Instalatéři Praha, instalatérské práce\nÚvodní stránka/Služby/Instalatérské práce\nInstalatérské práce\tadmin\t2018-06-05T07:36:32+00:00\nInstalatéři Praha, kompletní instalatérské práce\nhavarijní servis poskytujeme 24 hodin denně, tj havárie prasklé vody, čištění ucpané kanalizace, prasklá tlaková kanalizace a další akutní situace\nzajišťujeme příjezd techniků do 60 minut od nahlášení havárie\nzabýváme se čištěním kanalizace a veškerými vodoinstalačními prácemi ale i prácemi většího rozsahu jako jsou bytová jádra, rozvody vody po domech, montáže kotlů, bojlerů a výměny vodovodních stoupaček\nspolupracujeme se zedníky, topenáři, plynaři, elektrikáři a jsme schopni zajistit i ostatní stavební činnosti\nProfesionální instalatérské práce spočívají v kompletním a odborném servisu v oblasti kanalizace, topení, vody a také plynu. Instalatéři Praha pro vás, díky 24 hodinovému servisu, zajistí vše od drobných úkonů až po rozsáhlé rekonstrukce a opravy, a to v rodinných, bytových i panelových domech či firemních a dalších objektech.\nZískáte nejen kvalitně a profesionálně odvedenou práci, ale také rychlé a finančně dostupné řešení dle vašich potřeb a požadavků. Budete mít k dispozici komplexní služby včetně montáží a veškerých instalatérských prací na míru. Vše se zárukou kvality a pod záštitou kvalifikovaného týmu s dlouholetými zkušenostmi a odbornými dovednostmi.\nServis, který budete mít po ruce 24 hodin denně, a to i v situacích, které je potřebné řešit neodkladně. Díky spolupráci s dalšími odborníky, budete mít zajištěný nejen instalatérský servis, ale také stavební a další související práce.


Datum vydání hry Commandos Complete | MilujemeHry.cz\nCommandos Complete Datum vydání\nNa této stránce najdete datum vydání hry Commandos Complete. Některé hry jsou vydávány v různých částech světa v různou dobu, což souvisí například s obchodní politikou vydavatele, s lokalizací hry (překlad, dabing apod.) nebo třeba s termíny státních svátků v různých zemích.\nTrendem poslední doby je vydávání her v takzvaném předběžném přístupu (early access). Předběžný přístup je vývojáři používán k vydávání hratelné verze hry ještě před oficiálním vydáním. Obvykle jde o alfa či beta verzi hry, která ještě neobsahuje všechny prvky a funkce, ani nejsou dokonale vyladěné herní mechaniky, hra je však pro hraní již plně funkční. Hráči si ji tak mohou zahrát dříve a vývojáři mohou získat zpětnou vazbu, kterou pak mohou ještě před vydáním hry zapracovat. Pokud je v případě Commandos Complete známý termín vydání hry v předběžném přístupu, neváhejte jej sem přidat.


Mikulčice - Pohansko - po stopách Velké Moravy - EnviWeb.cz\nMikulčice - Pohansko - po stopách Velké Moravy\nZ nádraží se vydáme rovnou k loveckému zámečku Pohansko. Podél řeky a pak po příjemné asfaltce. Vezměte si repelent, od jara až do ochlazení na podzim tady zlobí komáři. Před lichtenštejnskou památkou zabočte doprava, dojedete k vojenskému řopíku. Nadšenci z Klubu vojenské historie vás tudy rádi provedou. Před bunkrem je závora, která byla původně asi o dva kilometry dál, dneska je to rarita, protože v republice zbyly asi dvě. Československá armáda musela bunkr v roce 1938 opustit bez jediného výstřelu, na konci války jej využívali ustupující Němci a za totality zase armáda ke strážení hranic.\nLuxusní zámeček na archeologickém nalezišti\nPohansko postavil Lichtenštejnům architekt Hardmuth, kterého dnes známe jako vynálezce tužky a vídeňské keramiky. Se šlechtou se ale rozešel ve zlém, a tak zámeček dokončil jeho následovník Josef Kornhausel. Místo pro lovecké sešlosti datujeme do let 1810 - 1812. Z lodžie se pak panstvo dívalo na slavnostní výhřady zvěře. Jako na mnoha jiných místech v LVA i tady narazíme na medajlonky s antickými motivy. Jejich autorem je akademický sochař Josef Klieber. Panstvo v 19. století zdaleka netušilo, že chodí po území bývalého velkomoravského města. Rané středověké město bylo rozděleno do tří částí: centrální areál opevněný hradbou, severní a jižní předhradí. Říká se, že Pohansko bylo celnicí pro Velkou Moravu a ochranou pro hradisko v Mikulčičích. Sice existovalo jen několik desetiletí, ale bylo velmi významné hlavně díky obchodům s otroky. Součástí velmožského dvorce byl i kamenný kostel s velkým pohřebištěm. Nakouknout můžete do improvizovaného obydlí, před kterým stojí rekonstrukce kultovní svatyně.\nPo signálce na soutok


Historie - Oficiální stránky obce Županovice\nNovinky z Županovic\nSvatý Jan z Nepomuku natahuje k létu ruku.\nHistorie obce Županovice (okres Jindřichův Hradec)\nPoprvé se připomíná r. 1320 jako osada s lenním statkem olomouckého biskupství.\nVrchnostensky byla potom rozdělena na dvě části s řadou méně známých majitelů. Koncem 17 století spolu s Dešnou připadla pod panství Police. Od r. 1964 byla částí obce Chvalkovice, od r. 1976 částí obce Dešná a od r. 1990 je samostatnou obcí.\nObec 8,5 km jihozápadně od Jemnice, prochází jí silnice z Písečného do Dešné. Nejbližší železniční stanice Jemnice. Nadmořská výška 512 m. Pošta Dešná, zdravotní a matriční obvod Slavonice, fara Dešná, škola 1-5 třída Dešná.\nKatastr obce měl v roce 1950 výměru 446 ha. V současné době má obec 20 domů, z toho 13 obydlených a 47 obyvatel.(upřesnit v současnosti).\nNázev znamená ves lidí županových, poddaných správci župy. Názvy obce v pramenech:\nr. 1326 Stoppans, 1353 villa Sopanowacu, 1519 v Sopaniczych, 1570 z Czopanowicz,1718 Zopanz, 1846 Zoppanz,Zopanoviwice,1893 Zoppans,Copanovice,1924 Županovice, Zoppans. Ves s německým obyvatelstvem, ve 20. Století s českou menšinou, po r. 1945 české obyvatelstvo. V roce 1850 měla obec 105 obyvatel.\nNázvy tratí: Bergacker, Edlbrunn, Holzgrabenwiese, Kleinlüss, Lussacker, Ober Überländer, Pattschwitz Feld, Rothbiegeln, Sommerleiten, Steigäcker, Unter Überländer,Waldüberländer, Zulüss.\nŽupanovice byly již ve 14 století lénem olomouckého biskupství, v r. 1353 držel díl vsi Jan z Budkova. V roce 1446 přijal léno na Dešnou, Županovice,Ocmanice a Dyjákovice Michal hr. z Hardeka. V roce 1534 přijal léno na Županovice Jan Házle z Nové Vsi,později Jan Krokvicar z Nové Vsi, jenž v r. 1555 přikoupil druhou polovinu Županovic od Lipolta Ganzara z Neknštejna. V letech 1557 až 1590 seděl na polovině Županovic Volf Rucingar z Russhofu, manžel Johanky Házlové z Nové Vsi, spolu se svým synem Adamem, v r. 1606 pak syn Volfův Jan Rucingar. Druhou polovinu vsi držel r. 1565 Jan Krokvicar z Nové vsi a r. 1619 evangelík Hanuš Ludvík Krokvicar. Od r. 1632 držel Županovice Berchteold z Uherčic. V roce 1665 prodali bratři František Benedikt, Matyáš Arnošt a Jakub Filip Berchtoldové z Uherčic statky Dešnou a Županovice svobodnému pánu Františku ze Schneidau k panství Staré Hobzí. Svobodný pán Jindřich Burkhart ze Schneidau pak prodal r. 1680 svoji polovinu Dešné a Županovic svému bratrovi Antonínu Josefovi ze Schneidau, který scelil statek Dešnou a Županovice a oba prodal v r. 1693 hraběti Františku Berchtoldovi k panství Police. Od té doby sdílel lenní statek Županovice spolu se statkem Dešnou osudy polického panství, ale byl vždy uváděn samostatně.\nPřed třicetiletou válkou bylo v Županovicích 19 usedlostí, z toho zůstalo osazeno 16 a 3 zpustly. Do r. 1671 se podařiloznovu osadit 2 usedlosti. V této době byli ve vsi ze starých usedlíků 4 láníci, 10 pololáníků a 2 domkáři, z nových usedlíků 1 láník a 1 pololáník.\nPodle Tereziánského katastru moravského bylo v Županovicích 820 měřic orné půdy, 1,6 měřic zahrad, 47,2 měřic lad, 66,6 měřic pustin, z luk bylo 74 fůr sena, les měl výměru 12,6 měřic.\nKoncem feudálního období v r. 1843 žilo v Županoviocích 118 obyvatel, z toho 53 mužů a 65 žen v 21 domech a 30 domácnostech. Z nich se 30 obyvatel živilo v zemědělství. Ve vsi bylo tehdy 7 láníků s výměrou 40 až 44 jiter půdy, 12 pololáníků s výměrou 20 až 36 jiter, 1 čtvrtláník s výměrou 16 jiter a 1 domkář. V selských usedlostech byli obvykle hospodáři k pomoci 1 pacholek a 1 děvečka. Ve vsi se chovalo 47 volů, 26 krav, 29 kusů mladého dobytka, 77 obyčejných ovcí a 26 vepřů. Průměrný stav dobytka u usedlosti byl 2 voli, 1 až 2 krávy, 2 kusy mladého dobytka, 4 ovce a 1 vepř. Desátky byly odváděny panství Police a faře v Dešné. Místem trhu pro Županovice byla města Jemnice a Slavonice.\nDomy ve vsi byly nízké s malými okny, vystavěné z kamene nebo nepálených cihel, pokryté slaměnými došky, stodoly byly dřevěné, též pokryté slámou, jen jeden dům ve vsi byl pojištěn proti ohni.\nVe vsi byl v provozu důl na železnou rudu, kde 24 dělníků vytěžilo ročně 160 000 centýřů horniny.\nDo r. 1849 byly Županovice součástí panství Police jako samostatně uváděný zemsko-deskový statek, od r. 1850 až 1855 byly podřízeny politické pravomoci Podkrajsého úřadu v Dačicích a v rámci soudní správy pod okresní soud v Jemnici. Pro zřízení smíšených okresních úřadů s politickou a soudní pravomocí byly v období 1855 až 1868 podřízeny Okresnímu úřadu v Jemnici. Když byla v r. 1868 veřejná správa a soudnictví odděleny, vrátily se pod pravomoc okresního hejtmanství v dačicích, kam patřily až do r. 1896, kdy vzniklo nové Okresní hejtmanství v Moravských Budějovicích., které získalo působnost i pro soudní okres Jemnice. Sem příslušely Županovice až do okupace v říjnu 1938, kdy náležely po dobu války pod okres Waidhofen a d. T., říšská župa Dolní Dunaj. Po osvobození v květnu 1945 se vrátily pod okres Moravské Budějovice až do r. 1949, kdy byly podřízeny pod správní okres Dačice a po územní reorganizaci v r. 1960 byly s moravskými dačicemi začleněny pod okres Jindřichův Hradec. V rámci intergace obcí byly Županovice v r. 1964 podřízeny pod MNV ve Chvalkovicích, od r. 1976 pod MNV v Dešné, od r. 1990 mají opět samostatný obecní úřad.\nV roce 1880 měla obec 22 domů a 122 obyvatel, z toho 6 Čechů, všechno obyvatelstvo bylo katolického náboženství. V roce 1921 zde bylo napočítáno 22 domů a 123 obyvatel, z toho 21 Čechů, v r. 1930 stejný počet domů a 121 obyvatel, z toho 24 Čechů. Po osídlení českým obyvatelstvem v r. 1950 měla obec 20 domů a 90 obyvatel.\nHospodářská půda měla v r. 1900 výměru 434 ha, z toho bylo 276 ha pole, 85 ha lesy, 39 ha louky, 32 ha pastviny a 2 ha zahrady. V témže roce se v obci chovali 2 koně, 213 kusů hovězího a 56 kusů vepřového dobytka a 18 ovcí. Po roce 1945 zde vzniklo zemědělské strojní družstvo.\nVětšina obyvatelstva se živila zemědělstvím, v r. 1924 bylo v obci 24 zemědělských závodů a 1 kovář. Obec byla elektrifikována ZME v Brně v roce 1945.\nV obci nebyla zaznamenána žádná spolková činnost a ani dnes zde nepůsobí žádná organizace či občanské sdružení.\nPřevážně zemědělský ráz obce se také promítal ve výsledcích parlamentních voleb za první republiky. V roce 1929 získal Bund der Landwirte 64 hlasů, z českých stran ČSL 6 hlasů z celkového počtu 80 voličů, v roce 1935 zde získala Henleinova Sudetendeutsche Partei 34 hlasů, Bund der Landwirte 33 hlasů, z českých stran ČSL 6 hlasů z celkového počtu 80 voličů. Po osídlení českým obyvatelstvem v poválečných parlamentních volbách v r. 1946 získala zde KSČ 35 hlasů a ČSL 12 hlasů z celkového počtu 49 voličů.\nI po skončení druhé světové války zůstalo zemědělství hlavním zaměstnáním zdejšího obyvatelstva. Při kolektivizaci zemědělství byla zdejší půda obdělávána Státním statkem Dešná, později Dačice. Zdejší půdu převzala po roce 1990 od státních statků soukromá farma jemčina. V obci byla v provozu také soukromá pila.\nJako památka lidové architektury je uváděn dům čp. 20, památný je také kříž na konci obce ve směru na Písečné.\nV lese západně od obce se zachovaly obrovské dobývá po těžbě železných rud. Z nich byl hlavně počátkem 19. Století těžen převážně limonit, který zásoboval. Železárny v Dolním Bolíkově na Slavonicku až do r. 1871, kdy zde těžba ustala. Limonit vznikl zvětráváním tzv. skarnu,granát-pyroxwnické horniny se vtroušeným magnetitem. Těleso skarnu má mocnost téměř 300 m a náleží k největším ložiskům železné rudy na Českomoravské vrchovině. Byly v něm zjištěny i olovnaté a zinkové rudy dalších minerálů.\nObecní pečeť: je doložena z poloviny 18. Století. V pečetním poli je zobrazeno srdce, ze kterého vyrůstají tři květiny. Opis pečeti uvádí: ZOPANS (písmeno Z je vyryto obráceně).\nPozemkové knihy od r. 1765 v MZA Brno, matriky od r. 1624 (fara Dešná) v SOA Třeboň, urbář od r. 1614 v MZA Brno.\nDnes je pondělí, 16. 5. 2022, 7:40:15\nOficiální stránky obce Županovice © 2022\nPoslední aktualizace: 13.04.2022


