neboť podle § 69 odst. 2 zákona dodavatel, který podal nabídku v zadávacím řízení, nesmí být současně subdodavatelem, jehož prostřednictvím jiný dodavatel v tomtéž zadávacím řízení prokazuje kvalifikaci.\n24. V této souvislosti zadavatel cituje § 110 odst. 7 zákona, podle kterého platí, že v námitkách musí být rovněž uvedeno, jaká újma stěžovateli v důsledku domnělého porušení zákona hrozí nebo vznikla a čeho se stěžovatel domáhá. Následně zadavatel cituje § 110 odst. 1 zákona, podle něhož může námitky podat každý dodavatel, který má nebo měl zájem na získání určité veřejné zakázky a kterému v důsledku domnělého porušení zákona úkonem zadavatele hrozí nebo vznikla újma na jeho právech. Vzhledem k uvedenému má zadavatel za to, že navrhovatel nenaplnil jeden z požadavků uvedených v § 110 odst. 1 zákona, a to, že mu nemohla vzniknout újma na jeho právech, neboť svojí účastí v zadávacím řízení v postavení subdodavatele se navrhovatel sám z možnosti účasti v zadávacím řízení jako uchazeč vyloučil a teprve poté podal námitky proti zadávacím podmínkám. Zadavatel dodává, že navrhovatel námitky podal v době, kdy již prokazatelně znal zadávací podmínky, neboť subdodavatelská smlouva byla uzavřena dne 14. 2. 2012, tj. ještě před podáním námitek. Podle zadavatele navrhovateli nemohla vzniknout škoda, neboť se zadávacího řízení účastní, byť jako subdodavatel. Zadavatel považuje za důležité upozornit na skutečnost, že námitky ze dne 2. 3. 2012 byly podány až po otevření obálek a po zveřejnění protokolu o otevírání obálek vč. nabídkových cen (oboje proběhlo dne 17. 2. 2012, přičemž námitky byly podány dne 21. 2. 2012). Motivací pro podání námitek tak podle zadavatele bylo zjištění navrhovatele, že nabídka, v níž se účastní jako subdodavatel, se podle kritéria hodnocení (nejnižší nabídková cena) neumístí na 1. místě.\n25. Zadavatel uvádí, že zadávání veřejných zakázek je jednáním ve sféře soukromého práva, neboť veřejný zadavatel není vůči dodavatelům ve vrchnostenském postavení. V této souvislosti zadavatel cituje § 265 odst. 1 zákona č. 513/1991 Sb., obchodní zákoník, ve znění pozdějších předpisů (dále jen „obchodní zákoník“), podle něhož platí, že „výkon práva, který je v rozporu se zásadami poctivého obchodního styku, nepožívá právní ochrany“. Zadavatel rovněž cituje § 44 odst. 1 obchodního zákoníku, podle kterého platí, že „nekalou soutěží je jednání v hospodářské soutěži nebo v hospodářském styku, které je v rozporu s dobrými mravy soutěže a je způsobilé přivodit újmu jiným soutěžitelů, spotřebitelům nebo dalším zákazníkům. Nekalá soutěž se zakazuje“. Zadavatel připouští, že navrhovatel postupuje z čistě formálního pohledu v mezích zákona, ale důsledkem jeho jednání je využití zákonných prostředků stanovených k ochraně hospodářské soutěže, ke zvýhodnění jiných subjektů v hospodářské soutěži. Zákonným zákazem uzavření smlouvy podle § 111 odst. 5 zákona, popř. na základě předběžného opatření Úřadu, je znemožněno zadavateli uzavřít smlouvu s uchazečem s nejnižší nabídkovou cenou, přičemž současná smlouva je uzavřena do dne 31. 3.2012, a přičemž plnění v současné době je poskytováno společností Pražské služby, a.s., jejímž subdodavatelem je navrhovatel. Navrhovatel tak učinil však vědomě v době, kdy by náprava, i kdyby snad skutečně došlo k pochybení zadavatele, nebyla možná jinak, než zrušením zadávacího řízení, přičemž svými námitkami a podáním k Úřadu procesně prodlužuje zadávací řízení. Podle názoru zadavatele by tedy neměl být připuštěn takový výklad zákona, kdy je přípustné, aby navrhovatel využíval procesní ustanovení zákona tak, že v důsledku svého předpokládaného neúspěchu ve veřejné zakázce dosáhne průtahů a případně i nového vypsání veřejné zakázky. Zadavatel tedy trvá na tom, že navrhovateli nemohla vzniknout žádná újma.\n26. Zadavatel uvádí, že zadávací dokumentaci je nutno chápat jako celek. Zadavatel dále uvádí, že stanovil určité technické podmínky plnění veřejné zakázky ve vztahu ke sběrným nádobám (tj. požadavek zadavatele na vybavení sběrných nádob záchytnou vanou nebo dvojitým dnem), přičemž tyto technické podmínky byly stanoveny s ohledem na bezpečnost nakládání s nebezpečnými odpady, což má svůj podklad v § 44 odst. 10 zákona, podle kterého je zadavatel oprávněn stanovit mj. požadavky týkající se zvláštních podmínek na plnění veřejné zakázky zejména v oblasti životního prostředí. Při stanovení uvedených technických podmínek zadavatel vycházel také z § 39 odst. a) a b) zákona č. 254/2001 Sb., o vodách a o změně některých zákonů (vodní zákon), ve znění pozdějších předpisů, a dále z Evropské dohody o mezinárodní silniční přepravě nebezpečných věcí (dále jen „Dohoda ADR“) – např. kapitola 4.1.1.2 písm. a) a c) přílohy A Dohody ADR.\n27. Zadavatel má za to, že pokud tedy stanovil uvedené technické podmínky plnění veřejné zakázky ve vztahu ke sběrným nádobám na základě výše uvedených právních předpisů, přičemž současně v zadávacích podmínkách požadoval „Seznam sběrných nádob dle jejich typů (druhů), včetně doložení atestů a prohlášení o shodě ke každému typu (druhu) sběrných nádob (kontejneru) určených k zajištění předmětu zakázky, tj. ke sběru, shromažďování a přepravě nebezpečných odpadů“, pak je podle zadavatele logické, že v rámci kvalifikace bude prověřeno, zda tyto sběrné nádoby splňují požadavky zadavatele i uvedených právních předpisů, a není tak podle zadavatele nutno výslovně technické požadavky zadavatele opakovat v požadavcích na kvalifikaci. Zadavatel dodává, že v opačném případě, by musel do části zadávacích podmínek upravujících kvalifikaci kopírovat znovu celé technické podmínky, apod.\n28. Zadavatel uvádí, že požadavek na doložení atestu, resp. prohlášení o shodě, není požadavkem na úroveň kvalifikace, ale na způsob prokázání kvalifikačních předpokladů – § 56 odst. 7 písm. b) zákona. S ohledem na nebezpečnost látek, které budou v kontejnerech uskladněny a převáženy, požadoval zadavatel doklady, ze kterých jasně zjistí, zda vyhovují požadavkům právních předpisů. Zejména atesty mají jasně potvrdit a prokázat splnění požadavků právních předpisů, především požadavků Dohody ADR (v této souvislosti zadavatel odkazuje rovněž na rozhodnutí o námitkách ze dne 2. 3. 2012), neboť bez atestu či prohlášení o shodě nemá jakoukoli možnost zjistit, zda parametry požadované právními předpisy jsou splněny.\n29. Zadavatel odkazuje na část 4 přílohy A Dohody ADR, která stanoví požadavky na obaly, přičemž podle těchto požadavků musí být využity zkonstruované a odzkoušené obaly, které se používají při přepravě nebezpečných věcí. Je tedy nutné, aby společnosti, které nebezpečné věci přebírají a přepravují, používaly vhodné obaly pro přepravu nebezpečných látek.\n30. Zadavatel následně uvádí výtah přílohy A Dohody ADR, přičemž konkrétně cituje kapitolu č. 4.1.1.1., kapitolu č. 4.1.1.2, kapitolu č. 4.1.1.3, kapitolu č. 6.1.3.1, kapitolu č. 6.1.5.1.1, kapitolu č. 6.1.5.1.2, kapitolu č., 6.1.5.1.3, kapitolu č. 6.1.5.1.4, kapitolu č. 6.1.5.1.5 a kapitolu č. 6.5.4.3.\n31. Zadavatel tedy shrnuje, že mimo národních právních předpisů, které byly citovány jak navrhovatelem, tak zadavatelem, rovněž i Dohoda ADR stanoví konkrétní požadavky na obaly nebezpečných látek (v tomto případě kontejnery). Podle přílohy A k Dohodě ADR musí být ke každému konstrukčnímu typu IBC vydán atest. Podle zadavatele je atest požadován Dohodou ADR, přičemž zadavatel uvádí, že připustil možnost prokázat splnění zákonných požadavků, tedy i požadavků ADR, prohlášením shody, neboť tato prohlášení se v praxi rovněž za tímto účelem běžně vydávají. Podle názoru zadavatele, by navrhovatel, jako podnikatel v oblasti s nakládání s odpady, vč. nebezpečných odpadů, tyto požadavky a pojem atest, resp. prohlášení o shodě, měl znát, neboť to odpovídá jeho odbornosti, a v praxi se tyto doklady běžně vydávají. V této souvislosti zadavatel podotýká, že tyto dokumenty byly v nabídce uchazeče Pražské služby, a. s., v níž se navrhovatel účastní jako subdodavatel, kterým je prokazována kvalifikace ve vztahu ke sběrným místům, vč. jejich vybavení kontejnery, navrhovatelem ke kontejnerům doloženy. Pro ilustraci zadavatel v příloze svého vyjádření doložil kopie dokladů z nabídky uchazeče Pražské služby, a. s. Zadavatel dodává, že umožnil alternativní prokázání prohlášením o shodě (se všemi příslušnými právními předpisy).\n32. Závěrem zadavatel uvádí, že námitky i návrh jsou účelové, přičemž se zadavatel domnívá, že nepochybil.\n33. Úřad obdržel návrh navrhovatele dne 8. 3. 2012 a tímto dnem bylo podle § 113 zákona zahájeno správní řízení o přezkoumání úkonů zadavatele.\n35. Zahájení správního řízení oznámil Úřad účastníkům řízení dopisem č. j. ÚOHS-S152/2012/VZ-5572/2012/550/GSt ze dne 3. 4. 2012. Úřad dále účastníkům řízení usnesením č. j. ÚOHS-S152/2012/VZ-5573/2012/550/GSt ze dne 3. 4. 2012 stanovil lhůtu, ve které byli oprávněni navrhovat důkazy a činit jiné návrhy a ve které byli oprávněni vyjádřit svá stanoviska v řízení, a lhůtu, ve které se mohli vyjádřit k podkladům pro rozhodnutí.\n36. Rozhodnutím č. j. ÚOHS-S152/2012/VZ-5574/2012/550/GSt ze dne 3. 4. 2012 o předběžném opatření Úřad ve výroku I. zadavateli nařídil zákaz uzavřít smlouvu v šetřeném zadávacím řízení. Úřad současně předmětným rozhodnutím o předběžném opatření ve výroku II. zamítnul návrh navrhovatele na nařízení předběžného opatření spočívající v pozastavení zadávacího řízení.\n37. Dopisem č. j. ÚOHS-S152/2012/VZ-7085/2012/550/GSt ze dne 1. 6. 2012 v souvislosti s otázkou atestů a prohlášení o shodě Úřad vznesl k subjektu Česká republika – Ministerstvo dopravy, IČ 66003008, se sídlem nábř. Ludvíka Svobody 12, 110 15 Praha 1 (dále jen „Ministerstvo dopravy“) následující dotazy:\na) Kterými národními právními předpisy je upraveno vydávání atestů, prohlášení o shodě, zkušebních protokolů, zpráv o posouzení shody, certifikátů shody, atd., pro shromažďovací prostředky nebezpečných odpadů, v návaznosti na dodržování požadavků na konstrukci a zkoušení těchto shromažďovacích prostředků stanovených Dohodou ADR?\nb) Které národní právní předpisy stanoví výrobcům, dovozcům, příp. jiným subjektům, povinnost zajistit pro shromažďovací prostředky nebezpečných odpadů, příslušné zkušební protokoly, atesty, zprávy o posouzení shody, certifikáty shody, resp. osvědčení, v souvislosti s dodržováním požadavků na konstrukci a zkoušení těchto shromažďovacích prostředků stanovených Dohodou ADR?