Železničář | ČD Cargo a České přístavy nově spolupracují v Kolíně\nŽelezničář / Skupina ČD / ČD Cargo a České přístavy nově spolupracují v Kolíně\n7.5.2021 – autor: MICHAL ROH\nPřístavy a železnice mají dlouhou společnou historii. Vždyť právě první labské přístavy v severních Čechách vznikaly pro překládku hnědého uhlí z železničních vozů do lodí, které ho odvážely do nenasytných kotlů saských továren. Význam přístavů pro říční nákladní dopravu v posledních letech výrazně poklesl, jejich důležitost jako trimodálních logistických center však narůstá. Příkladem může být rozvoj terminálů v Mělníku a nově i v Kolíně.\nAkciová společnost České přístavy vznikla v první vlně kupónové privatizace, ale svoji činnost začala ve větší míře rozvíjet až později. „Nemohl jsem se smířit s tím, že v roce 1997, kdy se naše činnost začala rozvíjet, pracovali v Mělníku tři zaměstnanci a měli jsme zde úplně opuštěný přístav bez lodí a bez železničních vozů. Klíčové pro nás byly dvě věci. Jednak to, že se nám podařilo získat dva významné obchodní partnery, a pak také úspěch při žádání o evropské dotace. Postupně jsme zde upravili další manipulační plochy, postavili jeřábovou dráhu, zrekonstruovali a prodloužili vlečkové koleje a také zabezpečili přístav před povodněmi. Vyřešit bylo nutné i napojení přístavu na silniční infrastrukturu. I to se nám ve spolupráci se SFDI podařilo,“ říká Miloslav Černý, předseda představenstva společnosti České přístavy. Ta dnes provozuje čtyři přístavy na Vltavě – v Holešovicích, Libni, na Smíchově a v Radotíně. Na Labi disponuje přístavy v Mělníku, Kolíně a Ústí nad Labem (tzv. centrální přístav).\nPerspektiva vodní dopravy\nPodle Miloslava Černého má říční nákladní doprava přepravcům co nabídnout. „Nepatří sice k nejrychlejším, je však levná, tichá a také ekologická. Bohužel v České republice je to horší s její spolehlivostí, protože do vodních cest se u nás třicet let neinvestovalo. Všichni jen slibovali a slibují,“ popisuje současnou situaci na vodě Černý. „Bez vybudování minimálně jednoho plavebního stupně v úseku Střekov – Děčín nelze očekávat jakýkoliv rozvoj říční nákladní dopravy ve zbytku sítě. Rád bych poukázal také na možnost ušetřit značné externality ze silniční dopravy odstraněním totální překážky plavby na hlavní síti TEN-T Hamburk – Pardubice v Přelouči, kde jsou splavné úseky Hamburk – Chvaletice a Přelouč – Kunětice, stále skandálně odděleny,“ upozorňuje. O přístavech je tak dnes lépe hovořit jako o multimodálních terminálech.\nObě společnosti dlouhodobě spolupracují v terminálech v Mělníku – prostřednictvím společností Star Container a RCO, v Pardubicích, od ledna letošního roku pak i v Kolíně. Příkladem úspěšné spolupráce mohou být Pardubice, kde po převzetí obsluhy vlečky ze strany ČD Cargo došlo k výraznému zvýšení kvality a flexibility. Vyhovující je forma spolupráce, při které České přístavy vystupují jako provozovatelé terminálů s otevřeným přístupem a ČD Cargo jako dopravce, který dokáže zajistit nejen obsluhu terminálových vleček, ale i dálkovou železniční přepravu. Nejen z tohoto důvodu považuje ČD Cargo České přístavy za strategického partnera.