Nechcete investovat do nového vozu? Je to rozumné rozhodnutí. Ceny zánovních vozů bývají totiž až o 40% nižší než ceny nových vozů, přesto si zachovávají svojí kvalitu. S vozem z programu Auto ESA Premium nešlápnete vedle a výrazně ušetříte.\nNejste ještě rozhodnuti pro konkrétné značku? Nevadí, máme pro vás všechny značky na jednom místě. Můžete vybírat ze stovek modelů, karosérií a motorizací. Záleží tak tedy pouze na vás jaký typ vozu a s jakou výbavou si vyberete.\nKe každému vozu získáte řadu benefitů.\nSatelitní zabezpečení vozu s předplacenou službou na půl roku\nSlužbu přihlášení vozidla\nKartu CCS se slevou na pohonné hmoty\nJeště dnes využijte službu prodeje přes mobilní kancelář. Užijte si bezstarostnou jízdu s úsporou tisíců korun.\n10 dní na výměnu vozu\nNic se neděje, pokud doma zjistíte, že se vám auto nevejde do garáže nebo se nebude někomu z rodiny líbit třeba barva. Takový vůz můžete u nás do deseti dnů zcela zdarma a bez udání důvodu vyměnit za jiný.\nPřípadně můžete využít nadstandardní služby Možnost výměny vozu do 55 dnů.


Zpracování osobních údajů | Czech Estates\nProvozovatel webových stránek Czech Estates, si je vědom skutečnosti, že při své činnosti zpracovává informace, které mají charakter osobních údajů ve smyslu zákona č. 101/2000 Sb., O ochraně osobních údajů. Společnost Czech Estates. prohlašuje, že si je vědoma důležitosti ochrany takových údajů a dodržování všech zákonných a etických pravidel souvisejících s jejich zpracováním považuje za významnou povinnost vůči svým zákazníkům. Společnost disponuje mnohými operačními funkcemi pro ochranu důvěrných a osobních informací.


Ještě to tak! Miley Cyrus plánovala během svého vulgárního vystoupení na cenách MTV odhalit ňadra - Super.cz\nCyrus se rozpovídala během natáčení dokumentu Miley: The Movement. Profimedia.cz\nJeště to tak! Miley Cyrus plánovala během svého vulgárního vystoupení na cenách MTV odhalit ňadra\n6. října 2013 18:03\nMiley Cyrus (29) způsobila svým vystoupením na cenách MTV Video Music Awards téměř revoluci. Oproti jejímu původnímu záměru to však byl jen slabý odvárek! Cyrus se totiž v rámci dokumentu o své osobě rozpovídala svému idolu Britney Spears (40), že vystoupení s Robinem Thickem chtěla zakončit nahoře bez.\nS tím ovšem narazila u stanice MTV. „Chtěla jsem to zkusit, ale MTV mi to nedovolila,“ prozradila zpěvačka v dokumentu Miley: The Movement poté, co se jí Britney zeptala: „Neplánuješ na pódiu odhalit prsa, že ne?“\nObě zpěvačky se při této příležitosti seznámily a Miley se nechala slyšet, že by byla ‚hotová‘, kdyby jako dítě věděla, že tento den nastane. Obě slavné pěnice se ale bavily převážně o novém albu Miley nazvaném Bangerz. Dokonce společně nazpívaly jeden ze singlů. ■\nCyrus se rozpovídala během natáčení dokumentu Miley: The Movement. ■\nMiley Cyrus vyprávěla svému idolu z dětství Britney Spears. ■\nZpěvačky si při nedávném setkání padly do náruče. ■\nBratr VyVoleného Vladka drsně zaútočil na svého sourozence: Tohle psychicky labilní finalista už nevydrží! 2 fotografie\nUž je z ní pěkná kočka: Mrkněte, jak to sekne desetileté dceři Kateřiny Neumannové 3 fotografie\nTo je ale idylka: V tomhle krásném baráčku bydlí s manželkou a roztomilým kocourem mistr sportovních hlášek Jaromír Bosák 3 fotografie\nPoznáte roztomilou dívenku na fotce? Z vycházející sportovní hvězdy vyrostla nejkrásnější dívka planety s ohromujícím dekoltem 3 fotografie\nCo se stalo s krásnou Jennifer Connelly? Role udělala z oscarové hvězdy bezdomovkyni 3 fotografie\nPavlína po odchodu Mirky ve vile zdivočela: Stáhla boxerky a na světě bylo o jedno tajemství méně 3 fotografie\nHospodyňky, inspirujete se? Čtyřicátnice Geri Halliwell žehlí jen v podprsence a minišortkách 3 fotografie\nV šestačtyřiceti je znovu ukázala! Pamela Anderson se koupala nahoře bez 5 fotografií


Vitalweb.cz | Ráno dělá den: Jak do startu nového dne vnést více energie?\n28. 01. 2021 | 07:19\npitný režim ovoce koncentrace\nKaždý občas vstane špatnou nohou. Začít den správným způsobem je však mnohem snazší, než si možná myslíte. Ne nadarmo se říká, že ráno dělá den, protože když se od samého rána pozitivně nastavíte, budete potom skvěle naladěni až do večera. Poradíme, jak na to.\nPředstavte si, že jdete běhat. Těšili jste se, ale když má najednou přijít na věc, příliš se vám nechce. Připadáte si ztuhlí, rozlámaní a unavení. Když se ale překonáte a skutečně vyběhnete, během chvilky se vaše pocity i rozpoložení začnou měnit – postupně se zahříváte, získáváte na síle i na rychlosti, lépe se vám dýchá a vy jste najednou šťastní, že jste se přemluvili a šli do toho. Když doběhnete, jste příjemně aktivizovaní, je vám skvěle a protažení je jako sladká třešnička na dortu.\nRáno je jako cvičení, musíte se odhodlat\nTak velmi podobně je to s ránem – nejprve se vám možná nechce vstávat, ale když zvolíte správný sled událostí a uděláte si ráno pěkné, bude potom pěkný celý den. Protože, ačkoliv si to možná neuvědomujete, správný i nesprávný začátek dne spouští celou řadu událostí, vědomých i nevědomých, které vás potom vedou do příjemného nebo naopak nepříjemného prožívání dne.\nJak tedy ráno vstávat to správnou nohou dopředu?\n1. Pracujte s pozorností\nKdyž se ráno vzbudíte, nevstávejte hned. Zůstaňte ležet a se zavřenýma očima se pětkrát zhluboka nadechněte. Dostanete se tak z rozespalosti a začnete převádět pozornost na skutečnost, že začíná nový den. Proveďte krátkou mentální kontrolu celého těla: Začněte u chodidel a postupujte nahoru až k hlavě. Ujistěte se, že každou část těla cítíte. Potom otevřete oči.\nRozhýbejte se. Sedněte si na okraj postele, jemně zakružte hlavou na jednu i druhou stranu. Sepněte ruce a zvedněte je nad hlavu, potom před sebe a mírně se zakulaťte, potom za sebe a vyprste se, a nakonec se předkloňte a nechte ruce sepnuté za zády padat dolů. Postavte se a pokuste se rukama dosáhnout na prsty na nohou. To je nejlepší způsob, jak se ráno probudit, zbavit se svalové ztuhlosti a rozproudit v sobě pozitivní energii.\n3. Hydratujte se\nJedním z nejdůležitějších kroků při péči o sebe sama je hydratace. Pamatujte, že během noci jste mnoho hodin byli bez vody a jídla. Vypijte proto sklenici vody a vnímejte, jak sladká voda přes ústa zavlažuje celé tělo a jak dobře vám to dělá. Ujistěte se, že voda není příliš horká ani studená, měla by být vlažná, o pokojové teplotě.\nZačněte mírně teplou vodou, přecházejte přes vlažnou až po chladnější a pokud to zvládnete a nebudete to vnímat jako něco nepříjemného, dejte si nakonec vodu studenou – stačí posledních 45 sekund, celá sprcha přitom trvá něco kolem pěti minut. Až vyjdete ze sprchy, budete si připadat mnohem bdělejší a aktivnější.\n5. Nasnídejte se\nSnídaně je nejdůležitější jídlo dne, neměli byste ji proto vynechávat. Dobrou volbou bude džus nebo šťáva bohatá na vitamin C, stejně jako potraviny obsahující sacharidy a bílkoviny. Nezapomínejte pomalu a vědomě žvýkat a nezávodit s partnerem, kdo snídani sní dříve. Vychutnávejte si jídlo a chvilku klidu, kdy sedíte a nový den právě začíná. Netříštěte pozornost surfováním po internetu nebo lustrováním telefonu, dívejte se z okna, povídejte si s partnerem nebo sáhněte po knize.\n6. Nakládejte s časem chytře\nMnoho lidí začíná den ve spěchu, od čehož se potom bohužel odvíjí celý jeho průběh. Proto se jedná asi o ten nejhorší způsob, jak den začít. Nejen, že to zahrnuje zbytečné emocionální a fyzické těžkosti, ale také vám tu už od rána může zkazit náladu. Zkuste jít večer o něco dříve spát, abyste ráno mohli dříve vstát a měli na všechno dostatek času. Když nebudete uléhat s tím, jak ráno zase nebudete stíhat, bude se vám i lépe spát a probudíte se v o poznání lepší náladě a s větší chutí vstát a začít nový skvělý den. Využijte prvních hodin dne a udělejte to, co je pro vás nejlepší. Užijte si každé ráno.\nLahodné liči: posiluje imunitu a pomáhá s kontrolou krevního tlaku →\nAlkohol k oslavám na konci roku prostě patří, a i když mu jindy neholdujeme, v těchto dnech se můžeme snadno nechat strhnout i k nadměrnému...


Notebook nezobrazí telefon | Poradte.cz\nVložit novou otázkuOdpovědět Notebook nezobrazí telefonOd: tomasjilek Datum: 13.12.15 10:40 odpovědí: 12 změna: 13.12.15 12:36\nZdravím, mám problém při propojení mobilu a notebooku. Když je spojím přes USB, tak v notebooku nevidím telefon a nemohu s ním nic dělat (vložit hudbu, prohlížet fokty, prostě nic). Kabel je ale určitě v pořádku, protože se telefon nabíjí. Jen se nezobrazí v Tento počítač. Mám telefon Huawei Ascend Y 550 a notebook Acer Aspire V3.Poradíte mi prosím co dělat? Potřeboval bych si něco vložit na paměťovou kartu.Děkuji\nOd: bartas®Datum: 13.12.15 10:44odpovědětZdravim, mate nainstalovane ovladace?Ohodnoceno: 0x Od: tomasjilekDatum: 13.12.15 10:48odpovědětAno ty jsem aktualizoval.\nOd: helena42®Datum: 13.12.15 10:49odpovědětzkus jiny kabel, jsou kabely co jenom nabijije telefon nastaven aby se zobrazolval jako fleska nebo jako multimedialni zarizeni?prinejhorsim jde pri uplne vypnutem telefonu vyndat SD kartu a pres ctecku se na ni dostatOhodnoceno: 0x Od: tomasjilekDatum: 13.12.15 10:53odpovědětJak mám zjistit jestli se zobrazuje jako flash nebo multimediální? Od: helena42®Datum: 13.12.15 11:12odpovědětkdyz pripojis telefon objevi se v hornim menu znak USB a moznost pripojeni?jinak je to System - Vyvojarske moznosti - Ladeni USBOhodnoceno: 0x Od: tomasjilekDatum: 13.12.15 11:30odpovědětUž jsme se dostal k možnosti výběru USB připojení k PC. Mám dát Mediální zařízení (MTP), Fotoaparát (PTP) nebo Paměťové zařízení USB? Od: helena42®Datum: 13.12.15 11:55odpovědětzvol multimedialni nebo pametove zarizeni, fotak nepamerove se pripoji jako flaska, nevim jestli uvidis i vnitrni pamet telefonupri multimedialnim uvidis i vnitrni pametOhodnoceno: 0x Od: 111®Datum: 13.12.15 10:52odpovědětje zapnuté na telefonu úložiště, vypadá to že ne...Ohodnoceno: 0x Od: tomasjilekDatum: 13.12.15 10:56odpovědětTo najdu v možnostech pro vývojáře ne? Přesně nevím kde, možná budu chvíli hledat nebo budu rád, když mě nasměrujete.Jinak ještě doplní info o kabelu- vyzkoušel jsem jich několik a všechny jen nabíjí a nic nezobrazí. Jsem si jistý, že i na tom kabelu co mám zapojený teď, to dříve fungovalo. Od: remisak®Datum: 13.12.15 11:31odpovědětZe stránek INSTALUJ.cz stáhni Apowersoft Phone Manager 2.4.7, do mobilu z obchodu Play stáhni Apowersoft Phone Manager a vše spáruj.Ohodnoceno: 0x Od: hkvvjDatum: 13.12.15 11:34odpovědětKdyž pripojis telefon, tak v něm musíš ještě zvolit, ze chceš otevřít úložiště, jinak se jen nabíjí.Ohodnoceno: 0x Od: tomas11®Datum: 13.12.15 12:36odpovědětJO , napoprvé jsem taky nevěděl třeba že se dá stáhnout nějaká lišta (na displeji) a tam to je.Skočit na otázku