\nc) Které konkrétní dokumenty lze považovat za Atest a Prohlášení o shodě pro shromažďovací prostředky nebezpečných odpadů v návaznosti na § 5 odst. 1 vyhlášky o podrobnostech nakládání s odpady?\n38. Ministerstvo dopravy se k výše vzneseným dotazům vyjádřilo dopisem ze dne 12. 6. 2012, v němž jsou nejprve úvodem uváděny následující skutečnosti:\n„Tříděný komunální odpad by neměl obsahovat nebezpečné látky ve smyslu Dohody ADR. Běžné sběrně – přepravní nádoby, jejichž výroba, kontrola a zkoušení je v souladu s požadavky příslušných ČSN EN (např. č. 840) na jednotlivé typy těchto nádob (nadzemních a podzemních), lze považovat za vyhovující. Konstrukční typy jsou vyhovující, pokud podle platných norem úspěšně prošly předepsanými zkouškami. Zkoušky mohou být prováděny pouze akreditovanou zkušební laboratoří, která vydává protokol o zkoušení.\nPovinné „Prohlášení o shodě“ náleží do působnosti zákona o technických požadavcích na výrobky. Pokud by nádoby na komunální odpad byly uvedeny na trh podle již dnes neplatného nařízení vlády č. 174/1998 Sb., o technických požadavcích na kosmetické prostředky, ve znění pozdějších předpisů, pak by musel být ve smyslu zákona o technických požadavcích na výrobky v „Prohlášení o shodě“ uveden odkaz na tento zákon. Jinak se v „Prohlášení o shodě“ odkazuje například na normy, případně na protokol o zkouškách či atesty, apod.\nObalové prostředky (obaly, IBC a kontejnery) na odpad, který je klasifikován jako nebezpečný, musí splňovat požadavky vyplývající z mezinárodních předpisů pro přepravu nebezpečných věcí (látek a předmětů), ke kterým Česká republika přistoupila, zejména Dohody ADR. Ministerstvo dopravy jako věcně příslušný orgán zajišťuje v pravidelných dvouletých intervalech uveřejnění novelizované Dohody ADR ve Sbírce mezinárodních smluv.\nMinisterstvo dopravy pověřilo společnost IMET s.r.o., IČ 60469510, se sídlem Kamýcká 234/15, 160 Praha 6 (dále jen „společnost IMET“), a subjekt CIMTO, s.p., IČ 00311391, se sídlem Toužimská 588/70, 197 00 Praha 9 (dále jen „státní podnik CIMTO“), prováděním zkoušek a kontrol obalových prostředků pro přepravu nebezpečných věcí. Zkušební laboratoře jsou akreditovány Českým institutem pro akreditaci, o.p.s., IČ 25677675, se sídlem Olšanská 54/3, 130 00 Praha 3 (dále jen „ČIA“), k provádění příslušných zkoušek podle Dohody ADR, úmluvy RID, předpisu IMDG Code a předpisu IATA DGR a příslušných ČSN. K této činnosti jsou obě společnosti mezinárodně notifikovány v mezinárodních dokumentech k přepravě nebezpečných věcí dopravou silniční, železniční, námořní a leteckou.\nDohoda ADR v části 6 podrobně popisuje provádění schvalovacích a kontrolních zkoušek obalů, IBC a kontejnerů určených k přepravě nebezpečných věcí a ČIA akredituje zkušební laboratoř k provádění předepsaných zkoušek. Zkušební protokol obsahuje výsledky zkoušení zkušebních vzorků akreditované laboratoře. Atest, který na základě zkušebního protokolu vypracuje atestační pracoviště, obsahuje výsledky zkoušení a jejich hodnocení ve vztahu k požadavkům mezinárodního dokumentu, normy či předpisu a termínované povolení k označování atestovaného konstrukčního typu příslušným kódem. Atestační proces je tedy dvoufázový a skládá se z činností zkušebních a posuzovacích.“\nK jednotlivým dotazům vzneseným ze strany Úřadu Ministerstvo dopravy sdělilo následující skutečnosti:\na) „Vydávání atestů, prohlášení o shodě, zkušebních protokolů, atp., je upraveno v Dohodě ADR. Všechny náležitosti zkoušek a následné vydávání zkušebních protokolů a atestů je popsáno v části 6 Dohody ADR. Dohoda ADR platná pro rok 2011 byla uveřejněna ve Sbírce mezinárodních smluv pod číslem 17/2011.\nb) Povinnost odesílatelů a dopravců použít k přepravě pouze certifikované a schválené obaly ukládá Dohoda ADR, resp. č. 111/1994 Sb., o silniční dopravě. Na obalech je skutečnost, že obal byl certifikován, uvedena pomocí UN kódu přiděleného zkušební laboratoří. Přidělený UN kód je uveden v atestu a ve zkušebním protokolu vydaného zkušební laboratoří. Zákon o technických požadavcích na výrobky pak určuje obecné podmínky „Prohlášení o shodě“.\nc) Atest je vrcholovým výsledkem – oficiálním dokumentem, odzkoušení a posouzení výrobku z hlediska jeho funkční způsobilosti z pohledu předepsaných vlastností.\nZkušební protokol je podrobným popisem zkušebního procesu (vzorku, metodiky, průběhu a výsledku zkoušení) realizovaným akreditovanou zkušební laboratoří. Minimální požadavky na obsah zkušebního protokolu jsou uvedeny pro obaly v pododdíle 6.1.5.8.1 Dohody ADR.\nCertifikát je potvrzením výsledku atestace nebo zkoušení, bez podrobností.\nProhlášení o shodě – obecné podmínky určuje zákon o technických požadavcích na výrobky.\nZprávy o posouzení shody, certifikáty shody, různá osvědčení a prohlášení výrobce o shodě bez opory zákona lze brát jen informativně.“\n39. Na základě § 112 a následujících ustanovení zákona Úřad přezkoumal případ ve všech vzájemných souvislostech, a po zhodnocení všech podkladů, zejména dokumentace o veřejné zakázce, vyjádření účastníků řízení, a na základě vlastního zjištění konstatuje, že zadavatel při zadávání veřejné zakázky nepostupoval v souladu se zákonem. Ke svému rozhodnutí uvádí Úřad následující rozhodné skutečnosti.\n40. Podle § 6 zákona je zadavatel povinen při postupu podle tohoto zákona dodržovat zásady transparentnosti, rovného zacházení a zákazu diskriminace.\n41. Podle § 44 odst. 1 zákona je zadávací dokumentace soubor dokumentů, údajů, požadavků a technických podmínek zadavatele vymezujících předmět veřejné zakázky v podrobnostech nezbytných pro zpracování nabídky. Za správnost a úplnost zadávací dokumentace odpovídá zadavatel.\n42. Podle § 44 odst. 10 zákona zadavatel může v zadávacích podmínkách uvést též požadavky týkající se zvláštních podmínek na plnění veřejné zakázky, a to zejména v sociální oblasti, v oblasti zaměstnanosti nebo v oblasti životního prostředí.\n43. Podle § 50 odst. 2 zákona požadavky na prokázání splnění kvalifikace stanoví veřejný zadavatel v oznámení či výzvě o zahájení zadávacího řízení. Podrobná specifikace těchto požadavků může být uvedena v kvalifikační či zadávací dokumentaci.\n44. Podle § 50 odst. 3 zákona je veřejný zadavatel povinen omezit rozsah požadované kvalifikace pouze na informace a doklady bezprostředně související s předmětem veřejné zakázky.\n45. Podle § 56 odst. 2 písm. h) zákona k prokázání splnění technických kvalifikačních předpokladů dodavatele pro plnění veřejné zakázky na služby může veřejný zadavatel požadovat přehled nástrojů či pomůcek, provozních a technických zařízení, které bude mít dodavatel při plnění veřejné zakázky k dispozici.\n46. Podle § 56 odst. 7 zákona ve vztahu k technickým kvalifikačním předpokladům je veřejný zadavatel povinen v oznámení či výzvě o zahájení zadávacího řízení\n47. Podle § 56 odst. 8 zákona platí, že pokud není dodavatel z objektivních důvodů schopen prokázat splnění technických předpokladů způsoby stanovenými podle odstavce 7, je oprávněn je prokázat i jinými rovnocennými doklady, pokud je veřejný zadavatel z objektivních důvodů neodmítne. Pokud je seznam opatření v oblasti řízení z hlediska životního prostředí podle odstavce 2 písm. f) nebo podle odstavce 3 písm. d) svým rozsahem shodný s opatřeními, které je třeba splnit pro vydání certifikátu podle odstavce 5, je veřejný zadavatel povinen tuto formu prokázání technických kvalifikačních předpokladů podle odstavce 5 uznat.\n48. Předmět plnění veřejné zakázky zadavatel vymezil v bodě 2. kapitoly č. 1 zadávací dokumentace, v němž se mj. uvádí, že předmětem plnění veřejné zakázky je tříděný sběr, svoz, využívání a odstraňování některých nebezpečných složek komunálního odpadu vymezených v kapitole č. 3b) zadávací dokumentace. V kapitole č. 3b) zadávací dokumentace zadavatel uvedl následující seznam nebezpečných odpadů: rozpouštědla, kyseliny, zásady, fotochemikálie, pesticidy, zářivky a jiný odpad obsahující rtuť, olej a tuk, barvy, tiskařské barvy, lepidla a pryskyřice obsahující nebezpečné látky, detergenty obsahující nebezpečné látky, jiná nepoužitelná léčiva neuvedená pod číslem 20 01 31, baterie a akumulátory zařazené pod čísly 16 06 01, 16 06 02 nebo pod číslem 16 06 03 a netříděné baterie a akumulátory obsahující tyto baterie.\n49. V kapitole č. 3a) zadávací dokumentace – část ii) Požadavky na obsluhování stabilních sběrných míst včetně sběrných dvorů hl. m. Prahy – zadavatel dále mj. stanovil, že sběrné nádoby (kontejnery) musí být vybaveny záchytnou vanou nebo dvojitým dnem a musí být označeny podle vyhlášky č. 383/2001 Sb.,o podrobnostech nakládání s odpady, ve znění pozdějších předpisů (dále jen „vyhláška o podrobnostech nakládání s odpady“), přičemž označení sběrných nádob musí být odolné vůči nepříznivým meteorologickým podmínkám (slunci, dešti, větru).\n50. Pod písmenem C) kapitoly č. 11 zadávací dokumentace zadavatel definoval technické kvalifikační předpoklady podle § 56 odst. 2 zákona. V bodě C.7) kapitoly č. 11 zadávací dokumentace zadavatel stanovil, že „Technickou způsobilost prokazuje uchazeč: Seznam vlastních sběrných nádob (kontejnerů) dle jejich typů (druhů), k zajištění předmětu zakázky, případně zajištěných jiným způsobem tak, aby s nimi uchazeč mohl ode dne zahájení veřejné zakázky bez omezení disponovat (např. pronajatých, objednaných), dle § 5 odst. 1 vyhlášky č. 383/2001 Sb., o podrobnostech nakládání s odpady, určených k realizaci zakázky, (tj. min. 125 ks sběrných nádob, z toho 10-ti ks záložních), včetně jejich specifikace (např. s popisem zajištění proti úniku odpadů, s popisem specifických úprav, a s předložením oprávnění uchazeče k příslušným sběrným nádobám (právo vlastnické, smluvní vztah nájemní..apod.), (§ 56 odst. 2, písm.h)“.\n51. Zadavatel v bodě C.7) kapitoly č. 11 zadávací dokumentace dále stanovil: „Způsob prokázání: Seznam sběrných nádob dle jejich typů (druhů), včetně doložení Atestů a Prohlášení o shodě ke každému typu (druhu) sběrných nádob (kontejneru) určených k zajištění předmětu zakázky, tj. ke sběru, shromažďování a přepravě nebezpečných odpadů.