\nNový terminál v Kolíně\nO terminál v Kolíně je velký zájem, což je dáno především jeho výhodnou polohou v blízkosti hlavního města a napojením jak na železniční koridory, tak na hlavní silnici. Využít je samozřejmě možné i vodní cestu. Prvním terminálovým zákazníkem se stala společnost ČD Cargo Logistics, pro kterou zde byla zajištěna překládka prázdných kontejnerů z vlaku na auta a po naložení kontejnerů kalamitním dřevem jejich opětovná překládka na železniční vozy. První vlaky s prázdnými kontejnery přijely do Kolína 4. a 6. ledna, v následujících týdnech odtud odjížděly ložené. I v tuto chvíli představuje největší objem přeprava dřeva v kontejnerech do Číny, ale určitě se zde v blízké budoucnosti zaměří i na další segmenty, například automotive. Kalamitní dřevo tu nebude věčně a je nutné diverzifikovat rizika.\nDnes je v Kolíně k dispozici plocha 14 tis. m2, ale v blízké budoucnosti se předpokládá další rozšíření terminálu. „V Kolíně velmi oceňujeme flexibilitu a rychlost obsluhy naší vlečky lokomotivami ČD Cargo, která má pozitivní vliv jak na oběh železničních vozů, tak na kapacitu terminálu,“ uzavírá naši malou reportáž Miloslav Černý.\nPrůměrné hodnocení (3 hlasů): 4.33\nČD - Telematika i v krizi udržela tržby\n7.6.2021 - Dceřiná společnost Českých drah ČD - Telematika loni zaznamenala zisk před zdaněním 66,9 milionu korun, což je meziročně o 6,6 milionu méně. Zhruba o 20 milionů klesly i tržby, a to na 1,676 miliardy korun (v roce 2019 to bylo 1 687… »\nNeviditelné přenosy zajišťují bezpečnost\n5.5.2021 - Výzkumný Ústav Železniční (VUZ) disponuje zkušenostmi a specialisty na světové úrovni. Nejde o prázdné fráze, ale o fakta podpořená řadou referencí. Dobrému renomé přispěl i Karel Peška, expert VUZ na elektromagnetickou… »


Zbraňová amnestie po třech měsících — ČT24 — Česká televize\nZbraňová amnestie po třech měsících\nPlzeň - 3142 odevzdaných zbraní, z toho 24 souvisí s trestnou činností nebo byly v hledáčku policie - takové jsou výsledky prvních tří měsíců letošní zbraňové amnestie v Česku. Lidé mohou policii beztrestně předat nelegálně držené zbraně a případně jejich držení zlegalizovat. Akce potrvá až do 31. července. Policie se pomocí amnestie snaží snížit počty nezákonně držených zbraní. Podle plzeňských kriminalistů je to správná cesta.\nLidé už nemají obavy, že jim kvůli odevzdání zbraně hrozí problémy. Za první dva měsíce měli na policejní správě více zbraní než za celou amnestii minulou. Mluvčí krajského ředitelství západočeské policie Pavla Soukupová informovala, že nejvíce zbraní evidují policisté v Plzni. Alipi Kostadinov z odboru pro zbraně a bezpečnostní materiál popsal, že nejčastěji jsou odevzdávány zbraně lovecké.\nI na půdě se dají najít třeba po dědečkovi opravdové unikáty, například německý samopal MP 40 z dob druhé světové války nebo samopal francouzské výroby. Každou zbraň čeká podrobná kriminalistická expertiza v balistické komoře. Jiří Vaněk z odboru kriminalistické techniky a expertiz upřesnil, že tam se zkoumá, zda se zbraní nebyl spáchán nějaký neobjasněný trestný čin.\nPokud je zbraň v pořádku, může majitel její vlastnictví zlegalizovat. Do dvou měsíců má šanci požádat o vydání potřebných dokladů. Tzv. zbraňová amnestie byla v Česku už dvakrát - v roce 1996 a 2003. V obou případech lidé odevzdali více než 3000 zbraní.


