SB 11.27: Pokyny Pána Kṛṣṇy k procesu uctívání Božstev | Bhaktivedanta Vedabase Online\nSB 11.27: Pokyny Pána Kṛṣṇy k procesu uctívání Božstev\nV této kapitole vysvĕtluje Nejvyšší Osobnost Božství proces kriyā-yogy neboli uctívání Božstev.\nUctívání Nejvyššího Pána v podobĕ Božstva automaticky přináší čistotu a spokojenost mysli. Poskytuje tedy vše vytoužené. Pokud nĕkdo není zapojen ve službĕ Božstvu, bude ho dále přitahovat hmotné uspokojování smyslů a není nadĕje, že by se dokázal vzdát špatné společnosti. Pán, Osobnost Božství, dává pokyny v rámci usmĕrnĕní v písmech Sātvata jak Ho uctívat jako autorizované Božstvo. Brahmā, Śiva, Nārada, Vyāsa a všichni ostatní mudrci doporučují tento Pánem popsaný proces jako dokonale prospĕšný pro všechny třídy a duchovní stavy společnosti včetnĕ žen a śūdrů.\nArcana, uctívání Božstev, je tří druhů: založená buď na prvotních Védách, na druhotných tantrách nebo na jejich kombinaci. Podoba Božstva, místo, oheň, slunce, voda a srdce uctívajícího – tam všude je Božstvo skutečnĕ přítomné. Podobu Božstva pro uctívání lze vytvořit z kteréhokoliv z osmi materiálů – kamene, dřeva, kovu, hlíny, barev, písku (namalovanou na zemi), mysli nebo drahokamů. Tyto kategorie se dále dĕlí na dvĕ: dočasné a trvalé.\nPodrobnosti procesu uctívání vypadají takto: Oddaný by se mĕl vykoupat, fyzicky i pronášením manter, a pak recitovat Gāyatrī v předepsaných přelomech dne. Mĕl by si připravit sedadlo smĕřující na východ nebo na sever, nebo přímo proti Božstvu, a Božstvo vykoupat a očistit. Dále by Mu mĕl předložit oblečení a ozdoby, pokropit vodou nádoby a další předmĕty používané při uctívání a nabídnout vodu pro omytí nohou Božstva, arghyu, vodu pro vypláchnutí Jeho úst, voňavé oleje, vonné tyčinky, lampy, kvĕty a jídlo. Poté by mĕl pronášením příslušných mūla-manter uctít Pánovy osobní služebníky a stráže, energie v podobĕ partnerek a duchovní učitele. Uctívající by mĕl přednést modlitby z Purāṇ a dalších zdrojů, poklonit se celým tĕlem na zem, prosit o požehnání a povĕsit si na tĕlo Pánovy girlandy.\nK této metodĕ uctívání Božstev patří také správná instalace transcendentálního Božstva v pĕkném chrámu, který byl pro tyto účely postaven, a rovnĕž pořádání průvodů a dalších slavností. Tímto uctíváním Pána Śrī Hariho s bezvýhradnou oddaností získá oddaný tím přístup k čisté láskyplné službĕ Jeho lotosovým nohám. Pokud však nĕkdo krade majetek, který buď on sám nebo nĕkdo jiný vĕnoval Božstvu nebo brāhmaṇům jako milodar, bude se muset v příštím životĕ narodit jako červ živící se výkaly.\nSB 11.27.1 — Śrī Uddhava řekl: Můj milý Pane, který jsi Pánem oddaných, vysvĕtli mi prosím předepsaný postup, jak Tĕ uctívat ve Tvé podobĕ Božstva. Jaké jsou kvalifikace oddaných, kteří uctívají Božstvo, na čem je toto uctívání založené a jaká konkrétní metoda se má použít?\nSB 11.27.2 — Všichni velcí mudrci znovu a znovu prohlašují, že toto uctívání přináší v lidském životĕ nejvyšší možný prospĕch. Tento názor zastává Nārada Muni, vznešený Vyāsadeva i můj duchovní učitel, Bṛhaspati.\nSB 11.27.4 — Ó nanejvýš velkodušný Pane, pokyny k tomuto procesu uctívání Božstev vyšly nejprve z Tvých lotosových úst. Potom je sdĕlil vznešený Pán Brahmā svým synům v čele s Bhṛguem a Pán Śiva své ženĕ Pārvatī. Tento proces uznávají všechny třídy a duchovní stavy společnosti a hodí se pro všechny. Proto si myslím, že uctívání Tebe ve Tvé podobĕ Božstva je nejprospĕšnĕjší ze všech duchovních postupů, dokonce i pro ženy a śūdry.\nSB 11.27.5 — Ó lotosooký, ó Nejvyšší Pane všech pánů vesmíru, vylož prosím svému oddanému služebníkovi tento prostředek vysvobození z pout činů.\nSB 11.27.6 — Nejvyšší Pán, Osobnost Božství, pravil: Můj milý Uddhavo, nesčetné védské pokyny pro uctívání Božstev nemají konce, a proto ti toto téma vysvĕtlím stručnĕ, krok za krokem.\nSB 11.27.7 — Přijímám obĕti konané podle tří metod: védské, tantrické a smíšené. Osoba by Mĕ mĕla pečlivĕ uctívat podle jedné z nich, kterou si vybere.\nSB 11.27.8 — Nyní prosím s vírou poslouchej – přesnĕ ti vysvĕtlím, jak Mĕ má s oddaností uctívat ten, kdo podle příslušných védských pokynů dosáhl postavení dvojzrozeného.\nSB 11.27.9 — Dvojzrozený by Mĕ, svého Pána hodného uctívání, mĕl bez přetvářky uctívat nabízením vhodných předmĕtů s láskyplnou oddaností Mé podobĕ Božstva nebo Mému projevu na zemi, v ohni, ve slunci, ve vodĕ nebo v jeho vlastním srdci.\nSB 11.27.10 — Nejprve by si mĕl očistit tĕlo – vyčistit si zuby a vykoupat se. Poté by mĕl provést druhé očištĕní tím, že si potře tĕlo jílem a pronáší védské a tantrické mantry.\nSB 11.27.11 — Nechť upře mysl na Mĕ a uctívá Mĕ plnĕním svých předepsaných povinností, jako je pronášení Gāyatrī mantry ve třech přelomech dne. Tyto činnosti předepisují Védy a očišťují uctívajícího od reakcí za plodonosné jednání.\nSB 11.27.12 — Je řečeno, že Pánova podoba Božstva se projevuje osmi způsoby – v kameni, dřevĕ, kovu, na zemi, v malbĕ, písku, mysli či drahokamech.\nSB 11.27.13 — Božstvo Pána, jenž je útočištĕm všech živých bytostí, může být instalované dvĕma způsoby: dočasnĕ nebo trvale. Ale trvalé Božstvo poté, co bylo přivoláno, nelze nikdy odeslat pryč, Můj milý Uddhavo.\nSB 11.27.14 — Božstvo, které je instalované dočasnĕ, je možné přivolat a poslat pryč podle vlastní volby, ale tyto dva obřady se musí konat vždy, když je Božstvo nakreslené na zemi. Koupel se má provádĕt vodou, kromĕ případů, kdy je Božstvo vytvořené z hlíny, barev či dřeva – tehdy je předepsané důkladné očištĕní bez vody.\nSB 11.27.15 — Oddaný by Mĕ mĕl uctívat v Mých podobách Božstva s použitím prvotřídního vybavení. Je-li však úplnĕ prostý hmotných tužeb, může Mĕ uctívat s čímkoliv, co je schopný získat, a dokonce Mĕ může i uctívat v srdci s myšleným vybavením.\nSB 11.27.17 — Při uctívání chrámového Božstva jsou nejpříjemnĕjší koupele a zdobení, můj milý Uddhavo. Božstvu namalovanému na posvátné půdĕ je velmi drahý proces tattva-vinyāsa. Obĕtiny sezamu a ječmene namočeného v ghí jsou nejvhodnĕjší pro obĕtní oheň, zatímco pro slunce nejlépe vyhovuje uctívání zahrnující upasthānu a arghyu. V podobĕ vody je třeba Mĕ uctívat obĕtováním samotné vody. Ve skutečnosti vše, co Mi Můj oddaný s vírou nabízí – i kdyby to byla jen trocha vody – je Mi velmi drahé.\nSB 11.27.18 — Ani velmi bohaté dary Mĕ neuspokojí, pokud je přinášejí neoddaní. Tĕší Mĕ však jakýkoliv nepatrný dar od Mých milujících oddaných a tím více Mĕ tĕší, když Mi s láskou nabízejí vonné oleje, tyčinky a kvĕty a chutné pokrmy.\nSB 11.27.19 — Poté, co se uctívající očistí a shromáždí veškeré potřeby pro uctívání, mĕl by si připravit sedadlo ze stébel trávy kuśa se špičkami smĕřujícími na východ. Poté by mĕl usednout čelem buď na východ nebo na sever, nebo pokud Božstvo pevnĕ spočívá na jednom místĕ, mĕl by sedĕt čelem k Nĕmu.\nSB 11.27.20 — Oddaný by mĕl posvĕtit různá místa svého tĕla doteky a pronášením manter. Totéž by mĕl udĕlat pro Má Božstva a vlastníma rukama pak Božstvo očistit od starých kvĕtů a zbytků dřívĕjších obĕtin. Mĕl by náležitĕ připravit posvátnou nádobu a nádobu s vodou na kropení.\nSB 11.27.21 — Poté by mĕl vodou z této nádoby prokṣaṇīya pokropit místo, kde se Božstvo uctívá, obĕtiny, které se budou nabízet, a své tĕlo. Dále by mĕl různými příznivými látkami vyzdobit tři nádoby naplnĕné vodou.\nSB 11.27.22 — Následnĕ by mĕl uctívající očistit tyto tři nádoby. Nádobu s vodou na omytí Pánových nohou by mĕl posvĕtit pronesením mantry hṛdayāya namaḥ, nádobu s vodou na arghyu mantrou śirase svāhā a nádobu s vodou k vypláchnutí Pánových úst mantrou śikhāyai vaṣaṭ. Rovnĕž by mĕl pro všechny tři nádoby recitovat mantru Gāyatrī.\nSB 11.27.23 — Uctívající oddaný by mĕl meditovat o Mé subtilní podobĕ, která sídlí v jeho vlastním tĕle, nyní očištĕném vzduchem a ohnĕm – jako o zdroji všech živých bytostí. Tuto Pánovu podobu vnímají seberealizovaní mudrci v poslední části vibrace posvátné slabiky oṁ.\nSB 11.27.24 — Oddaný myslí na Nadduši, jejíž přítomnost prostupuje celé jeho tĕlo, v podobĕ odpovídající jeho realizaci. Takto uctívá Pána s plným nasazením a je do Nĕho zcela pohroužený. Mĕl by se dotýkat různých částí tĕla Božstva a pronášet příslušné mantry, jimiž zve Nadduši, aby vstoupila do podoby Božstva, a potom by Mĕ mĕl uctívat.\nSB 11.27.26 — Nejprve by si mĕl uctívající představit Mé sedadlo ozdobené zosobnĕnými božstvy náboženství, poznání, odříkání a bohatství a Mými devíti duchovními energiemi. Mĕl by na Pánovo místo k sezení myslet jako na lotos s osmi okvĕtními lístky, zářící šafránovými tyčinkami ve kvĕtním lůžku. Poté by Mi mĕl podle usmĕrnĕní Véd i tanter nabídnout vodu na omytí nohou, vodu na vypláchnutí úst, arghyu a další obĕtiny. Tímto postupem dosáhne jak hmotného požitku, tak osvobození.\nSB 11.27.27 — Mĕl by popořadĕ uctívat Pánův disk Sudarśanu, Jeho lasturu Pāñcajanyu, kyj, meč, luk, šípy a pluh, zbraň muṣalu, drahokam Kaustubha, kvĕtinovou girlandu a znak Śrīvatsa tvořený chlupy na Jeho hrudi.\nSB 11.27.28 — Mĕl by uctívat Pánovy společníky Nandu a Sunandu, Garuḍu, Pracaṇḍu a Caṇḍu, Mahābalu a Balu, a Kumudu a Kumudekṣaṇu.\nSB 11.27.29 — Obĕťmi jako je prokṣaṇa by mĕl oddaný uctívat Durgu, Vināyaku, Vyāsu, Viṣvaksenu, duchovní učitele a různé polobohy. Všechny tyto osobnosti mají zaujímat svá příslušná místa čelem k Božstvu Pána.\nSB 11.27.31 — Uctívající by mĕl každý den koupat Božstvo tak honosnĕ, jak mu jeho prostředky dovolují, pomocí vod navonĕných santálovým dřevem, kořenem uśīra, kafrem, kuṅkumou a aguru. Mĕl by také pronášet různé védské hymny, jako je anuvāka zvaná Svarṇa-gharma, Mahāpuruṣa-vidyā, Puruṣa-sūkta a různé písnĕ ze Sāma Vedy, jako jsou například Rājana a Rohiṇya.\nSB 11.27.32 — Poté by Mĕ Můj oddaný mĕl s láskou ozdobit odĕvy, brāhmaṇskou šňůrou, různými šperky, značkami tilaku a girlandami a Mé tĕlo potřít vonnými oleji, to vše předepsaným způsobem.\nSB 11.27.33 — Uctívající by Mi mĕl s vírou podávat vodu na omytí nohou a vypláchnutí úst, vonné oleje, kvĕty a nerozbité zrní společnĕ s vonnými tyčinkami, lampami a dalšími předmĕty.\nSB 11.27.34 — S ohledem na své možnosti by pro Mĕ oddaný mĕl připravovat cukrkandl, sladkou rýži, ghí, śaṣkulī (koláče z rýžové mouky), āpūpu (různé sladké koláče), modaku (knedlíčky z rýžové mouky, plnĕné sladkým kokosem a cukrem a vařené v páře), saṁyāvu (pšeničné koláče s ghí a mlékem, sypané cukrem a kořením), jogurt, zeleninové polévky a jiná chutná jídla.\nSB 11.27.35 — Při zvláštních příležitostech, a je-li to možné, tak dennĕ, by se mĕlo Božstvo masírovat mastí, je třeba podržet před Ním zrcadlo, nabízet Mu eukalyptovou vĕtvičku na čištĕní zubů, koupat Je v pĕti druzích nektaru, nabízet Mu všemožná bohatá jídla a bavit zpĕvem a tancem.\nSB 11.27.36 — V arénĕ vybudované podle pokynů písem by mĕl oddaný provést ohňovou obĕť za použití posvátného pásu, obĕtní jámy a vyvýšeného oltáře. Když zapaluje obĕtní oheň, mĕl by vlastnoručnĕ přikládat dříví tak, aby se rozhořel jasným plamenem.\nSB 11.27.37 — Poté, co uctívající rozprostře na zemi trávu kuśa a pokropí ji vodou, mĕl by podle předepsaných pravidel vykonat obřad anvādhāna. Pak by mĕl připravit obĕtiny a posvĕtit je vodou z kropící nádobky. Poté by mĕl meditovat o Mnĕ v ohni.\nSB 11.27.41 — Inteligentní oddaný by mĕl meditovat o té podobĕ Pána, jejíž barva připomíná roztavené zlato, jejíž čtyři paže září s lasturou, diskem, kyjem a lotosovým kvĕtem, jež je vždy klidná a oblečená do šatů s barvou tyčinek lotosového kvĕtu. Jeho přilbice, náramky, pás a jemné ozdoby na pažích jasnĕ září. Na hrudi má znak Śrīvatsa a také zářivý drahokam Kaustubha a girlandu z lesních kvĕtů. Potom by mĕl oddaný uctívat tohoto Pána tak, že bude brát kousky dřeva namočené v obĕtním ghí a vkládat je do ohnĕ. Mĕl by provést obřad āghāra, kdy do ohnĕ vkládá různé obĕtiny napuštĕné ghí. Potom by mĕl nabídnout šestnácti polobohům v čele s Yamarājem obĕtinu zvanou sviṣṭi-kṛt a pronášet přitom základní mantry každého božstva a hymnus Puruṣa-sūkta o šestnácti řádcích. Po každém řádku Puruṣa-sūkty by mĕl ulít jeden díl a pronést příslušnou mantru oslovující každé božstvo.\nSB 11.27.42 — Poté, co takto uctil Pána v obĕtním ohni, mĕl by složit poklony Jeho osobním společníkům, dát jim dary, tiše pronášet mūla-mantru Pánova Božstva a přitom vzpomínat na Absolutní Pravdu jako na Nejvyšší Osobnosti, Nārāyaṇa.\nSB 11.27.43 — Znovu by mĕl Božstvu podat vodu na vypláchnutí úst a zbytky Pánova jídla dát Viṣvaksenovi. Poté by mĕl předložit Božstvu voňavou ústní vodu a připravený arekový oříšek.