“\n52. Úřad konstatuje, že ze způsobu prokázání technického kvalifikačního předpokladu, tak jak byl zadavatelem uveden v bodu C.7) kapitoly č. 11 zadávací dokumentace (citace viz bod 51 tohoto rozhodnutí) jednoznačně vyplývá, že zadavatel požadoval dva doklady, a to Atest a Prohlášení o shodě, neboť zadavatel použil spojku „a“. Z dané formulace je dále zřejmé, že oba doklady měly být doloženy ke každému typu (druhu) sběrných nádob (kontejneru) určených k zajištění předmětu veřejné zakázky, přičemž tyto doklady, jak vyplývá z formulace požadavku na prokázání technického kvalifikačního předpokladu z bodu C.7) kapitoly č. 11 zadávací dokumentace(citace viz bod 50 tohoto rozhodnutí), měly být předkládány v návaznosti na § 5 odst. 1 vyhlášky o podrobnostech nakládání s odpady.\n53. Z vyjádření Ministerstva dopravy ze dne 12. 6. 2012 (viz bod 38 tohoto rozhodnutí) však vyplývá, že doklad Prohlášení o shodě náleží do působnosti zákona o technických požadavcích na výrobky, případně do působnosti nařízení vlády č. 174/1998 Sb., o technických požadavcích na kosmetické prostředky, ve znění pozdějších předpisů.\n54. Z dokumentace o veřejné zakázce Úřad zjistil, že jednotliví uchazeči v rámci nabídek v souvislosti s prokazováním splnění kvalifikačního předpokladu podle bodu C.7) kapitoly č. 11 zadávací dokumentace dokládali následující typy dokladů: zkušební protokol, atest, zpráva o posouzení shody, certifikát shody a osvědčení.\n55. Vzhledem k výše uvedenému Úřad konstatuje, že ze zadávací dokumentace není zřejmé, jaký doklad v souvislosti s požadavkem na předložení dokumentu Prohlášení o shodě měli uchazeči v rámci prokazování splnění technického kvalifikačního předpokladu podle bodu C.7) kapitoly č. 11 zadávací dokumentace předkládat ve svých nabídkách, neboť v kontextu § 5 odst. 1 vyhlášky o podrobnostech nakládání s odpady, dokument Prohlášení o shodě není definován. Úřad poznamenává, že z dokumentace o veřejné zakázce vyplývá, že žádný z uchazečů ve své nabídce doklad Prohlášení o shodě tak, jak byl zadavatelem vymezen v zadávací dokumentaci, nepředložil. Uchazeči v rámci svých nabídek předkládali jiné typy dokladů. Nejednoznačnost uvedeného kvalifikačního požadavku zadavatele, resp. nejednoznačnost uvedeného způsobu prokázání technického kvalifikačního předpokladu, dokládá i fakt, že doklad Prohlášení o shodě obecně spadá do působnosti zákona o technických požadavcích na výrobky, což potvrzuje i Ministerstvo dopravy ve svém vyjádření ze dne 12. 6. 2012.\n56. K problematice dokladu Prohlášení o shodě Úřad dále uvádí, že zadavatel v rozhodnutí o námitkách ze dne 2. 3. 2012 v souvislosti s dokládáním Atestů a Prohlášení o shodě mj. uvedl, že: „Zadavatel nadto upozorňuje, že ve smyslu § 56 odst. 8 zákona připustí prokázání splnění požadavků zadavatele (resp. zadavatele a požadavků právních předpisů kladené na dané výrobky) i jiným způsobem, pokud by nebyl některý dodavatel z objektivních důvodů schopen požadované doklady předložit.“ Úřad v této souvislosti uvádí, že z dokumentace o veřejné zakázce však nevyplývá, že by zadavatel podle § 56 odst. 8 zákona připustil prokázání splnění požadavků zadavatele i jiným způsobem, pokud by nebyl některý dodavatel z objektivních důvodů schopen požadované doklady předložit. Úřad konstatuje, že informací, kterou zadavatel uvedl v rozhodnutí o námitkách ze dne 2. 3. 2012, a která se týkala možnosti předkládání Atestů a Prohlášení o shodě i jiným způsobem podle § 56 odst. 8 zákona, zadavatel změnil zadávací podmínky, a to navíc po skončení lhůty pro podání nabídek, přičemž o této změně zadávacích podmínek byl informován pouze navrhovatel. Zbývající uchazeči účastnící se šetřeného zadávacího řízení, ani potenciální dodavatelé, informaci, že je možno prokázat splnění technického kvalifikačního předpokladu v souvislosti s dokládáním Atestů a Prohlášení o shodě i jiným způsobem podle § 56 odst. 8 zákona, neobdrželi. V této souvislosti Úřad poznamenává, že nelze vyloučit, že přísnější nastavení původního kvalifikačního požadavku mohlo některé potenciální zájemce při prvotním úmyslu ucházet se o veřejnou zakázku odradit od podání nabídky.\n57. V této souvislosti Úřad dodává, že potenciální dodavatel musí již ze zadávací dokumentace (resp. z oznámení či výzvy o zahájení zadávacího řízení) znát požadavky zadavatele na kvalifikaci, a rovněž musí znát, kterými doklady, resp. jakým způsobem, bude nutno kvalifikaci prokazovat, neboť řádné a jednoznačné vymezení požadavků na prokázání splnění kvalifikace je s ohledem na dodržení zásady transparentnosti povinností zadavatele. Je nezbytné, aby zadavatel tedy již ve fázi přípravy zadávací dokumentace zvážil, které doklady bude v rámci kvalifikace požadovat, resp., aby zvážil způsob prokázání splnění kvalifikačních předpokladů. Pokud tedy zadavatel zamýšlel při posuzování splnění prokázání technických kvalifikačních předpokladů v případě Prohlášení o shodě a Atestu vzít v úvahu i jiné rovnocenné doklady předkládané uchazeči v nabídkách podle § 56 odst. 8 zákona, byl zadavatel povinen tuto informaci uvést v oznámení o zahájení zadávacího řízení, resp. v zadávací dokumentaci.\n58. Na základě výše uvedených skutečností Úřad konstatuje, že zadavatel nedodržel postup stanovený v § 6 zákona ve spojení s § 56 odst. 7 písm. b) zákona tím, že nejednoznačně a netransparentně definoval způsob prokázání splnění technického kvalifikačního předpokladu specifikovaného v bodu C.7) kapitoly č. 11 zadávací dokumentace, když nebylo zřejmé, jaký doklad v souvislosti s požadavkem na předložení Prohlášení o shodě měli uchazeči předkládat ve svých nabídkách. Tento postup zadavatele mohl podstatně ovlivnit výběr nejvhodnější nabídky, neboť není vyloučeno, že daný nejednoznačně definovaný požadavek na prokázání technického kvalifikačního předpokladu, mohl odradit od podání nabídky i jiné potenciální uchazeče o veřejnou zakázku, kteří by zadavateli mohli předložit výhodnější podmínky. Z uvedených důvodů Úřad rozhodl tak, jak je uvedeno ve výroku I. písm. a) tohoto rozhodnutí.\n59. Současně Úřad konstatuje, že zadavatel nedodržel postup stanovený v § 6 zákona ve spojení s § 50 odst. 2 zákona tím, že prostřednictvím rozhodnutí o námitkách navrhovatele ze dne 2. 3. 2012 podstatným způsobem změnil zadávací podmínky, když v tomto rozhodnutí o námitkách připustil prokázání splnění technického kvalifikačního předpokladu specifikovaného v bodu C.7) kapitoly č. 11 zadávací dokumentace v souvislosti s předkládáním Atestů a Prohlášení o shodě i jiným způsobem podle § 56 odst. 8 zákona, čímž nedodržel zásadu transparentnosti zadávacího řízení. Tento postup přitom mohl podstatně ovlivnit výběr nejvhodnější nabídky, neboť nelze vyloučit, že zadavatel mohl obdržet další nabídky s výhodnějšími podmínkami pro zadavatele, pokud by již z oznámení o zahájení zadávacího řízení či ze zadávací dokumentace bylo zřejmé, že je možno prokázat splnění technického kvalifikačního předpokladu v souvislosti s předkládáním Atestů a Prohlášení o shodě i jiným způsobem podle § 56 odst. 8 zákona. Úřad proto rozhodl tak, jak je uvedeno ve výroku I. písm. b) tohoto rozhodnutí.\n60. Úřad nesouhlasí s názorem navrhovatele, že závazné právní předpisy ve vztahu ke sběrným nádobám na nebezpečné odpady pojem atest vůbec neznají, přičemž uvádí následující.\n61. Podle § 5 odst. 1 vyhlášky o podrobnostech nakládání s odpady mohou jako shromažďovací prostředky nebezpečných odpadů sloužit zejména speciální nádoby, kontejnery, obaly, jímky a nádrže, které splňují technické požadavky kladené na shromažďovací prostředky nebezpečných odpadů touto vyhláškou a které splňují požadavky stanovené zákonem o odpadech, a zvláštními právními předpisy na ochranu životního prostředí a zdraví lidí.\n62. Podle § 24 odst. 1 písm. a) zákona o odpadech, jsou právnické osoby a fyzické osoby oprávněné k podnikání zúčastněné na přepravě odpadů povinny zabezpečit přepravu odpadů v souladu s požadavky stanovenými ve zvláštních právních předpisech. Mezi tyto zvláštní právní předpisy patří mj. i zákon č. 111/1994 Sb., o silniční dopravě, ve znění pozdějších předpisů (dále jen „zákon o silniční dopravě“), a Dohoda ADR, na které zákon o odpadech v této souvislosti odkazuje.\n63. Podle § 22 odst. 2 zákona o silniční dopravě je silniční dopravou dovoleno přepravovat pouze nebezpečné věci vymezené mezinárodní smlouvu, kterou je Česká republika vázána a která byla vyhlášena ve Sbírce zákonů nebo ve Sbírce mezinárodních smluv, a to za podmínek v ní uvedených. V této souvislosti uvedené ustanovení zákona o silniční dopravě odkazuje na Dohodu ADR.\n64. Kompletní znění příloh A a B Dohody ADR se všemi změnami a doplňky, platné od 1. 1. 2011, bylo uveřejněno dne 31. 3. 2011 v anglickém originálu a jeho českém překladu ve Sbírce mezinárodních smluv, částce 9, jako sdělení Ministerstva zahraničních věcí č. 17/2011 Sb.m.s. Uvedenou skutečnost Úřad zjistil z veřejně dostupných informací na internetové adrese:http://www.mdcr.cz/cs/Silnicni_doprava/Nakladni_doprava/adr/Preprava_nebezpecnych_veci.htm.\n65. Úřad konstatuje, že z výše uvedených skutečností vyplývá, že zákon o odpadech i zákon o silniční dopravě, stanovují povinnost zabezpečit přepravu odpadů, resp. nebezpečných odpadů, v souladu s požadavky, které vymezuje Dohoda ADR. Skutečnost, že obalové prostředky (obaly, IBC a kontejnery) na odpad, který je klasifikován jako nebezpečný, musí splňovat požadavky vyplývající z mezinárodních předpisů pro přepravu nebezpečných věcí (látek a předmětů), ke kterým Česká republika přistoupila, zejména Dohody ADR, potvrdilo i Ministerstvo dopravy, které jako věcně příslušný orgán zajišťuje v pravidelných dvouletých intervalech uveřejnění novelizované Dohody ADR ve Sbírce mezinárodních smluv, a které pověřuje subjekty (např. společnost IMET a státní podnik CIMTO) prováděním zkoušek a kontrol obalových prostředků pro přepravu nebezpečných věcí.\n66. Ministerstvo dopravy ve svém vyjádření ze dne 12. 6. 2012 rovněž potvrdilo, že konkrétní provádění schvalovacích a kontrolních zkoušek obalů, IBC a kontejnerů určených k přepravě nebezpečných věcí je podrobně upraveno v části 6 Dohody ADR (část 6 Dohody ADR nese název „Požadavky na konstrukci a zkoušení obalů, velkých nádob pro volně ložené látky (IBC), velkých obalů a cisteren“).