Minulé životy - uvědomování V. | Esoterika.cz | Magazín alternativních směrů\nMinulé životy - uvědomování V.\nČasto, v souvislosti s regresemi, je pokládána otázka, zda to není nebezpečné a zda lze regrese podstoupit i s dítětem. V následné ukázce představím jedno sezení, které jsem absolvoval s dvanáctiletou dívkou. Není to standardní zážitek, který bychom očekávali, protože je od pojetí reality dospělým jedincem velmi vzdálený. Nicméně pro klientku to realita byla a bolestivé pocity při prvním procházení události byly dost intenzivní. Sám jsem se v průběhu sezení záludnými dotazy snažil děvče nachytat při vymýšlení, ale nepodařilo se mi to. Pro ni to byl skutečný návrat a realita, ve které se zrovna nacházela. A pro mě to byla zcela nová zkušenost v pohledu na terapii minulými životy, kdy vše nemusí být jako z učebnice dějepisu. Zde je tedy upravený zápis:\n1. 6.9.2002 - V.O. - souhlasí se zveřejněním\n2. 12letá dívka\nasi před rokem se objevila bez zjevné příčiny bolest v pravé noze, konkrétně v patě. Pata při chůzi bolela někdy velmi intenzivně, takže se na ní nemohla postavit. Poslední dobou i bolest achilovky a tuhnutí celé chodidlové šlachy.\ndle lékaře růstové bolesti kostí\nvzhledem k věku začínáme odauditovávat strach z bolesti obecně\nzáměr je odauditovat bolest nohy\nposlední vzpomínka z tohoto života je cca v 5 letech. Pak, při odskoku ke staršímu zážitku, se objevuje před průhlednou zdí. Neví , jak má dál pokračovat, proto dostává pokyn k průchodu zdí.........\n3. .......zámek, je průhledný, v mracích, jako bych zmizela ze Země a objevila se tady. Jsou tu hory, zelená tráva, teď už to vypadá jako hrad. Je tu cesta, nekonečná. Hrad má tmavou bránu. Chci jít do toho hradu, buším pěstma do tý brány. Otevírá nějaká ježibaba, samá bradavice. Už jsem za ní, už jsem tam. Rozhlížím se, něco hledám, chci jít za králem. Jsem v nějaké místnosti. Je to hrůza, je tady 12 dveří. Dveře přede mnou se otevřely a vylétli netopýři. Nalevo ze dveří vybíhají krysy. Z ostatních jde jen světlo.\n........jsem v podzemní jeskyni, teče tu podzemní řeka. Vstupuju na loďku a pluju po té řece. Doplouvám na místo, kde vystupuji. Visí tam klíč v pavučinách. Fuj. Je to klíč od posledních , 12tých dveří. Musím se odvážit přes ty pavouky, musím tam. Když pluji zpět, na stěnách jeskyně vidím ducha, je bílý, jako nakreslený.\n........otevírám ty 12té dveře. Rozsvěcí se lampa. Jsou tam mrtvoly, usekané hlavy, ruce a těla. Stráže si mě nevšímají. Jsou tam další, zlaté dveře. Vím, že tam je král. Já jsem bojovnice, mám brnění, a jsem nepřítel toho krále. Je to jako ve Xeně, já mám i oblečení jako Xena. Nevím , proč jsem tady, nechci mu ublížit. Král zavolal stráže. Šoupli mě do vězení. Jsou tady mříže. Zabodli tady nějakýho vězně. Vidím svojí nohu a přemýšlím, co se s ní stane. ....jsem tu asi týden, stráže mají meče. Vím, že mě chtějí zabít, ale já chci utéct.\n........utíkám, utíkám z hradu. Když utíkám, je v hradu hrozný poplach, jako bych něco znamenala. Utočí na mě a střílí po mě šípy. Jeden se mi zabodl do paty. Je dřevěný a má železný hrot. Moc to bolí, jako by ta pata odpadla. Stejně běžím dál. Jsem bezmocná. Nevím, jestli s ním běžím. Bolí mě hodně i achilovka. Na hradbách mají i děla. Stojím tam, bolí mě to, šíp už je pryč, zůstal tam jen ten hrot, cejtim se jako bez chodidla. Jdou po mě vojáci. Obklíčili mě a jeden mě rozsekl mečem vejpůl od hlavy dolů. Cejtim tu bolest v noze, v tom místě, pořád se vidím a duše jde z těla ven.\n........mizím v mracích a cítím tu bolest a pak jen mraky. Stoupám jako do nekonečna, jako bych byla anděl. Ta bolest už není. Teď jsou mraky zlaté a já taky. Jdu po zlatých schodech, zlaté zábradlí. Vidím nějaký lidi, jsou takoví mírní, hodní, ukazujou mi cestu. Pak vidím dědy s bílejma vousama v posvátnejch šatech. Je jich pět. Mlčej, jen ukazujou, abych šla dál, na zlatý trůn, co tam stojí. Já si na něj sedám, je blesk a jsem zase ve školce. Blesk byl moc hezký. (školka je poslední procházená událost před touto)\nSTARŠÍ UDÁLOST: .......jsem zase u hradu. Je tam bílá vlajka, červené a modré praporky. Koukám na tu bránu. Otvírá se. Cítím, že je to na mě podraz. Ten král mě tam chce vlákat. Přesto tam jdu. Je tam dvůr, nádvoří, hodně od krve. Jsou tu jabloně a králíkárna. Otevírají se dveře a vychází král. Je u mě. Říká mi: "Pojď se mnou, nic ti neudělám." Věřim mu a jdu dovnitř. On si sedá na trůn a já tam stojím. Pak zavolá stráže a ty mě drží a já se musím dívat na to, jak někoho zabíjí. Ten člověk už nemá pravou ruku. Řežou mu i pravou nohu pilou na mučícím stroji. Je to můj bratr. (ne v současném životě) Pak na něj musím já. Jsou tam dva vojáci. Pilou mi řežou levou ruku a levou nohu. Když mě řežou, bolí mě to u srdce. Ten král se strašně směje.Pak mě nechaj. Odvádí mě na ten dvorek a tam mě oběsí na té jabloni. Už tam visí ten můj bratr. Tam mě ještě rozstřílí a jsem na cucky. Jsem zase jako duch a nic necítím. Do nebe jdu z jiné strany. Je tam jeden z těch dědů, můj rádce. Vidím čísla 1984, 28. září. Asi je to den, co mě zabili.\nSTARŠÍ UDÁLOST: .......vidim oblohu, ptáky, slunce, krásnou krajinu a moře. Já jdu jako člověk, bojovnice, po pláži. Žene se ke mě voják, nepřítel. Zabodne do mě meč, do břicha, je to hrozná bolest. Ležim tam na tý pláži. Pak přichází velká vlna a splachuje mě do moře. Pluji po moři mrtvá, ale vidim. Voda mě vyplaví na ostrov. Žijou tu lidožrouti, vytáhnou mě a snědí mě. Vidím to.\nSTARŠÍ UDÁLOST: .......je mi asi 9 let. Jsme u moře. Koupeme se s celou rodinou. Šlápla jsem na ježka, z pravé nohy mi teče krev. Vidím bratra a rodiče, bratr má delší blonďaté vlasy. Všichni jsou v klidu. Já plavu dál do moře. Vidím vycházet slunce. Pak se tam objeví žralok, otevře tlamu a spolkne mě. Cítím bolest v levém boku. Pak jsem zase duch.\n....... vidím číslo 1912, 11. prosince. Cítím strach. jsem tam úplně sama. V tom moři, na tom místě, co mě spolknul ten žralok. Ten můj rádce mě vidí a sám mě vychovává v nebi a stará se o mě.\n....... to datum prý znamená, že jsem měla zemřít, ale on mě zachránil, abych byla dospělá, protože ten král zabil moje rodiče, tak abych se mohla pomstít.\nSTARŠÍ UDÁLOST: ....... jsem v dřevěné kolíbce, mimino. Rodiče se o mě starají. Vidim číslo 1904, 9.ledna. Přichází nějakej chlap, černé vlasy. Je to ten, co mě rozsekl vejpůl. Bere velikou kudlu z kuchyně a uřízne mi pravou nohu v kotníku. Zase cítím bolest v hrudníku a v noze, jde to celym tělem. Pak tu nohu sní. Ten můj rádce mi jí darem vrací. Říká: "Dej si bacha, ať ti něco neudělá, pronásleduje tě, protože mu tví příbuzní moc ublížili. Zbourali jim ten hrad a zabili moc lidí. Ti příbuzní, to byl jinej král, připravil je o dům. Proto tě nenávidí. Musíš ho proto zabít, toho, co ti snědl tu nohu. Musíš to udělat v tom životě, co tě rozsekl mečem od hlavy dolů. Pak ta bolest přestane.\n(OT: Proč si to tedy v tom budoucím životě neudělala?)\n.......Byla to prý zkouška, šlo o nespravedlnost, ale já byla spravedlivá. Budu se mít za to v příštím životě dobře.\n(OT: Kdy ta bolest zmizí?)\n.......Rádce říká, že musím na tom zlatém trůně v nebi vydržet sedět 5 vteřin, a že mi pomůže.\n.......Jsem tam, rádce mi přimotává ruce a nohy k trůnu. Pak jsou blesky, tma, já sedím na tom trůnu s bleskama. Je to příjemné. Po 5 vteřinách je bílo, padám na zem. On říká, že jsem vyléčená, hrad z vojákama i s králem zmizel. Všichni zemřeli. Proud z blesků mi vytvořil ochranu.\nDomnívám se, že uvedené sezení je ukázkou, jak může dítě vnímat realitu kolem sebe a reprodukovat ji. V příběhu lze nalézt různé symbolizmy, podobenství a i zkušenost z duchovního mezisvěta je u dítěte zajímavá. Uváděná data jsem nijak neprověřoval, ale lze zde vidět také logickou časovou návaznost. Je pravda, že ve 20. století po Zemi neběhají bojovnice a vojáci s meči, ale musí to být z naší reality? Odpovědi nechávám na vás. Důležité je, že bolest vymizela v podstatě pár dní po sezení a do současnosti, tj. květen 2004, není po ní ani památky. Stávající postoje k realitě jsou u této dívky bez excesů a uvedený zážitek dnes vnímá jako velmi zajímavou zkušenost.


Nestandardní studenti dostávají tituly stále - Plzeňský deník\nNestandardní studenti dostávají tituly stále\nPlzeň - Studenti, kteří absolvovali pouze dva roky v programu celoživotního vzdělávání a pak přestoupili ještě za bývalého vedení rovnou do třetího ročníku bakalářského studijního programu na plzeňských právech, stále ještě mohou získat titul.\nProces totiž nejde podle vedení fakulty nijak zvrátit. Oproti minulosti mají ale studium i zkoušky obtížnější.\n„V současnosti studují v bakalářském studijním programu absolventi kurzů, kteří do něj stačili přestoupit ještě za bývalého vedení fakulty. Rozhodnutí nelze nijak zvrátit, studenti ovšem musí plnit své povinnosti podle kreditního systému, který byl zaveden. Musí získat zápočty u 28 předmětů,“ vysvětluje Václav Bednář, který má kurzy celoživotního vzdělávání nyní na starosti. Z kurzu se jim totiž může uznat maximálně 60 procent kreditů, 40 ještě musí doplnit.\nV současnosti je ještě ve dvouletých celoživotních kurzech Veřejného práva přibližně 65 účastníků ve druhém ročníku a zhruba 42 v ročníku prvním. „Pokud budou chtít studovat v řádném bakalářském studijním programu, musí si jako jakýkoliv jiný uchazeč podat přihlášku složit přijímací zkoušky. Při studiu jim pak budou přiznány kredity splněné v kurzu. Zda se tak lze, či nelze dostat do třetího ročníku, se ale říci nedá,“ říká Bednář.\nZápadočeská univerzita totiž nejede na ročníkový systém, využívá již zmíněný kreditový. „Pokud v kurzu splní všech potřebných 60 procent kreditů a zbývajících 40 si rozvrhnou pouze do jednoho roku, je to možné. Podmínkou je mít celkem 180 kreditů ze všech povinných a některých nepovinných předmětů,“ doplňuje Bednář.\nV letošním akademickém roce se na právnické fakultě poprvé otevřel nultý ročník celoživotních kurzů Základy práva. „Přihlásilo se do něj 36 účastníku, což je napoprvé úspěch,“ hodnotí Bednář.\nPrávnická fakulta v Plzni je dočasně bez děkana. Jeho volba je předběžně stanovena na 13. říjen. Do 24. září lze podávat návrhy na kandidáty. Favoritem a zatím jediným známým kandidátem je Karel Eliáš, který je v současnosti vedením fakulty také pověřen.