\nSB 11.27.44 — Oddaný by mĕl zpívat s dalšími, hlasitĕ Mĕ opĕvovat a tančit, přehrávat Mé transcendentální zábavy a poslouchat i vyprávĕt příbĕhy o Mnĕ. Takto by mĕl být nĕjaký čas pohroužený v oslavách.\nSB 11.27.45 — Oddaný by mĕl vzdát Pánovi úctu hymny a modlitbami všeho druhu, jak z Purāṇ a dalších starobylých písem, tak z bĕžných tradic. Se slovy „Ó Pane, buď ke mnĕ milostivý!“ by se mĕl poklonit tak, že padne na zem jako tyč.\nSB 11.27.46 — Mĕl by položit hlavu k nohám Božstva a pak se před Pána postavit se sepjatýma rukama a modlit se: „Ó můj Pane, prosím ochraň mĕ, jenž jsem se Ti odevzdal. Velmi se bojím tohoto oceánu hmotné existence, neboť stojím v ústech smrti.“\nSB 11.27.47 — Po této modlitbĕ by si mĕl oddaný s úctou položit na hlavu zbytky, které mu vĕnuji. A má-li být toto konkrétní Božstvo na konci uctívání posláno pryč, je k tomu vhodná chvíle a oddaný by mĕl opĕt umístit svĕtlo přítomnosti Božstva do svĕtla lotosu ve svém srdci.\nSB 11.27.48 — Kdykoliv oddaný vyvine víru ve Mĕ – v Mou podobu Božstva nebo jiné autorizované projevy – mĕl by Mĕ v této podobĕ uctívat. Jako Nejvyšší Duše všech bytostí se nacházím v každé stvořené bytosti a zároveň existuji oddĕlenĕ ve své původní podobĕ.\nSB 11.27.49 — Pokud Mĕ nĕkdo uctívá různými metodami předepsanými ve Védách a tantrách, získá ode Mĕ vytouženou dokonalost v tomto i v příštím životĕ.\nSB 11.27.50 — Oddaný by mĕl ještĕ lépe ustavit Mé Božstvo vybudováním pevného chrámu s krásnými zahradami, které mají poskytovat kvĕtiny pro každodenní uctívání, zvláštní průvody s Božstvem a pravidelné svátky.\nSB 11.27.51 — Ten, kdo Božstvu vĕnuje dary v podobĕ půdy, tržnic, mĕst a vesnic, aby mohlo bez přerušení pokračovat každodenní uctívání a slavení zvláštních svátků Božstva, získá stejné bohatství jako mám Já.\nSB 11.27.52 — Když instaluje Božstvo Pána, stane se králem celé Zemĕ, když postaví chrám pro Pána, stane se vládcem tří svĕtů, když bude uctívat Božstvo a sloužit Mu, půjde na planetu Pána Brahmy, a provádĕním všech tĕchto tří činností získá transcendentální podobu jako mám Já.\nSB 11.27.53 — Ten, kdo Mi však jednoduše prokazuje oddanou službu, aniž by uvažoval, jaké mu to přinese plody, získá Mĕ. Kdokoliv Mĕ tedy uctívá podle postupu, který jsem popsal, nakonec dosáhne čisté oddané služby Mnĕ.\nSB 11.27.54 — Každý, kdo krade vlastnictví polobohů nebo brāhmaṇů – ať to, které jim původnĕ sám daroval, nebo které jim dal nĕkdo jiný – bude muset žít sto miliónů let jako červ ve výkalech.\nSB 11.27.55 — Nejen samotný zlodĕj, ale každý, kdo mu pomáhá, kdo ke zločinu podnĕcuje nebo kdo jej pouze schvaluje, musí také nést část reakcí v příštím životĕ. Podle toho, do jaké míry se podílí, musí každý trpĕt odpovídající následky.


Analýza kvantitativních dat II. TEST 1 (v LS 2012) Aktualizované verze jsou k dispozici na Jiří Šafr jiri.safr(zavináč)seznam.cz. - ppt stáhnout\nAnalýza kvantitativních dat II. TEST 1 (v LS 2012) Aktualizované verze jsou k dispozici na Jiří Šafr jiri.safr(zavináč)seznam.cz.\nPrezentace na téma: "Analýza kvantitativních dat II. TEST 1 (v LS 2012) Aktualizované verze jsou k dispozici na Jiří Šafr jiri.safr(zavináč)seznam.cz."— Transkript prezentace:\n1 Analýza kvantitativních dat II. TEST 1 (v LS 2012) Aktualizované verze jsou k dispozici na http://metodykv.wz.cz/ Jiří Šafr jiri.safr(zavináč)seznam.cz poslední aktualizace 21.5. 2012 UK FHS Historická sociologie (LS 2012)\n2 DATA = ISSP 2007 http://metodykv.wz.cz/issp2007CR_hiso1.sav\n3 Varianta A\n4 VAR A: úloha 1-2 1.Překódujte (RECODE) kategorie proměnné q14a („Dá se lidem věřit“) do nové proměnné „duvera“ a to tak, že nová proměnná bude mít 2 kategorie: 1. důvěra; 2. nedůvěra. Proměnnou pojmenujte „důvěra v lidi“ a její kategorie označte „důvěra“ a „nedůvěra“. Jaká je četnost proměnné „duvera“? 2.Pomocí kontingenčních tabulek zjistěte, zda důvěra souvisí s s věkem (resp. která věková kategorie, kteří důvěřují?). Použijte inferenční statistiky (testu homogenity).\n5 VAR A: úloha 3 Jaký je hrubý podíl těch co důvěřují v kategoriích věku (vek3) a jaký je čistý podíl = vážený při kontrole vlivu vzdělání (vzd3)? Jaký je hrubý rozdíl v % podílu důvěřujících v nejmladší a nejstarší kategorii a jaký čistý - vážený při kontrole vlivu vzdělání? Kolika % redukci v tomto vztahu důvěra x věk způsobí vzdělání?\n6 Varianta B\n7 VAR B: úloha 1-2 1.Překódujte (RECODE) kategorie proměnné q18 ( „Kouříte“) do nové proměnné „kurak“ a to tak, že nová proměnná bude mít pouze 2 kategorie podle toho, zda respondent v SOUČASNOSTI kouří: 1. Kuřák; 2. Nekuřák. Proměnnou pojmenujte „Kuřák“ a její kategorie označte „kuřák“ a „nekuřák“. Jaká je četnost proměnné „kurak“? 2.Pomocí kontingenčních tabulek zjistěte, zda kouření souvisí se vzděláním (resp. která vzdělanostní skupina jsou kuřáci.) Použijte inferenční statistiky (testu homogenity).\n8 VAR B: úloha 3 Jaký je hrubý podíl kuřáků v kategoriích vzdělání (vzd3) a jaký je čistý = vážený při kontrole vlivu věku (vek3)? Jaký je hrubý rozdíl v % podílu kuřáků se vzděláním max. VYUČ a VŠ a jaký čistý - vážený při kontrole vlivu věku? Kolika % redukci v tomto vztahu kouří x věk způsobí věk?\n9 Nápovědy CROSSTABS var1 BY var 2 /CEL =???. CROSSTABS var1 BY var 2 BY var3 /CEL =???. Nápověda k 3.: kolik % je % rozdílu nejmladší – nejstarší po redukci z hrubého vztahu.\nStáhnout ppt "Analýza kvantitativních dat II. TEST 1 (v LS 2012) Aktualizované verze jsou k dispozici na Jiří Šafr jiri.safr(zavináč)seznam.cz."


Velkovévodkyně Tatiana Nikolaevna Ruska - Grand Duchess Tatiana Nikolaevna of Russia - xcv.wiki\nVelkovévodkyně Tatiana Nikolaevna Ruska - Grand Duchess Tatiana Nikolaevna of Russia\nDruhá dcera ruského cara Mikuláše II\nPro ostatní lidi se stejným jménem viz Tatiana z Ruska .\nV tomto Eastern slovanské pojmenování je patronymic je Nikolaevna .\nVelkovévodkyně Tatiana Nikolaevna\n( 1097-06-10 )10. června 1897\nPeterhof Palace , Petrohrad , Ruská říše\n17. července 1918 (1918-07-17)(ve věku 21)\nIpatiev House , Jekatěrinburg , Ruská sovětská republika\nKatedrála Petra a Pavla , Petrohrad , Ruská federace\nNicholas II Ruska\nVelkovévodkyně Tatiana Nikolaevna Ruska ( Tatiana Nikolaevna Romanova ; rusky : Великая Княжна Татьяна Николаевна ; 10. června [ OS 29. května] 1897–17. Července 1918) byla druhou dcerou cara Mikuláše II. , Posledního ruského panovníka, a carské Alexandry . Narodila se v Peterhofu v Petrohradu .\nTatiana byla mladší sestra velkovévodkyně Olgy a starší sestra velkovévodkyně Marie , velkovévodkyně Anastasie a Careviče Alexeje . Mezi svými sourozenci byla známá jako „vychovatelka“ pro její dominantní, ale také mateřské způsoby. Tatiana byla ze všech dětí nejblíže své matce ( carevně Alexandře ) a často jí četla mnoho hodin. Často byla považována za nejkrásnější ze všech svých sester a měla nej aristokratičtější vzhled. Během první světové války předsedala mnoha charitativním výborům a (spolu se svou starší sestrou velkovévodkyní Olgou ) trénovala, aby se stala zdravotní sestrou. V letech 1914–1917 inklinovala k zraněným vojákům na území Carského Sela. Její čas zdravotní sestry skončil zatčením její rodiny v roce 1917 po první ruské revoluci .\nJejí vražda komunistickými revolucionáři ze dne 17. července 1918 vedlo k ní být jmenován jako strastotěrpěc od ruské pravoslavné církve . O Tatianě a všech jejích sourozencích se falešně říkalo, že atentát přežili, a desítky podvodníků tvrdily, že přežily Romanovce. Autor Michael Occleshaw spekuloval, že žena jménem Larissa Tudor mohla být Tatiana; nicméně všichni Romanovové, včetně Tatiany, byli zabiti bolševiky .\n1 Vzhled a osobnost\n3 Vztah s Grigori Rasputinem\n4 Mladá dospělost a první světová válka\n5 románků s vojáky\n6 Jednání o manželství\n9 Romanovských hrobů a důkaz DNA\nVelkovévodkyně Tatiana, Maria a Olga ve formálním portrétu pořízeném v roce 1900\nTatiana byla slavná kráska. Byla vysoká, štíhlá a elegantní. Měla tmavé kaštanové vlasy , šedé oči a jemné rysy. Mnoho dvořanů ji považovalo za nejkrásnější ze čtyř vévodkyň a za ženu, která se nejvíce podobala jejich matce. Čekající baronka její matky Sophie Buxhoeveden odrážela, že „[Tatiana] byla podle mého názoru hezčí než její sestry. Byla dokonce vyšší než císařovna, ale byla tak mírná a přiměřená, že její velká výška nebyla pozoruhodná. Měla jemné pravidelné rysy a vybavovala si obrázky předků, které byly slavnými kráskami. Měla tmavé vlasy, docela bledou pleť a široko od sebe světle hnědé oči, které jí dodávaly poetický pohled do dálky. “ Její chůva Margaretta Eagarová napsala, že byla „velmi hezké dítě, pozoruhodně podobné její matce, ale jemného vzhledu.“ V roce 1900 britský časopis Woman at Home napsal, že „květ stáda, co se týče vzhledu… je velkovévodkyně Tatiana.“ Nicholas napsal, že Tatiana byla „velmi krásné dítě“. Když jí bylo 8, její učitel Pierre Gilliard řekl, že „byla hezčí než její sestra “.\nNavzdory svému vysokému postavení Tatiana nepoužila svůj císařský titul a její přátelé, rodina a služebníci jí říkali křestním jménem a patronymem Tatiana Nikolaevna. Jediné přezdívky, které pro ni lze najít pomocí primárních zdrojů, jsou „Tanechka“ v pohlednici od její sestřenice princezny Iriny Alexandrovna a „Tan'ka“ v některých poznámkách od její sestry Anastasie Nikolaevny. Podle jednoho příběhu Tatiana kopl svou čekající paní baronku Sophie Buxhoeveden za to, že ji během schůze výboru oslovila „Vaše císařská výsost“, a zasyčela: „Jsi blázen, že se mnou takhle mluvíš?“ Když jí bylo 14, zavolala Tatiana do domu Chebotarevu po telefonu a ona nejprve promluvila s 16letým Chebotarevovým synem. Gregory nevěděl o své totožnosti a požádal ji, aby se identifikovala. Odpověděla: „Tatiana Nikolaevna“. Nemohl uvěřit, že mluví s velkovévodkyní, a zopakoval svou otázku. Tatiana opět nezískala císařský titul velkovévodkyně a odpověděla, že je „sestra Romanova druhá“.\nTatiana byla praktická a pečující vůdkyně. Její sestry jí dali přezdívku „Guvernantka“ a posílaly ji jako zástupce skupiny, když chtěly, aby jejich rodiče udělali laskavost. Olga byla o 18 měsíců starší než Tatiana, ale bez jakéhokoli stížnosti umožnila Tatianě být vůdkyní jejich skupiny. Baronka Sophie Buxhoevedenová připomněla, že „Byla to Tatiana Nicolaevna, která se starala o ty nejmenší a která neustále pomáhala domácnosti, vždy ochotná pomoci jim při zajišťování toho, aby jejich úřední povinnosti nebyly v rozporu s jejich soukromými závazky.“\nGilliard napsal, že Tatiana byla zdrženlivá a „dobře vyvážená“, ale méně otevřená a spontánní než Olga. Byla méně přirozeně inteligentní než Olga, ale byla více pracovitá a oddaná. Plukovník Eugene Kobylinsky , strážce rodiny v Carském Selu a Tobolsku, tvrdil, že Tatiana „neměla ráda umění“ a že „by pro ni bylo lepší, kdyby byla mužem“.\nTatiana se zajímala o módu. Podle Sophie Buxhoevedenové „Tatiana Nicolaevna milovala šaty. Jakékoli šaty, bez ohledu na to, jak staré, vypadaly dobře. Věděla, jak se oblékat, byla obdivována a měla ráda obdiv.“ Kamarádka její matky Anna Vyrubová napsala, že Tatiana měla talent na vyšívání a háčkování a že mohla matce oblékat vlasy i profesionální kadeřnici. Sophie Buxhoeveden si pamatovala, že Tatiana kdysi oblékala vlasy, když její kadeřník nebyl k dispozici.\nTatiana byla nejvíce společenská ze čtyř sester. Podle Sophie Buxhoevedenové „by byli přátelé vítáni, ale do paláce nikdy nebyly žádány žádné mladé dívky.“ Vyrubova poznamenal, že Tatiana byla nejslavnější ze sester v jejich životě kvůli její temperamentní osobnosti a smyslu pro povinnost. Vyrubová a Lili Dehn tvrdily, že Tatiana toužila po přátelích svého věku, ale že její vysoká hodnost a matčina nechuť ke společnosti omezovaly její společenský život.\nTatiana byla stejně jako její matka hluboce zbožná. Četla často svou Bibli, studovala teologii a zápasila s významem „dobra a zla, zármutku a odpuštění a osudu člověka na zemi“. Rozhodla, že „člověk musí hodně bojovat, protože návrat pro dobro je zlý a zlo vládne“. AA Mosolov tvrdila, že vyhrazená povaha Tatiany jí dala „obtížnou“ postavu s více duchovní hloubkou než její sestra Olga. Její lektorka angličtiny Sydney Gibbes tvrdila, že Tatiana pohlížela na náboženství spíše jako na povinnost než na vášeň.\nPouze její nejbližší přátelé a rodina si byli vědomi její introspektivní stránky. „U ní, stejně jako u její matky, byla plachost a rezervovanost považována za pýchu, ale jakmile jste ji znali a získali její náklonnost, tato rezerva zmizela a skutečná Tatiana se stala zřejmou,“ vzpomněl si Dehn. „Byla to poetická bytost, vždy toužila po ideálu a snila o velkých přátelstvích, která by mohla být její.