\n67. V této souvislosti Úřad poznamenává, že opodstatněnost požadavku zadavatele, vyžadovat atest ke každému typu (druhu) sběrné nádoby má oporu v Dohodě ADR, když např. kapitola 6.1.5.1.2 Dohody ADR, stanoví, že zkouškami musí před použitím úspěšně projít každý konstrukční typ obalu, přičemž jak mj., vyplývá z kapitoly č. 6.5.4.3 Dohody ADR, musí být ke každému konstrukčnímu typu IBC vydán atest s povolením označování sériových výrobků UN kódem.\n68. S ohledem na výše uvedené skutečnosti Úřad konstatuje, že argumenty navrhovatele, které zpochybňují povinnost zajistit pro sběrné nádoby, ve kterých jsou shromažďovány nebezpečné odpady, resp. zpochybňují oprávněnost zadavatele požadovat doložení atestu ke každému typu (druhu) sběrných nádob (kontejneru) určených ke shromažďování nebezpečných odpadů v šetřené veřejné zakázce, za neopodstatněné. V této souvislosti Úřad dodává, že nelze rovněž přijmout argument navrhovatele, že požadavkům závazných právních předpisů mohou vyhovovat i nádoby, pro které nebyl žádný atest vydán, neboť Dohoda ADR, která upravuje požadavky na zkoušky obalů, resp. upravuje rovněž certifikaci, patří rovněž mezi závazné právní předpisy, které je nutno při sběru, shromažďování a přepravě nebezpečného odpadu dodržovat.\n69. Úřad uvádí, že nelze rovněž akceptovat argument navrhovatele týkající se finanční náročnosti pořízení dokumentů, neboť povinnost dopravců používat k přepravě nebezpečných odpadů pouze certifikované a schválené obaly ukládá Dohoda ADR, resp. zákon o silniční dopravě a zákon o odpadech, což vyplývá i z vyjádření Ministerstva dopravy ze dne 12. 6. 2012, a nelze tedy přepravovat nebezpečný odpad v obalech, resp. sběrných nádobách, které nejsou v souladu s uvedenými právními předpisy.\n70. Vzhledem ke všem výše uvedeným skutečnostem Úřad konstatuje, že stanovením požadavku zadavatele na předložení „Atestů ke každému typu (druhu) sběrných nádob (kontejneru) určených k zajištění předmětu zakázky“ nedošlo ze strany zadavatele k porušení zákona § 56 odst. 7 zákona ve spojení s § 50 odst. 3 zákona, neboť povinnost dopravců přepravovat nebezpečný odpad pouze v certifikovaných a schválených obalech vyplývá ze závazných právních předpisů (vyhláška o podrobnostech nakládání s odpady v návaznosti na zákon o odpadech, zákon o silniční dopravě, a Dohoda ADR) a zadavatel byl oprávněn požadovat v rámci kvalifikace příslušný dokument (Atest) související s certifikací obalů (sběrných nádob). Úřad dodává, že uvedený požadavek zadavatele byl přiměřený ve vztahu k druhu, rozsahu a složitosti předmětu veřejné zakázky. Současně Úřad poznamenává, že v daném případě nedošlo ze strany zadavatele k porušení zákazu diskriminace, resp. ke zvýhodnění některého z uchazečů (§ 6 zákona), neboť výše uvedené právní předpisy neumožňují přepravovat nebezpečný odpad v obalech necertifikovaných, tj. v obalech nesplňujících požadavky podle § 5 odst. 1 vyhlášky o podrobnostech nakládání s odpady v návaznosti na zákon o odpadech, zákon o silniční dopravě, a Dohodu ADR. Uchazeči tedy byli povinni ve svých nabídkách dokument Atest doložit podle požadavků zadavatele stanovených v bodě C.7) kapitoly č. 11 zadávací dokumentace.\n71. Z návrhu navrhovatele je zřejmé, že zastává názor, že z kapitoly č. 11 zadávací dokumentace nevyplývá, zda kvalifikaci splní pouze uchazeč, který předloží seznam sběrných nádob vybavených záchytnou vanou, nebo dvojitým dnem, neboť tento požadavek je uveden pouze v rámci specifikace předmětu plnění veřejné zakázky.\n72. Úřad konstatuje, že se neztotožňuje s uvedeným argumentem navrhovatele, přičemž uvádí následující. Z bodu C.7) kapitoly č. 11 zadávací dokumentace jednoznačně a srozumitelně vyplývá, že prokazování technické způsobilosti uchazeče se týká sběrných nádob (kontejnerů), které slouží k zajištění předmětu zakázky, a které jsou určeny k realizaci zakázky. Tuto skutečnost potvrzuje i fakt, že zadavatel v bodě C.7) kapitoly č. 11 zadávací dokumentace definoval, že uchazeči měli předložit seznam sběrných nádob určených k zajištění předmětu zakázky, tj. ke sběru, shromažďování a přepravě nebezpečných odpadů.\n73. Z uvedených zadávacích podmínek je tedy zcela zřejmé, že technický kvalifikační předpoklad podle § 56 odst. 2 písm. h) zákona stanovený zadavatelem v bodě C.7) kapitoly č. 11 zadávací dokumentace se nemůže vztahovat k jiným sběrným nádobám (kontejnerům) než k těm, které jsou určeny k realizaci veřejné zakázky a k zajištění předmětu plnění, přičemž požadavkem na zajištění předmětu plnění je i vybavenost sběrných nádob (kontejnerů) záchytnou vanou nebo dvojitým dnem.\n74. K tvrzení navrhovatele, že požadavek zadavatele, aby sběrné nádoby byly vybaveny záchytnou vanou, nebo dvojitým dnem souvisí s kvalifikací uchazečů a nelze jej stanovit jinak než v souladu s § 56 zákona, přičemž se nejedná o požadavek týkající se zvláštních podmínek na plnění veřejné zakázky v oblasti životního prostředí podle § 44 odst. 10 zákona, Úřad konstatuje, že otázka zařazení požadavku zadavatele na vybavení sběrných nádob záchytnou vanou nebo dvojitým dnem mezi požadavek týkající se zvláštních podmínek na plnění veřejné zakázky podle § 44 odst. 10 zákona, nebo mezi kvalifikační požadavek podle § 50 odst. 2 zákona není v daném případě podstatná. Zadavatel totiž jednoznačně zařadil požadavek na vybavení sběrných nádob záchytnou vanou nebo dvojitým dnem i mezi technické kvalifikační předpoklady, a to podle § 56 odst. 2 písm. h) zákona, když z bodu C.7) kapitoly č. 11 zadávací dokumentace jednoznačně vyplývá, že prokazování technické způsobilosti uchazeče se týká sběrných nádob (kontejnerů), které slouží k zajištění předmětu zakázky, a které jsou určeny k realizaci zakázky.\n75. Úřad uvádí, že ust. § 5 odst. 1 vyhlášky o podrobnostech nakládání s odpady stanoví, že jako shromažďovací prostředky nebezpečných odpadů mohou sloužit zejména speciální nádoby, kontejnery, obaly, jímky a nádrže, které splňují technické požadavky kladené na shromažďovací prostředky nebezpečných odpadů touto vyhláškou a které splňují požadavky stanovené zákonem o odpadech, a zvláštními právními předpisy na ochranu životního prostředí a zdraví lidí. Úřad dodává, že těmito zvláštními předpisy, na které uvedená vyhláška příkladmo odkazuje, jsou: vodní zákon, zákon č. 258/2000 Sb., o ochraně veřejného zdraví a o změně některých souvisejících zákonů, ve znění pozdějších předpisů, a zákon č. 309/1991 Sb., o ochraně ovzduší před znečišťujícími látkami (zákon o ovzduší), ve znění pozdějších předpisů.\n76. Z výše uvedeného vyplývá, že vzhledem k tomu, že předmětem plnění veřejné zakázky je nakládání s některými nebezpečnými složkami komunálního odpadu (konkrétně předmět plnění viz body 2 a 48 tohoto rozhodnutí), je nutno dodržet rovněž právní předpisy související s ochranou životního prostředí. Úřad dodává, že na požadavek zadavatele na vybavení sběrných nádob záchytnou vanou nebo dvojitým dnem tak, jak byl zadavatelem definován v zadávací dokumentaci lze tedy pohlížet i jako na požadavek, který se týká zvláštních podmínek na plnění veřejné zakázky, a to v oblasti životního prostředí. Zadavatel však stanovil, že uvedený požadavek musí být prokázán i v rámci technických kvalifikačních předpokladů podle § 56 odst. 2 písm. h) zákona.\n77. K argumentu navrhovatele, podle něhož žádný právní předpis nestanoví, že nebezpečné odpady mohou být shromažďovány pouze ve sběrných nádobách vybavených dvojitým dnem či záchytnou vanou Úřad uvádí následující. Sběrné nádoby vybavené dvojitým dnem či záchytnou vanou, patří mezi obaly, které jsou certifikovány, a které lze využívat ke sběru, shromažďování a přepravě nebezpečných odpadů. V této souvislosti Úřad poznamenává, že konkrétní vymezení předmětu veřejné zakázky prostřednictvím technických parametrů je v kompetenci zadavatele. V případě, že zadavatel požaduje přepravu nebezpečného odpadu je přitom pochopitelný požadavek, aby tento odpad byl převážen v bezpečných sběrných nádobách, přičemž nádoby vybavené dvojitým dnem nebo záchytnou vanou lze chápat jako pojistný prvek při havárii a tím i prvkem zvyšujícím bezpečnost nádoby. Úřad tedy konstatuje, že vzhledem k bezpečnosti při nakládání s nebezpečnými odpady a vzhledem k ochraně životního prostředí při realizaci veřejné zakázky, lze požadavek zadavatele na vybavení sběrných nádobách dvojitým dnem či záchytnou vanou považovat za opodstatněný. Je zřejmé, že sběrné nádoby takto vybavené jsou z hlediska bezpečnosti při manipulaci s nebezpečnými odpady a z hlediska ochrany životního prostředí adekvátnější než sběrné nádoby, které dvojitým dnem či záchytnou vanou vybaveny nejsou.\n78. S ohledem na výše uvedené Úřad konstatuje, že při vymezení požadavku na vybavení sběrných nádob záchytnou vanou nebo dvojitým dnem, nedošlo ze strany zadavatele k porušení § 44 a § 56 odst. 7 zákona, neboť z dokumentace o veřejné zakázce srozumitelně vyplývá, že uchazeči měli předložit seznam sběrných nádob, přičemž se jednalo o sběrné nádoby určené k realizaci veřejné zakázky a k zajištění předmětu veřejné zakázky, a tudíž bylo povinností uchazečů předložit seznam sběrných nádob vybavených tak, jak zadavatel požadoval v zadávací dokumentaci. V této souvislosti Úřad dále konstatuje, že ze strany zadavatele při vymezení požadavku na vybavení sběrných nádob záchytnou vanou nebo dvojitým dnem, nedošlo k porušení zásady transparentnosti podle § 6 zákona, neboť technický kvalifikační předpoklad stanovený v bodu C.7) kapitoly č. 11 zadávací dokumentace nelze vykládat jiným způsobem, než že jsou uchazeči povinni předložit seznam sběrných nádob splňujících požadavek na vybavenost záchytnou vanou nebo dvojitým dnem.\nK oprávněnosti podání návrhu\n79. K argumentům zadavatele týkajícím se oprávněnosti podání návrhu navrhovatele, Úřad uvádí následující.\n80. Podle § 110 odst. 1 zákona při zadávání nadlimitních a podlimitních veřejných zakázek či v soutěži o návrh může kterýkoliv dodavatel, který má nebo měl zájem na získání určité veřejné zakázky a kterému v důsledku domnělého porušení zákona úkonem zadavatele hrozí nebo vznikla újma na jeho právech (dále jen „stěžovatel“), zadavateli podat zdůvodněné námitky.\n81. Podle § 110 odst. 3 zákona námitky proti zadávacím podmínkám musí stěžovatel doručit zadavateli nejpozději do 5 dnů od skončení lhůty pro podání nabídek.