Cesta na nedostupný ostrov Aldabra – Novinky.cz\nCesta na nedostupný ostrov Aldabra\nDokumentů, které přibližují divákům hlubiny oceánů i vyprahlé pouště, roztodivné rostliny a nevídané živočichy, je dnes v televizi už nepočítaně. To, čím se od nich liší film Aldabra: Byl jednou jeden ostrov režiséra Steva Lichtaga, který příští týden vstoupí do kin, je jednak nedostupnost ostrova a jednak způsob, jímž o jeho krásách vypráví.\nAldabra, korálový atol\nAldabra je druhý největší korálový atol na světě, leží v západní části Indického oceánu asi 650 km od africké pevniny a asi 410 km od ostrova Madagaskar. Atol tvoří čtyři samostatné ostrovy, základ povrchu tvoří asi 125 tisíc let starý korálový útes.\nAtol, který podle geologických poznatků vminulosti nejméně šestkrát zmizel pod hladinou a zase se vynořil, uchoval díky své naprosté izolaci okouzlující přírodní svět v jeho takřka původní podobě a představuje jeden ze základů pro studium evolučních procesů. Je útočištěm pro více než 400 endemických druhů a poddruhů. Naprosto unikátní je zdejší populace želv obrovských, kterou nenajdete nikde jinde na světě, mimořádné jsou ptačí kolonie a podmořská flora a fauna.\nsobota 14. listopadu 2015, 15:17\nOsou filmu je příběh, jehož hlavními postavami jsou obří želvák Elvi, krab palmový neboli lupič Buster, chřástal bělohrdý zvaný zde gauner Špicl a pobřežní hlídka žraloků černocípých. Každý zvlášť i všichni společně prožívají v překrásně i vtipně nasnímaném a sestříhaném filmu svá velká dobrodružství. A bonusem k nádherným záběrům je mimořádně zábavný, vtipný komentář v jedinečném, skvělém podání herce Oldřicha Kaisera.\n„Prolínají se tu skoro dvě desítky příběhů různých hrdinů z podivuhodného zvířecího světa. Náš film je mozaikou vtipných, napínavých i poetických situací. Vtáhne publikum do dobrodružství, ale i rozesměje a pohladí,“ říká režisér Steve Lichtag, kterému se po mnohaletém úsilí podařilo natáčet v místech, kam je lidem, a filmařům zvlášť, vstup zakázán. Jediný, kdo směl v minulosti na Aldabře pracovat, byl Jacques-Yves Cousteau, který zde natočil část filmu Svět ticha, oceněného Zlatou palmou v Cannes a v roce 1957 i Oscarem.\nRežisér Steve Lichtag\nPojistka na výkupné pirátům\nPřípravy byly dlouhé, jednání složitá. Nakonec se producentu Petru Kellerovi a české společnosti Starlite Pictures podařilo v roce 2011 získat exkluzivní povolení, které ještě zdaleka neznamenalo, že cesta je otevřená. Oblast, kde leží Aldabra, se dlouhodobě potýká s pirátstvím, takže jednou z podmínek bylo zajistit vojenský doprovod a zvláštní pojištění. „Jsem asi jediný producent v Česku, který má pojistku na výkupné a vyjednávání s piráty při únosu,“ říká Keller, který projektu zasvětil víc než deset let života.\n„Po dvou letech příprav, vývoje techniky a všech problémech, které jsme museli překonat, jsme měli pocit, že se chystáme na let do vesmíru,“ vzpomíná s úsměvem Lichtag, kterému se podařilo natočit tak unikátní situace, jako je narození malých želv obrovských – padesátigramových replik jejich více než dvousetkilových rodičů. Nebo vzrušující souboj o přežití, který podstupují mladé mořské karety, které se musí dostat do bezpečí mořské vody před neustále číhající žraločí hlídkou. Úspěšná je jen jedna z deseti tisíc.\nPro natáčení použil Lichtag unikátní technologii pro natáčení pod vodou a v extrémních podmínkách. A přestože technologií 3D jsou dnes běžně natáčeny hrané filmy, zde byl zásadní rozdíl. Pro hraný příběh lze vše předem dokonale spočítat, ale tady čekala na filmaře velká neznámá: jak točit divokou přírodu, zvířata, podmořský život – vše, co je neustále v pohybu a kde hlavními představiteli jsou želvy, ryby, mořské hvězdice nebo ptáci?\nDokument o krásách hlubin oceánů\nKdyž technika selže\nZákladem 3D je snímání dvěma kamerami, klíčové je správné nastavení 3D systémů, jinak je obraz nepoužitelný a divák může odcházet z kina s bolestí hlavy.