Za Dorotkou ve Varšavě | Piškot.info\nZa Dorotkou ve Varšavě\n21. listopad 2006 1119× přečteno\nNaši polskou kamarádku Doru jsme už více než rok neviděli (i když Buráci ji navštívili na jaře) a tak nevyužít k tomu minulý prodloužený víkend by bylo hříchem. Ve čtvrtek večer jsme se s Jančou přesunuli k Burákům do Dolního Benešova a odtud jsme v pátek s východem slunce vyrazili burákovic felícií k našim severním sousedům. Cílem byla stolice - tedy hlavní město Polska - Varšava, kde už zhruba půl roku Dora žije a pracuje (v Národním muzeu). Ubytování jsme měli zajištěné na dvě noci v botelu, který kotvil na Visle nedaleko centra města.\nCesta dlouhá zhruba 400km probíhala bez problémů - to nemohu říci. První a hlavní překážkou dne byl průjezd megalopolí Katowic, kde jsme se nejprve zasekali v Rybniku (tolik kruháčů jako tady snad nikde nemají) a poté nás kvalitní polské značení (ne)navedlo do jedné menší zácpy, a tak nám první čtvrtina cesty trvala zhruba tři hodiny. Zbytek cesty probíhal naštěstí po rychlostní silnici (tedy v každé vesnici semafory, cyklisti na krajnici a koleje jak pro pendolino). Průjezd Varšavou jsme nakonec nějak přežili a po osmi hodinách cesty jsme již kotvili v centru u botelu. Rychle jsme něco zbaštili a před pátou jsme již stepovali u nejvyšší budovy v Polsku, kde jsme měli sraz s Dorotkou. Tou budovou byl monumentální Palac Kultury i Nauki (výška 230m), který je pro turisty fotogenickou památkou a pro Poláky nenáviděným pomníkem Stalina a komunismu celkově (proto také jsou návrhy na jeho zboření či zakrytí). S Dorou nakonec absolvujeme procházku nočním historickým centrem města, ze kterého tu toho moc nezbylo. Přeci jen je znát, že se Varšavou prošla druhá světová válka trochu více než po Praze či jiných evropských městech. Během Varšavského povstání, o kterém se ještě trochu rozepíšu, bylo město z velké části téměř srovnáno se zemí. Ve Varšavě (ve které například nechybí čtvrť Praga) se tak k nebi snad tyčí více mrakodrapů než kolik je tam historických budov. Nejvyšší ale trochu paradoxně zůstává stále Palac Kultury i Nauki... Procházku jsme zakončili v jakémsi jazz klubu u pivka klasického, se sokem (šťávou) i grzancem (svařené pivo).\nDruhý den jsme sice nestihli vše podle svých představ, ale i tak toho bylo dost. Úvod patřil parku Łazienky s několika renesančními budovami, kde nás otravovalo několik nebojácných veverek. Poté jsme se přemístili na samý okraj Varšavy k zámeckému areálu ve Wilanówě, odkud jsme poté přes celé město jeli do čtvrti Wola, kde bydlí Dora. Zde v místním nákupním centru nakoupila Dora ingredience na oběd, poté jsme ji nechali nějaký čas na vytváření oběda a už bez průvodkyně jsme navštívili muzeum varšavského povstání (srpen - říjen 1944). Za více než lidové vstupné nás čekaly nekonečné sekce mapující všechny aspekty povstání, které byly velice poutavě prezentovány pomocí všech možných technických vymožeností. Četba dopisů dětí domů, chůze kanálem (hlavním komunikačních prostředkem), neustálé výstřely, videa bortících se domů, zbraně, příběhy jednotlivých lidí, obří létající pevnost přímo v hale - to vše vytvářelo neopakovatelnou děsivou atmosféru. Nejděsivější ale asi byly západní noviny z té doby, sovětské tajné depeše či prohlášení Stalina - že se ve Varšavě vlastně nic neděje, není potřeba žádná pomoc a pod. Rudá armáda čekala několik měsíců na druhém břehu Visly, až Němci Varšavu v podstatě rozstřílí, povstání potlačí a tři dny na to poté hrdinně Varšavu osvobodí a přeživší vůdce povstání pozavírá nebo popraví. No nic pěkného to nebylo, ale jestli někdy pojedete přes Varšavu, tak tohle muzeum určitě stojí za návštěvu.\nPak jsme doběhli zpátky k Doře, zbaštili připravenou výbornou obědovečeři a jako správní měšťáci jsme vyrazili do multikina. Už to vypadalo, že to vyhraje nový díl agenta s povolením pít martini a spát se všema babama, ale přeci jenom jsme dali přednost polskému filmu. Komedie "Job czyli ostatnia szara komórka" byla opravdu výborná a kromě jednoho vtipu jsme i všechno rozuměli. Pak už jsme se jen rozloučili s Dorou, jeli na kutě na náš statek (tedy česky loď) a spali jak když nás do vody hodí.\nV neděli jsme se ráno rychle spakovali, bez problémů prosvištěli Varšavou až na její samý okraj a po velkoměstském zážitku jsme si šli užít trochu přírody do Národního parku Kampinoski, který se nachází přímo na okraji varšavské aglomerace. V průvodci psali cosi o zaplněných cestách parku a stovkách lidí o víkendech, ale kolem deváté ráno jsme byli u lesa asi první. V parku v podstatě nic není - za zmínku nestojí pár písečných dun porostlých uměle vysázeným borovým lesem, ale spíše hřbitov v Palmirách, kde byly postříleny během německé okupace stovky obyvatel Varšavy. Po návratu k autu se naplnily předpovědi z průvodce, auta neměla kde parkovat, lidi mizeli do lesa a přijížděli houfně další. Rychle jsme něco sbodli a hurá domů. Dostat se na hlavní silnici bylo sice díky kvalitě místního značení trochu složitější úkol, než se zdálo, ale podařilo se a mohli jsme se začít hustou mlhou přibližovat k domovu. Cestou jsme ještě nakoupili nějaké krówky, zubrowky a naložené rybky, abychom nevezli zpátky moc zlotých. Rybníku a Katowicím jsme tentokrát unikli bezproblémovým průjezdem směrem na Český Těšín a po sedmi hodinách jízdy jsme jen s Jančou přesedli v Opavě na rychlík do Olomouce.\n← předchozí článekLyžovačka v Jinolicích\nnásledující článek →Mistr Kros a Klokan Kros


Oslava 70. narozenin Oty Pavla, 2. 7. 2000 | Buštěhrad sobě\nPo několikaměsíčních přípravách konečně nastal kýžený okamžik. Oslavu narozenin zahajuje fanfára a buštěhradský pěvecký sbor pod vedením sbormistra Jiljí Teringera. Všechny přítomné poté přivítal předseda spolku „Buštěhrad sobě“ Ing. Zdeněk Malý a ředitelka ZŠ paní Mgr. Anna Cachová, bez jejíž ochoty, energie a pomoci personálu školy by se těžko mohla tato akce konat.\nAtrium nové budovy ZŠ poskytlo příjemné posezení pro nečekaných 270 (!) návštěvníků – především pamětníků a spolužáků Oty Pavla, jeho příbuzných a přátel, které neodradila ani počáteční nepřízeň počasí.\nK atmosféře odpoledne svou nezaměnitelnou interpretací povídky Oty Pavla Kapři pro Wehrmacht přispěl i pan Petr Haničinec. Programem provázela se šarmem sobě vlastním spisovatelka, nakladatelka a buštěhradská rodačka paní Slávka Kopecká.\nMezi vzpomínajícími byl pan Ing. Václav Míšek, který významně napomohl přípravě akce, paní Helena Sýkorová a Hana Tatíčková, spolužáci Jiří Stuj, Mojmír Troch a Jiří Kos, kronikářka Buštěhradu paní Věnceslava Cachová, která připomněla historii rodu Popperů na Buštěhradě, pan Bohumil Fišer – nakladatel a knihkupec a mnoho dalších. Přítomné hosty rovněž pozdravil pan starosta Petr Dütsch.\nOba bratři Oty Pavla – Hugo i Jiří – se vyznali ze svých vzpomínek a přátelství, které je stále k Buštěhradu pojí.\nBěhem akce byly předány i ceny za výtvarnou soutěž inspirovanou dílem Oty Pavla, která byla instalována v prostorách školy. V I. kategorii kaprů malovaných dětmi z MŠ pod vedením paní učitelky Pichlové byli oceněni David Berovič, Lucie Blahníková, Julie Velíšková; v II. kategorii portrétů Oty Pavla malovaných dětmi ze ZUŠ pod vedením paní učitelky Hruškové byli oceněni Martina Šircová, Hana Vondráčková, Lucie Pochová. Zvláštní ocenění bylo uděleno Kamile Hokýnkové.\nSpolek „Buštěhrad sobě“ děkuje všem, kteří se na akci podíleli, především Městskému zastupitelstvu za podporu a finanční pomoc, Základní škole Buštěhrad za spolupráci a poskytnutí zázemí, Základní umělecké škole a Mateřské škole Buštěhrad za realizaci výtvarné soutěže, buštěhradskému pěveckému sboru, který oslavu zpříjemnil svým zpěvem a také všem, kteří se na organizaci této akce podíleli svou dobrovolnou prací.\n« Sázení ginkga, 13. 5. 2000\nOtevření Stezky historií Buštěhradu, 22. 6. 2002 »


Mini Express: Interview s designérem Markem Gerritsem - boardbros.cz\nautor: BoardBros | Led 17, 2022 | Flavour texty, Mini Express | 0 komentářů\nDesignérství her je zábavná, i když někdy obtížná práce. O to větší radost pak můžete mít, když se vám podaří výsledek. Své by o tom mohl vyprávět i Mark Gerrits, jehož Mini Express sklidil úspěch na Kickstarteru a letos zamířil v režii vydavatelství BoardBros také do České republiky.\nNejsem moc dobrý diplomat\nVětšina her, které jsi designoval, má vlakové téma. Asi nemá smysl se tě ptát, jestli máš rád vláčky?\nMám rád vláčky! V Belgii je skvělé muzeum vlaků, které rád navštěvuji. A ještě radši než skutečné vlaky mám rád deskovky s tímto tématem. Znám několik designérů, které svoje vlakové hry postavili na technických či regionálních detailech a zajímavostech. Já ale preferuji tvořit trochu abstraktnější hry, bez takového provázání.\nTvoje hry spadají do kategorie euro. Jsi sám také náruživým hráčem euroher? Jaké máš nejradši?\nJsem, a asi vás moc nepřekvapí, že mou oblíbenou je Age of Steam. Taky mám rád Through the Ages. Obecně mě baví hry s hodně kartami, třeba deckbuildingy. Taky jsem si všiml, že jste vydali českou verzi hry Valley of the Kings (Ve stínu pyramid, pozn. red.). Ta je zábavná, mám na ní rád, jak snadno ztenčíte váš deck.\nV tvých hrách je také patrný silný ekonomický prvek. Baví tě obchodovat?\nVlastně ani moc ne. Mám rád hry s akciemi, ale ne, když je v nich trh úplný. V momentu, kdy můžete vaše akcie prodávat, třeba v 18xx hrách, mě přestanou bavit. A pokud je obchod úplně svobodný, třeba jako ve Fazolích, frustruje mě to. Nejspíš proto, že nejsem moc dobrý diplomat.\n„Řada životních situací a problémů nejde řešit kompromisem.“\nCo pro tebe bylo na tvorbě Mini Expressu nejtěžší a co nejzábavnější?\nMini Express začal jako idea akcí, které se navzájem boostují i resetují. Dlouho jsem kolem toho zkoušel postavit worker placement a další myšlenky, ale nefungovalo to. Takže nejtěžší bylo najít formát hry, který by kolem tohoto nápadu šlapal. Je asi shoda okolností, že řešení bylo nakonec jednoduché – udělat další vlakovou hru! Jakmile jsem na to přišel, zbytek práce už šel sám.\nMini Express je o hledání kompromisů a balancování. Vyznáváš podobnou filosofii i v životě?\nKaždý mi říkal, že moje předchozí hra, Mini Rails, byla hrozně zlá. Tak jsem udělal hru, kde pomáháte ostatním, i když nechcete! Domnívám se ale, že řada životních situací a problémů, třeba respektování práv LGBTQ+, nejde řešit kompromisem. Nevěřím, že je u nich něco jako dvě strany jedné mince. Ale v takových otázkách, jako co budeme hrát a kdo dnes umývá nádobí, se snažím být maximálně přizpůsobivý.\nKdy sis řekl, že se chceš stát herním designérem?\nKdyž jsem se stal členem party hráčů, mezi nimiž byli i designéři. Často přinášeli nějaké svoje prototypy, abychom je vyzkoušeli. Pro mě to hodně odmaskovalo celou tu práci. Najednou jsem si začal říkat: když to zvládnou oni, proč ne ty?\nVšechny tvoje hry vynikají pestrými barvami. Podílíš se nějak na jejich vizuálu?\nNe, tady patří veškerý kredit vydavatelům a umělcům, kteří pro ně pracují. Moje prototypy jsou hodně jednoduché a ošklivé. Mám rád, když hry vypadají pěkně, ale taky mě baví takové, v nichž žádná grafika není. Milovníci vlakových deskovek ví, o čem mluvím.\n„Rád bych zorganizoval train con a hrál vlakové hry ve vlaku.“\nV posledním roce jsem toho moc neudělal, protože pandemie výrazně zkomplikovala testování. Ale víceméně pořád pracuji na nějaké vlakové hře. Mým svatým grálem je momentálně najít chytrý herní design pro něco, co miluji snad ještě víc než vlaky – profesionální wrestling!\nKdes byl nejdál vlakem?\nTo byl herní víkend v Německu, urazil jsem asi 300 km. Ale je tu několik vlakových cest, o nichž sním a chci je uskutečnit. Cestovat do Ruska Transsibiřskou magistrálou. Řítit se vysokorychlostním japonským vlakem. A zorganizovat train con, hrát vlakové hry ve vlaku.\nČím se bavíš, když má tvůj vlak zpoždění?\nProtože jezdím vlakem do práce, stává se mi to často. Vždycky mám u sebe nějakou dobrou knížku. Což je obecně dobré pravidlo.\nV České republice vznikla řada parádních her. Proto jsem velmi poctěn, že se k náročnému českému publiku dostane taky moje hra. Doufám, že si ji užijete!