\n82. Podle § 110 odst. 7 zákona se námitky podávají písemně. V námitkách musí stěžovatel uvést, kdo je podává, proti kterému úkonu zadavatele směřují a v čem je spatřováno porušení zákona. V námitkách podle § 110 odstavců 2, 3 a 5 zákona musí být uvedeno, jaká újma stěžovateli v důsledku domnělého porušení zákona hrozí nebo vznikla a čeho se stěžovatel domáhá. Jde-li o námitky podle § 110 odst. 2 zákona, musí stěžovatel v námitkách uvést též skutečnosti rozhodné pro stanovení okamžiku, kdy se o domnělém porušení zákona úkonem zadavatele dozvěděl. Námitky neobsahující náležitosti podle tohoto odstavce zadavatel odmítne a bezodkladně písemně uvědomí o této skutečnosti stěžovatele. Podání námitek řádně a včas je podmínkou pro podání návrhu na přezkoumání postupu zadavatele ve stejné věci. Návrh na uložení zákazu plnění smlouvy podle § 114 odst. 2 zákona může stěžovatel podat bez předchozího podání námitek.\n83. K argumentu zadavatele, že navrhovatel podal své námitky proti zadávacím podmínkám vědomě až po skončení lhůty pro podání námitek, a tudíž mu podle zadavatele nemůže vzniknout újma spočívající v upření možnosti ucházet se o veřejnou zakázku, Úřad uvádí, že lhůta pro podání námitek proti zadávacím podmínkám je stanovena v § 110 odst. 3 zákona, a to nejpozději do 5 dnů od skončení lhůty pro podání nabídek. Zákon ve svých ustanoveních následně nerozlišuje, zda námitky byly podány před nebo po uplynutí lhůty pro podání nabídek, a tato skutečnost (zda nabídky podány již byly či nikoli) nemá na faktický vznik újmy navrhovateli rozhodující vliv.\n84. Úřad dále uvádí, že nelze rovněž přijmout argument zadavatele, podle něhož navrhovateli nemohla vzniknout újma na jeho právech, neboť svojí účastí v zadávacím řízení v postavení subdodavatele se z možnosti účasti v tomto řízení jako uchazeč sám vyloučil a teprve poté podal námitky proti zadávacím podmínkám. Úřad uvádí, že ani tento chronologický vývoj událostí nevylučuje skutečnost, že se navrhovatel cítí poškozen na svých právech a že mu tedy mohla vzniknout domnělým nesprávným stanovením zadávacích podmínek újma.\n85. K argumentaci zadavatele vycházející z obchodního zákoníku, Úřad poznamenává, že není v jeho kompetenci se v rámci dohledu nad dodržováním zákona – podle § 1 písm. c) zákona –vyjadřovat k právním předpisům upravujícím oblast soukromého práva.\n86. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem Úřad konstatuje, že argumentaci navrhovatele, který se týká újmy na jeho právech, považuje za dostatečnou pro podání námitek proti zadávacím podmínkám, resp. pro podání návrhu.\n87. Podle § 118 odst. 1 zákona nedodrží-li zadavatel postup stanovený pro zadání veřejné zakázky nebo pro soutěž o návrh, přičemž tento postup podstatně ovlivnil nebo mohl ovlivnit výběr nejvhodnější nabídky nebo návrhu, a dosud nedošlo k uzavření smlouvy, Úřad zruší zadávací řízení nebo soutěž o návrh nebo jen jednotlivý úkon zadavatele.\n88. Vzhledem k tomu, že v šetřeném případě zadavatel nedodržel postup stanovený zákonem a tento nezákonný postup mohl podstatně ovlivnit výběr nejvhodnější nabídky, rozhodl Úřad o zrušení zadávacího řízení, jak je uvedeno ve výroku II. tohoto rozhodnutí.\n89. Ust. § 84 odst. 7 zákona stanoví, že zadavatel odešle oznámení o zrušení zadávacího řízení k uveřejnění v informačním systému podle § 157 zákona do 3 dnů ode dne přijetí rozhodnutí; tato povinnost neplatí pro jednací řízení bez uveřejnění a řízení na základě rámcové smlouvy. Dále je zadavatel podle § 84 odst. 8 zákona povinen odeslat písemné oznámení o zrušení zadávacího řízení do 2 pracovních dnů po přijetí rozhodnutí všem známým zájemcům či uchazečům s uvedením důvodu. Podle ust. § 84 odst. 9 zákona pokud zruší zadávací řízení Úřad, užijí se ust. § 84 odst. 7 a 8 obdobně, přičemž lhůty počínají běžet ode dne o nabytí právní moci rozhodnutí Úřadu.\n90. Podle § 119 odst. 2 zákona je součástí rozhodnutí Úřadu podle § 118 odst. 1 zákona též rozhodnutí o povinnosti zadavatele uhradit náklady správního řízení (dále jen „náklady řízení“). Náklady řízení se platí paušální částkou, kterou stanoví prováděcí předpis. Prováděcí právní předpis vyhláška č. 328/2006 Sb., kterou se stanoví paušální částka nákladů řízení o přezkoumání úkonů zadavatele pro účely zákona o veřejných zakázkách (dále jen „vyhláška“), stanoví v § 1 odst. 1, že paušální částku nákladů řízení o přezkoumání úkonů zadavatele, je zadavatel povinen uhradit v případě, že Úřad rozhodl podle § 118 zákona o zrušení zadání veřejné zakázky nebo jen jednotlivého úkonu zadavatele, a to ve výši 30 000 Kč.\n91. Vzhledem k tomu, že tímto rozhodnutím bylo zrušeno zadávací řízení, rozhodl Úřad o uložení povinnosti uhradit náklady řízení, jak je uvedeno ve výroku III. tohoto rozhodnutí, a to na účet Úřadu pro ochranu hospodářské soutěže zřízený u pobočky České národní banky v Brně číslo 19-24825621/0710, variabilní symbol 2012000152.\n1. Hlavní město Praha, Mariánské nám. 2, 110 01 Praha 1, Staré Město\n2. .A.S.A., spol. s r.o., Ďáblická 791/89, 182 00 Praha 8\n RID – Řád pro mezinárodní železniční dopravu nebezpečného zboží\n IMDG Code – Předpisy pro mezinárodní námořní přepravu nebezpečných věcí\n IATA-DGR – Předpisy pro mezinárodní leteckou přepravu nebezpečných věcí


29.11.2021 jsi můj život online\nkamery online makarská\nAť už potřebujete jsi můj život online u nás jsi můj život online najdete, navíc si u nás můžete porovnat nabídky ostatních a najít i něco navíc. Vyberte si z aktuální nabídky pro jsi můj život online a získejte i něco navíc, u nás můžete ušetřit, najít nejvýhodnější nabídku nebo porovnat nabídky s konkurencí.\n“Vše co potřebuji na jednom místě, děkuji za rozcestník který mi pomohl najít hledané informace jsi můj život online.”\n“Potřebovala jsme jsi můj život online a vše potřebné jsem našla na chytře online, jsem ráda že mi pomáháte a ne jenom mě.”\nVíce informací pro mentalista online zdarma na chytře online s jistotou, Máme pro vás možnosti a záleží na vás co si vyberete, pokud se rozhodnete u nás mentalista online zdarma je vaše správná volba.\nVíce informací pro herlíkovice web kamera on line na chytře online s jistotou, Máme pro vás možnosti a záleží na vás co si vyberete, pokud se rozhodnete u nás herlíkovice web kamera on line je vaše správná volba.\njsi můj život online na Chytře online najdete přehledně uspořádané informace a odkazy na ověřené služby.\nsazba dph za služby


Fotografie z dovolené si mohou zákazníci T-Mobile posílat za pouhé dvě koruny - Měšec.cz\nMěšec.cz » Tiskové zprávy » Fotografie z dovolené si mohou zákazníci T-Mobile posílat za pouhé dvě koruny\nFotografie z dovolené si mohou zákazníci T-Mobile posílat za pouhé dvě koruny\nPo oba prázdninové měsíce mohou všichni zákazníci naplno komunikovat prostřednictvím MMS. Tarifní zákazníci mohou za 2 Kč odesílat pozdravy formou MMS i ze zahraničí. Příjemcem obrázku či fotografie může být kdokoliv – MMS lze posílat na jakýkoliv telefon nebo na e-mail.\nPraha, 26. června 2003 – Na nastávající období dovolených připravil T-Mobile ojedinělou nabídku pro zasílání MMS. V době od 1. července do 31. srpna 2003 vyjde tarifní a twistové zákazníky odeslání jedné MMS na pouhé dvě koruny bez DPH. Tarifní zákazníci navíc mohou za tuto zvýhodněnou cenu posílat MMS také ze zahraničí. Všichni uživatelé tak budou mít v obou prázdninových měsících možnost naplno komunikovat prostřednictvím multimediálních zpráv kombinujících fotografie, text, zvukový záznam, obrázky a animace. Příjem multimediálních zpráv přitom není nijak omezen a obdržet je tak může skutečně kdokoliv: MMS lze zasílat nejenom na jakýkoliv mobilní telefon, ale také na e-mailovou adresu.\n„Díky této cenově velmi výhodné nabídce si MMS může vyzkoušet opravdu každý. Oproti standardní ceně za odeslání multimediální zprávy totiž náš zákazník nyní ušetří bezmála 8 korun,“ vysvětluje Jiří Hájek, tiskový mluvčí společnosti T-Mobile, a dodává: „Odesílání MMS ze zahraničí se vyplatí dvojnásob. Pokud se zákazník namísto klasické pohlednice rozhodne pro vzkaz formou MMS, může jich za cenu poštovného odeslat hned několik. O neopakovatelné zážitky z dovolené se tak navíc se svými blízkými podělí bezprostředně.“\nZasílání MMS zpráv je stejně pohodlné a jednoduché, jako je tomu u SMS zpráv. MMS lze odeslat z telefonu podporujícího MMS na jiný mobilní telefon nebo e-mailovou adresu. Je-li příjemcem majitel telefonu, který MMS nepodporuje, místo MMS zprávy obdrží klasickou SMS zprávu s informací o zaslání MMS zprávy, kterou si lze následně vyzvednout na www.t-zones.cz (uživatel nemusí být do této služby registrován) nebo na wapových stránkách t-zones v kategorii Email a více. V případě, že byla MMS zpráva zaslána do MobileBoxu nebo MobileBoxu Easy (na adresu t-email.cz nebo click.cz), lze si ji zde prohlédnout obdobně jako na mobilním telefonu podporujícím MMS.\nT-Mobile nabízí k 1. červenci 2003 šestnáct telefonů podporujících MMS, a to již od 2399 Kč bez DPH. Dva MMS telefony lze rovněž pořídit v Twist sadě za cenu 6999 Kč včetně DPH. Pro zasílání a příjem MMS zpráv prostřednictvím mobilního telefonu musí mít uživatel aktivní služby MMS a T-Mobile GPRS. Službu MMS si lze bezplatně aktivovat na infolince T-Mobile.\nZe zahraničí mohou zákazníci T-Mobile odesílat MMS v sítích 43 operátorů, kteří podporují službu GPRS roaming. Služba je dostupná již v 37 zemích světa, nejnověji například v Číně, Belgii a na Srí Lance.\nPozn.: Speciální nabídka se týká odesílání MMS. Ceny v rámci služby MMS Info a MMS Downloads zůstávají beze změny.\nT-Mobile Czech Republic a.s. je prvním a jediným domácím operátorem v České republice, který je členem globální telekomunikační skupiny. V průzkumu Reader’s Digest European Trusted Brands 2002 T-Mobile zvítězil v kategorii Nejdůvěryhodnější mobilní operátor v ČR. Více informací o společnosti a službách lze najít na www.t-mobile.cz.\nT-Mobile International, jedna ze čtyř strategických divizí koncernu Deutsche Telekom AG, patří k předním mezinárodním poskytovatelům služeb mobilní komunikace. Dceřiné a přidružené společnosti koncernu Deutsche Telekom dnes poskytují služby více než 86 miliónům uživatelů mobilních telefonů na celém světě. T-Mobile je prvním transatlantickým mobilním operátorem, který využívá digitální bezdrátovou technologii standardu GSM. V říjnu 2002 získala skupina T-Mobile prestižní ocenění World Communication Awards 2002 v kategorii Nejlepší mobilní operátor pro Evropu, Střední východ a Afriku. Více informací lze najít na www.t-mobile.net.