\n„Při natáčení 3D příběhu z divoké přírody režisér vždycky bojuje se stereografem, což je vlastně takový filmový matematik, který neustále přepočítává správné nastavení kamer,“ vysvětluje Lichtag. „Scéna, kdy z mušle leze krab, je relativně statická a stereograf může spočítat vzdálenosti a nastavit kamery. Ovšem u scény v pohybu, jako třeba běh chřástala, už kameraman musí mít odhad vzdálenosti a musí být přesný – to je taková kameramanská alchymie. Nakonec se zdálo, že i ti krabi jsou na nás docela rychlí…“\nNavzdory špičkové technologii se pak ale může stát, že selže ta nejobyčejnější – a člověku jde o život. „Když jsem se brodil v noci z lodi na ostrov, moje baterka se nad vodou přehřála a zhasla. V momentě jsem se ocitl ve tmě, půl kilometru od pobřeží, a kolem mě se hemžilo dvacet žraloků. Doslova mě obklíčili. Žralok totiž v přesvícené vodě nevidí, ale ve tmě se z něj stane pěkná bestie,“ vzpomíná na horkou chvilku Lichtag a dodává: „Když jsme přijížděli na Aldabru, tak ti, kteří ji trochu znali, nás varovali: Není to milosrdný ostrov. Po skončení natáčení jsem jim dal za pravdu. Skutečně jsem se tam přesvědčil o tom, že příroda je tvrdá. Ale je zároveň zábavná a nesmírně krásná.“


Vallaresso Toscana IGT Rosso | vinovyhodne.cz\nSilné, nekonvenční červené z Toskánska, vytvořené z myšlenky, že chutné víno nevyžaduje byrokracii. A máme zde Super Toskánce. Silné, ale sametové, plné zralého ovoce a sladkého koření. Víno, které se nezabývá přísnými předpisy týkajícími se výroby vína a dělá jednoduše to, co by mělo dělat: nechá nás vychutnat si to nejlepší, co Toskánsko nabízí. Skvělé víno! Pokud Sangiovese hraje hlavní roli za pomoci původně francouzského Merlotu a Syrahu, je vám to jasné: máte co do činění se skutečným ...Více\nDoporučené servírování Předkrmy, mleté vepřové maso, Boloňské těstoviny, pizza, grilované červené maso, jehněčí, vyzrálé sýry\nOdrůda Merlot, Sangiovese, Syrah\nSilné, nekonvenční červené z Toskánska, vytvořené z myšlenky, že chutné víno nevyžaduje byrokracii. A máme zde Super Toskánce. Silné, ale sametové, plné zralého ovoce a sladkého koření. Víno, které se nezabývá přísnými předpisy týkajícími se výroby vína a dělá jednoduše to, co by mělo dělat: nechá nás vychutnat si to nejlepší, co Toskánsko nabízí. Skvělé víno!\nPokud Sangiovese hraje hlavní roli za pomoci původně francouzského Merlotu a Syrahu, je vám to jasné: máte co do činění se skutečným Super Toskáncem. Tato červená bomba z Vallaresso je právě takové víno. Krásná, rubínově červená barva s hustým nosem šťavnatých třešní a červených bobulí, doplněných středomořským kořením. V ústech ještě příjemnější, pokud je to vůbec možné! Překypující černý rybíz, náznaky čokolády a karamelu jsou třešničkou na dortu. Plné a silné víno s přátelskou dispozicí. Bohaté na ovoce a hloubku. Takhle to máme rádi.\nTo se musí stát zrovna vám. Když konečně skončíte v lahvi plné zralých plodů a chutných bylin, nesmíte nosit certifikát kvality od Chianti. A to jen proto, že váš výrobce smíchal se Sangiovese hrst Merlotu a Syrahu. To je podle vinařských pravidel, která se vztahují na DOC Chianti, jako rouhání v kostele. Tato pravidla předepisují, že lahev Chianti musí sestávat z 80% Sangiovese, doplněného odrůdami bílých hroznů z oblasti. Výsledkem jsou výsledky různé kvality. Někteří tvrdohlaví vinaři však nechali dovézt z Francie Merlot, Syrah, Cabernet Sauvignon a Cabernet Franc. Odrůdy, kterým toskánský terroir doslova lichotí. Zejména pokud jim nebylo dovoleno zrát na francouzském dubu jako obvykle, ale ve slovanských dřevěných sudech. Víno, které bylo v rozporu s předpisy, živě vytrysklo z barelu. Svalovec plný ovoce. Komplexní a hedvábně hladký. Zrodil se Super Toskánec!\nV oblasti Toscana Rosso jsou předpisy velmi rozmanité. Ačkoli jsou předpisy DOC a DOCG velmi přísné, pravidla IGT nabízejí mnoho volného prostoru. Na jedné straně to dává vinařům možnost koncese kvality a volby výroby stolních vín. Na druhé straně pravidla poskytují prostor pro výrobu inovativních vín, pro něž v tradičních italských právních předpisech není místo. Mnoho Super Toskánců je proto klasifikováno jako Toscana Rosso.