“ Chebotareva milovala „sladkou“ Tatianu, jako by byla její dcerou, a tvrdila, že Tatiana ji bude držet za ruku, když bude nervózní. „Jsem tak strašně trapná a vyděšená - nevím, koho jsem pozdravila a koho ne,“ řekla Tatiana Chebotarevovi.\nTatiana byla stejně jako její sestry světská a naivní. Když byla mladá, byla v šoku, když se dozvěděla, že její vychovatelka Margaretta Eagar byla za péči o ni placena. Když jí Eagar řekl, že „viděl jsi mě, jak dostávám své peníze každý měsíc,“ odpověděla Tatiana, „vždy jsem si myslela, že je to dárek pro tebe.“ Když její čekající poslala kočár bez obsluhy, rozhodli se Tatiana a Olga poprvé jít nakupovat. Nařídili kočáru zastavit poblíž skupiny obchodů a vešli do jednoho z obchodů. Obchodníci je nepoznali, protože nosili uniformy sester. Odešli z obchodu, aniž by cokoli kupovali, protože s sebou neměli peníze a nevěděli, jak je použít. Následujícího dne se Chebotarevy zeptali, jak použít peníze.\nFrancouzský lektor Pierre Gilliard napsal, že Tatiana a Olga byli „vášnivě oddaní jeden druhému“.\nTatiana měla k matce blíž než kterákoli z jejích sester a mnozí ji považovali za Alexandrovu oblíbenou dceru. „Nebylo to tak, že by její sestry svou matku milovaly o nic méně,“ vzpomínal její francouzský lektor Pierre Gilliard, „ale Tatiana věděla, jak ji obklopit neoblomnou pozorností a nikdy neustoupila svým vlastním rozmarným impulzům.“ Dne 13. března 1916 Alexandra napsala Nicholasovi, že Tatiana byla jedinou z jejich čtyř dcer, která to „uchopila“, když vysvětlila svůj pohled na věci. Baronka Sophie Buxhoeveden napsala, že Tatiana „byla nejblíže k její matce“ a „jednoznačně oblíbená u obou jejích rodičů“.\nTatiana byla blízko svého otce. Lili Dehn napsala, že „císař ji oddaně miloval [a] měli mnoho společného.“ Připomněla, že „sestry se směly a říkaly, že pokud by byla vyžadována laskavost,„ Tatiana musí požádat tátu, aby ji udělil. “\nTatiana se narodila 10. června 1897. Byla druhým dítětem a dcerou císaře Mikuláše II. A císařovny Alexandry. Při narození vážila 3,9 kg a dr. Ott použila při svém narození forepy. Když se probrala z chloroformu použitého při porodu, Alexandra viděla kolem sebe „úzkostné a ustarané tváře“ a plakala: „Bože můj, to je zase dcera. Co řekne národ, co řekne národ? “ Velkovévoda Konstantin Konstantinovič napsal, že„ všichni byli velmi zklamaní, protože doufali v syna. “ Velkovévoda George Alexandrovič , Nicholasův mladší bratr, řekl Nicholasovi„ Už jsem byl připravuje se na odchod do důchodu, ale nemělo to být. “ Podle Paulinských zákonů nemohl ruský císařský trůn přejít na ženu, dokud nevymřely všechny legitimní mužské linie. Jako takový byl Nicholasovým dědicem jeho bratr George, pokud neměl syna. Sourozenci velkovévodkyně Tatiany byli velkovévodkyně Olga , Maria , Anastasia a Tsarevich Alexej z Ruska . Všechny děti byly až do konce svého života blízko sobě a svým rodičům.\nVelkovévodkyně Tatiana v roce 1904\nDne 29. května 1897, velkovévoda Konstantin Konstantinovič Ruska zaznamenal ve svém deníku, že Nicholas II jmenoval Tatiana jako pocta k hrdinky v Alexander Puškin je román ve verších Evžen Oněgin . Podle něj chtěl pojmenovat svou dceru po sestrách Olgy a Tatiany ve slavné básni.\nNázev Tatiany byl „Grand Princess“, ale byl přeložen z ruštiny do angličtiny jako „Grand Duchess“. Jako „imperiální výsost“ předčila ostatní evropské princezny, které byly pouze „královskými výsostmi“.\nStejně jako ostatní Romanovovy děti byla i Tatiana vychovávána přísně . Ona a její sestry spaly na táborových postelích bez polštářů, ráno se koupaly ve studených lázních a vyšívaly a pletly projekty, které se daly jako dary nebo prodávaly jako charitativní bazary.\nVelkovévodkyně Tatiana Nikolaevna ve formálním portrétu pořízeném v roce 1906\nV jejich domácnosti byli Tatiana a Olga v domácnosti známí jako „The Big Pair“. Sdíleli ložnici a od raného dětství si byli velmi blízcí. Na jaře roku 1901 měla Olga tyfus a několik týdnů byla uvězněna ve školce. Když se začala vzpamatovávat, měla Tatiana povoleno pět minut vidět svou starší sestru, ale nepoznala ji. Když jí její vychovatelka Margaretta Eagar řekla, že nemocným dítětem je Olga, čtyřletá Tatiana hořce plakala a protestovala, že bledé, hubené dítě nemůže být její milovanou starší sestrou. Eagar měl potíže přesvědčit Tatianu, že se Olga vzpamatuje.\nVztah s Grigori Rasputinem\nVelkovévodkyně Tatiana v roce 1912 během rodinné letní plavby na palubě Standartu. Zdvořilost: Beinecke Library.\nTatiana se dotkla svého mladšího bratra Careviče Alexeje. Dlouho očekávaný dědic však trpěl častými těžkými záchvaty hemofilie . Tatiana, její matka a její tři sestry byly všechny potenciálními nositelkami genu pro hemofilii; carevna byla vnučkou královny Viktorie , která předala gen hemofilie svým potomkům. Tatianina otcovská teta, velkovévodkyně Olga Alexandrovna z Ruska, uvedla, že Maria, mladší sestra Tatiany, krvácela během operace na odstranění mandlí v prosinci 1914. Provozní lékař byl tak znepokojen, že ho carevna musela nutit, aby pokračoval. Olga Alexandrovna tvrdila, že všechny čtyři její neteře krvácely více, než bylo normální, a že byly nositelkami genu pro hemofilii. Symptomatičtí nositelé genu nejsou hemofilici, ale mohou mít příznaky hemofilie, včetně abnormálně nízkého faktoru srážení krve, který může vést k těžkému krvácení.\nCarevna se spoléhala na radu Grigorije Rasputina , ruského rolníka a bloudících hvězd nebo „svatého muže“, a připisovala jeho modlitbám záchranu churavějícího Careviče. Tatiana a její sourozenci považovali Rasputina za „našeho přítele“ a svěřili se mu. Na podzim roku 1907 otec Tatiany doprovodil svou sestru ruskou velkokněžnu Olgu Alexandrovna do školky, aby se mohla také setkat s Rasputinem. Tatiana a její sourozenci měli na sobě své dlouhé bílé noční košile a v Rasputinově přítomnosti jim bylo příjemně. V únoru 1909 poslal Rasputin císařským dětem telegram, v němž jim radí: „Milujte celou Boží přirozenost, celé Jeho stvoření, zejména tuto Zemi. Matku Boží vždy zaměstnávali květiny a vyšívání.“ V jednom dopise 11letá Tatiana požádala Rasputina, aby ji navštívil, a naříkala, že je pro ni obtížné vidět její matku. „Ale víš, protože víš všechno,“ napsala.\nVelkovévodkyně Tatiana Nikolaevna asi v roce 1911. Zdvořilost: Beinecke Library.\nSofia Ivanovna Tyutcheva, jedna z vychovatelek sester, byla zděšena, že Rasputinovi byl povolen vstup do školky, když byli ve svých nočních košilích, a požádala ho o zákaz vstupu do domácnosti. Řekla velkovévodkyni Xenii, že navštívil Olgu a Tatianu před nimi, promluvil s nimi a „pohladil“ je. Sestry skryly Rasputinovu přítomnost před Tyutchevou a bály se o něm promluvit se svou vychovatelkou. Tatiana si byla vědoma napětí a obávala se reakce své matky na Tyutchevovy činy. Dne 8. března 1910 napsala dvanáctiletá Tatiana své matce: „Jsem tak afr (pomůcka), že SI může mluvit ... o našem příteli něco špatného. Doufám, že naše sestra bude na našeho přítele milá. " Alexandra propustila Tyutchevu.\nVšechny účty se shodují, že Rasputin měl s dětmi nevinný vztah, ale Nicholas požádal Rasputina, aby v budoucnu nechodil do jeslí. Ruská velkovévodkyně Xenia Alexandrovna byla z Tyutchevova příběhu zděšena. Dne 15. března 1910 si do deníku napsala, že nechápe, proč její bratr a jeho rodina považovali Rasputina, kterého viděla jen za „ khlyst “, za „téměř svatého“.\nMaria Ivanovna Vishnyakova, další zdravotní sestra pro královské děti, si původně myslela o Rasputinovi dobře, ale byla z něj rozčarovaná. Na jaře roku 1910 tvrdila, že ji Rasputin znásilnil, ale carevna jí odmítla uvěřit, protože viděla Rasputina jako svatého. Carevna trvala na velkovévodkyni Olze Alexandrovna, že vyšetřila tvrzení Višnyakové, ale že „chytili mladou ženu v posteli s kozákem císařské stráže“. V roce 1913 carevna propustila Vishnyakovu.\nVelkovévodkyně Tatiana se svou matkou asi v roce 1914. Vlasy byly oříznuty nakrátko po záchvatu tyfu v roce 1913.\nExistovaly škodlivé pověsti, že Rasputin svedl Carinu a čtyři velkovévodkyně. Rasputin vydal dopisy, které mu zaslala carská a velkovévodkyně; ačkoli byli nevinní povahy, podporovali pověsti o jeho údajných záležitostech. Pornografické karikatury zobrazovaly Rasputinovou sexuální vztahy s císařovnou a jejími čtyřmi dcerami, když Anna Vyrubová stála v pozadí nahá. K velké nelibosti Tsariny Nicholas nařídil Rasputinovi, aby opustil Petrohrad, a Rasputin se vydal na pouť do Svaté země. Spojení císařské rodiny s Rasputinem pokračovalo až do jeho vraždy v roce 1916. Dne 6. prosince 1916 napsala Tsarina Nicholasovi, že „Náš přítel je tak spokojený s našimi dívkami, říká, že prošli svým„ těžkým “kurzem a jejich duše hodně rozvinuté. “\nÚdajně byla Tatiana přítomna na místě Rasputinovy vraždy, „převlečená za poručíku Chevaliers-Gardes, aby se mohla pomstít Rasputinovi, který se ji pokusil porušit“. Maurice Paléologue , francouzský velvyslanec v Rusku, napsal, že Tatiana byla svědkem Rasputinovy kastrace, ale pochyboval o důvěryhodnosti pověsti.\nAA Mordvinov ve svých pamětech uvedl, že všechny čtyři velkovévodkyně byly Rasputinovou smrtí „chladné a viditelně strašně rozrušené“. Podle něj seděli, když se dozvěděli, „schouleni těsně u sebe“ na pohovce. Napsal, že se zdálo, že cítí politické otřesy, které se chystají uvolnit. Dne 21. prosince 1916 se Tatiana zúčastnila Rasputinova pohřbu. Rasputin byl pohřben s ikonou podepsanou na zadní straně Tatianou, její matkou a sestrami.\nTatiana si nechala poznámkový blok, do kterého zaznamenala Rasputinova výroky: "Láska je světlo a nemá konec. Láska je velké utrpení. Nemůže jíst, nemůže spát. Smísí se s hříchem ve stejných částech. A přesto je lepší milovat V lásce se člověk může mýlit a utrpením odplatí za své chyby. Je-li láska silná - milenci šťastní. Příroda sama a Pán jim dávají štěstí. Je třeba Pána prosit, aby učil milovat zářivé, jasné, aby láska nebyla trápením, ale radostí. Láska čistá, láska zářící je Slunce. Slunce nás zahřívá a láska pohlazuje. Vše je v lásce a ani kulka nemůže lásku sestřelit. “\nMladá dospělost a první světová válka\nVelkovévodkyně Tatiana Nikolaevna v uniformě svého pluku, Vosnesensky (Ascension) Lancers [ ru ] v roce 1912\nJako mladá teenagerka dostala Tatiana hodnost čestného plukovníka a byla jí přidělena regiment vojáků, Vosnesensky (Ascension) Lancers . S Olgou vojáky pravidelně kontrolovala.\nTatiana si užívala společnost vojáků, ale jejich chování ji často šokovalo. Dne 11. července 1911 dala skupina důstojníků na palubě císařské jachty Olze portrét Michelangelova aktu Davida , vystřiženého z novin. Rozhořčená čtrnáctiletá Tatiana napsala své tetě ruské velkovévodkyni Olze Alexandrovně: „Olga se tomu dlouho a tvrdě zasmála. A ani jeden z policistů si přeje přiznat, že to udělal. ony?"\nDne 14. července 1911 se Tatiana zasmála svému vzdálenému bratranci, princi Ioannu Konstantinovičovi z ruského zasnoubení s Helenou Srbskou . Dne 14. července 1911 napsala Olze: „Jak legrační, kdyby mohly mít děti, může ho (ona) líbat? Jaký faul, fie!“\nV roce 1911 byli Tatiana a Olga během představení v Kyjevské opeře svědkem atentátu na ministra vlády Petra Stolypina . Dne 10. září 1911 Nicholas později napsal své matce vdovy císařovně Marii , že tato událost rozrušila obě dívky. Tatiana vzlykala a oba měli tu noc problémy se spánkem.\nVelkovévodkyně Tatiana a její matka, carevna Alexandra, asi v roce 1914. Zdvořilost: Beinecke Library.\nKdyž vypukla první světová válka, Tatiana se stala sestrou Červeného kříže se svou matkou a Olgou. Postarali se o zraněné vojáky v soukromé nemocnici v areálu Carského Sela . Podle Vyrubové „Tatiana byla téměř stejně zručná a oddaná jako její matka a stěžovala si jen na to, že kvůli svému mládí byla ušetřena některých těch více zkoušených případů.“ Valentina Ivanovna Chebotareva , která s ní pracovala v nemocnici, popsala ve svém deníku, jak plánovala vařit hedvábí, zatímco Tatiana byla jinak obsazena, v obavě, že by Tatiana byla příliš unavená, než aby jí pomohla. Ale Tatiana uhodla, co dělá Chebotareva. „Proč můžeš dýchat kyselinu karbolovou a já ne?“ zeptala se Chebotarevy a trvala na tom, aby jí s prací pomohla. V září 1914 byla jmenována patronkou výboru pro válečnou pomoc zvaného výbor Tatiana . Tatiana byla divoce vlastenecká. 