Používáte v práci či v domácnosti zařízení na dávkování balené pitné vody? Čtěte! | Rehabilitace.info\nPoužíváte v práci či v domácnosti zařízení na dávkování balené pitné vody? Čtěte!\t4.75/5\t(12)\nVydáno v kategorii: Výživa a jídlo pro zdraví, Zdraví | Dne: 15 ledna, 2013 | Autor: Tým rehabilitace.info\nPokud máte ve svém prostředí zařízení na dávkování balené pitné vody, měli byste vědět, jak je správně umístit a jaké faktory mohou ovlivnit kvalitu dávkované vody. Velmi důležité je dodržovat zásady, aby nadávkováná voda měla stejné parametry jako před dávkováním a aby v plném rozsahu odpovídala zdravotním a hygienickým kritériím.\nCo je to vlastně to zařízení na dávkování pitné vody?\nJde vlastně o zařízení na dávkování balené pitné vody, umístěné ve vratných velkoobjemových plastových nádobách (barelech). Podle typu přístroje může být voda buď ochlazována, ohřívaná, nebo dávkovaná při pokojové teplotě. Podobné zařízení může být také napojeny na vodovod, kde se voda obvykle ještě navíc upravuje, pak ochlazuje nebo ohřívá. Tato zařízení se obvykle využívají v té místnosti, kde není přímo dostupná pitná voda z veřejného vodovodu. Nacházejí se zejména v pracovních prostorech (výrobní haly, kanceláře, sportoviště, lékárny, velká obchodní centra, nemocnice apod.).\nBalená pitná voda se dávkuje z vratných velkoobjemových plastových obalů (barelů), o objemu 10 nebo 18 litrů. Uživatel takového dávkovače by měl vědět, jaké služby dodavatelská firma poskytuje v souvislosti se sanitací přístroje, protože zde hrozí tvorba biofilmů (slizký povlak) a ve vlhkém prostředí i tvorba plísní (v části pod dávkovačem, ve výtokových kohoutcích a pod.). Při zanedbané péči o čištění dávkovače hrozí kontaminace vody v barelu a zároveň může dojít i ke změně chuťových vlastností dávkované vody. Kvalita dávkované vody také závisí na dalších faktorech. Zejména na kvalitě vody v místě plnění, na druhu použitých konstrukčních materiálů přístroje, od čistitelnosti a umístění přístroje, od jeho správného používání a od údržby ze strany uživatele, případně servisní firmy.\nZásady pro umístění dávkovače pitné vody\nMezi doporučené obecné zásady pro umístění, provoz a sanitaci zařízení balené pitné vody patří:\nJejich umístění na dobře větratelném a čistém místě, chráněném před přímým slunečním zářením, mimo tepelných zdrojů. Nesmí se umísťovat ve vlhkém prostředí nebo na místech, kde se pracuje s těkavými látkami, které mohou přispět k tvorbě biofilmu nebo chuťově či pachově znehodnotit vodu (např. pracoviště, kde se manipuluje s chemickými rozpouštědly a pod.).\nVoda by měla být spotřebována do 3 – 5 dnů od nasazení barelu na dávkovací zařízení. Datum nasazení by měl být vyznačen na viditelném místě.\nZajistit pravidelné čištění zařízení, v intervalech doporučených výrobcem. Je třeba také provádět celkovou sanitaci zařízení podle pokynů výrobce, tak podle potřeby. Tato sanitace představuje demontáž těch částí přístroje, které přicházejí do styku s dodávanou vodou, jejich mechanickou očistu s použitím mýdla, ošetření a propláchnutí vhodným dezinfekčním přípravkem a následně realizování proplachu vodou v takovém množství, aby došlo k odstranění zbytků dezinfekčního přípravku.\nUrčete odpovědnou osobu!\nPři podezření z kontaminace zařízení, zda při výskytu chuťových a pachových změn kvality dávkované vody, je třeba zařízení okamžitě vyřadit z provozu, zajistit rozbor vody a provést celkovou sanitaci přístroje.\nDoporučuje se vést provozní deník se záznamy o datech osazení nového barelu, sanitace, případně o dalších důležitých zásazích souvisejících s přístrojem, zakládat laboratorní rozbory dávkované vody, atd.\nUživatel by měl určit odpovědnou osobu za provozování dávkovače!\nPitný režim – dodržujte ho!\nDehydratace – pozor na ni\nJak pít více vody? 8 tipů, jak do sebe snadno dostat více tekutin\nMýty a fakta o pitném režimu – čemu věřit?


1 As 121/2016 - 42 Řízení před soudem: dotčená veřejnost ve smyslu Aarhuské úmluvy; přípustnost žaloby\n1 As 121/2016 - 42Rozsudek NSS ze dne 11.07.2016Řízení před soudem: dotčená veřejnost ve smyslu Aarhuské úmluvy; přípustnost žaloby\n3451/2016 Sb. NSS\n10 As 59/2015 - 42\nIV. ÚS 3306/2016\n1 As 121/2016 - 42\nNejvyšší správní soud rozhodl v senátu složeném z předsedkyně JUDr. Lenky Kaniové a soudců JUDr. Josefa Baxy a JUDr. Filipa Dienstbiera v právní věci žalobce: Ing. M. K., zastoupeného Mgr. Luďkem Šikolou, advokátem se sídlem Mezibranská 579/7, Praha 1, proti žalovanému: Magistrát hlavního města Prahy, se sídlem Mariánské náměstí 2, Praha 1, za účasti osoby zúčastněné na řízení: Vivus Uhříněves, s. r. o., se sídlem Budějovická 64/5, Praha 4, zastoupené JUDr. Janem Marečkem, advokátem se sídlem Na Švihance 1476/1, Praha 2, o žalobě proti rozhodnutí žalovaného ze dne 2. 1. 2012, čj. S-MHMP 21378/2011/OST/Go/Vr, v řízení o kasační stížnosti žalobce proti rozsudku Městského soudu v Praze ze dne 1. 4. 2016, čj. 5 A 41/2012 - 250,\n Úřad městské části Praha 22 rozhodl dne 15. 10. 2010 o změně stavby „Obytný soubor Vivus Uhříněves“. Proti tomuto rozhodnutí podalo Společenství vlastníků jednotek domu čp. 1370, N. n. X, P. (dále jen „SVJ“), odvolání ze dne 16. 11. 2010, které za SVJ podepsali J. L. (předseda výboru) a žalobce jakožto člen výboru. Podáním ze dne 6. 6. 2011 žalobce oznámil žalovanému, že přistupuje jakožto druhý odvolatel do odvolacího řízení. Žalovaný napadeným rozhodnutím následně k podanému odvolání SVJ změnil (výrok I.) některé podmínky uvedené ve výroku prvostupňového rozhodnutí, ve zbytku správní rozhodnutí potvrdil (výrok II.). Žalobcovo odvolání pak zamítl jako opožděné (výrok III.)\n Proti rozhodnutí žalovaného podal žalobce správní žalobu. Městský soud v Praze v záhlaví označeným rozsudkem zamítl žalobu jako nedůvodnou. Uvedl, že spornou otázkou mezi stranami je to, zda měl žalovaný projednat žalobcovo odvolání věcně, ačkoli bylo podáno až v řádu měsíců po uplynutí lhůty k podání odvolání. Soud neměl pochyby ohledně účastenství žalobce v územním řízení. Žalobce, který vlastní bytovou jednotku v sousedství umisťované stavby, byl účastníkem řízení podle § 85 odst. 2 písm. b) zákona č. 183/2006 Sb., o územním plánování a stavebním řádu (stavební zákon). Jako takový měl mj. právo být přítomen ústním jednáním a činit procesní návrhy, včetně podání odvolání proti územnímu rozhodnutí. Je tedy patrné, že žalobce sice účastníkem byl, avšak v něm nevystupoval sám sebe, nýbrž za SVJ, jehož byl členem a rovněž členem výboru SVJ. Správní orgán prvního stupně se žalobcem jednal jako se zástupcem SVJ. Není proto možné, aby žalobce následně, jen z důvodu, že se pro něj situace vyvinula procesně nepříznivě (SVJ nebyla v jiném řízení přiznána aktivní legitimace), začal tvrdit, že vlastně v řízení vystupoval i sám za sebe a že úkony, které činil jako zástupce SVJ, je nutno přičíst i jemu samotnému jako fyzické osobě. Žalobce v řízení na prvním stupni aktivně nevystupoval. Tento nedostatek nelze zhojit pozdější argumentací, že žalobce v roli člena výboru SVJ nejednal jen za SVJ, nýbrž i sám za sebe, nebo podle níž svým podáním (odvoláním) ze dne 6. 6. 2011 jen přistoupil k odvolání SVJ. Stavební zákon ani zákon č. 500/2004 Sb., správní řád (dále jen „spr. ř.“), neznají pojem přistoupení k procesnímu úkonu v postavení vedlejšího účastníka, s výjimkou § 141 odst. 3 spr. ř., který se týká sporného řízení správního, nikoli klasického správního řízení. Žalobcovo odvolání bylo tedy samostatným procesním úkonem, který musel splňovat formální náležitosti, tedy i včasnost. Odvolání bylo podáno více než půl roku od uplynutí lhůty pro jeho podání, a proto žalovaný správně odvolání zamítl jako opožděné. Důvodem pro odmítnutí byly rovněž stanoveny meze soudního přezkumu. Soud se tedy mohl zabývat pouze tím, zda bylo odvolání včasné nebo skutečně opožděné.\n Proti napadenému rozsudku podal žalobce (dále jen „stěžovatel“) kasační stížnost pro nesprávné posouzení právní otázky a pro vady správních řízení [§ 103 odst. 1 písm. a) a b) zákona č. 150/2002 Sb., soudní řád správní (dále „s. ř. s.“)]. Vzhledem k obsáhlosti podání stěžovatele, přikročil Nejvyšší správní soud pouze ke stručné rekapitulaci jeho hlavních a zejména relevantních kasačních námitek vzhledem k mezím soudního přezkumu v nyní posuzované věci. Vycházel při tom z principu, že strany znají spor, a není tedy nezbytné v této části rozsudku uvádět veškerou argumentaci stěžovatele.