1. kapitolka - Dark Angel's world\nKde něco končí, něco jiného začíná.\nKroužíme kolem sebe ve spirálách,\nletmý dotek, slůvek pár…\nPohledy setkávají se ve snách,\nSamota je vzácný dar.\nHarry si povzdychl. Pohled upřel na zapadající slunce. Proč jen to musí být on? Proč on musí být Vyvolený? Nikdy nebude mít klid, ani teď, když konečně porazil Voldemorta. Schoval hlavu do dlaní, aby ani nebe nemohlo vidět těch pár slz, co mu pomalu steklo po tvářích. Nikdy nebude mít odvahu mu to říct…. Nikdy by ho nepřijal, alespoň to si myslel. Kde jsou ty časy, kdy byl šťastný? Kdy ještě měl chuť do života? Odešly spolu s jeho přáteli, kteří zahynuli v poslední bitvě, když bojovali po jeho boku. Zbylo jich zoufale málo, těch co přežili. Naštěstí ten, koho miloval z celého srdce i když byl Voldemortovým Smrtijedem, přežil. Jako jediný ze smrtijedů, ale jenom díky tomu, že v pravou chvíli přestoupil na stranu Řádu.\nNebe se zatáhlo a zablesklo se. Harry se schoulil do klubíčka a přitiskl se ke kmeni stromu, o který se celou dobu opíral. Počasí, jakoby vycítilo jeho náladu a spustil liják. Proudy deště padaly z oblohy, jako slzy andělů, kteří v nebi plakali nad jeho osudem. Ale vždy je naděje. Mezi kapkami deště začalo prosvítat sluneční světlo. Počkat, nebylo to světlo slunce, to si jenom nějaký kouzelník svítil na cestu v tomhle nečase. Harrymu začala být zima, víčka mu klesala únavou. Věděl, že by se měl jít schovat, ale neměl už na to sílu. Už neměl sílu na nic. Tak dál seděl opřený o strom a pomalu se propadal do temnot.\nMezitím po něm zbytek Řádu vyhlásil pátrání, protože zmizel hned potom, co zabil Voldemorta. Jenom jednoho člověka napadlo jít k jezeru. Severus se skloněnou hlavou postupoval vpřed a potichu si pro sebe mumlal kletby na to mizerné počasí. Pottera uviděl, až od něj byl asi jenom dva metry. Honem k němu přiskočil a vzal ho do náruče. Ani si neuvědomil, že mohl vykouzlit nosítka, prostě ho to nenapadlo. Nejdůležitější pro něj teď bylo dostat toho kluka na ošetřovnu. Co mi to probůh dělá? Honilo se mu hlavou. Nemůžu ho ztratit, to už bych nepřežil. Vřítil se na ošetřovnu a honem předal Harryho do péče madam Pomfreyové. Ta hned zjistila, že je hodně podchlazený a navíc celkově vyčerpaný a sdělila Severovi, že si ještě minimálně týden poleží.\nHarrymu se zdál sen, nebo to nebyl sen? To nevěděl. Zdálo se mu, že ho našel Severus a nesl ho v náruči do hradu. Potom se mu zdálo že u něj seděl a držel ho za ruku a něco si pro sebe mumlal. Znělo to jako:,,tebe nesmím ztratit Harry, tebe ne.‘‘ Severovi se zdálo, jakoby se chlapec ze spánku usmál. Ale to není možné, nemohl ě slyšet. Řekl si pro sebe. Poppy mu přeci dala uspávací lektvar. Harry pak dál v klidu spal a Severus šel Řádu oznámit, že se může zrušit to pátrání.\n30.05.2020 15:49:51: Škoda že povídky nemají konec.\n13.04.2009 14:19:51: Zsjímavé téma, jen dál pokračuj, jsem zvědavá na další kapitolky.\n20.10.2008 20:13:42: Moc hezký, sice slash moc nemusim ale tohle se mi začíná líbit.\n24.05.2008 19:26:08: To je úžasný.Pokráčko prosííím