29. října 1914 se omluvila matce za pohrdání Němkou v její přítomnosti; vysvětlila, že si o své matce myslí, že je jen ruská, a že zapomněla, že se Carina narodila v Německu. Carevna odpověděla, že byla uražena drby ruského lidu o jejích německých vztazích, protože se považovala za zcela ruskou.\nVelkovévodkyně Olga a Tatiana v soudních šatech do formálního portrétu pořízeného v roce 1913\nDne 15. srpna 1915 napsala Tatiana své matce, že si přeje, aby mohla udělat více pro podporu Ruska během války: „Prostě ti nemohu říci, jak strašně se za tebe omlouvám, moji milovaní. v žádném případě vám nepomůže ani nebude užitečný. V takových chvílích je mi líto, že nejsem muž. “ Jak Tatiana vyrostla do dospělosti, podnikla více veřejných vystoupení než její sestry a vedoucí výborů.\nRománky s vojáky\nVelkovévodkyně Tatiana Nikolaevna v ošetřovatelské uniformě Červeného kříže a Dmitrij Jakovlevič Malama\nKdyž jí bylo 13, nemocná Tatiana prosila matku, aby jí dovolila opustit postel, aby mohla sledovat vojáka, kterým byla zamilovaná. Dne 20. dubna 1911 napsala Tsarině: „Chtěla bych tolik projít revizí druhé divize, protože jsem také druhá dcera a Olga byla první, takže teď jsem na řadě ... Ano, mami a na druhé lize budu vidět koho já musí vidět ... víte koho ...“\nVe vydání časopisu Royalty Digest: A Journal of Record z prosince 2004 Peter de Malama napsal, že jeho bratranec Dmitrij Jakovlevič Malama, důstojník imperiální ruské kavalérie, se s Tatianou setkal, když byl v roce 1914 zraněn. De Malama tvrdil, že Dmitrij byl jmenován na koni na dvoře cara v Carském Selu, kde navázal romantický vztah s Tatianou. V září 1914 Dmitri dala Tatianě francouzského buldoka, kterému dala jméno „Ortipo“. Dne 30. září 1914 napsala své matce: „Odpusť mi toho malého psa. Abych řekl pravdu, když se mě zeptal, měl bych ho mít rád, kdyby mi ho dal, okamžitě jsem řekl ano. vždycky jsem chtěl mít jeden, a teprve potom, když jsme přišli domů, jsem si myslel, že se ti najednou možná nebude líbit, když ho mám. Ale opravdu mě ta představa tak potěšila, že jsem na všechno zapomněl. “ Když Ortipo zemřel, Dmitri jí dal další štěně. Tatiana ji vzala s sebou do Jekatěrinburgu, kde zemřela se zbytkem rodiny. Osmnáct měsíců poté, co dal Ortipo Tatianě, navštívil Dmitri císařskou rodinu. Dne 17. března 1916 Tsarina napsala Nicholasovi, že „můj malý Malama přišel včera večer na hodinu ... Vypadá to, že nyní vzkvétá více jako muž, stále rozkošný chlapec. Musím říct dokonalého zetě, které on (ou) Byli jsme - proč cizí P (rin) ces nejsou tak hezké! “ V srpnu 1919 byla Malama podle Petera de Malama zabita, když velel jednotce bílých Rusů bojujících v občanské válce proti bolševikům na Ukrajině.\nPodle deníku Valentiny Ivanovny Chebotarevové měla Tatiana ráda důstojníka jménem Vladimir Kiknadze, o kterého se starala, když byl zraněn v letech 1915 a 1916. Tvrdila, že Tatiana seděla vedle „Volodie“ u klavíru, když hrál na melodii jedním prstem a tiše s ní mluvil. Tvrdila, že Tatiana a Olga se omlouvaly, aby přišly do nemocnice za Volodií. Bála se, že flirtování velkovévodkyň se zraněnými důstojníky poškodí jejich reputaci.\nJednání o manželství\nSrbský král Peter I. údajně chtěl, aby Tatiana byla nevěstou pro jeho mladšího syna, prince Alexandra . V lednu 1914 vydal srbský premiér Nikola Pašić dopis carovi Nicholasovi, v němž král Peter vyjádřil přání, aby se jeho syn oženil s jednou z velkokněžen.\nZleva doprava velkovévodkyně Olga, car Mikuláš II., Velkovévodkyně Anastasia a velkovévodkyně Tatiana v Tobolsku v zimě 1917–1918. Zdvořilost: Beinecke Library.\nRodina byla zatčena během ruské revoluce v roce 1917 a uvězněn nejprve v Carskoje Selo a později na soukromých rezidencí v Tobolska a Jekatěrinburgu , Sibiř . Drastická změna okolností a nejistota zajetí si vybrala svou daň na Tatianě i na zbytku její rodiny. „She borovice bez práce,“ jí napsal kolega sestra Valentina Chebotareva po obdržení dopisu od Taťány dne 16. dubna 1917. „Je s podivem, sedět v dopoledních hodinách doma, být v dobrém zdravotním stavu, a ne jít na změnu obvazy ! " Tatiana napsala Chebotarevu. Tatiana, která se zjevně pokoušela obhajovat svou matku, se v dopise ze dne 8. května 1917 zeptala své přítelkyně Margarity Khitrovo, proč jejich kolegové zdravotní sestry nenapsaly přímo Tsarině Alexandra. Chebotareva ve svém deníku napsala, že i když litovala rodiny, nemohla psát přímo Tsarině, protože ji vinila z revoluce. „Pokud nám někdo chce napsat, ať píše přímo,“ napsala Tatiana dne 9. prosince 1917 „mé drahé holubici“ Chebotarevě poté, co vyjádřila znepokojení nad ostatními sestrami a pacientem, kterého kdysi společně ošetřovali. Syn Chebotarevy, Gregory P. Tschebotarioff, zaznamenal „pevný a energický rukopis“ velkovévodkyně a to, jak písmeno „odráží povahu, která ji tak zalíbila mé matce“.\nAnglický lektor Tatiany, Sydney Gibbes, si vzpomněl, že Tatiana v zajetí zhubla jako břitva a vypadala pro něj „povýšenější“ a nevyzpytatelnější než kdy dříve. V dubnu 1918 bolševici přesunuli Mikuláše, Alexandru a Marii do Jekatěrinburgu. Zbývající děti zůstaly v Tobolsku, protože Alexej, který utrpěl další záchvat hemofilie, se nemohl pohnout. Byla to Tatiana, kdo přesvědčil svou matku, aby se „přestala mučit“ a rozhodla se jít se svým otcem a nechat Alexeje za sebou. Alexandra se rozhodla, že vyrovnaná Tatiana musí zůstat pozadu, aby mohla spravovat domácnost a starat se o Alexeje.\nBěhem měsíce odloučení od rodičů a sestry se Tatiana, Olga, Anastasia a dámy v čekání zabývaly šitím drahých kamenů a šperků do jejich oděvů v naději, že je skryjí před svými únosci, protože Alexandra psala ona, Nicholas a Maria byly po příjezdu do Jekatěrinburgu těžce prohledány a předměty byly zabaveny. Dopis od Demidova do Tegleva dával instrukce, jak se vypořádat s ‚léky‘, předem stanovené kódové označení pro šperky. Utajení proběhlo úspěšně, protože bolševici až do poprav nikdy nevěděli o klenotech v oděvu.\nPierre Gilliard si později vzpomněl na svůj poslední pohled na císařské děti v Jekatěrinburgu. „Námořník Nagorny, který se věnoval Alexeji Nikolajeviči, prošel mým oknem a nesl nemocného chlapce v náručí, za ním přišly velkovévodkyně naložené kufříky a drobnými osobními věcmi. Snažil jsem se dostat ven, ale byl jsem zhruba zatlačen zpět do kočáru hlídkou. Vrátil jsem se k oknu. Poslední přišla Tatiana Nikolayevna, která nesla svého malého psa a snažila se přetáhnout těžkou hnědou kufřík. Pršelo a na každém kroku jsem viděl, jak se její nohy ponoří do bahna. Nagorny se k ní pokusil přijít pomoc; byl hrubě odsunut jedním z komisařů ... “\nDalší informace: Poprava rodiny Romanovů\nVelkovévodkyně Tatiana a Anastasia a pes Ortipo v zajetí v Carském Selu na jaře 1917\nV Jekatěrinburgu se Tatiana příležitostně připojila ke svým mladším sestrám, když si povídaly s některými strážci na čaji, kladly jim otázky ohledně jejich rodin a hovořily o jejích nadějích na nový život v Anglii, když byly propuštěny. Při jedné příležitosti se jeden ze strážných zapomněl a řekl vévodkyním vtipný odstín. Šokovaná Tatiana vyběhla z místnosti „bledá jako smrt“ a její mladší sestra Maria nadávala strážcům za jejich špatný jazyk. „Byla by pro stráže příjemná, kdyby si myslela, že se chovají přijatelným a ozdobným způsobem,“ vzpomínal ve svých pamětech další ze strážných. Později, když byl Ipatievův dům pověřen novým velitelem, bylo rodině zakázáno bratříčkovat se se strážci a pravidla jejich věznění byla přísnější. Tatianu, stále vůdkyni rodiny, často posílali její rodiče, aby vyslýchali stráže ohledně pravidel nebo co se stane po rodině. Také strávila spoustu času seděním se svou matkou a nemocným bratrem, čtením matce nebo hraním her, aby se zabývala časem. V Ipatievově domě bylo od Tatiany a jejích sester vyžadováno, aby si praly a vyráběly chleba. Její ošetřovatelské dovednosti byly požadovány na konci června 1918, když dala injekci morfinu Dr. Eugene Botkinovi, aby zmírnila jeho bolest ledvin.\nVelkovévodkyně Tatiana vlevo a Olga Nikolaevna zcela vpravo se svou matkou carevnou Alexandrou uprostřed v zajetí v Tobolsku v srpnu nebo září 1917.\nDne 14. července 1918 místní kněží v Jekatěrinburgu provedli soukromou bohoslužbu pro rodinu a oznámili, že Tatiana a její rodina, na rozdíl od zvyku, padli na kolena během modlitby za mrtvé. Konečný záznam v závěrečném bloku Taťány v Jekatěrinburgu byl říkat, že opsal ze slov známého ruská ortodoxní svatý muž, otec Ioann Kronstadt : „Tvůj smutek je nepopsatelná, Spasitelova smutek v zahradě Getsemanské na světových hříchy jsou neměřitelné, připojte svůj zármutek k jeho, v něm najdete útěchu. “ Následujícího dne, 15. července, se Tatiana a její sestry objevily v dobré náladě, když spolu vtipkovaly a přemisťovaly postele ve svém pokoji, aby mohly návštěvy uklízeček vydrhnout podlahu. Padli na ruce a kolena, aby pomohli ženám, a zašeptali jim, když se strážci nedívali. Všechny čtyři mladé ženy měly dlouhé černé sukně a bílé hedvábné blůzy, stejné oblečení jako předchozí den. Jejich krátké vlasy byly „spadlé a nepořádné“. Řekli ženám, jak moc si užily fyzické námahy, a přály si, aby toho v Ipatievově domě bylo více. Odpoledne 16. července 1918, poslední celý den jejího života, seděla Tatiana se svou matkou a četla z biblických knih Amose a Obadiáše , poznamenala Alexandra ve svém deníku. Později matka a dcera seděli a jen si povídali. Když rodina té noci večeřela , vešel Yakov Yurovsky , vedoucí oddělení, a oznámil, že rodinný kuchyňský chlapec a Alexejův spoluhráč, čtrnáctiletý Leonid Sednev, musí shromáždit své věci a jít k rodinnému příslušníkovi. Chlapec byl vlastně poslán do hotelu na druhé straně ulice, protože ho stráže nechtěly zabít spolu se zbytkem Romanovské party. Rodina, která nevěděla o plánu je zabít, byla rozrušená a znepokojená Sednevovou nepřítomností. Tatiana toho večera odjela do Yurovského kanceláře, což mělo být naposledy, aby požádala o návrat kuchyňského chlapce, který Alexeja pobavil během dlouhých hodin zajetí. Yurovsky ji uklidnil tím, že jí řekl, že se chlapec brzy vrátí, ale rodina nebyla přesvědčena.\nPozdě v noci, v noci ze dne 16. července, byla rodina probuzena a bylo jí řečeno, aby sestoupila do nižší úrovně domu, protože ve městě byly nepokoje jako celek a kvůli vlastní bezpečnosti by bylo nutné je přesunout. Rodina se vynořila ze svých pokojů a nesla polštáře, tašky a další věci, aby byla Alexandra a Alexej pohodlní. Rodina se zastavila a zkřížila se, když spatřila vycpanou matku a mláďata, která stála na přistání, snad na znamení úcty k mrtvým. Nicholas řekl služebníkům a rodině: „No, z tohoto místa se dostaneme.“ Ptali se stráží, ale nezdálo se, že by měli podezření, že budou zabiti. Yurovsky, který byl profesionálním fotografem, nařídil rodině zaujmout různé pozice, jaké by fotograf mohl mít. Alexandra, která si pro sebe a Alexeje vyžádala židle, seděla po synově levici. Car stál za Alexejem, Dr. Botkin stál po Carově pravici, Tatiana a její sestry stály za Alexandrou spolu se služebníky. Byli ponecháni přibližně půl hodiny, zatímco byly provedeny další přípravy. Během této doby skupina řekla málo, ale Alexandra šeptala dívkám anglicky, čímž porušila pravidla stráže, že musí mluvit rusky. Vešel Yurovský, nařídil jim, aby se postavili, a přečetl si trest popravy. Tatiana a její rodina měli čas jen na to, aby vydali několik nesouvislých zvuků šoku nebo protestů, než jednotka smrti pod Yurovského velením začala střílet. Byly ranní hodiny 17. července 1918.\nPočáteční střelba zabila pouze císaře, císařovnu a dva služebníky, a zranila velkokněžnu Marii, Dr. Botkina a císařovnu služebnou Demidovou. V tom okamžiku museli ozbrojenci opustit místnost kvůli kouři a toxickým výparům z jejich zbraní a sádrovému prachu, který jejich kulky vypustily ze zdí. Poté, co se ozbrojenci nechali několik minut vyčistit, se ozbrojenci vrátili. Dr. Botkin byl zabit a ozbrojenec jménem Ermakov se opakovaně pokoušel zastřelit Careviče Alexeje, ale neuspěl, protože ho chránily klenoty všité do chlapcových šatů. Ermakov se pokusil bodnout Alexeje bajonetem, ale opět selhal, a nakonec Yurovskij vystřelil chlapci dva výstřely do hlavy. Yurovsky a Ermakov přistoupili k Olze a Tatianě, kteří se krčili u zadní stěny místnosti, lpěli na sobě a křičeli na svou matku. Ermakov bodl oběma mladými ženami svým 8palcovým bajonetem, ale měl potíže proniknout jejich torzem kvůli klenotům, které byly všité do jejich košil. Sestry se pokusily vstát, ale Tatiana byla okamžitě zabita, když ji Yurovskij střelil do týla. O chvíli později zemřela i Olga, když ji Ermakov střelil do hlavy.