\n Uvedl, že nezákonnost spatřuje v nesprávném posouzení právní otázky městským soudem, dále v porušení stěžovatelových procesních práv, v důsledku čehož byla porušena i jeho práva hmotná, a rovněž ve vadách několika souvisejících řízení před žalovaným a ve zmatečnosti několika vzájemně souvisejících řízení, která předcházela nebo následovala vydání pravomocného správního rozhodnutí. V dotčeném území byly projednávány dva různé stavební projekty stejného stavebníka i vedlejšího účastníka. Jedná se o obytný soubor CIHELNA Uhříněves a obytný soubor VIVUS Uhříněves. Dále dlouze zrekapituloval průběh ústního jednání před městským soudem a citoval argumentaci stran. Namítl, že se napadený rozsudek nevypořádal se skutečností, že pravomocnému rozhodnutí o umístění záměru VIVUS Uhříněves nepředcházelo řádné projednání záměru v územním řízení. Tuto námitku vznesl žalobce v podání městskému soudu ze dne 29. 3. 2016 v bodech D18. až D22. Dále uvedl přehled Evropské právní úpravy týkající se ochrany životního prostředí, veřejnosti a dotčené veřejnosti a jejích práv, ze které vyplývá, že institut dotčené veřejnosti mezi fyzickými a právnickými osobami a pro přiznání statutu je rozhodujícím kritériem, zda mohou být tyto osoby ovlivněny rozhodovací činností pro oblast životního prostředí. Soud se však zaměřil výhradně na prověření aktivní legitimace SVJ a žalobce, aniž by se zabýval hmotněprávními důsledky správních a soudních rozhodnutí, proti kterým žalobce brojil jako člen výboru SVJ, jako člen SVJ i jako fyzická osoba. Soud hodnotil věc podle vnitrostátního euronekonfornmího práva.\n Za neústavní rovněž považuje usnesení ze dne 1. 4. 2016, kterým soud nepřipustil změny v petitu žaloby, jejichž smyslem bylo zahrnout do soudního přezkumu nové hmotněprávní skutečnosti, ke kterým došlo poté, kdy soud nepřiznal žalobě odkladný účinek. V této souvislosti odkázal na nález Ústavního soudu ze dne 17. 5. 2007, sp. zn. III. ÚS 93/06, který se týká rozlišování nových důvodů podle § 104 odst. 4 s. ř. s. od nových skutečností ve smyslu § 109 odst. 4 s. ř. s. Dále namítl porušení unijního práva tím, že městský soud odmítl návrh na položení šesti předběžných otázek Soudnímu dvoru Evropské Unie\n Dále uvedl, že soud při ústním jednání konaném dne 1. 4. 2016 potvrdil, že mu byl dne 29. 3. 2016 doručen návrh na vydání předběžného opatření spojený s doplněním spisu a návrhem na položení předběžné otázky. Soud však při ústním jednání ani jiným způsobem nezmínil, že mu bylo téhož dne doručeno podání žalobce ze dne 31. 8. 2015 (198 tiskových stran), přičemž toto podání nedoručil účastníkům řízení. V tomto podání mj. vznesl nové hmotněprávní námitky, námitky proti nezákonnosti dvou veřejnoprávních smluv o realizaci stavby projektu VIVUS Uhříněves a rovněž námitky proti závěrům zjišťovacího řízení pro stejný záměr. Vadu řízení spatřuje rovněž ve skutečnosti, že v napadeném rozsudku není SVJ uvedeno jako osoba zúčastněná na řízení. Závěrem shrnul, že mu náleží práva dotčené veřejnosti a v řízení může, resp. musí vystupovat jako fyzická osoba dotčená na právech realizací daného záměru. Rovněž požádal o přednostní projednání věci a podal návrh na vydání předběžného opatření. Navrhl zrušení napadeného rozsudku, obou správních rozhodnutí i dvou veřejnoprávních smluv o realizaci stavby ze dne 13. 11. 2014.\n Žalovaný se vyjádřil ke kasačním stížnostem přípisem ze dne 10. 6. 2016, ve kterém stručně uvedl, že trvá na opožděnosti odvolání stěžovatele, a ztotožnil se se závěry městského soudu. Dále odkázal na své vyjádření k žalobě a navrhl zamítnutí kasační stížnosti.\n Osoba zúčastněná na řízení se vyjádřila přípisem ze dne 14. 6. 2016, ve kterém uvedla, že v řízení nebylo pochyb o postavení stěžovatele jako o účastníku územního řízení a městský soud to jednoznačně konstatoval v rozsudku. Stěžovatel však v řízení nevystupoval sám za sebe, nýbrž za SVJ. S ohledem na jeho status účastníka řízení tak postrádá relevanci jeho argumentace o jeho postavení příslušníka dotčené veřejnosti. Stěžovatel mohl sám za sebe aktivně vystupovat a uplatit svá práva. On toho však nevyužil, a proto i návrhy na podání předběžných otázek nemohou mít žádný vliv na posouzení postavení účastníka řízení. V posuzované věci byly jasně vymezeny meze soudního přezkumu, a proto se soud nemohl zabývat dalšími námitkami. Maximálně mohl, v případě důvodnosti námitky včasnosti podání odvolání, zrušit rozhodnutí žalovaného. K tvrzeným vadám řízení a jejich zmatečnosti uvedl, že bylo zcela zřejmé, který stavební záměr je předmětem územního řízení. Součástí změny územního rozhodnutí ze dne 8. 5. 1999 byla rovněž změna názvu z původního „Obytný soubor Uhříněves - Cihelna“ na nový „Obytný soubor Vivus Uhříněves“. Tento soubor byl vždy řádně identifikován s odkazem na jeho umístění na konkrétních pozemcích. Proto jsou námitky stěžovatele nepodložené a neodpovídají obsahu spisu. K výčtu práva EU a judikatury SDEU ve stručnosti uvedl, že by aplikace komunitárního práva nic nezměnila na tom, že stěžovatel byl účastníkem řízení. Postup soudu v souvislosti s rychlostí meritorního rozhodnutí dané věci i vyhodnocení návrhu na změnu žalobního petitu považuje za správný a v souladu se zákonem. Ohledně rozsáhlého podání ze dne 31. 8. 2015 (198 tiskových stran) uvádí, že se soud řádně vypořádal jak s návrhem na vydání předběžného opatření, tak i s návrhem na položení předběžné otázky SDEU. Toto podání bylo osobě zúčastněné na řízení řádně doručeno. S ohledem na vše navrhla zamítnutí kasační stížnosti.\n Nejvyšší správní soud nejprve posoudil formální náležitosti kasační stížnosti a konstatuje, že byla podána včas (§ 106 odst. 2 s. ř. s.), osobou oprávněnou (§ 102 s. ř. s.) a stěžovatel je zastoupen advokátem (§ 105 odst. 2 s. ř. s.). Kasační stížnost je tedy přípustná.\n Stěžovatel společně s kasační stížností podal návrh na vydání předběžného opatření. O tomto návrhu soud nerozhodoval samostatně, jelikož rozhodl bezodkladně již ve věci samé.\n Stěžovatel je dotčeným subjektem, kterému příslušelo postavení účastníka územního řízení ze zákona [§ 85 odst. 2 písm. b) stavebního zákona]. Mohl tedy vznášet věcné i procesní námitky a aktivně participovat na daném řízení. Ten však, jako i ostatní členové SVJ, dal přednost hájení svých práv prostřednictvím SVJ, které bylo účastníkem územního řízení, vznášelo námitky a podalo odvolání. Stěžovatel v tomto případě jednal vždy výhradně jménem a na účet SVJ jakožto pověřený člen výboru SVJ. Zvolený způsob jednání stěžovatele mu v žádném případě nezachoval lhůtu pro podání jeho odvolání jakožto fyzické osoby po více než šesti měsících od uplynutí odvolací lhůty. Z obsahu spisové dokumentace nelze dovodit, že by podání jménem SVJ byla i podáními stěžovatele jakožto samostatně jednající fyzické osoby. Nic však nebránilo, aby se stěžovatel aktivně podílel na průběhu územního řízení i jako fyzická osoba dotčená na vlastnickém právu. Tento závěr je podpořen i v judikatuře kasačního soudu (srov. např. rozsudek ze dne 31. 3. 2014, čj. 4 As 149/2013 - 31). Stěžovatel tedy mohl individuálně hájit svá práva v územním řízení, stejně jako mohl podat odvolání a případně se domáhat soudního přezkumu správních rozhodnutí. O skutečnost, že došlo po uplynutí lhůty pro podání odvolání ke změnám ve struktuře výboru SVJ, tedy k odvolání stěžovatele jakožto pověřeného člena výboru SVJ, nelze opírat snahu o přezkum správního rozhodnutí prvního stupně. Stěžovatelovo odvolání bylo podáno opožděné (o více než šest měsíců), čímž byl stanoven rozsah správního i soudního přezkumu.\n Krajské soudy přezkoumávají rozhodnutí o zamítnutí odvolání pro jeho opožděnost pouze v otázce, zda odvolání bylo skutečně opožděné či nikoli. V případě, že dospěje krajský soud k závěru, že odvolání bylo nesprávně zamítnuto pro opožděnost, zruší správní rozhodnutí a zaváže správní orgán, aby se odvoláním zabýval i věcně. Tato skutečnost pak brání tomu, aby krajský soud mohl přezkoumat i věcnou stránku posuzované věci, neboť soud nemůže nahrazovat činnost správních orgánů (vyjma oblasti správního trestání, kde soud může činnost správního orgánu doplnit).\n Městský soud v nyní posuzované věci jednal v rámci stanovených mezí, přezkoumal napadené rozhodnutí pouze v otázce včasnosti, přičemž dospěl ke správnému závěru, že odvolání stěžovatele bylo podáno skutečně opožděně. Rozhodnutí žalovaného bylo zveřejněno na úřední desce od 18. 10. 2010 do 3. 11. 2010 a stěžovatel jakožto fyzická osoba podal odvolání až dne 16. 6. 2011 (po více než sedmi měsících). Z tohoto důvodu se kasační soud ztotožňuje se závěrem městského soudu.\n Jelikož bylo odvolání stěžovatele opožděné, byly dány meze soudního přezkumu, a to otázka včasnosti podání odvolání stěžovatele. Proto nelze vytýkat městskému soudu, že nepoložil šest předběžných otázek SDEU, neboť to bylo v daném případě zcela nad rámec mezí soudního přezkumu. Stejně tak nebylo v rozporu se zákonem, pokud městský soud nepřipustil změny žalobního petitu, jejichž smyslem bylo zahrnout do soudního přezkumu nové hmotněprávní skutečnosti, ke kterým došlo poté, kdy soud nepřiznal žalobě odkladný účinek. Zde se opět jednalo o snahu o soudní přezkum nad rámec stanovený opožděností odvolání stěžovatele. Městský soud zcela správně v souladu se zásadou procesní ekonomie tyto změny nepřipustil.