VIDEO: Drama na pouti, do ruského kola vrazilo malé letadlo | Týden.cz\nPoprask v zábavním parku\nVIDEO: Drama na pouti, do ruského kola vrazilo malé letadlo\nBez větších zranění skončila hrozivě vypadající nehoda, při které malé letadlo narazilo do ruského kola v zábavním parku na východě Austrálie. Třiapadesátiletého pilota a dvaatřicetiletého cestujícího se po skoro třech hodinách podařilo ze stroje vyprostit, informoval server australského listu The Sydney Morning Herald.\nDvě děti nehoda uvěznila na vrchu atrakce. Záchranáři devítiletého chlapce a o čtyři roky starší dívku dostali na zem po asi 90 minutách.\nLetadlo do atrakce ve městě Taree ležícím asi 250 kilometrů severovýchodně od Sydney narazilo krátce po startu z nedaleké startovací dráhy. Ze stroje pak údajně začalo unikat palivo.\nPodle policie v Novém Jižním Walesu se do ruského kola zapíchl ultralight Cheetah S200. Mluvčí místního hasičského sboru uvedl, že všichni účastníci nehody zvládli místo opustit bez vážných zranění.\nPodle svědků byla atrakce na výroční pouti chvíli před nehodou plná dětí, kvůli hrozícímu dešti se jich jen asi pět odvážilo k závěrečné jízdě. "Byl to šok," řekl podle australského serveru návštěvník pouti Gary Jones. Jeho dva synové prý z kola slezli asi minutu předtím, než do něj letadlo vlétlo. Stroj "měl divný zvuk", dodal.\nMalé letadlo podle policie zůstalo zapasováno v horní části atrakce. Záchranáři ho nyní chtějí dostat pryč pomocí jeřábu. Příčina nehody není zatím známa, australský úřad pro bezpečnost letového provozu ji vyšetřuje.\nFoto: Profimedia , Harry Walker


Musíme si vybrat – Nová republika\n6 komentářů u textu s názvem Musíme si vybrat\n17. listopad 1989demokracienová vládaparlamentní volbyterorizmusVýběr redakce\nJestliže základním principem a hnacím motorem kapitalismu je lacino koupit a co nejdráž prodat, systém se nedá léčit, přestal by fungovat! Až není co prodat, udělá se válka nebo Great Reset.\nA já bych odpověděl: “Protože blbost je jako vesmír; věčná a nekonečná.”\nFajn. Co je zde napsáno , již napsalo x osobností , ale stále je zde mastný flek(socializmus) a ten nejde vyčistit ,protože je tak vpitý. Stačí flek označit “totalitní” a “demokraté vidí bubáka.\nVýborný,téměř až sarkasmem oplývající článek.Jen se mi zdá,že autor se tak trochu bojí pojmu” kapitalismus”-pravou příčinu všeho popisovaného zla-jako čert kříže.\nTo je v podstatě jediné, co se tomuto jinak výbornému postřehu dá vytknout. Protože, co jediné je takovým účinným ideovým motorem současného režimu, než bodíky, které způsobují, že je někdo takový malý místní pánbu a druhý úplně bezvýznamná nula.\nVolí je protože se mají dobře a chtějí aby to zůstalo napořád jsou zmasírovaní propagandou o zlém Rusku a Číně a hledají ochranu u USA.\nenergetika Zelený úděl média ekonomika Ukrajina příprava války Afghánistán NATO manipulace a lži volby EU historie Green Deal USA Rusko migrace zdražování 5. kolona náš svět demokracie


Miluju tě, víc než svůj život! « Rubrika | ◄ HOME ►\nBlog.cz\t> ◄ HOME ►\t> Rubriky\t> Miluju tě, víc než svůj život!\n25. července 2010 v 22:40\t| Sam\nMiluju tě, víc než svůj život! (9)\n11. července 2010 v 17:02\t| Sam\nČást 9: Vysvětlení...\nV konferenční místnosti sedělo dokola osm lidí. První dr.McKay, potom John, Ronon, Teyla, Woolsey, Radek, Jennifer a Lorne. Uprostřed místnosti stála Kim. Jen co se všichni uklidnili a v místnosti se zavřely všechny dveře, dala se do řeči.\n,,Všechny vás tu vítám..." následovala chvíle odmlky.\n,,Jmenuji se Kimrly Lafay. Mám mnoho hodností, protože udržuji vztahy s mnoha především vojenskými světy, ale ve vaší armádě vystupuji jako tajný agent. Mé rozkazy jsou jasné a každý s hodností plukovník a nižší je povinen je upeslochneout. V opačném případě mám povolení zabít."\nVšichni v místnosti se po sobě nervózně podívali, všichni, kromě Woolseyho, který dal oči vsloup. dál Kim pokračovala...