LKS, 2013, ročník 23, č. 3, s. 47-70 (S15-S22) - ČSK\nLKS, 2013, ročník 23, č. 3, s. 47-70 (S15-S22)\nZveřejněno: 17. 3. 2013\n* Z představenstva ČSK s. 48-49\nInformace z jednání 8.-9. 2. 2013\n* Z revizní komise ČSK s. 49\nInformace z jednání 8. 2. 2013\n* Diář s. 49\n* Navštivte archiv komorových webinářů s. 50\nOn-line odborné diskuse – webináře pořádá Česká stomatologická komora od dubna 2010. Konají se pravidelně, většinou každý první čtvrtek v měsíci, s výjimkou prázdnin. Přinášíme přehled webinářů konaných v uplynulém roce 2012 a přehled webinářů z let 2010-2012, které jsou archivovány na webových stránkách ČSK (v sekci Pro členy pod tlačítkem E-learning (http://moodle.apolenka.cz/) v Kategorii kurzů - Mimo kreditní systém.\n* Pražské dentální dny 2013 s. 50\n* Jak se OSK připravují na volby oblastních orgánů?\nLetošní rok čekají Českou stomatologickou komoru volby orgánů ČSK a OSK pro nové funkční období 2013-2017, které začne dnem 21. září. Je tedy nejvyšší čas zodpovědně se zabývat výběrem kandidátů, kteří budou ochotni a schopni věnovat se vedle své lékařské praxe také komorové činnosti. Na setkáních předsedů OSK, která se konala na přelomu ledna a února v Praze a v Olomouci, jsme se proto některých ze zástupců oblastních komor zeptali:\nJak se vaše OSK připravuje na volby oblastních orgánů, tedy představenstva, revizní komise, čestné rady OSK a delegáta sněmu ČSK?\n* Volby orgánů ČSK a OSK na funkční období 2013-2017 s. 53\nNávrhy kandidátů do představenstva, revizní komise a čestné rady ČSK můžete zasílat na adresu Kanceláře ČSK, Slavojova 22, 128 00 Praha 2, nebo je přednést při květnovém jednání sněmu ČSK.\n* Světový den ústního zdraví 2013 s. 53\nSvětová federace zubních lékařů (FDI) vyhlásila 20. březen za Světový den ústního zdraví s hlavním tématem Zdravé zuby pro zdravý život. Původně, od roku 2008, byl tento slavnostní den stanoven na 12. září, tj. na den narození zakladatele FDI Charlese Godona. Později, z praktických důvodů, FDI změnila datum na 20. března.\n* Pokyny autorům odborných sdělení s. 61\n* Bohnovy noduly\nKazuistika s. 54-56\nMichaela Volčková, Martina Kukletová, Lydie Izakovičová Hollá\npracoviště: Stomatologická klinika, Lékařská fakulta Masarykovy univerzity a Fakultní nemocnice u svaté Anny, Brno\nSouhrn: Bohnovy noduly řadíme mezi vývojové cysty novorozenců. Pacientovi nezpůsobují žádné obtíže, nevyžadují terapii, ale často jsou příčinou obav rodičů z vážné diagnózy. V práci jsou uvedeny dvě kazuistiky: 18denního novorozence a 6měsíčního kojence, kteří byli vyšetřeni na Stomatologické klinice LF MU a FN u sv. Anny v Brně pro přítomnost bělavých uzlíků na vestibulární ploše horního alveolárního výběžku. Rodiče obou dětí byli poučeni o spontánní regresi onemocnění. Oba pacienti jsou toho času ve sledování. V diferenciální diagnostice tohoto stavu musíme brát v úvahu všechny kongenitální anomálie včetně rozštěpů, hemangiomů a epulis. Také bychom měli vyloučit Epsteinovy perly, stomatitis soorica, natální a neonatální zuby. Ve věku šesti měsíců, v období prořezávání dočasné dentice, je nutno diferenciálně diagnosticky zvažovat preerupční a erupční komplikace, jakými jsou krvácení do perikoronárního vaku zárodku zubu, zánět sliznice překrývající perikoronární vak, erupční cysta a absces perikoronárního vaku. Prevence vzniku Bohnových cyst není možná, protože dosud nejsou známy rizikové faktory onemocnění. Dítě je důležité sledovat do vymizení klinických projevů v dutině ústní.\nKlíčová slova: Bohnovy noduly, Epsteinovy perly, cysty, novorozenec.\n* Pečetění zubů pomocí skloionomerního cementu\nPraktické sdělení s. 57-61\nLenka Moskálová 1, 2), Daniel Černý 1, 3)\n1) Lékařská fakulta, Univerzita Palackého, Olomouc\n2) Můj zubař, s. r. o., Hradec Králové\n3) D.C.M klinika, s. r. o., Hradec Králové\nSouhrn: Pečetění zubů patří dlouhodobě k uznávaným metodám prevence výskytu zubního kazu okluzních ploch. Používání pečetidel na bázi pryskyřic je nejběžněji doporučovaným prostředkem k pečetění. Analýzou důvodů a důsledků pečetění lze ovšem identifikovat slabiny tohoto postupu. Autoři doporučují na základě studia literatury a vlastních zkušeností alternativní postup použitím skloionomerních cementů.\nKlíčová slova: pečetění zubů, skloionomerní cement, zubní kaz, praktický postup.\n* Parodontologie – Test 3 (princip semaforu) s. 62-67\n* Reklama zubních lékařů s. 69\n* Připomínáme Osobnosti české stomatologie s. S16-S17\nRedakce a Kancelář ČSK\nU příležitosti ukončení stávajícího funkčního období 2009-2013 volených orgánů ČSK se dne 13. září 2013 uskuteční v pražském Karolinu Slavnostní zasedání sněmu ČSK. Již popáté bude jeho součástí udělení čestného titulu Osobnost české stomatologie žijícím nestorům zubního lékařství. Na oblastech nyní připravujete návrhy se jmény kolegů, kterým byste rádi tímto způsobem poděkovali za jejich celoživotní práci a přínos pro zubní lékařství. Na základě mnohých žádostí rádi připomínáme všechny dosavadní nositele tohoto čestného titulu i dalších ocenění ČSK.\nNové návrhy na udělení čestného titulu Osobnost české stomatologie zasílejte do 31. května 2013\nSvé návrhy na ocenění význačných osobností vašeho regionu z řad klinických a vědeckých pracovníků a lékařů z praxe můžete zasílat osobně nebo prostřednictví vaší OSK na adresu: L. Císařová, Kancelář ČSK, Slavojova 22, 128 00 Praha 2 (e-mail: cisarova@dent.cz)\nU navržených osob uveďte nacionále a stručný životopis.\n* Stomatologická expozice v Letohradu s. S18\nPan Pavel Tacl ze vznikajícího Muzea řemesel v Letohradu se obrací s prosbou na čtenáře časopisu LKS:\nV Muzeu řemesel, založeném v r. 2000, se nyní připravuje instalace dvou zubních ordinací. První bude situována do bytu lékaře v období kolem r. 1920. Druhá je již klasickou ordinační místností se zařízením z období 1935-1940.\nTvůrci expozice by rádi získali především tyto exponáty:\n* Originální oblečení zdravotnického personálu z uvedených období, odznaky, jmenovky apod. (i zapůjčení pro zhotovení kopie).\n* Původní plakáty nebo reklamy z ordinací.\n* Nástroje, odkládací stolky na nástroje, mycí stolky, světla, lustry atd.\n* Zubní křeslo či celý stojan s vrtačkou.\nKontakt: Pavel Tacl, tel: 602 491 840\n* Slovenský Kongres mladých zubních lékařů s. S19\nVII. kongres mladých zubních lékařů se konal 8.-9. 2. 2013 už tradičně v Senci. Magická sedmička přilákala jak mladé, tak starší lékaře, kteří se zájmem vyslechli přednášky a kazuistiky svých kolegů.\n* Z 2. konference pro dentální hygienistky s. S19\nJasněna Matoušková, Jindra Hajníková, Blanka Pecáková\nDne 29. 1. 2013 proběhla 2. konference pro dentální hygienistky pořádaná Stomatologickou klinikou LF UK a FN v Hradci Králové ve spolupráci s Asociací dentálních hygienistek ČR. Hlavním tématem konference bylo „Obnažení zubních kořenů, péče o ně a možnosti ošetření“.\n* Právní poradna s. S20\nTéma: Provozování rozhlasového a televizního vysílání v ordinaci z hlediska autorského zákona.\n* Ekonomická poradna s. S20\nTéma: Pokuta za opoždění podání daňového přiznání k silniční dani.\n* Fotoúsměv s. S21\nAutorka fotografie: MUDr. Irena Blašková, Cheb.\n* Připravujeme s. S21\nNa téma amelogenesis imperfecta\nAmelogenesis imperfecta (AI) je závažný defekt tvorby skloviny genetického původu se širokou škálou klinických příznaků postihující dočasnou i stálou dentici. Pacienti s AI mají nevyhovující vzhled zubů, často výrazně citlivých na termické podněty, nacházíme u nich primárně i sekundárně sníženou výšku skusu, která je důsledkem nedostatečného vývoje skloviny a změněné morfologie zubů nebo zvýšené abraze i atrice. Cílem kazuistiky, kterou pro LKS připravil MUDr. Otakar Dubec a kol., je informovat o možném způsobu dočasného protetického ošetření pacientů v období smíšené dentice pomocí individuálně zhotovených tenkostěnných glazovaných kapen ze zirkonoxidové keramiky.\n* Škachův den počtvrté s. S22\nV pátek 8. února 2013 se konal čtvrtý ročník odborné akce, která ve svém názvu nese jméno zakladatele naší moderní parodontologie prof. MUDr. Miroslava Škacha, DrSc. (1916-2001). Každoročně je určena zejména dentálním hygienistkám a letošní téma znělo „Mezioborové souvislosti, dentální hygienistka v rámci systému poskytované péče“. Garantem akce 4. Škachův den byla opět Soukromá vyšší odborná škola zdravotnická pro dentální hygienistky v Praze.


Ambulance pro přenosné nemoci - Ponávka 2/185, 60200 Brno\nAmbulance pro přenosné nemoci, Ponávka 2/185, 60200 Brno\nSamostatná ordinace lékaře specialisty Ambulance pro přenosné nemoci (IČO: 75023261), Ponávka 2/185, 60200 Brno - zdravotnické zařízení s oddělením infekční s typem ambulance. Zřizovatelem je Fyzická osoba.\nEmail: ambulance e-globals.net\nJméno: MUDr. Strakrle Vladimír\nPříklad: - Personál v zdravotníckem zařízení "Ambulance pro přenosné nemoci" je vstřícný a pozorný. - Zařízení je čisté, uklizené. - Čekárna je útulná, nachází se v ní voda na pití, časopisy na čtení. - Je možné dopředu se objednat a nečekat v čekárně.


Home Obchodní podmínky Kontakty Katalog ke stažení Reklamační protokol\nNOVINKY ZDRAVÍ V LÁHVI DÁRKY GASTRO MIXIT SEZÓNNÍ SORTIMENT LIMONÁDY, MOŠTY, SIRUPY PRODUKTY GLOBAL PRO NEREGISTROVANÉ MLSÁNÍ DO KAPSY OŘECHY SUŠENÉ OVOCE DRAŽOVANÉ OŘECHY A OVOCE SEMÍNKA OBILOVINY LUŠTĚNINY OLEJE A DOCHUCOVADLA KOŘENÍ, SUŠENÁ ZELENINA CUKRY, SOLI KAŠE, VLOČKY, MOUKY CEREÁLIE, MÜSLI POTRAVINY, DELIKATESY VŠE NA PEČENÍ KÁVA, ČAJ BIO MARKETINGOVÝ MATERIÁL VZORKY GLOBAL PRODUKTŮ OSTATNÍ\nKitl Dárkové balení pro domácí koktejly 3x 500 ml (Grep, Bez, Černý rybíz)Dárkové balení sirupů Kitl pro domácí koktejly s recepty uvnitř. V balení najdete sirupy, které jsou ideální na letní osvěžující koktejly a domácí limonády. Snadno a z pohodlí domova si vytvoříte nápoje jako profesionál. Slavný francouzský Kir Royal, osvěžující bezový koktejl HUGO nebo originální grepové Mojito. V balení najdete ovocný Kitl Syrob Grapefruit a Kitl Syrob Černý rybíz. Z bylinné řady pak Kitl Syrob Bezový z ručně sbíraných květů bezu černého.\nKitl Medový balíček (Medovina 500 ml, med + svíčka)Dárkové balení obsahuje 1x Kitl Medovinu 500ml, 1x český květový med 180g a 1x svíčku ze včelího vosku, vyrobenou zdravotně hendikepovanými z Domova Maxov. Papírová krabička z hnědé lepenky je vystlána dřevitou vlnou, zabalená v průhledné folii a ozdobená lýkem.\nKitl Syrob Malinový s dužinou 500 mlVynikající, na českém trhu unikátní hustý sirup, vyrobený z malinové šťávy a malinové dužniny. Obsahuje vysoký podíl ovocné složky, na 100 ml sirupu je použito 102 ml malinové šťávy a dužniny. Vyrábí se za studena, aby si zachoval zdraví prospěšné látky.\nDrink Mixit - Banán 1ks Sypká směs na přípravu proteinového banánového nápoje\nGASTRO - Křupavý bezlepkoun - BEZ LEPKU 3kg - MIMOŘÁDNÁ NABÍDKACereální směs s pohankovými a rýžovými lupínky a ovesnými vločkami\n100% šťáva z rakytníku řešetlákového bio 330 ml100% bio šťáva z rakytníku řešetlákového\nBanánová plantejnová mouka BIO 400gBanánová mouka BIO\nMatcha čaj BIO 100gMatcha čaj má výbornou chuť i pozitivní účinky na zdraví\nGhí přepuštěné máslo 400mlGhí je plnohodnotná alternativa tuků\nŠpaldové celozrnné PENNE 400 gBezvaječné špaldové celozrnné těstoviny sušené bio penne.\nBioláda Borůvky 230 gBio džem úžasně plné a opravdové chuti sladíme koncentrovanou šťávou z 1,2 kg jablek.\nNovinkyZdraví v láhviDÁRKYGASTROMIXITSEZÓNNÍ SORTIMENTLimonády, mošty, sirupyProdukty GLOBAL pro neregistrovanéMlsání do kapsyOřechySušené ovoceDražované ořechy a ovoceSemínkaObilovinyLuštěninyOleje a dochucovadlaKoření, sušená zeleninaCukry, SoliKaše, Vločky, MoukyCereálie, MüsliPotraviny, delikatesyVše na pečeníKáva, čajBIOMarketingový materiálVzorky Global produktůOstatní