\nRomanovské hroby a důkaz DNA\nForenzní rekonstrukce obličeje velkovévodkyně Tatiany od SA Nikitina, 1994\nPo celá desetiletí konspirační teoretici navrhovali, aby jedna nebo více členů rodiny vraždu nějak přežilo. Teorie byly zmenšeny, ale stále přetrvávaly, když byla těla většiny rodiny nalezena a identifikována z hromadného hrobu objeveného v lese mimo Jekatěrinburg a exhumována v roce 1991. Zbývající spiknutí závisela na skutečnosti, že dvě těla chyběla , Carevič Alexej a jedna ze čtyř velkovévodkyň, Rusové obecně považovali za velkokněžnu Marii a Američané za velkokněžnu Anastasii. Například autor Michael Occleshaw ve své knize The Romanov Conspiracies: The Romanovs and the House of Windsor z roku 1995 tvrdil, že Tatiana mohla být zachráněna a transportována do Anglie, kde se provdala za britského důstojníka a žila pod jménem Larissa Tudor . Occleshaw toto tvrzení založil na studiu deníků britského agenta Richarda Meinertzhagena , který naznačil úspěšné osvobození velkovévodkyně, údajně Tatiany. Historici však toto tvrzení zlevnili a nadále říkali, že všichni Romanovci, včetně Tatiany, byli v Jekatěrinburgu zavražděni.\nDne 23. srpna 2007 oznámil ruský archeolog objev dvou spálených částečných koster na místě táboráku poblíž Jekatěrinburgu, které se shodovalo s místem popsaným ve vzpomínkách Yurovského. Archeologové uvedli, že kosti pocházejí z chlapce, který byl v době jeho smrti zhruba ve věku od deseti do třinácti let, a z mladé ženy, která byla zhruba ve věku od osmnácti do dvaceti tří let. Anastasii bylo v době atentátu sedmnáct let, jeden měsíc, zatímco její sestře Marii bylo devatenáct let, jeden měsíc a jejich bratrovi Alexejovi byly dva týdny před jeho čtrnáctými narozeninami plaché. Olga a Tatiana byly v době atentátů staré dvacet dvacet jedna let. Spolu se zbytky obou těl našli archeologové „střepy nádoby s kyselinou sírovou, hřebíky, kovové pásy z dřevěné krabice a kulky různého kalibru“. Kosti byly nalezeny pomocí detektorů kovů a kovových tyčí jako sond.\nPředběžné testování naznačilo „vysokou míru pravděpodobnosti“, že pozůstatky patřily Carevičovi Alexejovi a jedné z jeho sester, oznámili ruští forenzní vědci dne 22. ledna 2008. Hlavní forenzní expert Jekatěrinburgské oblasti Nikolaj Nevolin naznačil, že výsledky budou porovnány s těmi získané zahraničními odborníky. Dne 30. dubna 2008 ruští forenzní vědci oznámili, že testování DNA prokázalo, že pozůstatky patří Carevičovi Alexejovi a jedné z jeho sester. S tímto výsledkem se počítá s celou carskou rodinou.\nDalší informace najdete v romanovské svatosti\nV roce 1981 Tatiana a její rodina byla kanonizován podle ruské pravoslavné církve v zahraničí jako svaté mučedníky . V roce 2000, Tatiana a její rodina byla kanonizován podle ruské pravoslavné církvi jako strastotěrpěc .\nTěla cara Mikuláše II., Carevny Alexandry a tří jejich dcer byla nakonec pohřbena v katedrále sv. Petra a Pavla v Petrohradě dne 17. července 1998, osmdesát let po jejich vraždě.\nPředkové ruské velkovévodkyně Tatiany Nikolaevny\n8. Alexander II Ruska\n4. Alexander III Ruska\n9. Princezna Marie z Hesse a Rýn\n2. Nicholas II Ruska\n5. Dánská princezna Dagmar\n11. Princezna Louise z Hesse-Kassel\n1. Ruská velkovévodkyně Tatiana Nikolaevna\n12. Princ Charles z Hesse a Rýn\n6. Louis IV, velkovévoda Hesse a Rýn\n13. Princezna Alžběta Pruská\n3. Princezna Alix z Hesse a Rýn\n14. Princ Albert ze Saska-Coburgu a Gothy\n7. Princezna Alice Spojeného království\n15. Victoria Spojeného království\nBokhanov, Alexander a Dr. Knodt, Manfred a Oustimenko, Vladimir a Peregudova, Zinaida a Tyutyunnik, Lyubov; Xenofontova, Lyudmila (překladatelka); Romanovci: Láska, síla a tragédie . Leppi Publications, 1993. ISBN 0-9521644-0-X\nChristopher, Peter, Kurth, Peter a Radzinsky, Edvard. Car: Ztracený svět Nicholase a Alexandry ISBN 0-316-50787-3\nDehn, Lili. Skutečná Carica . 1922.\nDe Malama, Peter. "The Romanovs: The Forgotten Romance" in Royalty Digest . Prosince 2004, s. 184.\nOrel, Margaret. Šest let u ruského soudu , 1906.\nFuhrmann, Joseph T. Kompletní válečná korespondence Nicholase a Alexandry: duben 1914 - březen 1917 . Greenwood Press, 1999.\nGilliard, Pierre. Třináct let u ruského soudu . ISBN 0-405-03029-0\nHawkins, Georgi. Korespondence ruských velkokněžen: Dopisy dcer posledního cara Amazon 2020. ISBN 979-8571453486\nKing, Greg a Wilson, Penny. Osud Romanovců , 2003. ISBN 0-471-20768-3\nKurth, Peter, Anastasia: Hádanka Anny Andersonové , Back Bay Books, 1983, ISBN 0-316-50717-2\n„ Tanyin deník“ , Livadia.org\nMagere, Hugo. Elizabeth: velkovévodkyně Ruska . Carroll a Graf Publishers, Inc., 1998, ISBN 0-7867-0678-3\nMassie, Robert K. Nicholas a Alexandra . 1967. ISBN 0-575-40006-4\nMassie, Robert K. The Romanovs: The Final Chapter . 1995. ISBN 0-679-43572-7\nMaylunas, Andrei a Mironenko, Sergei, Galy (redaktoři); Darya (překladatelka). Celoživotní vášeň: Nicholas a Alexandra: Jejich vlastní příběh . 1997, Doubleday, ISBN 0-385-48673-1 .\nOccleshaw, Michael, The Romanov Conspiracies: The Romanovs and the House of Windsor , Orion, 1993, ISBN 1-85592-518-4\nRappaport, Helen . Poslední dny Romanovců . 2008. Svatomartinská Griffin. 2008. ISBN 978-0-312-60347-2 .\nRadzinský, Edvard. Soubor Rasputin . Doubleday. 2000, ISBN 0-385-48909-9\nŠevčenko, Maxim. „Oslava královské rodiny“, článek z 31. května 2000 v Nezavisemaya Gazeta .\nTschebotarioff, Gregory P., Rusko: My Native Land: Americký inženýr vzpomíná a dívá se na současnost , McGraw-Hill Book Company, 1964, ASIN B00005XTZJ\nVorres, Iane. Poslední velkovévodkyně . 1965. ISBN 1-55263-302-0\nVyrubová, Anna. Vzpomínky na ruský soud .\nZeepvat, Charlotte. The Camera and the Tsars: A Romanov Family Album . 2004. ISBN 0-7509-3049-7\nAzar, Helen & Nicholson, Nicholas BA; Tatiana Romanov, Dcera posledního cara: Deníky a dopisy, 1913–1918 . Westholme Publishing, 2015. ISBN 978-1594162367 .\nFleming, Candace. Rodina Romanov: Vražda, povstání a pád císařského Ruska . Schwartz & Wade, 2014. ISBN 978-0375867828 .\nRappaport, Helen. Sestry Romanovovy: Ztracené životy dcer Nicholase a Alexandry . Svatomartinská Griffin, 2014. ISBN 978-1250067456 .\nWikimedia Commons má média související s Tatianou Nikolaevnou z Ruska .\nFrozenTears.org - mediální knihovna poslední císařské rodiny.\nTatiana Nikolaievna Romanova v Najít hrob\nOslava královské rodiny\nHemofilie A (nedostatek faktoru VIII)\nTato stránka byla naposledy upravena 13. června 2021 v 00:11 (UTC) .


Pánské triko KERBO RASGO 020 - Kerbo.cz módní oblečení pro každý den\nPánské triko KERBO RASGO 020\nKódové značení: RASGO 020\nPánské funkční triko Rasgo ke krku s dlouhým rukávem, které je vyrobeno z funkčního materiálu KRB TECH polyester. Díky technologii plochých švů Vás nikde nebude tlačit. Je doplněno ozdobným prošíváním a decentním logem vpředu. Lze používat pro sport jako první vrstvu nebo na volný čas. Vyrobeno v České republice.


Žirafky mimotelového oplodnenia 2009 - str. 227\nholky už příští pátek začátek stimulky,toto rychle uteklo jupíííí 😉\nachjo,už tu nejste,když píšete,tak já nemůžu,mám toho v práci moc. A když můžu já,tka už jsou všichni doma. |-|\nja jsem tady lucifirku, jen nakoukavam v intervalech 🙂\ntaky by mě zajímalo, co se v nás děje. mě většinou pobolívají vaječníky od ovulky až do ms, takže jestli to máš taky tak, tak to asi není nic vyjímečnýho....\njindři, počkej na dr., co ti řekne. Hlavně napanikař! To je to nejhorší, co může pro tělo být. Já taky prodělala toxoplazmózu a nikdo se mi o tomto riziku ani nezmínil. Zakázala jsem si na to myslet, protože by mi hráblo. Navíc mám ten problém s bezlepkovou dietou, což prý taky "omezuje" zahnízdění embrya. Ale nepřipouštím si to, protože s tím asi nic moc, kromě nějaké medikace, neudělám...já vím, že se trápíš, ale zkus na to nemyslet a počkat do pátku. 😉\nevak tak to jse mráda,že tu nejsem sama.\nmě teda po pregnylu nic nebylo. Musím říct,že mě celou stimulku nic nebylo,naopak,bylo mi moc dobře. akorát pak ten agolutin do zadku,posledních pár injekcí už bylo fakt nepříjemných. 😞\nluci a ty jdeš do 1. ivf? promiň, že si to nepamatuju, ale trochu se v tom ztrácím...a navíc nám vymizela tabule!!!!! :-N\nkdo byl hlavní tabulovač holky???? 😉\njasný, luci, jsem tu...\naha tak já zas nemám zkušenost s agolutinem....\nno mě bylo během stimulky docela blivno a taky se mi pořád točila hlava, ale nebylo to nic strašnýho, co by se nedalo přežít...jen jsem měla hrozný stresy v práci. I když jsem se snažila je nemít a tvářila se, že je nemám x-)\na ten pregnyl dneska snad bude už líp, nakonec jsem si vzala prášek na hlavu, tak se snad nic nestane...já už nemohla vydržet a potřebovala jsem pracovat!\njá ještě hodinu a půjdu konečně domů-\nEvak,ty vaječníky asi není nic vyjmečného,od té doby co neberu žádné léky,to pozoruji každou chvíli. Po ivf se mi uplně změnil průběh ms,ale zase se mi upravila a mám ji pravidelně. Před ivf jsem brala utroš,abych ji měla pravidelně.\nEvak musíš mít bezlepkovou dietu,to vyjde dost draho a je to dost složité,že? Nejde jen o pečivo,ale oni mouku či podobné věci přidávají i do salámů ,párků....... Tak to máš moc těžký.\nEvak¨,to já se také ztrácím,ne jdeme už na druhé Ivf. kdyžtak průběh toho prvního mám v albíčku. Jsem na tom podobně jak chrobík,jen to druhé,mám zatím před sebou.\nOno stejně do albíčka se vejde více než do tabulky.\nNo já se během stimulky cítíla bezvadně a ještě jsem dokonce zhubla. Nejsem žádnej drobek,něco jsem shodila před a něco při stimulce. No já byla při první stimulce doma od začátku,tentokrát asi nebudu. nechci o tom nikomu nic říkat. Před tím se každej ptal a už mi to lezlo na nervy. 😞\nto mám Luci, ale když si zvykneš, tak to není tak strašný...ale máš pravdu, že mouku cpou do všeho, do paštik i jogurtů a zmrzliny a tak...ale už to umím 😉\nno přesně, když přestaneš brát HA, tak to tělo začne najednou reagovat úplně jinak, což? mě to docela baví pozorovat a měřit bt a tak 😎\nutroš jsem si nevzala tentokrát, bylo mi po něm taky zle (měla jsem ho při iui), tak mi dala ten crinone, ale po tom jsem zas měla mykózu...se mnou je to těžký, ale snažím se si říkat, že jsou horší věci na světě 😉\nmě se taky lidi ptali, taky nebudeme teď nic říkat, nejbližší vědí, že jdeme, ale neříkáme kam a kdy a co...jen nevím, co řeknu v práci, pokud ten ket bude - to se rozhodne až ten den ráno, tak pak budu muset fiktivně něco vymyslet... 🙂\njo když nám nevyjde ket, tak jdem taky do 2. ivf...mrknu Ti do albíčka, máš pravdu. To zhubnutí mě překvapuje, to jsem netušila. Já se naopak cítíla děsně oteklá a tlačily mě kalhoty 🙂\ntak asi člověku nezbyde nic jíného,než si zvyknout, ale musí to být děs nakupovat,pořád číst a číst obsah potravin,i když možná si oblíbíš nějaké výrobky,které kupuješ,ne? Ale slyšela jsem,že to vyjde mnohonásobně dráž,než normální pečivo. Pečeš si doma? Já peču v domácí pekárně,ale mám nakoupené různé směsi a nebo tam dělám jakékoliv kynuté těsto.\ntak to já bt neměřím,u mě by to bylo stejně prd platné,když máme špatné spermio.\nno s těma mikozama to ti řeknu. Před několika lety jsem měla zánět moč. cest,které se mi te´d dost často vracejí a když jsem dostala antibiotika,tak se mi zase objevila mikoza. Teď mám jakž takž klid,ale musím si fakt dávat pozor na prochladnutí. Sem se vždycky smála babičce,když mi říkala,at nechodím s holejma zádama,a teď jak si na to dávám pozor. 😃\nAle začala jsem pít čaj Lapacho,je dá se říct na všechno,nádory,nachlazení,tlak,cukrovka,otoky...... na imunitu....no však můžeš kouknout na net.\nAle řeknu ti,je zajímavé,jak se mi ta ms po ivf upravila,mám to skoro na den přesně.\nNo já si také musím něco vymyslet,protože po opu mě nechají určitě doma. No nejradši bych byla doma celou dobu,ale to bude každému jasné. 😞 Ono možná i tak.\nNo na každého ty hormony působí jinak.Mě bylo dobře. A zhubnout jsem chtěla,ještě než tam půjdeme,protože jsem měla dost. A to že jsem zhubla při stimulce mohlo být i tím,že jsem neměla žádnej stres,jedla jsem pravidelně a asi i líp.\nTak musíš věřit,že ket vyjde. Vyšlo to spoutě holek,proč ne tobě. šance je. 😉\nmrknu Luci🙂 No jo, je to drahý, ale co se dá dělat. Peču doma v pekárně, ale taky kupuju, protože ne vždy na to mám čas...takže chleba za 60 kč, to je dobrý ne? 