\n,,Nejspíš bych vám měla říci svůj příběh od začátku , protože na jiných světech se mnoho lidí domnívá, že jsem přízrak zrozený od nikud, téměř nikdo totiž neví kde jsem se vzala. Je to prosté, byla jsem jedním z velících vojáku na planetě jménem Sateda. O Satedě jste už jistě slyšely, protože z ní pochází i Ronon. V té době vedla Sateda dlouhou a krvavou válku s Wreithi a já jsem byla v poslední obrané linii, když bylo vše skončeno, většina lidí byla mrtvá. Těch pár lidí, kterým se podařilo přežít, bylo zajato wreithi a mučeno. Jak jistě víte, mučení wreithi, to není příliš příjemná věc. Viděla jsem, jak mučili můj tým a oni viděli, jak mučili mě. Bylo to strašné, věděli jsme, že nám nikdo nepřijde na pomoc. Ti co byli na Satedě už jsou mrtví a pár vesmírných transportů stihlo přepravit sotva několik stovek dětí a žen. Ale mi jsme vytrvali, wreithi se od nás nikdy nedozvěděli koordináty, kam přepravili poslední lidi ze Satedy. Postupně všichni zemřeli, až jsem zůstala jen já. Mé tělo překonávalo až nezvykle dlouho krmný proces wreithů a tak se rozhodli pro jinou cestu. Do kůže mi voperovali lokátor a pustili mě. Prostě ze mě udělali štvance" vzdychla si Kim. ,,Po čtyřech letech úmorného utíkání, rvaček a bolesti, jsem dorazila na planetu s jakýmsi štítem v bráně. Byla to planeta obydlená prostými lidmi z lesa. Pohostili mě jako boha, dali mi jídlo, oblečení a přístřeší. Vysvětlili mi, že štít na bráně je obrana proti wreithům a že jim ho darovali předci. Bylo skvělé, že štít chrání bránu, ale věděla jsem, že dřív nebo pozdějí přiletí lodě. Proto jsem chtěla další den odejít a pak to přišlo, wreithské lodě začali útočit na planetu a štít se rozšířil kolem celé planety. Antikové to měli skvěle vymyšlené, štít chránil bránu i planetu zároveň, bylo to neuvěřitelné. A tak jsem začala žít na planetě s jejími obyvateli. Věřte mi, našla jsem tam víc než domov. Ta planeta byla poslední zastávkou trojce průzkumných lodí, které se zrovna vraceli z vedlejší galaxie s úžasnými objevy. Bohužel, většina těch věcí nebyla pořádně vyzkoušená. Antikové na té lodi dostali zprávu o válce a tak, jak se říká - vzali co se dalo a spěchali domů na pomoc. Když se vrátili, galaxie už byla ovládaná wreithi. Proto zanechali lodě a vynálezy na této planetě. Na krátkou chvíli se zde usadili a právě v té chvíli zapojili štít, aby je chránil. Nedostatkem ZPM netrpěli, takže ZPM vydrží minimálně ještě miliardu let. Poté se s pojili s Atlantidou, která jim oznámila, že už není žádná šance a proto musí všichni odejít na Zem. Antikové to začali balit, ale jedné antičce bylo líto nechat všechny lidi na pospas. Jmenovala se Afroya, antička s nevýdanými s chopnostmi. Uměla prý zastavit čas, mluvit se zvířaty a také se říká, že ovládala myšlenky, jak? To nevím, ale dala místním lidem dar a nazvala je černými tygry. Prý proto, že jednou jejich vůdcem bude dítě s poskvrněnou krví. Dítě čisté antičky a něčeho zlého. Dítě někoho, kdo ovládá lidi krví..." Kim se chvíli zamyslela, tyhle pověsti jí šly dost proti srsti. ,,Nejspíš tím mysleli wreitha."\n,,Dobrá, dobrá, chmm...." odkašlal si Rodny. ,,To nás chcete krmit těmihle báchorkami, prosím vás, jaká je pravděpodobnost, že někdě existuje dítě antičky a wreitha?"