Zákon je obecně závazný právní předpis přijatý zákonodárným sborem (parlamentem). Pokud jde o právní sílu, jsou zákony nadřazeny podzákonným předpisům (vyhláškám a nařízením), avšak podřízeny Ústavě a ústavním zákonům a jim naroveň postaveným mezinárodním smlouvám.S výjimkou ústavních norem také z hlediska oblasti právní úpravy není zákonodárce ničím omezen, může tedy normovat kteroukoli oblast společenských vztahů, aniž by k tomu potřeboval zvláštní zmocnění.\nobecně závazném právním předpisu\nZákon je obecně závazný právní předpis přijatý zákonodárným sborem (parlamentem). Pokud jde o právní sílu, jsou zákony nadřazeny podzákonným předpisům (vyhláškám a nařízením), avšak podřízeny Ústavě a ústavním zákonům a jim naroveň postaveným mezinárodním smlouvám.S výjimkou ústavních norem také z hlediska oblasti právní úpravy není zákonodárce ničím omezen, může tedy normovat kteroukoli oblast společenských vztahů, aniž by k tomu potřeboval zvláštní zmocnění. Jestliže však zákon provádí právní předpis vyšší právní síly, tedy ústavu, označuje se jako prováděcí zákon. Obecně platí, že povinnosti lze fyzickým a právnickým osobám ukládat pouze zákonem; podzákonným předpisem tak lze činit, pouze existuje-li k tomu zvláštní zákonné zmocnění (v takovém případě je sám zákon prováděn). Ukládání některých povinností, například placení daní a poplatků, je však vyhrazeno zákonu.V případě, že zákon nebo některá jeho ustanovení jsou v rozporu s ústavním pořádkem, může zákon nebo jeho část zrušit Ústavní soud.


archiweb.cz - Paříž 2007\n18. června 2007 - pondělí - 1. den\n0:28 Vyrážíme vlakem z Brna. Po příjezdu do Prahy stíháme noční tramvaj a poté autobus směrem na letiště v Ruzyni.\n5:00 Během čekání na odbavení odoláváme snídani za cenu s vysokohorskou přirážkou, která - jak zjišťujeme po zakoupení balíčku žvýkaček za 40 kč - navíc není uvedena jako konečná, ale chybí v ní nějaký několikaprocentní poplatek za to, že nás prodavačka nevrle obslouží (jak lépe přivítat turisty v Česku?).\n8:50 Po bezproblémovém letu dosedáme v Paříži na letišti Orly. Do centra se přesouváme metrem bez řidiče.\n10:00 U Lucemburských zahrad si dopřáváme snídani - obloženou bagetu, která bude na následjící čtyři dny naším nejobvyklejším jídlem. Při pojídání v zhradách uvažujeme nad tím, jak dlouho by na našich veřejných prostranstvích vydržely volně postavené kovové židle a lehátka.\nPrvní konfrontace s naprosto chaotickou dopravní situací, kdy červená na semaforu neznamená, že by chodci, řidiči a především motorkáři zastavili. Časem si na to zvykáme.\n10:50 Mírně posilnění a odpočatí jdeme kolem katedrály Notre Dame k Centre Pompidou. Poblíž se pokoušíme najít pařížský ateliér Renzo Piana - nakonec se ukazuje, že je v prostorách, které omylem považujeme za knihkupectví.\n11:50 Stojíme před pyramidou I.M.Peie v Louvru. Davy turistů.\n13:00 Obdivujeme butik Comme des Garçons od Future Systems, bohužel uzavřený. Chvíli jsme jej hledali, ale díky své purpurové barvě (přesně té, která je nyní v českých médiích označována jako fialová) je v okolí nepřehlédnutelný.\n13:30 Vracíme se zpět do Louvru a vydáváme se na Champs-Élysées. Cestou míjíme pro české památkáře v historickém kontextu asi nepředstavitelné stavby - právě dokončovanou prodejnu vozů Citroën a hotel Fouquet`s Barriere. Po několika minutách focení si našeho počíínání všímají turisté a fotí jej také. Petr nadšeně vysvětluje, kdo dům navrhl, což je pro turisty bezesporu velmi užitečná informace.\n15:00 Přesouváme se o sto let zpět a obdivujeme Perretův dům na Rue Franklin. Pak pomalu scházíme k nedaleké Eiffelovce.\n17:00 První procházka kolem budovy, která se nakonec stane tím nejlepším, co na tomto výletu navštívíme - Museé du Quai Branly od Jeana Nouvela.\n19:00 Míříme do hotelu, který nácházíme na severním předměstí Paříže. V jeho multikulturním okolí nacházíme celou řadu arabských, indických, řeckých a dalších restaurací a barů, což nás velmi potěší a v následujících dnech toho náležitě využijeme.\n19. června 2007 - úterý - 2. den\n9:15 Návštěva sportovní přístavby školy od D. Carrila. Poté, co nás zaregistrují dva postávající učitelé, jsme ochotně provedeni, nicméně nesmíme nic fotit. U nedaleké bytovky v Rue des Ruisses od Herzoga & de Meurona už nemáme tolik štěstí a tak obdivujeme jen jeho uliční fasádu.\n10:30 První Le Corbusier - vila pro Améde Ozenfanta. Nárožní dům na konci drobné uličky, ve které jsou domy i přes malé rozměry předzahrádek utopeny v zeleni.\n10:50 Druhý Le Corbusier - švýcarská kolej v univerzitním kampusu. Za dvě eura můžeme fotit uvnitř a navštívit jeden studenty neobydlený pokoj - původní zařízení kontrastuje s novým sprchovým koutem. Opodál velmi podobná brazilská kolej od Le Corbusiera a L. Costy. Opět platíme symbolické vstupné a vychutnáváme si vstupní halu s velmi (ale opravdu velmi) nízkým stropem. Zajímavý prostorový zážitek.\n12:30 Z otevřeného schodiště protější architektonické školy fotíme Fondation Cartier. Světlo nám moc nepřeje a navíc se uvnitř dokončuje instalace nové výstavy. Rozhodujeme se, že se sem raději vrátíme jindy.\n13:45 Prohlížíme si dětskou nemocnici od Ibose a Vitarda. Smíme jít i do haly, nicméně musíme slíbit, že přestaneme fotografovat (i exteriér).\n14:45 V naprosto depresivním a špinavém areálu nacházíme knihovnu Jussieu 16-M od Périphériques. Obdivujeme její parter a velké atrium s průhledy do barevných studoven (je tam i ta "fialová"). Náš obdiv nachází pochopení u jednoho ze zaměstnanců knihovny, který nic nenamítá proti fotografování a následně nepochopení u druhého, který nás velmi slušně žádá, abychom nefotografovali.\n15:10 V nedalekém Institutu du Monde Arabe zjišťujeme, že počet nefunkčních slunečních clon je větší, než jsme čekali. Poté, co uvnitř do detailů zkoumáme, jak clony fungují, se tomu ani moc nedivíme. V přízemí nás opět překvapí nízký strop - pro české normotvůrce nepředstavitelné, nicméně prostor s lesklou podlahou, nízkým lesklým stropem a intenzivním bočním slunečním prostředím působí skvěle a luxusně.\n18:30 Po večerní návštěvě sídla společnosti EMI od Renza Piana děláme zásadní chybu a mezi obrovským množstvím hospůdek pod Montmartrem se rozhodujeme pro večeři v čínské restauraci. Ještě stihneme obdivovat z Montmartru Paříž v dešti (při pohledu na obrovskou hmotu Centre Pompidou či věže na Montparnasu především obdivujeme pařížské památkáře) a poté se míříme přes davy turistů z našeho labužnického zážitku raději vyspat.\n20. června 2007 - středa - 3. den\n9:00 Po Prouvého Maison du peuple žesneme před fasádou Flower Tower, která sestává z květináčů.\n10:00 Opět výlet do historie - Perretův bytový dům v Rue Raynouard a několik secesních domů Hectora Guimarda. Dobrá relaxace před návštěvou Le Corbusierova domu La Roche. Jsme v něm téměř sami a tak si jej náležitě užíváme. Několikrát si procházíme obě schodiště a zkoušíme různá Le Corbusierova křesla a židle (včetně velmi malé, niméně funkční toalety). Aby toho nebylo málo, ihned míříme na další tři Corbusierovy domy.\n13:30 Sídlo společnosti CLMBBDO (nyní Dalkia) od Jeana Nouvela. Úžasná rezavějící loď. Zato Koolhaasova vila Dall`Ava vypadá přesně tak, jak ji známe ze všech fotografií. Z roztržitě napsaného upozornění, že se jedná o soukromou vilu a návštěvy nepřichází v úvahu, je nám hned jasné, že obývat jednu z ikon současné architektury má i své negativní stránky.\n14:45 La Défense. Co dodat? Ohromující měřítko. Na boční straně Archy nacházíme vzorky různých kamenných obkladů, za ní pak leží palety s žulovými deskami, o kterých se dohadujeme, zda budou sloužit jako náhrada na mnoha místech značně poškozeného obkladu. Je-li naše tušení správné, bude Archa v budoucnu šedá.\n16:00 Po nabažení se rozměrů La Défense se rádi vmáčkneme do přeplněného metra a míříme již podruhé do Centre Pompidou. Kromě návštěvy Brancusiho ateliéru se chceme podívat i do střešní restaurace od Jakoba & Mac Farianeho, nicméně portýr u výtahu určeného pro pouze hosty restaurace nás ubezpečí, že bez obleku a kravaty nás do ní nepustí. Coby novináře nás ale zdarma pouští do samotné galerie a tak do restaurace alespoň nahlížíme od vstupu do jedné z expozic. Obdivujeme ateliér Shrigeru Bana, bílý tubus připevněný k Pompidou. Rychle probíháme hlavní expozicí moderního umění, krátce se zastavujeme jen v části věnované architektuře.\n20:00 Po večeři (tentokrát alžírské) vyrážíme opět na Montmartre hledat Maison Tzara Adolfa Loose. Nacházíme jej poblíž naší čínské restaurace z předešlého dne.\n21. června 2007 - čtvrtek - 4. den\n9:15 Po ránu si dopřáváme postmoderní smršť a míříme do Parku de la Villette. Na jeho okraji nacházíme několik jedinců, provozujících typickou francouzskou zábavu - stávku (s její drsnější podobou ve formě zapalování automobilů se za celý týden nesetkáváme, i když jeden ohořelý vrak nacházíme nedaleko). Park je po ránu téměř liduprázdný, po chvilce fotografování vedle nás zastaví jeden ze tří automobilů, které parkem neustále projíždějí a řidič nás upozorňuje, že v parku můžeme fotografovat pouze sami sebe před některým z objektů. Fotíme se tedy navzájem vždy tak, abychom mohli fotky dodatečně oříznout či přeretušovat.\n11:00 Postmoderní park pokračuje postmoderními bytovkami, které nás příliš neoslovují. Zastavujeme se až u bytového domu v Rue de Meaux od Renza Piana. Před ním odchytáváme jednu z jeho obyvatelek, která nás po krátkém zaváhání pouští do atria, které nám doslova vyráží dech. Vzrostlé břízy vytvářejí nepopsatelně příjemné prostředí - ve vnitrobloku nemusí být vždy jen dětské hřiště.\n11:20 Fotografujeme nedaleké sídlo komunistické strany od Oscara Niemayera, čímž budíme pozornost okolí, která vyvrcholí v to, že nám jedna dáma vysvětluje, že jsou komunisti už naštěstí otázkou minulosti. Nakonec se rozhodujeme podívat se i dovnitř, kde nacházíme několik velmi příjemných starších pánů. Vyděsíme je, když na ně spustíme angličtinou, nicméně nás ochotně nechají fotografovat vstupní část a především úžasný konferenční sál. Nakonec dostáváme číslo časopisu Révolution z roku 1980, které je Niemayerově stavbě věnováno.\n13:40 Po mostě Simone de Beauvoir míříme od hmotově rozehrátého Amerického centra Franka Gehryho do národní knihovny Dominique Perraulta. Dlouho se procházíme po rozlehlé dřevěné esplanádě, kde bezesporu k radosti všech čtenářů právě probíhá zvuková zkouška na večerní rockový koncert.\n15:30 Uliční fasády Itovy nemocnice Cognacq-Jay nás příliš neberou (polarizační filtr je také moc nebere), nicméně uvnitř areálu se nachází velmi příjemný veřejnosti přístupný prostor, ve kterém posedávají a pokuřují pacienti.\n16:00 Snažíme se dostat do Meditation Space od Tadao Anda v areálu UNESCO, které prochází dlouhodobou rekonstrukcí (úředníci sídlí v unimobuňkách, které už vypadají jako trvalá součást areálu). Máme však smůlu, nejsme objednáni předem a navíc lze Andův prostor navštívit jen v úterý a ve středu.\n16:40 Prožíváme vrchol celého pobytu v Paříži - znovu míříme k Nouvelově Museé du Quai Branly, muzeu primitivních kultur, tentokrát však jej však navštívíme i uvnitř. To, co tam prožíváme, je asi těžko popsatelné slovy. Podobně jako stuttgartské muzeum automobilky Mercedes je toto muzeum úžasným domem s úžasnou náplní, který lze procházet několika způsoby a prožívat množství prostorových zážitků. Jádrem domu je obrovský prosklený válec - depozitář - u kterého začíná slouhá klikatící se cesta vedoucí do hlavní expozice. Každá ze zastoupených kultur je představena ve svém prostoru, vystavené exponáty nás naprosto omračují svou bohatostí a rozmanitostí, zasvé berou naše rádobyvtipné úvahy nad tím, zda v muzeu primitivních kultur bude zastoupena i naše poslanecká sněmovna. Samostatnou kapitolou jsou malé výklenky vystupující před venkovní fasádu, které uvnitř vytvářejí intimní prostory pro drobné expozice - každý je jiný a návštěvníka překvapí svým vlastním řešením; někdy tyto prostory evokují jeskyni, jindy zase zrcadlový strop (řešený však tak, že se v něm návštěvník nevidí) vytváří zdánlivě nekonečně vysoký prostor. Celkovému měřítku domu jsou přizpůsobeny i další prostory; například suterénní toalety přístupné z obrovské haly kolem depozitáře, jsou záměrně předimenzované (kabinky mohou mít cca 3 x 1,5 x 4 m). I detaily jako kliky jsou velké a masivní.\n22:00 Užíváme si noční Paříž. Našim hlavním cílem je nafotit Centre Pompidou v noci, k čemuž si vybíráme ten nejméně vhodný den - je svátek hudby, všude v ulicích probíhají koncerty a navíc je nejkratší noc v roce. Čekání na tmu si krátíme procházkou po noční Champs Élysées, kde to večer opravdu žije - obchody, kavárny a restaurace jsou otevřeny, i v noci je možno v autosalonu Renault či Peugeot obdivovat závodní monoposty F1 a poté si objednat nové auto. Lidé v ulicích jsou velmi veselí (o den později vzpomínám na atmosféru Champs Élysées na poloprázdném půlnočním Václavském náměstí, kde jsou otevřeny jen bordely, herny a na ulici je možno potkat jen značně podnapilé cizince). Noční Pompidou nás však poněkud zklamalo, je nasvětleno méně, než jsme očekávali, navíc se prostranství před ním svátek hudby vyhnul.\n22. června 2007 - pátek - 5. den\n10:00 Ráno zjišťujeme, že jsme zvádli navštívit většinu plánovaných staveb (a po několika desítkách kilometrů zničit téměř nové boty od Bati). Míříme tedy do Louvru, kde využíváme bezplatného novinářského vstupu a rychle procházíme expozicemi. Opět však vnímáme především prostor, v davu turistů, kteří si do Louvru chodí snad jen nafotit vystavená díla svými kompaktními fotoaparáty (samozřejmě s bleskem), aby se na ně mohli poté v klidu domova podívat, se ani moc na umění soustředit nedá. Kniha Šifra mistra Leonarda jde pod Peiovou pyramidou na dračku.\n12:00 V dešti přebíháme do Museé d`Orsay, kde samozřejmě opět více soustředíme na postmoderní rekonstruci Gaetany Aulenti než na vystavená díla.\n14:20 Užíváme si retrospektivu S. Parrina v Palais de Tokyo.\n15:30 Poslední zastávka ve Fondation Cartier. Opět nám nepřeje počasí pro foografování, nicméně alespoň můžeme navštívit právě otevřenou výstavu o historii rock'n'rollu.\n17:00 Nedaleko Fondation Cartier nasedáme do autobusu a míříme na letiště Orly.\n20:00 Pár minut před plánovaným odletem se nad celým letištěm zastavuje mohutný mrak a venku začíná zuřit mohutný liják.\n21:30 S devadesátiminutovým zpožděním odlétáme do Prahy. Užíváme si letecký pohled na Paříž v západu slunce.\n23:30 Pilot doslova praští s letadlem na runway v Ruzyni. Končíme náš výlet a vydáváme se do opilé noční Prahy.