😉\nNo s tím prochladnutím je to pravda. Když ti propukne mykóza, tak nejez žádný cukr, on totiž ty kvasinky vyživuje a čím víc ho dodáš, tím víc se množí...tím se vždycky řídím a pak se to zlepší... ale jinak já na to kdysi taky hodně trpěla, ale teď už je líp 🙂\nEvak tak to je mazec,to si člověk rozmyslí,jestli něco vyhodí.já teda taky nepeču pořád,ono se ty směsy i přejí,je zajímavé,že chleby od nás se nikdy nepřejí,ale ty do pekárny jo.\njejda baby, já jsem dostala chut na čerstvý pečený chlebík, ale nemááám pekáárnu 😉\nno jo irmi, tak budeš muset uklohnit bez pekárny...hezky v pekáčku a troubičče 😉 holky za chvíli mizím, tak zítra ahoj\nIrmy nemusíš mít pekárnu,máš troubu 😃 jen ti dá trošku víc práce.\nHolky já dorazila z práce,konečně. Jdu si uklohnit nějakou polívku,cibulovou skapáním. Já včera zrovna pekla bramborový chleba. A je dobrý\nty těhule a děti se fakt na člověka valej ze všech stran. V počasí mráčková,na jedničce v objektivu taky jedna, v seriálu Ulice,který jsem včera po dlouhé době viděla,taky těhule, vRůžovce těhule,potraty, adopce,no to už člověk fakt nemánaco koukat,budu si muset pustit nějakou komediii na zlepšení nálady. Třeba Jak vytrhnout velrybě stoličku,nebo Spláchnuttej 😃\nahojky, jsem ze školení doma, čtyři stovky v kelu, celé odpoledne taky a nic nového nevím...Irmi já mám pekránu naproti,ale zavřeli v pět 😞 ,ale mám buchtu od jany/tchýně/ a zítra se uvidím s mimískem!!!!\nRudy na jakém školení? nějak jsem to asi přehlídla.\nJé ty se teda zítra budeš mít. 🙂\nholky moje, tak jsem se vás snažila dočíst. No koukám, že tu skoro každá máte s něčím problém, ale já pokud jsem se sama nezmínila o toxoplasmě, tak nám žádný problém nenašli. Já jsem v pořádku a manža dokonce dostal nabídku na dárcovství spermoušů. Tak už fakt nechápu v čem je zakopaný pes. No snažím se tomu tolik nepoddávat, ale občas to fakt nejde. Kámoška se švagrovou mají před porodem a to nejde vypustit. No alespoň tady si můžeme pomáhat na dálku a jsem za to moc ráda. Všem přeji krásný večer, pa pa\nJindři,není to fakt jednoduchý,obvzlášt,když víš,že jste v pořádku.Takže vy patříte do té skupinny,kdy nebyla zjištěna žádná příčina problému?\nkoukám,že to máš vše napsané v albíčku,tak já si jdu váš příběh přečíst.\nMě to fakt přijde nespravedlivé,to všechno kolem,ale my ten svět nezměníme,jen můžeme bojovat za tensvůj sen.\nOstatní lidi kolem nezmněníme.\nJindřiško,vy už toho máte také moooc za sebou. Už byste si to opravdu zasloužili 😉\nchtěla jsem se zeptat, nevíte někdo náhodou, jak to se sexíkováním před ketem? katchik neřešili jste to? já včera píchla ten pregnyl a na vkládání jdu až v úterý, ale nevím, jestli to můžeme risknout...\nu KETu by snad neměl být žádný problém, teda, jestli se nepletu. Oplodněná vajucha jsou zmrazená, takže manžel nic už neodevzdává 😉 , takže snad by neměl být problém...\nevi myslím, si že není důvod , proč by se nesmělo, po ketu raději ne, ať je klídek na uhnízdění,ale teď si fakt myslím, že není důvod se nemilovat, tak přeji hezké líbánky 😉\nluci jsem sestra a ty se musí pořád "vzdělávat" ze zákona, musíš nasbírat 40 kreditů za pět let, já to letos odevzdala a tak mi to jako prodloužili a sbírám dalších 40 na dalších 5 let a protože mám školy dvě, tak sbírám 80 a posílám to 2x, nehledej v tom logiku, ono ji to nemá, jde o to, tahat z nás peníze , o nic víc, žere to čas, prachy... mám jednu hlavu, jednu práci a za odměnu, že mám dvě školy, trpím tím, že mě to stojí 2x víc času a peněz.... je to na dlouhé povídání, sestry vím, o čem je řeč 🙂\nale chudátko jedno, to ti teda nezávdím, ale co se dělat,že? pokud nechceš ztratit kredit, tak tose musíš pořád vzdělávat...Jsou to ale zmetci, potom se všichni diví, že je málo zdr. sester ]-(


Bílí Tygři vyhráli doma pošesté v řadě - Liberecký deník\nBílí Tygři vyhráli doma pošesté v řadě\nLiberec - Ani ve čtvrtém vzájemném utkání v této sezoně liberečtí hokejisté soupeřům z Mladé Boleslavi nepodlehli.\nTRESTNÉ STŘÍLENÍ na konci druhé třetiny liberecký Michal Bulíř proti brankáři Jaroslavu Hüblovi neproměnil, nakonec to ale výhře Bílých Tygrů nad Mladou Boleslaví nezabránilo. | Foto: Deník/ Vít Černý\nŠesté domácí vítězství v řadě v kalendářním roce 2012 předvedli včera hokejisté Bílých Tygrů Liberec. Popravdě řečeno, jejich výhra nad posledním mužstvem extraligové tabulky Mladou Boleslaví se čekala, ale vzhledem k známé úporné obraně Středočechů se jako obvykle nerodila jednoduše.\nNakonec Liberečtí vyhráli 4:2, ani ve čtvrtém vzájemném duelu v této sezoně Středočechům nepodlehli a výrazně posílili své šance na první šestku po základní části soutěže, což by zaručovalo přímý postup do čtvrtfinále play off.\nPrvním vzruchem zápasu byla zdánlivě gólová situace, která se řešila v 5. minutě s pomocí videorozhodčího. Kudrnova rána se odrazila od horní tyče, bohužel pro domácí ne do branky, ale zpět do hřiště.\nV 11. už se Tygři mohli radovat. V přesilovce při vyloučení Mikulíka Bulíř přesně tečoval nahození Čakajíka. Trvalo jen 37 vteřin a stav už byl 2:0! Kica se prosadil ve skrumáži přesnou trefou po ledě k protější tyčce.\nHosté ještě v úvodní třetině dokázali reagovat gólem na 2:1. Tomas prosvištěl útočným pásmem a jeho bomba nakonec propadla za čáru.\nLiberecká aktivita v druhé třetině slavila úspěch v podobě branky Vantucha v 27. minutě, když domácí útočník využil zazmatkování Čutty – 3:1.\nV 38. bylo nařízeno trestné střílení ve prospěch Liberce za faul Rýgla na Bulíře, jenž poté při nájezdu svým pokusem o blafák proti brankáři Hüblovi neuspěl. A v 44. to mohlo Tygry mrzet, protože podruhé v zápase se prosadil boleslavský Tomas, tentokrát z levého kruhu – 3:2. Tomas měl v 53. dokonce na své holi vyrovnání, trefil však jen horní tyč. O dvě minuty později se pak prosadil zblízka domácí Klimenta a rozhodl – 4:2.\nBílí Tygři Liberec, BK Mladá Boleslav, hokej, zápas, soutěž, vyřazovací systém, bomba, trestné střílení, útočník


Připojení z jiných zařízení | PlayStation®4 Uživatelská příručka\nPřipojení z jiných zařízení\nK systému PS4™ se lze připojit z jiných zařízení pomocí funkcí Remote Play (Dálkový přístup) a druhá obrazovka.\nSystém pak můžete ovládat z připojeného zařízení.\nPomocí dalšího zařízení můžete ovládat systém PS4™, který se nachází na jiném místě. Připojené zařízení zobrazuje tutéž obrazovku jako systém PS4™.\nK připojení prostřednictvím funkce Remote Play (Dálkový přístup) lze použít kterékoli z následujících zařízení:\nPočítač (se systémem Windows nebo Mac)\nChytrý telefon Xperia™ nebo tablet Xperia™\nChcete-li povolit funkci Remote Play (Dálkový přístup), je nutné nejprve zaškrtnout políčko u položky (Nastavení) > [Nastavení připojení funkce Remote Play] > [Povolit funkci Remote Play].\nChcete-li se připojit pomocí systému PS Vita nebo PS TV, použijte funkci (Odkaz PS4). Podrobný postup připojení naleznete v uživatelské příručce systému PS Vita nebo uživatelské příručce systému PS TV.\nPoužijte (PS4 Remote Play) pro ovládání vašeho systému PS4™ pomocí počítače (počítač se systémem Windows nebo Mac), chytrého telefonu Xperia™, tabletu Xperia™, iPhonu nebo iPadu. Před stažením aplikace zkontrolujte kompatibilitu vašeho zařízení a operačního systému na webové stránce funkce PS4 Remote Play (Dálkový přístup).\nAplikaci pro váš počítač stáhněte z této webové stránky:\nAplikaci pro chytrý telefon Xperia™ či tablet Xperia™ si stáhněte z obchodu Google Play™.\nAplikaci pro iPhone či iPad stáhněte z obchodu App Store.\nSystém PS4™ můžete ovládat z obrazovky připojeného zařízení a můžete zadávat text pomocí klávesnice, která se na tomto zařízení zobrazí.\nPři hraní her, které podporují funkci druhé obrazovky, můžete na zařízení také zobrazit informace týkající se hry.\nK připojení prostřednictvím funkce druhé obrazovky lze použít kterékoli z následujících zařízení:\nChytré telefony a jiná mobilní zařízení\nChcete-li se připojit pomocí systému PS Vita, použijte funkci (Odkaz PS4). Podrobný postup připojení naleznete v uživatelské příručce systému PS Vita.\nChcete-li se připojit pomocí chytrého telefonu či jiného mobilního zařízení, použijte aplikaci (PS4 Second Screen). Aplikaci (PS4 Second Screen) si můžete stáhnout z obchodu Google Play™ nebo App Store.\nNastavení připojení mobilní aplikace\nPovolit funkci Remote Play


První evropská F1 - Autoweb.cz\nautoweb.cz > První evropská F1\nTak máme za sebou první evropský závod. Na tribuny okruhu Enza a Dina Ferrariových přilákal hromadu fanoušků, a to i z Čech.\nS některými jsme se potkali, někteří nás dokonce díky benevolenci italské ostrahy v pátek navštívili na komentátorském stanovišti. Je hodně příjemné se potkat s lidmi, kteří jedou téměř 1000 km na závody, spí (nebo spíš ani moc nespí) v kempech plných hlučných a neomalených Germánů a to vše jen kvůli tomu, aby na vlastní oči viděli formuli\n1. Setkání a povídání s nimi bylo hodně příjemné a snad to nebyl jen můj pocit, že oboustraně.Závod samotný nabídl sice pár pěkných soubojů, ale bohužel bez patřičného vyvrcholení v podobě předjížděcího manévru. Snad se nemýlím, když napíšu, že v záběru TV kamer se kromě startu a předjíždění o kolo pomalejších jezdců žádné další předjíždění neodehrálo. A přitom se na trati během celého závodu objevovaly dvojice a skupinky, kde to po nějakém manévru volalo. Jenže v dnešní formuli není předjíždění jednoduché a Imola není právě okruh, který by to pilotům nějak usnadňoval.\nZ pohledu komentování bylo určitě přínosem, že jsme byli zpátky na trati. S Pavlem si stále ještě tak trochu hledáme tu správnou pozici, která by nám vyhovovala a která by byla příjemná i pro diváky. Myslím, že až technicky vychytáme kvalitu zvuku telefonního spojení s Pavlem, pak se během závodu máme šanci dostat k velmi zajímavým informacím a navíc tohle je Pavlova parketa. Tady totiž může zúročit své dlouholeté působení v F1, kdyby měl sedět se mnou na komentátorském stanovišti, tak tenhle potenciál využíváme jen velmi málo. Sami uznáte, že by to byla škoda.\nObčas nám vytýkáte, že zbytečně utíkáme od závodu a dáváme vám informace, které ani příliš nesouvisí s děním na trati. Ale to vy přece vidíte a nemělo by smysl jen dokola omýlat to, co ukazuje TV. Troufám si tvrdit, že jen málá část diváků kdy viděla na vlastní oči závod F1 a naprosté minimum se kdy dostalo do paddocku. Proto chceme v při komentování i ve studiu před závodem nabídnout pohled do míst, kde většina našinců nikdy nebyla a pravděpodobně ani nebude.\nZa sebe můžu říct, že tenhle závod se mi líbil, byť režisér z něj hodně ubral sveřepým sledováním rudého monopostu. Jak už jsem psal v diskuzi u reportáže závodu, je těžké vám přibližovat plnohodnotně nějaký další souboj, ve kterém se mohu orientovat jen na základě live timingu a pouhého pohledu z okna cílovou rovinku, kde se vozy jen mihnou. Pro příště si raději odpustím některé spekulace, neboť jak ukazují reakce některých z vás, nebyly zcela správně pochopeny. Přitom se jedná jen o myšlenkové pochody na základě relevantních údajů od FIA a jednotlivých týmů.\nCo si ovšem stále musím přiznat, nejsem úplně pevný v kramflecích. Přípravu rozhodně nepodceňuji, ale stále zjišťuji, že je moc věcí, které mi chybí k potřebnému přehledu a nadhledu. Proto bych na tomhle místě rád poděkoval Tomyšovi, který byl během přenosu se mnou v kontaktu na ICQ a doplňoval zajímavé postřehy. Nakonec komentátorské týmy RTL, ITV, Premiere atd. rovněž disponují řadou lidí v pozadí, kteří jsou takovými našeptávači a pomáhají komentátorům. Takže Tomyši díky!\nPořád je co zlepšovat, tak snad se vám bude přenos z Nurburgringu líbit zase o něco víc.\nVíce o tématu: ČeskoICQITVMezinárodní automobilová federacePetr HorákpředjížděníRTL Televisionzávod