\n Rovněž není důvodná námitka stěžovatele, že jeho podání ze dne 31. 8. 2015 (198 tiskových stran) nebylo doručeno ostatním účastníkům řízení. Ze spisu městského soudu vyplývá, že toto podání bylo řádně doručeno všem účastníkům řízení i zástupci osoby zúčastněné na řízení. K námitce, že SVJ není v rozsudku uvedeno jako osoba zúčastněná na řízení, kasační soud uvádí, že není důvodná. Městský soud vyzval SVJ, zda bude v řízení uplatňovat práva osoby zúčastněné na řízení, přičemž SVJ nijak nereagovalo. Proto nebylo SVJ, stejně jako není nyní v řízení před Nejvyšším správním soudem, osobou zúčastněnou na řízení.\n K námitce, že stěžovatel představuje dotčenou veřejnost ve smyslu Aarhuské úmluvy či směrnice EIA, a proto se měl městský soud zabývat i jeho hmotněprávními námitkami, Nejvyšší správní soud konstatuje, že není důvodná. Stěžovatel totiž není v nyní posuzované věci aktivně legitimován ke vznášení námitek, které jdou nad rámec posuzování včasnosti jeho odvolání. Aarhuská úmluva se stala součástí komunitárního práva v režimu tzv. smíšených smluv, a to rozhodnutím Rady č. 2005/370/ES ze dne 17. února 2005. Přístup dotčené veřejnosti ve smyslu Aahurské úmluvy k soudní ochraně je poskytován v souladu s vnitrostátním právním řádem. Bez ohledu na pluralitu subjektů představujících dotčenou veřejnost (fyzické osoby či právnické osoby) je však nezbytné, aby podle § 68 písm. a) s. ř. s. tyto subjekty vyčerpaly řádné opravné prostředky jakožto předpoklad pro přípustnost správní žaloby, resp. pro přípustnost věcného přezkumu. To neplatí, nemohly-li tyto subjekty z řad dotčené veřejnosti být účastníky správního řízení, ve kterém bylo vydáno meritorní rozhodnutí, které je předmětem následujícího soudního přezkumu (k tomu srov. rozsudek Nejvyššího správního soudu ze dne 15. 10. 2015, čj. 10 As 59/2015 - 42). V případě stěžovatele lze tedy dovodit, že může být subjektem z řad dotčené veřejnosti ve smyslu Aarhuské úmluvy. Protože však byl účastníkem správního řízení [§ 85 odst. 2 písm. b) stavebního zákona], měl možnost podat opravný prostředek, a proto na něj dopadá podmínka (včasného) vyčerpání opravných prostředků podle § 68 písm. a) s. ř. s. Je nepochybné, že stěžovatel nepodal odvolání včas. Tímto pochybením byl dán rozsah soudního přezkumu limitovaný pouze na posouzení otázky včasnosti podaného odvolání (k tomu viz bod 14).\n Nejvyšší správní soud shrnuje, že neshledal v postupu žalovaného ani městského soudu žádná pochybení. Meze přezkumu provedeného žalovaným i městským soudem byly stanoveny opožděností podání odvolání stěžovatele, a proto nebylo možné domáhat se věcného přezkumu.\n O náhradě nákladů řízení rozhodl Nejvyšší správní soud v souladu s ustanovením § 60 odst. 1 s. ř. s. ve spojení s ustanovením § 120 s. ř. s. Stěžovatel neměl ve věci úspěch, a nemá proto právo na náhradu nákladů řízení o kasační stížnosti. Žalovanému v řízení o kasační stížnosti žádné náklady nad rámec běžné úřední činnosti nevznikly, proto soud rozhodl, že se mu náhrada nákladů řízení o kasační stížnosti nepřiznává. Osoba zúčastněná na řízení by měla právo na náhradu jen těch nákladů, které jí vznikly v souvislosti s plněním povinností uložených soudem (§ 60 odst. 5 s. ř. s.). Soud jí však žádnou povinnost neuložil, a proto jí takové náklady nevznikly.


Warcraft: První střet (2016) - Přehrát film online - cele-filmy.cz\nEmail: info@cele-filmy.cz https://cele-filmy.cz/sledovat?zanr=novinky2016-v&film=Warcraft%3A%20Prvn%C3%AD%20st%C5%99et%20%282016%29 sledovat celý film online zdarma. Nejlepší novinky ze světa filmů a seriálů, filmové premiéry\nVšechny novinky 2016 Všechny novinky 2016, Pustit, film, Warcraft: První střet (2016), online česky Všechny novinky 2016\nSledovat film Warcraft: První střet (2016), online ke zhlédnutí česky v hd, na výběr titulky. Koukat na celý online film zdarma a bez omezení. Přehrát online s možností stáhnout film. Warcraft: První střet (2016) se odehrává…


Platební brána GoPay | Nápověda ShopMaker.cz\nPlatební brána GoPay je český internetový platební systém s vysokou úrovní bezpečnosti. Nabízí veškeré platební metody v rámci jednotného uživatelského prostředí s optimalizovanými kroky pro snadné a rychlé provedení platby. Více o této platební bráně se můžete dočíst na stránkách gopay.cz. Spravovat nastavení brány můžete v sekci Nastavení > Propojení > GoPay.\nJak získám platební bránu GoPay?\nPokud stále nemáte svůj GoPay účet, je potřeba odeslat poptávku na stránce Registrace GoPay. Po odeslání poptávky vám GoPay do 3 dnů připraví nabídku na míru.\nPo schválení obchodní nabídky a podepsání smlouvy vám je zřízeno testovací prostředí, pomocí kterého ověříte, zda ve vašem e-shopu platební brána funguje správně, je však potřeba mít zaškrtnutou volbu Testovací režim.\nJakmile je ukončena a zkontrolována technická část integrace, GoPay vám zašle prostřednictvím SMS zprávy údaje pro provozní prostředí. Do administrace e-shopu tak vyplníte GoID, ClientID a Client Secret. Po aktivaci provozního prostředí vypněte volbu Testovací režim.


Broken wings 2.0 - END | Blowsight off. Czech Street Team,Support,fanclub\n28. april 2010 at 17:39\t| Mia Moonlight\t| 1.série\n"Kde si sakra celou tu dobu byl.." řekla sem potišeji a víc ukřivděně než bylo v půvoním plánu.\n"Už budu jen s tebou, neboj..." pohladil mě po zádech a pořád dobrovolně zůstával v mým obětí. Nechtěla sem ho pouštět. Nechtěla sem ho nechat odejít ani na metr, aby se mi zase neztratil. Řekl že bude se mnou. SE MNOU. To znamená že jinou nemá.\nUžívala sem si to a nemyslela na nikoho jinýho. Ani na miniho. Myslela sem jen na Maxe, na to jak krásně voní, na to že je se mnou a na to, jak úžasnej pořád je.\n"Miluju tě.." zasmechla sem, jak někdo potichu šeptal. Ale možná to bylo jen v mojí hlavě, ve který sem se teď sama nevyznala. Dokonce sem snad i zapomněla na to, co se dělo předtím s Michaelem.\n"Co si tady vlastně takhle pozdě dělala? mohlo se ti cokoliv stát i venku.." odtáhl se ode mě aby mi při mý odpovědi mohl koukat do očí. To znamenalo, že sme to musela vyklopit.\n"Já tady pracuju.. nějakou dobu.." Věděla sem že nebude nadšenej že to slyší. kdybych se chtěla hádat, tak namítnu, že ostatní co tu pracujou mu nikdy nevadily, možná spíš naopak. Byla chvíle kdy sem trochu žárlila a chtěla tady dělat taky, abych se jim vyrovnala.\n"COže? Tati, co to má znamenat? Netancuje tady, že ne?!" podival se na Alexe.\n"Ne." zapřela sem to dokud byl čas.\n"Alespoň že tak.. ale stejně.. odsud odejdeš a odstěhuješ se se mnou do Anglie.. Co ty na to?" Zůstala sem na něj nechápavě koukat. Ne jen že teď mě naši nechtěj vidět, po tomhle už o mě nebudou chtít ani slyšet. Popravdě sem enváhala ani chvilku, spíš sem žasla, že mi to dokázal jen tak říct. Chvíli to vypadalo, že se mě ani nezeptá jestli chci nebo ne a bere to jako hotovou věc.\n"Jestli si tím si jistej... a jestli mi odtamtud neodjedeš zase jinam.."\n"Ničim si nejsem tak moc jistej jako tímhle..." usmál se na mě. Tím pádem bylo rozhodnuto. Nechtěl mě nechat jít samotnou ani domů, takže vzal Alexovi auto a odvezl mě domů. Alex měl údajně jet služebním, takžeu mě Max nakonec zůstal i přes noc. Nakonec, to bylo celkem vhodný, alespoň tam se mnou někdo byl, když sem se probudila z tý odporný noční můry, kde měl hlavní roli samozdřejmě Michael.\nCelý to stěhování přišlo nějak rychle a do týdne už sem měla sbaleno. Vlastně šlo jen o to, vyřídit práci a byt. Byt sem dala k prodeji i s polovinou vybavení a do práce sem ten týden chodila jen na pár hodin denně a to jako servírka. Kluky sem tam neviděla, až psolední den, kdy sme se jeli rozloučit s Alexem. Shodou okolností se šli loučit oni se mnou.\nKdyž sem odcházela od Alexe, sami mě zastavili.\n"Už sme si mysleli že tě tady nenajdeme.." usmál se na mě Mini.\n"Tak to máte štěstí, že ste mě dneska zastihli..." stoupla sem si tak, abych na ně na všechny dobře viděla.\n"To jo, dneska se vracíme do Švédska.. za několik hodin.." přikývnul mi Seb.\n"Miu, honem, už musíme jet..." ozvalo se asi 5merů za mnou. Jen sem se otočila, aby věděl že sem slyšela a zase sem se věnovala klukům.\n"Tak hlavně ať v pořádku dorazíte.." usmála sem se. "..strašně ráda sem vás poznala kluci.. ale už taky musim letět, tak ahoj.." objala sem Nicka a Miniho, protože seděli na kraji a běžela za Maxem. Kdybych měla příležitost tak bych se s Minim asi rozloučila líp, ale bohužel.\nKONEC 1. SÉRIE...:]