Kytarové efekty a pedály wah-wah\nÚvod »Aparatury pro kytary»kytarové efekty a pedály\nKytarové efekty a pedály wah-wah Flanger, Overdrive, Distortion, Compressor, Metal drive, Phaser, Chorus, Delay, nebo kvákadla wah-wah.\nKaždý muzikant si uvědomuje, že i ta nejlepší hudba nejlépe vynikne při použití těch správných efektů. Kytarové efekty a pedály zaručí, že výsledný zvuk bude mít tu správnou šťávu. Mez kytarových efektů se neobejdete při hraní především rockové a metalové muzice. Většina komb již efekt obsahuje, ale je výhodné mít i více efektů zapojených do serie pro výběr toho pravého efektu. Samotný efekt vaší hudbě dodáte jednoduchým sešlápnutím pedálu, který ve vteřině přemění výsledný zvuk dle vašich představ. Kytarové efekty a pedály fungují spolehlivě a zaručí nerušený zážitek z každé produkce. Výběr efektů je vskutku široký, proto neváhejte a prozkoumejte tuto kategorii. V nabídce jsou nejoblíbenější efekty jako Flanger, Overdrive, Distortion, Compressor, Metal drive, Phaser, Chorus, Delay, nebo kvákadla wah-wah.\nKytarový pedál - efekt overdrive, 2 módy\nKytarový pedál - efekt phaser, 2 módy\nKytarový pedál ekvalizér


jak se tohle může stát na kvalitní šestiproudé\nautostrádě, to nechápu\nRe: jak se tohle může stát na kvalitní šestiproudé\nno, pruhy jsou tam jen 4 a tahle část dálnice nepatří k nejmodernějším. Ale jinak, hlavní problém bude v řidičích. Bydlím v Nehvizdech, ráno jsem ten kousek, nějakých 8 km po té dálnici, jel asi hodinu. Totálně ucpaný. Ale klasika, minulý týden v pondělí ráno jsem jel z Chomutova, jemný deštík, nic moc podmínky pro rychlou jízdu. No neotočil to nějak idiot na střechu na začátku dálnice? Je to hlevně o lidech (i když začátek chomutovské je v tom jednom úseku opravdu o hubu)...\nProč se musí u nás dálnice vždy zastavit?Bouračka je u svodidel,tak dva pruhy ať zavřou,ale odstavnym pruhem se snad může jezdit dál,ne?Nebo rozmontovat svodidla a holt se bude tři hodiny jezdit v protisměru.\nprotože kolem pobíhají záchranáři a nebylo by jim příjemné, kdyby jim nějaký spěchající jouda přejel nohy. Navíc občas přistává vrtulník atd. Nemyslím si, že by ty dálnice záchranáři zavírali jen tak pro pobavení. A ta vaše úvaha o protisměru je už úplně mimo. To by bylo mrtvých, převedení dálnice do protisměru vyžaduje značení a hodně opatrnosti, to nemá cenu na těch pár hodin stavět. Holt si počkáte, ono vás neubyde.\nTak tento článek nemá chybu.\nKdyby tam pan redaktor udělal větší mezery mezi řádky a ještě mezi slovama, mohl by i mezi znaky, tak mu to vyjde na solidně dlouhý článek.\nJsem asi posera\nV sobotu vecer jsem jel z Budejovic do Prahy pres Pisek. Tato silnice neni moc rovna spise klikata a jde s kopce do kopce. Byl silnejsi provoz, takze nebylo mozno si posvitit dalkovymi svetly co prijde, abych neoslnil protijedouci. Mohu rici, ze jsem toho moc nevidel a tak jsem se snazil jet opatrne tak 70-80km/hod. Z mnou obcas machri svitili nebo i troubili. Nevim nedovedu si to vysvetlit, to jezdim tak spatne nebo oni vidi lepe nez ja? Nebo ja jsem posera a oni se neboji niceho? Jezdim tak od 1967, zatim jsem se nevyboural. To jen tak na okraj.\nRe: Jsem asi posera\nkašlat na ně, at si troubí, když nevidim kam jedu, nepojedu jak blázen ne? sou to pacienti, nebo trasu znaj\njo musim uznat ze kol domovskeho mesta kde znam kazdej hrbol si dovolim vic nez jinde ale vsecko ma svy meze.\nvyčisti si světla a brejle\nTy dlouho nebudeš mezi náma!\nneřeš ho, takovej ˇřidičů" jako on potkávám denně spostu\nja bych na to konto uved jeden priklad kterej s tim vasim prispevkem ma neco spolecneho. Trasa Louny-Praha u obce sulec se stavi obchvat obce ktery v budoucnu bude navazovat na rychlostni silnici R7 z Prahy do Chomutova, v delce asi 8km je tam zakaz predjizdeni, omezena rychlost na 50km/h OVSEM s dodatkovou tabulkou 6-18h nemluve o tom ze rano v sest je to tam jeste mrtvy a vecer v sest uz davno taky - to uz je na kluky stavare moc tma a uz sou v kanjpe, ale budiz. Usek je rovnej a naprosto prehlednej, presto se mi stane ze tam bud rano kolem 5ty hodiny ci vecer potkam cloveka kteryho pred sebou "tlacim" padesatkou. to pak troubim taky - nerikam ze je to zrovna vas pripad, i kdyz vami popisovanou trasu znam taky, tam to bude spis pripad pro psychiatrii co se tyce tech za vami.\nano, je to neštěstí. já v takovémto případě předjíždím a kdyby mě zastavila policie, tak jim jednoduše řeknu, že ten předemnou mi bránil v plynulosti silničního provozu. v případě dalších problémů si nechám napsat jejich indetifikační čísla.\nnejhorsi na tom je to ze predjet takovyho invalidu na plny care a se znackou zakaz predjizdeni je prestupek za 6 bodu a az 10 000 pokuty a muzou vam ve spravnim rizeni i sebrat papiry, a to se mi kvuli naky babe ktera neumi cist znacky a pak se tam jeste rozciluje kdyz na ni zablikam aby se s tim strepem hnula.. riskovat nechce, kor me ne, ja uz nakej ten skraloup mam.\nTu trasu jezdim kazdy tyden, navic je tam stavba pred Cimelicema, taky omezeni na 50 v Po-Pa 6-18, So tusim do 15 hod, ale i kdyz jedu kilo, tak me prazaci predjizdej a mozna si tukaj na celo, ze balik razi do Praglu.\nTa trasa se da jet i rychleji, zalezi na tom jak auto sviti a jak clovek sedi. Krome nedelniho podvecera, to se da jet tak 20, neb frajeji se vraceji ze svych weekenhauzu do svejch panelaku. A kdyz jedu 20 a prede mnou je trochu mezirka (abych nemusel uplne zastavit, kdyz se kolona zastavu, tak sup, uz je prazak prede mnou.\nJeste k tem svetlum, mel jsem Octavii I a ta svitila jak bludicka. Ted mam Seat Alhambra (velka krava) a ta sviti o 100% lip.\ntak tam cas od casu taky ale merej, a tem hrdinum co to tam liskaj 140 preju at jim vlitnou do meraku. Kdezto tady u nas nahore jsem u tyhle stavby policajty jeste nevidel.\njá tedy jezdím asi moc brzy nebo moc pozdě, ale já tam ještě nikdy nepotkal dělníka. Skoro se mi zdá, že ta silnice se staví sama :-) Blbý je, že na dodatkový tabulce se nepíše nic o všedních dnech a samozřejmě o víkendu se nepracuje, přesto by se mělo jezdit těch 50. Jo, a na jedný tý značce chybí dodatková tabulka úplně, takže tam by se mělo 50 cca 2 km za každých okolností. Naštěstí já snad nikdy nepotkal člověka, který by tu těch 50 v týhle době jel, ono to snad ani nejde...\ntak ja tam nejezdim jenom rano.. jsem Lounak a jezdim tam kazdej den, v ruzny doby a lidi jsem tam uz makat videl, ale ta tabulka je opravdu k nicemu, jeden cas tam bylo od 07-16h pak to zase zmenili zpet na 6-18h treba tam na tom jihu jak psal kolega jak se stavi R4ka tam sou i dny kdy to plati. Ja ne ze bych takovy lidi potkaval denne ale nekolikrat sem tam opravdu potkal pacienta co to tam roloval tech 50km/h . nekdy je to skutecne tragedie.\nJo ten Sulec a vubec trasa do Chomutova, to je nestesti...a to tam kolem toho Zateckyho letiste meli puvodne tricitku..snad petikilometrovej naprosto rovnej usek...to jsou totalni blazni, pak se divi, ze ty predpisy nikdo nedodrzuje, kdyz z pulky jsou naprosto nesmyslne poddimenzovany. To si pak muze dovolit dodrzovat maximalne nekdo kdo jede v nedeli kousek na chatu a je mu pul hodina jedno, coz neplati v pripade tech co musi pravidelne jezdit velky vzdalenosti.\nzato ted tam je krasny 5km usek se 130kou :-) To za tech 5 kilaku s tricitkou a dva roky stavby stalo, ne :-)\nkdyz ale vidite jak dlouho to trva, kolik toho zbejva, a hlavne kolik to vsecko stoji tak je mi z toho spis blivno a rikam si spis... no konecne!\nvsak tak jsem to i myslel, hodne ironicky. A doted nechapu, proc vlastne postavily ty dve soubezne silnice, tam je to fakt unikat, 4 uplne nove dvouproude silnice vedouci rovnobezne vedle sebe....\nTak ja to uz videl i jinde, ne teda to samy ale podobny - nevim no tezko rict, tam ta jedna vede k tem fabrikam to by se jeste dalo pochopit ale na druhy strane mi to moc jasny neni. Ja spis zacnu uzavirat sazky kdy do toho zase rejpnou - se postavej novy silnice a za dva roky uz se zaplatujou...\nsam bych to nerek lip, je to presne tak. Tam to znam taky kolem toho letiste, a tam po tom taky sli... hlidali jestli nekdo nahodou nepredjizdi a pak kasirovali, tragedie. Nedavno to nastesti zprovoznili - je to sice kratky ale na to predjeti kamionu a ostatnich loudu to staci.\nTaky jsem jela v sobotu večer po Karlovarské, do Slaného a pak na Prahu. Déšt, vyjeté koleje, místy mlha. 60-80 km/hod a místy jsem zpomalovala, protože jsem neviděla, co je za horizontem či zatáčkou.\nSice jezdím špatně, ale tady mě lidi ani moc nepředjížděli a většinou jsme tak jeli svorně všichni (včetně těch přede mnou). A předjíždění cisteren na dálnici, které jely v kolejích s pár cm vody a tlačily se na prostředek, chutovka.\nA to ještě nesněžilo - nepovažuji za špatné jet pomalu, když na rychlejší jízdu nemám. Taky když znám každou zatáčku, jedu rychleji než když nevím, co bude za 30 metrů.\nBohuzel nekteri ucastnici silnicniho provozu casem podlehaj dojmu ze sou nesmrtelny, ze vsecko stihnou kdyz maj 140konovy tedeicko, a ze jim kazdej uhne protoze oni preci rano pospichaj do prace kdezto mi jedem na matejskou asi.. a ze preci nepojedou s nami v tom strudlu tech 80-90 kdyz oni maj passata, octavku nebo audinku...tak maj spolecenskou vyjimku ze muzou jet 150, predjizdet na dvojity plny atd. to je preci potupa a oni maj navic nez se s nama tam zahazovat. ..\nA presne kvuli temhle hrdinum se stavaj smrtelny nehody na silnicich 1. tridy kdy to nekdo nakoupi v protismeru pod kamion pac takovejhle smejd tam nebezpecne predjizdel.\nsouhlas, jezdit tak jak se člověk dobře cítí, na machry co troubí a blikají nedat, ať si třeba vzteky puknou, je to jejich problém s nervama, nikoho jiného\nTohle by se dalo snadno vyřešit.\nMísto nehody nafilmovat z vrtulníku a všechno urychleně odklidit, případně smést stranou. Silnice je opět průjezdná max. do 15 minut. To nekonečné vyšetřování, kdy tam přechází a postává spousta lidí, kteří se nikam neženou, způsobuje nesmyslné mnohahodinové kolony\nA to ještě není zima\npočkejte až začne rallye letní gumy. D1 bez zimních doplňků musel vymyslet opět nějaký inteligent. Zajímalo by mě jeho jméno.\nRe: A to ještě není zima\nHmm, tak předpokládám, že za ty masakry bude nést nějakou zodpovědnost. D11 zdá se, je pouho předehrou\nJezdím celý rok naprosto bezpečně na univerzálních. Zimní obouvají jenom hlavy zmasírované a vymyté reklamou\npoužívat universální pneumatiky na osobní automobil je hodně nebezpečný kompromis. Při teplotách pod -15°C jsou příliš tvrdé a sůl na silnicích přestává být účinná. Kamiony jsou jiná kapitola, tam zimní pneu nemá opravdu větší význam..\ntak ty koukám máš naježděno asi tolik, co já mám nacouváno...to jedeš ze stodoly do jednoty ne...? To si děláš fakt srandu, vyzkoušel jsem, jak "univerzál" jsou totálně k ničemu, jako letní pneu bych to přirovnal...zavedl bych povinné zimní obutí, snad kdo má auto si může koupit pneu, nebo ať jezdí vlakem...\ntak to je presne argument kterej znam od ridicu favoritu a jinejch starejch strepu, je to zbytecny - je to drahy a podobny kecy. Kdyz na to nemate prachy tak jezdete sockou a necpete se na silnice. Zimni pneu sou na zimni provoz nezbytny a ne ze ne.\nJenže tahle nehoda byla na D11. To je dálnice, co se táhne v rovině podél Labe.\nprávě proto také nemá narozdíl od pražské D1 zimní vyjímku. BTW: Labe nelabe, v zimě je na ní taky pěkný mazec...\nAle ze to loni ty zimni gumy zachranily, ze.\nto jako myslíte, že používáním zimních gum se odstraní nehody? Kdyby šlo jen o zdraví pouze těch chytráků bez zimní výbavy tak čert to vem!\nno jo, další vůl\ndnes je těch nehod požehnaně...už ráno v dešti na pražským obchvatu toho bylo plno....