Jsem ostuda! – Squirrels life in nut\nÚvodní stránka / Bydlení / Jsem ostuda!\nUž se vám ani nebudu omlouvat, tohle už začíná být neomluvitelné. Zase víc jak měsíc pauza mezi příspěvky, zasloužila bych si pořádnou facku a zabavení notebooku. Jako obvykle zcela obligátně napíšu, že se to určitě zlepší, ale už nemám odvahu vám to slíbit. Pojem „píšu blog“ je pro mě už úplně sprosté slovo a Janině jsem zakázala o tom přede mnou mluvit 😀 Lempl jsem aby jste věděli. No nic, poinformuji vás o tom, co se událo a změnilo, protože toho bylo opravdu hodně. A o to víc mě mrzí, že jsem nebyla schopná ládovat to sem aktuálně.\nNaposledy jsem psala 19.června, tak nejdřív asi o tom co bylo s bytem. Vyčistila jsem koberce do obýváku a ložnice, za které tímto znovu děkuji muži Janiny a ještě budu muset najít něco čím se mu za ně odvděčím, protože nebýt jeho dobré duše měla bych asi stále holou podlahu.\nDodělávala se kuchyň, už pouze poslední detaily jako falešná nika na lednici , horní dřevo už je natřené na bílo a to dole, bude časem natřené na černo aby ladilo se soklem linky. Ale to až se k tomu dostanu 🙂\nA taky police mezi skříňky. Musím říct, že je to asi můj nejoblíbenější detail co se tu udělal. Hrozně dlouho jsem váhala jestli je sem dát nebo dat a nakonec je to tak krásné, že nechápu, že jsem o tom někdy pochybovala.\nVyměnila jsem baterii v koupelně za Ikeáckou, která se k umyvadlu víc hodí a já jí navíc sehnala výhodně na sbazaru za polovinu toho co stojí v Ikea 🙂\nPotom už jsme dělali jen vyklízecí práce, vyhazovali staré oblečení a krámy ze skříní a staré televize a taky zbytky dřeva a jiných bordelů z různých úprav tady. Strávili jsme s tím celý jeden den a já získala spoustu úložného místa a nemusím honem nutně řešit věci jako skříň nad pračku nebo police nad záchod, protože zatím víceméně nejsou potřeba.\nMoje skříň plná nářadí a blbinek 🙂\nNo a potom už jsem jenom smontovala postel a začala se těšit na stěhování. Tedy těšit. Jak se to vezme. Kdo by se těšil na nošení krabic a krámů do třetího patra že jo? 😀\nAle nicméně to první týden v červenci propuklo ve velkém. Během týdne jsme to sem postupně natahali a já si i něco vybalila. Zbytek zatím ještě v krabicích, nemám například knihovnu, takže knihy asi nějakou dobu v krabicích budou 🙁\nTaky zatím zajímavě internetuju (připojená přes mobil) ale tak co, zatím stačí 🙂 (ne bohužel nemůžu říct, že to je důvod proč jsem nepsala blog aktuálně 🙂 ) Ale hlavní je, že už bydlím. Byla jsem na velikém nákupu v Makru a taky v Tescu a tak mám i něco ve skříni a něco i v lednici. (fotka je docela stará, teď už tam fakt něco mám 🙂 )\nAle hlavní je, že 2.července jsem tu prvně oficiálně spala a po víkendu 6.-7.7. jsem tu už opravdicky oficálně bydlela s většinou mých krámů 🙂\nPořád ještě není hotová chodba, ale doufám, že do konce tohoto roku se k malování dostanu. Stejně jako doufám, že se mi podaří udělat novou podlahu v chodbě, to lino co tu je, tu už prostě leží 50 let a je to na něm znát. Takže definitivní konec to ještě není, ale 80% už je hotovo a to je dost na to aby se tu bydlelo 🙂\nA na závěr vám ukážu svojí skříň na boty, která mě asi těší ze všeho nejvíc. Že mají holky konečně důstojný domov 🙂\nJeště to nějak povychytám aby se jich tam vešlo víc a nemusely ležet na sobě, ale i tohle je luxus proti tomu jak naházené bydlely dva roky u našich.\nHned jak se mi podaří to tu uklidit, tak udělám pořádné fotky a bude before/after blog. Ale zatím to nejde, protože je všude všechno a ta krásná kuchyň, ve které zrovna sedím vypadá jako že tu bydlí prase, a ne mladá dáma 😀\nPředchozí článekKuchyň III.\nNasledující článekO červenci…


Kubuntu 10.10: opomíjený bratr Ubuntu - Root.cz\nRoot.cz » Linux » Kubuntu 10.10: opomíjený bratr Ubuntu\nKubuntu je tak trochu mediálně zanedbáváno, i když si to vlastně vůbec nezaslouží. KDE má jeden z největších open source týmů na světě a ten na KDE odvedl obrovskou práci. Proto přinášíme recenzi Kubuntu 10.10, které je založeno na KDE 4.5.1 a rozhodně se má před uživateli čím chlubit.\nTuto „sezónu“ bychom neměli Kubuntu z recenzí vynechávat, protože toho ve výsledku dostalo o něco víc než jeho bráška založený na GNOME, a to hlavně z toho důvodu, že během uplynulého vývojového cyklu vyšlo KDE 4.5.1 a na něm je Kubuntu 10.10 hrdě postavené.\nČtěte také: Deset novinek v Ubuntu 10.10 Maverick Meerkat.\nJá Kubuntu už nějaký čas nepoužívám a i když se budu snažit představit vám, co je nového jak ze strany Kubuntu, tak ze strany vývojového týmu KDE, může se stát, že někdy zabrousím do míst, která jsou pro „kubunťáky“ samozřejmostí. KDE udělalo za poslední dva roky obrovský skok a ten stojí za minimálně jeden pohled a zvážení, jestli by to s KDE nebylo zas chvilku lepší než s GNOME, já sám o tom už pár týdnů přemýšlím, tak to pojďme zjistit společně.\nKubuntu nainstaluji vedle aktuálního systému na externí disk připojený přes eSATA. Použiji k tomu desktopovou instalaci a pokusím se okomentovat vše, co mi přišlo pod prsty. Očekávám problémy s mou grafickou kartou NVIDIA, ale snad to nebude tak horké.\nInstalační médium získáte ze stránek Kubuntu. Osobně doporučuji používat distribuční kanál BitTorrent, s tím dostanete Kubuntu během pár minut, když na to máte linku. Pokud se rozhodnete použít CD/DVD, určitě si nechte najít na disku případné chyby, můžete tím předejít problémům jak záludným, tak zcela zřejmým. Například moje mechanika pomalu přestává číst média, která sama vypálila a i když z ní šlo nainstalovat Ubuntu, Kubuntu se bránilo. Nakonec pomohla externí mechanika, ale nemít ji, mohl bych jednoduše sklouznout k závěru, že Kubuntu nestojí za nic, což není pravda.\nKdyž se vám podaří projít relativně dlouhým bootem úspěšně (neúspěchy si v prvních fázích můžete projít stisknutím např. F2), budete mít před očima dialog s výběrem instalace nebo vyzkoušení celého Kubuntu. Já volil vyzkoušení, kvůli screenshotům. Od této chvíle jde všechno tak, jak má, a vcelku rychle.\nInstalátor samotný je proti minulým verzím vylepšen. Nově nyní nabízí povolit repositáře s balíčky, nad kterými je patentový mrak (pro přehrávání MP3 apod.), a nebo rovnou stáhnout aktualizace. Ty se stahují až nakonec po instalaci kompletního systému. Instalovat rovnou aktualizovaný systém by mohlo způsobovat problémy, takže pokud tuto volbu zaškrtnete, po zkopírování souborů a nakonfigurování systému si chvilku počkáte.\nBěhem instalace vás Kubuntu nenechá jen tak koukat na progressbar a ukáže vám, co všechno s ním můžete dělat, kde seženete pomoc a jak můžete pomoci vy sami. Proces instalace je o něco ukecanější, než je textový instalátor v alternate variantě, a dozvíte se v poznámkách i to, kdy jsou konfigurováni noví uživatelé. Co všechno vám vývojáři Kubuntu chtějí sdělit, najdete v naší galerii.\nCelkově na mě instalace zanechala velmi dobrý dojem, byla rychlá i když běžela přes USB mechaniku, a udělala svou práci. Zbytečně nekomplikovala celý proces a začínající uživatele nepustí k ničemu složitému, jako je rozdělení disku. I o to se dokáže postarat vcelku bez problémů sama. Systém byl nainstalován během dvacet minut.\nPrvní boot je rychlý jako blesk a stejně tak další. Pokud nebudete zbytečně instalovat programy, které je nutné při bootování nastartovat, Kubuntu nebude mít důvod na rychlosti něco měnit.\nPokud mají uživatelé kvůli něčemu instalovat Kubuntu, hned na prvním místě by měl být vzhled. Neměl jsem moc rád klasické KDE 3.5, ani první verze 4. řady, ale KDE 4.5.1 z Kubuntu 10.10 je pastva pro oči. Ubuntu je dle mého názoru spíše konzervativní a v porovnání s tím je vzhled v Kubuntu zdravě moderní. Nicméně ani v jednom systému nemám potřebu výchozí vzhled nějak měnit, když nepočítáme pozadí.\nIkonky aplikací v traybaru, jako je hlasitost, Bluetooth atd. jsou inspirované v Ubuntu. Jsou černobílé a nerušivě zapadají do prostředí. Rozhodně lepší, než když hrají všemi barvami a prolíná se zde několik stylů.\nHned po nabootování vám je nabídnuto doinstalování balíčků pro podporu MP3 a přehrávání videa, resp. pokud jde při instalaci zaškrtli, že chcete repositáře ve kterých se nacházejí, povolit. Než se tak stačíte rozkoukat, váš systém přehraje téměř vše, co mu předhodíte.\nK upozornění na tyto balíčky je použita nová notifikační oblast. Ta se proti Ubuntu dost liší, protože v Kubuntu 10.10 se nepoužívají samostatné informační bubliny, ale zvláštní okno, kde je seznam všech notifikovaných událostí. Toto okno lze celé skrýt či zobrazit po kliknutí na ikonku s Íčkem. Uvnitř funguje nad protokolem D-Bus.\nKdyž doplníte podporu pro multimédia a začnete zkoumat oblast traybaru dál, zjistíte, že už vám systém předhazuje aktualizace. Navíc když začnete prolézat nastavení a pokusíte se o něco, co systém nepodporuje, okamžitě na vás vyjede notifikační oblast, kde zjistíte vše, co je potřeba k tomu, aby daná funkce fungovala.\nBohužel, i když jsem zaškrtl stáhnout dodatečné lokalizační balíčky, nové notifikační okno obsahuje anglické hlášky. To první dojem trochu kazí. Pokud ovšem umíte alespoň základy angličtiny, nebude vám to dělat problémy.\nDruhý problém, na který jsem narazil, souvisel s 3D akcelerací, ta chyběla a prostředí mi nenabídlo nesvobodný ovladač. Po instalaci z balíčků jsem by nucen vytvořit xorg.conf z řádky pomocí programu nvidia-xconfig, jinak prostředí najelo ve velmi malém rozlišení. Nakonec ještě vypnout efekt „Rozostření“ a prostředí už bylo i plynulé. O tomto problému jsme psali v jedné ze zpráviček.\nCelkově byl první dojem velmi kladný, musel jsem toho udělat minimum, abych měl funkční systém a k většině mě prostředí navedlo.\nHned jak byl systém připraven k práci, začal jsem zkoumat, co všechno je nového. V první řadě se nabízí KDE 4.5.1, díky kterému je Kubuntu na první pohled pro uživatele změnou. Na jednu novinku, která je v originálním KDE a není v Kubuntu, jsem narazil hned zkraje, a to webový prohlížeč. Zatímco KDE 4.5 se chlubí prohlížečem Konqueror s jádrem WebKit, Kubuntu obsahuje prohlížeč Rekonq. Ten na první pohled velmi připomíná Chrome/Chromium. Komu tento prohlížeč nesedne, už při instalaci se dozví, že může být jednoduše nahrazen kterýmkoli jiným pro Linux dostupným prohlížečem.\nCo by se mohlo některým uživatelům s velkým rozlišením monitoru hodit, je dlaždicové uspořádání otevřených oken. Je to novinka v KDE 4.5 a přišla k nám díky Google Summer of Code. Asi se nenajde moc uživatelů, kteří by ji vyloženě ocenili, takže možnost jejího povolení se schovává relativně hluboko v nastavení, konkrétně v:\nNastavení systému ->\nChování oken ->\nNovému Kubuntu dává opravdový švih hlavně font. Ten je stejný jako v Ubuntu a i když jsem na fonty nikdy moc nebyl a bylo mi vcelku jedno, jaký používám, nový Ubuntu font je povedený a systém zkrášluje. Hlavně je lepší než ten starý.\nMožná jste u Kubuntu 10.04 postřehli vydání varianty pro netbooky, kde bylo upravené prostředí pro menší displeje. Kubuntu 10.10 obsahuje netbook variantu přímo v instalačním obrazu pro desktopy, alespoň podle poznámek k vydání. Při instalaci jsem na volbu netbook/desktop nenarazil, ale v nastavení lze na Plasmu pro netbooky přepnout.\nInstalátor balíčků KPackageKit byl vylepšen jako Centrum Softwaru v Ubuntu. Nejde sice o stejné funkce, takže nakupování aplikací se nekoná, ovšem screenshoty, changelogy a několik dalších vylepšení oceníte. Na rozdíl od Centra Softwaru nabízí KPackageKit všechny balíčky, takže uživateli sice nabídne hromadu věcí, které nepotřebuje, ale na druhou stranu před ním nic neskrývá, hlavně to, co by mohl potřebovat.\nPro práci s Bluetooth byl přidán nový program BlueDevil. S mým telefonem se normálně spároval a bez problémů posílá soubory. Bohužel tu nemám žádný telefon, který by se uměl chovat jako síťové zařízení, takže soubory jsou jediné, co mohu otestovat. BlueDevil vypadá pokročileji než aplikace pro správu Bluetooth z Ubuntu.\nZvuk v Kubuntu 10.10 jede poprvé přes PulseAudio, což v budoucnu nabídne několik cest, jak vylepšit kmix, tedy program pro ovládání hlasitosti. Na to si ale ještě počkáme, nyní je kmix stejný jako býval, takže třeba ovládání hlasitosti jednotlivých aplikací se nekoná.\nS Kubuntu 10.10 je radost pracovat. Instalátor se o mnoho věcí postará a další podchytí prostředí, které nahlásí co mu chybí. Vývojový tým Kubuntu se nedrží jen toho co mu předhodí upstream kolem KDE, ale vylepšuje ho a uživatelům nabídne o kapku lepší prostředí, než je originál. Aplikace pro KDE jsou o něco vyspělejší než pro GNOME (třeba K3b nebo Amarok), nepůsobí tak jednoduše a nabízejí víc možností, ale jde spíše o subjektivní dojem.\nI tak mi ale několik věcí vadí. Pro psaní článku jsem použil tři operační systémy na dvou strojích a jelikož je všude Ubuntu/Kubuntu, zdálo se být dobrou volbou Ubuntu One, ale v Kubuntu jsem marně hledal jeho integraci. Problémy spojené s 3D akcelerací by šly také řešit lépe, uvědomuji si, že balíčky jdou jednoduše doinstalovat přes KPackageKit, ale Ubuntu to má přece jen řešené více blbuvzdorně.\nNakonec jen dodám, že Kubuntu 10.10 je dospělý systém a KDE 4.5.1 je ve velmi dobré kondici. Pokud jste někdy z KDE odešli kvůli změnám, kterými si prošel, stojí Kubuntu minimálně za vyzkoušení, tam dostanete úhledný balíček s KDE.\nV předchozích dvou verzích Kubuntu jsem se na svých několika strojích setkal s tím, že grafický instalátor měl šíleně pomalé odezvy - klik a další okno za minutku / dvě. Jak to vypadá nyní?


Zahřívala se cizím uhlím\n31. prosince 2009, 9:38 –\nNové Dvory - V Nových Dvorech – Ovčárech se někdo ve středu kolem třinácté hodiny vloupal do osobního vozidla. Neznámý pachatel vylomil skleněnou výplň levých dveří u zaparkovaného osobního automobilu Hyndai a z auta odcizil volně...\nZ kabelky jí vytáhl peněženku\n29. prosince 2009, 9:27 –\nBohdaneč - Z trestného činu výtržnictví jsou podezřelí dva muži (30 let z Kutnohorska a 25 let z Havlíčkobrodska). V neděli před desátou hodinou v noci u autobusové zastávky v Bohdanči fyzicky napadli další tři osoby, kterým způsobili...\nZ garáže odcizil zahradní techniku\n28. prosince 2009, 8:20 –\nMočovice - V Močovicích na Čáslavsku někdo v době od 23. do 28. 12. 2009 odcizil plynové láhve. Neznámý pachatel před obchodem se smíšeným zbožím odstranil visací zámek mříží skříně s uskladněnými plynovými láhvemi. Zde...\nV Ratajích vyloupil dům\n18. prosince 2009, 12:20 –\nKutná Hora - V Kutné Hoře bylo ve čtvrtek nalezeno odcizené motorové vozidlo. Ostavené Škody Fabie v ulici Na spravedlnosti si všimli strážníci kutnohorské městské policie. Následná lustrace v policejních databázích ukázala, že...\nPolicisté mají za sebou úspěšný "Vánoční úklid"\n18. prosince 2009, 12:17 –\nKutnohorsko - Jako velmi úspěšnou lze hodnotit akci kutnohorské "kriminálky" zaměřenou na pátrání po osobách v celostátním pátrání, na které byl vydán soudní příkaz k dodání do výkonu trestu odnětí svobody nebo příkaz k...\nZasněžená vozovka byla nad jeho síly\n17. prosince 2009, 9:40 –\nNové Dvory - Se svým jízdním kolem havaroval ve středu před sedmou hodinou večerní před Novými Dvory čtyřiapadesátiletý muž z této obce. Na zasněženém povrchu nezvládl řízení kola a upadl na chodník. Při tom si způsobil lehké...\nNebezpečně vyhrožoval a porušoval domovní svobodu\n16. prosince 2009, 8:20 –\nSvatý Mikuláš - Na rozestavěné novostavbě rodinného domku ve Svatém Mikuláši někdo v době od 30. 11. 2009 do 1. 12. 2009 kradl. Neznámý zloděj odcizil z interiéru domu tři kubíky střešních latí a dvacet dubových fošen, vše v...\n15. prosince 2009, 8:51 –\nČáslav - Ve spolupráci s chrudimskými policisty se podařilo objasnit vloupání do osobního automobilu Fiat v čáslavské ulici Aloise Jiráska z počátku září tohoto roku. Tehdy neznámý pachatel rozbil sklo okna a z auta odcizil držák s...\nZvítězil finanční úřad\n14. prosince 2009, 9:57 –\nKutná Hora - Ve sportovní hale Bios v Puškinské ulici se v sobotu uskutečnil VII. ročník Vánočního turnaje v sálové kopané o putovní pohár Města Kutné Hory. Turnaje se účastnili i hráči mužstev Hasičského záchranného sboru...\nZbraslavičtí policisté ovládli bowlingový turnaj\n14. prosince 2009, 9:51 –\nKutná Hora - Dne 10. prosince 2009 proběhl v Kutné Hoře III. Ročník Vánočního turnaje v bowlingu o pohár Územního odboru PČR Kutná Hora. V tomto roce se ho zúčastnili policisté a občanští zaměstnanci Kutnohorska , družstva Městské...\nZ kabelky jí někdo vytáhl dva mobily\n14. prosince 2009, 9:45 –\nZáboří nad Labem - Přespávat v cizím domě se rozhodl padesátiletý muž z Kutné Hory. V době od 29. 11. 2009 do 13. 12. 2009 přelezl vrata u oplocení domu v Záboří nad Labem, rozbil sklo okna a poškodil okenici. V obytné místnosti pak...\nZloději si před Vánocemi přilepšili\n11. prosince 2009, 10:15 –\nKutná Hora - Odcizení pěněženky v bytě oznámila policistům šedesátiletá žena z Kutné Hory. Ve čtvrtek před polednem nechala na chvíli otevřené dveře do bytu v Kutné Hoře v ulici Fučíkova. Toho využil neznámý zloděj, který z...\nAutoradio zmizelo z auta ve Vrdech\n10. prosince 2009, 10:03 –\nSemtěš - Do osobního automobilu Peugeot zaparkovaného před domem v obci Semtěš se někdo v noci na středu vloupal. Neznámý pachatel rozbil sklo pravého okna a ze středového panelu v autě odcizil autorádio v hodnotě 500,- Kč. Škoda...\nNa alimentech dluží víc jak sto tisíc\n9. prosince 2009, 8:13 –\nZáboří nad Labem - V Záboří nad Labem někdo odcizil litinová ložiska. Zatím neznámý pachatel na počátku listopadu tohoto roku vnikl na částečně oplocený pozemek zdejší firmy, kde odcizil jedenáct mostních litinových ložisek. ...\n8. prosince 2009, 13:21 –\nKutnohorsko - Z maření výkonu úředního rozhodnutí je podezřelý dvacetiletý mladík z Kutnohorska. Úmyslně nenastoupil výkon trestu odnětí svobody, který mu určil kutnohorský soud již v roce 2007. V srpnu tohoto roku tedy ten samý soud...


Polární šestiúhelník! - Šíp\nVír neobvyklého geometrického tvaru, šestiúhelníku, obklopuje severní pól Saturnu, druhé největší planety ve sluneční soustavě.\nWASHINGTON -  Vír neobvyklého geometrického tvaru, šestiúhelníku, obklopuje severní pól Saturnu, druhé největší planety ve sluneční soustavě. Do útvaru o šířce 25 tisíc kilometrů by se vešly čtyři Země. Zachytily ho přístroje americké sondy Cassini.\n"Je to opravdu velmi zvláštní jev. Nikdy jsme neviděli nic podobného na žádné jiné planetě," uvedl Kevin Bainess z týmu pro sondu Cassini. Ještě zajímavější než samotná existence podivného obrazce je fakt, že tento útvar existoval již před 26 lety. Tehdy jej zachytily americké sondy Voyager 1 a Voyager 2, kvůli nedokonalosti svých přístrojů však neposkytly tak dokonalý obraz, jako přístroje na Cassini.\nVědce udivuje i rozdíl mezi severním a jižním pólem obří planety. "Rozdíl mezi oběma póly Saturnu je opravdu překvapivý. Na jižním pólu je cosi jako uragán s obřím okem, na severním pólu nacházíme tuto geometrickou strukturu," řekl Bob Brown z Arizonské univerzity. I na Zemi najdeme u pólů geometrické útvary  jsou to však jen kruhové prstence, a ne složitý šestiúhelník jako na Saturnu.\nKočky a psy na maso!\nGUNGZHOU  - Nad tržištěm U tří ptáků se vznáší nářek zvířat natěsnaných po tuctech do malých klecí. Kočky a psy, které my chováme jako domácí mazlíčky, tu totiž prodávají restauracím a pojmy jako ochrana před týráním zvířat nebo hygienické předpisy tu nejsou zrovna populární.\nAni v čínském městě Gungzhou ovšem není tento prodej zcela legální. Právě před rokem tu byl zavřen místní zvířecí trh, a to kvůli zahraničním protestům proti krutým praktikám na zvířatech i podezření, že právě v takovýchto podmínkách mohl vzniknout virus SARS. Ovšem za pár měsíců byl na jiném místě otevřen nový "drůbeží" trh, který sice nabízí slepice a kachny, ale za drůbežím krytím u vchodu se schovávají desítky stánků s kočkami a psy.\n"Zákazníci chtějí čerstvé živé maso," tvrdí prodavač Huan Lu Sheng: "Když pes zemře pomalu, je pak v mase více chuti. Proto chtějí někteří zákazníci psa polomrtvého." Většina ale nechá psa "jen" ubít k smrti a odnese si ho v plastikové tašce. Je to prý jednodušší.\nSám Sheng prodá měsíčně asi 500 psů, doufá ale ve větší obrat, protože byznys se zatím rozjíždí. Kočky se naopak prodávají po celých pytlích a cena se pohybuje okolo 40 Kč za kilo. Podle čínské medicíny je jejich maso dobré na žaludek, vnitřnosti a stehna, zatímco psi prý zvyšují pozitivní energii (jang) a zlepšují oběh krve.


Jak stahovat a instalovat\npro odkazy platí to, že by měly někam směřovat. Pokud tomu tak není, cíl je zřejmě nedostupný\nněkteré odkazy, ať se jedná o odkaz na jinou stránku a nebo odkaz ke stažení programu, nemusí být funkční. Pokud na takový odkaz narazíte, můžete mi zaslat oznámení a já ho opravím. Tento web obsahuje několik tisíc odkazů a pokud bych denně prověřoval jejich funkčnost, musel bych být na hlavu padlej\nproto bych doporučovat stahovat rychle, dnes to tu je, zítra být nemusí\nstažení některých programů vyžaduje určité znalosti, někdy i důvtip a totéž platí i při jejich rozbalení po stažení. Pro příklad uvedu tento odkaz ox-dfx01.zip.htm na který když klepnete, zobrazí se místo stahování souboru HTML stránka, na které jsou nesmyslné znaky. Na takový odkaz musíte klepnout ne levým, ale pravým tlačítkem a vybrat "Uložit cíl jako..." Po stažení tohoto souboru budete mít na disku soubor s příponou HTML, kterou když odstraníte, (včetně tečky) získáte právoplatný ZIP archív.\npo klepnutí na odkaz následuje Stažení souboru a zobrazí se vám následující dialogové okno s dotazem, co chcete se souborem provést.\nZatrhněte Uložit program na disk a klepněte na OK.\nPo klepnutí na OK se Vám zobrazí další okno ve kterém zvolíte složku do které chcete stahovaný soubor uložit. Doporučoval bych ukládat stahované soubory do stejné složky na počítači, třeba s názvem Download.\nPokud se chcete ve stažených souborech vyznat, vytvořte si pro každý program ještě samostatnou složku s příslušným názvem. Novou složku vytvoříte pomocí tlačítka (viz obrázek) a hned si ji pojmenujte.\nPo vytvoření složky na ni poklepejte a nakonec klepněte na tlačítko Uložit a začne stahování a ukládání programu na disk.\nTento způsob stahování je však velmi nespolehlivý, neboť kdykoliv během stahování může dojít k přerušení spojení a soubor se vám nestáhne. Pokud si však nainstalujete některý z download manažérů, tak většina spolehlivě pokračuje tam, kde došlo k přerušení stahování. Máte tak již určité procento ze stahovaného souboru uloženo na disku a při příštím připojení stáhnete zbytek.\nDekomprimace neboli rozbalení staženého souboru\npo stažení bývá soubor většinou "zabalen" - komprimován. Takový soubor může mít příponu ZIP, RAR, CAB aj. Zip soubor můžete rozbalit velmi jednoduše v Total Commanderu, k ostatním musíte mít příslušný program WinRAR, WinZIP nebo například PowerArchiver. Někdy po rozbalení zip archívu je instalační soubor ještě jednou komprimován a to do samorozbalovacího souboru s příponou EXE.\nPokud se jedná o samorozbalovací soubor, není třeba k jeho dekomprimaci mít na počítači dekomprimační program. Stačí na tento soubor poklepat, zadat cestu kam ho chcete rozbalit a klepnout na UNZIP. Obrázek ukazuje, jak vypadá rozbalení souboru pokud se provádí unzipem.\nInstalace programu z pevného disku\nInstalujete-li program z disku poklepejte na soubor Setup.exe nebo Instal.exe. Jmenuje-li se instalační program jinak, mohou nastat dvě situace při poklepání na soubor:\na) setup se spustí automaticky\nb) nejdříve se zobrazí dialogové okno WinZip Self-Extractor kde je přednastavena cesta, kam se má soubor instalovat, kopírovat nebo rozbalit. Pokud se jedná o instalaci programu, bývá zde většinou uveden adresář C:\_Windows\_Temp. Znamená to, že se soubor rozbalí do odkládacího adresáře, program se nainstaluje a po instalaci se soubory smažou. Tlačítkem Browse můžete cestu změnit. Zatržené políčko Overwrite... znamená, že dojde k přepisu souborů pokud by se nacházely na uvedeném místě stejné. Pro potvrzení klepněte na tlačítko Unzip nebo (někdy Setup). Akci zrušíte tlačítkem Close.\n1. Pokud má soubor příponu .exe je to převážně samorozbalovací soubor, který se rozbalí do adresáře programu, přepíše původní verzi a dále se již nemusíme o nic starat.\n2. V jiném případě může jít o soubor s různou příponou, např. .Ing, nebo .ini. V tomto případě musíte postupovat dle nápovědy, která většinou bývá přiložena. Tento soubor musíte nakopírovat do složky programu, většinou do adresáře lang nebo language a přepsat původní soubor. Po instalaci češtiny spusťte program, v menu nalezte položku Language a vyberte Český a nebo Czech.\nV obou případech doporučuji zazálohovat si původní soubor.\nv případě aplikace cracku, bývá situace poněkud složitější. Ve většině případů však bývá postup stejný. Většinou bývá crack zabalen (zip, rar) a musíte ho rozbalit. Před rozbalení doporučuji otestovat antivirovým programem. Po rozbalení se nám ukáží soubory. Bývá to většinou soubor File_id.diz nebo Readme, jeden soubor s příponou .nfo a jeden soubor s příponou .EXE. Další soubor který může být v archívu mívá přípony .key nebo .reg\n2. Aplikace CRACKU\nInformace jak aplikovat CRACK bývají uloženy v souboru .nfo, který si nejprve podrobně přečteme, bývá tam též instalační číslo. Soubor zobrazíte v Total Commanderu tak, že na soubor klepnete a zmáčkneme klávesu F3, či F4.\nZde je vysvětlení, jak s kterým souborem nakládat:\n*.key - stačí nakopírovat do adresáře programu\n*.reg - nakopírujeme do adresáře programu, na soubor poklepeme a potvrdíme ANO\n*.EXE - pokud má soubor s touto příponou shodný název jako je spouštěcí soubor programu, nakopírujeme do adresáře programu a přepíšeme stávající. Pokud ne, nakopírujeme do adresáře programu a na soubor poklepeme, po spuštění klepneme na tlačítko Patch (aply a nebo něco podobného).\nPokud jsou po rozbalení i jiné soubory, například s příponou .dat, nakopírujeme je též do adresáře programu.