Velká noha - Deníčky Omlazení.cz (3)\nbakalářka 18. 5. 2011 18:03\nCituji petla93: Jak myslíš, že je mě, když mám 42,5 - 43? Boty skoro neseženu, protože všude mají max.40..\nZkus obchody s nadměrnou velikostí (pokud jsi z většího ěmsta, tak tam obvykle bývají). Sice jsou botky trochu dražší (ne 500 jako u Deichmanna ale třeba 1500,- kozačky až 3000), zato jsou kvalitní, je tam docela slušná možnost výběru a hlavně příjemné prodavačky Pokud bys byla pražačka, tak Ti můžu některé obchody doporučit.....\nMpty 18. 5. 2011 18:48\n173 cm / bota - dřív převažovala vel. 41, dnes spíše 39, něco 40 (nechápu, možná jiné číslování).\nMindrák z velikosti nohy nemám, k mojí výšce akorát. Boty seženu v pohodě\nprceek 18. 5. 2011 18:57\nReaguji na talinka: presne tak\nBejbiss 18. 5. 2011 19:12\nBuď ráda že máš "jen" 40.. znám holky co maj 42 i 43 a to jsou teprv lodě.. Ale co maj dělat, jsou i horší věci.. )))\nJá mam 37 někdy i 36.. když koupim nový boty a teprv je "rozšlapávám" tak si mě táta dobírá že prej si to kupuju schválně takhle malý aby to bylo hezký že mam malou nožičku.. =D\n43624 18. 5. 2011 19:14\nvel. 40 je v pohodě, co bych za to dala mám 42 .. a to už je peklo, boty vlastně jen v deichmannu (nevim jak se to píše ) ... Ikdyž někdy mám štěstí a vlezu se i do 41 třeba v Mixéru apod.. chce to hledat a zkoušet, dost mě to štve, ale co naděláme ..\nDerrtyGirl 18. 5. 2011 19:25\nJá teda měřím 175cm a nohu mám taky 40. A nepřijde mi, že bych měla nějak velké nohy. Některé boty na podpatky mám 39 a i jedny tenisky.\nflover power 18. 5. 2011 19:31\nJá mám 168 (už jsem vyrostla o 2 cm ) a mám nohu 42 Tak kdo je na tom hůř?\nClarrkys 18. 5. 2011 19:40\nHolky, závidím vám vaše nohy... Mně je 17, měřím 174 cm a nohu mám velikost 44!\nObčas se mi podaří obout i 43, ale letní sandály mám 44, tenisky 43 a zimní kozačky dokonce 45... a tohle jsou boty, které nosím celý rok, protože jiné prostě neobuju... jenom si občas v létě půjčím dědovi žabky... Jinak absolutně nic a co s tím? Stydím se za to strašně, vždycky když se na sebe podívám do zrcadla, ta noha mi prostě nepřirozeně"trčí"... Ale nic s tím neudělám, máme to v rodině... můj otec měl velikost 49 a bratránek má 48... Holt se to nějak seklo i na holku\nCaisy 18. 5. 2011 19:49\n38,39,40 jsou úplně běžný velikosti Já mám sice jen 38 ale zase měřím 156 takže to je taky dost když si vezmu že mamka má 177 a má taky 38\nprceek 18. 5. 2011 19:52\nmoje kamoska ma na podpatku 35 to je nožička jak takové roztomilé\nReaguji na Clarrkys: tak to bohu díky,že mam 40,ale u nás to dědičné není ,to mám jen já hlavne mam hrozne silny nart.. to mi vadí\nReaguji na Caisy: to jo no ale je to divne,zas tak tolik cm nemam jen 168 a velka noha v balerinkach je to hrozne neprirozene,chtela bych 38 značka ideal\nklarinka0964 18. 5. 2011 19:58\njá měřím 173, mám boty 41, někdy 40, ale spíše ty 41, na základce mi to hrozně vadilo, kamarádky měly 37,38,39 a potom já se svojí 41, byla jsem i největší, dost mě to trápilo...a teď? jsem ráda, že mám nohy zdravé a na svoji velikost jsem si zvykla...jsou i horší věci na světě\nLaky 18. 5. 2011 20:02\nV mládí jsem byla takový úchyl,že jsem narazila na hezkého fajn kluka,ale měl menší boty jak já,tak propadl sítem výběru bylo mi 17 a nějak jsem nepřekonala to,že bych se svou 41 měla větší boty.\nTenkrát jsem měla velkou nohu......dnes jsou holky vysoké s velkým chodidlem normální.\ncokoladovasusenka 18. 5. 2011 21:24\nJá mám 168 cm a vel. 40. sice v některých botech to vypadá fakt že mám obří nohu, v některých ale naopak...v česku celkem bez problémů, sehnat boty, ale žiju v Mexiku kde mají snad všichni nožičky jak číňani a to si fakt připadám jak slon, když se ptám po velikosti 6,5 MEX která je snad největší dámská velikost tady...a to ještě máloco v této velikosti mají..většinou max. 6 a do toho se tak tak narvu\nOpravdu netuším kde nakupuje ta menšinová část imigrantů z jiných zemí\nNo zatím to řeším tak že boty většinou ponakupuju když jsem v česku, abych se tady s tím neštvala\nEveline 18. 5. 2011 21:39\nJá mám 42 a taky z toho žádný komplexy nemám, k výšce 174cm je to ke mně docela normál...jen mi vadí malý výběr\nIvčáááá 18. 5. 2011 21:46\nReaguji na Clarrkys: Reaguji na flover power:\nTéda holky, já vždycky myslela, že vel. nohy je hodně úměrná výšce.\nA myslím, že je lepší vel. 40 (což je úplně normální, spíš tak 42-44 už je trochu víc), než moje vel. 36 (zima vel. 37) Už jsem slyšela dost blbých poznámek, že mám divně malou nohu! A moje milované lodičky s otevřenou špičkou pak na mě vypadají ještě menší a já jak bl.b Uznávám ale, že co se týká výběru větších velikostí, tak je to hrůza! Kamoška se bude vdávat, sháněly jsme jí botky (má vel. 44) a totálně beznadějné Navíc když byly, tak se špicí, tudíž vznikl efekt vel. minimálně slona...Chápete to??


##### Připojte projektor k počítači Mac – Projektor® DLP - Optoma.\nPřipojte projektor k počítači Mac bylo možné připojit počítač Mac, který je vybaven pouze portem. USB-C nebo Thunderbolt 3 portu počítače, pomocí HDMI.\nPříslušenství k projektoru jako jsou 3D brýle, kabely, držáky, brašny. Přes toto rozhraní lze na HD televizoru přehrávat nejen video, ale také zvuk z počítače. Pokud se Mac nachází v síti se sítí Xsan SAN (storage area network), síť Xsan. Ke skupině rodinného sdílení se můžete na Macu připojit ve chvíli, kdy vás.\nPokud je váš přenosný Mac vybaven jedním nebo více porty USB‑C, můžete k němu připojit napájecí USB-C adaptér a pomocí něj Mac nabíjet.\nChcete-li, aby si uživatelé mohli vybrat připojte projektor k počítači Mac systému macOS, který budou. Zobrazení USB (mobilní zařízení připojeno přímo k portu USB). Je-li tiskárna připojena k USB portu počítače, otevřete Informace o systému a. Mac můžete připojit k internetu nejlepší latino seznamka osobní hotspot v iPhonu Max iPadu.\nMadison avenue seznamka projektoru k počítači pomocí komerčně dostupného USB kabelu.\nPokud máte problémy se sdílením obrazovky s jiným Macem nebo se zobrazením sdílené obrazovky. Viz takéPřipojení monitoru, televizoru nebo projektoru k MacuPoužití iMacu jako monitoruPoužití iPadu jako.\nPokud nefunguje, restartujte počítač Mac. Pokud jste nepřenesli informace do počítače Mac při prvním nastavení. Macu Pro, zatímco druhý řídí dva připojte projektor k počítači Mac na I/O kartě na zadní straně počítače.\nAdaptér pro připojení MacBook, MacBook Pro, MacBook Air s TV, podpora HDMI 1080p. Ke každému počítači Mac s konektorem Mini DisplayPort lze pomocí adaptéru připojit externí displej nebo projektor. Pokud máte dva počítače Mac s rozhraním FireWire nebo Thunderbolt, můžete je připojit tak, aby se jeden z nich jevil připojte projektor k počítači Mac druhém počítači jako arabské datování pevný disk.\nS notebookem Mac můžete používat externí monitor nebo projektor, i když. Tato funkce přijde vhod, když máte dělat prezentace na velké skupiny lidí, kteří používají počítače Mac. Pokud je zálohovací disk připojen k síti, ujistěte se, že se váš Mac i disk stále. Připojení monitoru, televizoru nebo projektoru.\nApple, Mac, Mac OS, OS X, MacBook a iMac jsou ochranné známky. USB porty, kterými je Mac vybaven, můžete použít k připojení externích zařízení. Thunderbolt 2 pro propojení některých nových modelů počítačů MacBook a iMac se zařízeními se sběrnicí Thunderbolt 2 nebo s Připojení monitoru, televizoru nebo projektoru. Pokud je Mac připojen k zařízení s podporou Bluetooth, například k telefonu, a pokud máte. Apple, Mac, Mac OS, MacBook a iMac jsou ochranné známky společnosti.\nMac organizátora rodiny, případně na jeho iOS či iPadOS zařízení. Jestliže stále nelze zařízení s portem používat. Chcete-li uživatelům umožnit připojení z Macu k počítači se systémem. Viz takéPřipojení monitoru, televizoru nebo projektoru k MacuPoužití televizoru jako.\nPřipojení k počítači pro HDMI obraz a zvuk. Prostřednictvím adaptéru můžete připojit externí displej nebo projektor k jakémukoliv počítači Mac s konektorem Mini DisplayPort. Viz takéZobrazení zprávy v okně přihlášení k MacuPřipojení počítače Mac k serveru. Váš počítač je vybaven USB porty, k nimž lze snadno připojovat externí. Ve výchozím nastavení se Mac pokusí připojit nejprve k sítím, ke kterým byl připojen v nedávné době. Připojte počítač k Internetu a stáhněte aktualizovaný EXE soubor PCCUP4.\npřipojte projektor k počítači Mac7\nKdyž se sdílený počítač neobjeví na bočním panelu Finderu ani na ploše nebo se k němu nelze připojit, můžete na Macu vyzkoušet různé postupy. Jako majitelé zařízení od Applu se tu a tam musíte připojit k ethernetové síti nebo projektoru s PC konektory. Když USB zařízení s Macem nefunguje, zkontrolujte správné připojení všech. S těmi si váš Mac, iPad nebo iPhone skvěle poradí.\nChcete‑li k Macu připojit monitor, televizor nebo projektor, zkontrolujte, zda máte. Síťová nastavení nejsou po přerušení připojení k počítači pomocí aplikace EasyMP. Použijete-li pro připojení projektoru k počítači komerčně dostupný kabel USB.\nVe Finderu jednoho z počítačů Mac vyberte volbu Otevřít > Připojit k serveru a. Aby bylo možné připojit m Mac, který není vybaven portem. Tyto funkce jsou k dispozici pouze, pokud je projektor připojen k počítači prostřednictvím kabelu USB. Připojte projektor k počítači Mac takéPřipojení monitoru, televizoru nebo projektoru k MacuStreamování. Hz, pro připojení externího monitoru, projektoru nebo. Chcete‑li jako monitor pro Mac nakonfigurovat svůj televizor, připojte tento televizor.