\n,,Opravdu velice malá" uchechtla se Kim. ,,Ale o to tu nejde. Ti lidé si opravdu říkají černí tygři a já je naučila všechno co znám. Myslí jim to a chtějí vykonat pomstu za své předky a lidi v celé galaxii, chtějí zabít wreithi. Naučila jsem je bojovat jako nikdo jiný v téhle galaxii a jejich strategie je ďábelsky přesná, nikdo naší pomstě neunikne. Zatím jsme zlikvidovaly 20 mateřských úlů."\n,,To je slušný počet" zakřenil se John.\n,,Vzkutku" odpověděla Kim.\n,,To je dobrý, připomínáte mi jednoho chlápka, ketrej to pořád říká" ušklíbl se John.\nKim se trochu zachechtla. ,,O, ano, myslíte mého přítele Teal´ca! Znám se s ním velice dobře, při mé poslední návštěvě na Zemi, jsem mu pomohla zachránit pár spřátelených jaffů a seznámila jsem se s jeho snoubenkou Ishtou, velice milé děvče."\nMiluju tě, víc než svůj život! (8)\n3. července 2010 v 10:04\t| Sam\nčást 8: Promluvme si o tom!\nKim vstala z postele a šla pomalu ke dveřím. Když je otevřela, uviděla Ronona.\n,,Kam se chystáš?" zeptal se jí.\n,,Na ošetřovnu, pak do laboratoře a večer si možná půjdu trochu zaběhat, proč?"\n,,No, řekněme, že na tebe mám dávat tak trochu pozor," usmál se Ronon.\n,,Můj bože, to ti řekl Woolsey, co?" vzdychla si Kim.\n,,Běžné opatření, které se mi mimochodem líbí," zakřenil se Ronon.\n,,Tak jo, ale počítej s tím, že ti stejně budu utíkat," naklonila se k němu Kim.\n,,To mě nevadí, já si tě najdu," usmál se šibalsky Ronon a udělal krok k ní, takže teď se téměř dotýkali, když v tu chvíli se otevřeli dveře a do pokoje vtrhl Zelenka.\n,,Ááá, Kim, jak to, že jsi mi neřekla, že přijdeš," zvolal nadšeně.\n,,Radku," usmála se Kim, i když trochu překvapená a obejmula ho, přátelským objetím.\n,,Jsem rád, že jsi tady, už jsem si říkal, kdy tě zase uvidím."\n,,No, máš mě tady."\n,,Moment, vy dva se znáte?" zeptal se očividně překvapený Ronon.\n,,Jo, na jedné planetě si Radek vyvrkl kotník, nemohla jsem ho tam jen tak nechat, tak jsem mu pomohla," usmála se Kim.\n,,Zlatá pravda," řekl Radek. ,,Doufám, že mi pomůžeš v laboratoři," dodal.\n,,No jasně, vždyť proto tady jsem," usmála se znovu.\nPak Radek odešel s vysvětlením, že ještě musí něco skutit dohromady v laborce.\n,,Proto seš tady?" zeptal se tázavě Ronon.\n,,Já myslela, že jsi mluvil s Woolseym," koukla na něj tajemně.\n,,To jo, ale řekl mi, ať tě hlídám.\n,,No, řekněmě, že udělám Atlantidě pár technických vylepšeníček, aby mohla jít do opravdové bitvy."\n,,Myslíš, že není dost dobrá?"\n,,To ne, Atlantida je skvělá, ale nestačí na to, co se na nás brzy zaútočí."\n,,A co na nás zaútočí?"\nKim byla chvíli zticha a přemýšlela, jestli má něco říct. Nakonec potichu promluvila. ,,Hrozba z jiné galaxie se k nám nepřetržitě blíží a já jsem jí dokázala jen zabrzdit, je mi to líto," řekla smutně Kim. ,,Přísahala jsem, že je zastavím a to taky udělám," řekla oodvážně, ale v jejích očích bylo něco podivného, věděla, že se bude muset objetovat, ale to nikdy nikomu neřekla.\nRonon se na ní znovu podíval a nevěděl, co si o tom má myslet.\n,,Neboj, dnes bude porada a já vám to všechno řeknu, vážně."\n,,Tak jo, půjdem?"\nMiluju tě, víc než svůj život! (7)\n21. června 2010 v 21:05\t| Sam\n7 část: ,,Nemůžu za to... Za co? Za to, že.."\n,,Ahoj," pozdravila Kim ráno Ronona trochu nesměle.\n,,Ahoj," odpověděl jí taky se značným znepokojením.\n,,Hmmm, hele, já vím, že se teď musíš cítit značně... neinformovaný, ale věř mi prosím. Kdyby to bylo jenom na mě, jednala bych se všemi od začátku na rovinu."\n,,Dobře, dobře, zatím radši nechci nic slyšet," řekl Ronon.\n,,Vážně, řekneš mi to až potom."\n,,Ehm, tak jo," Kim byla trochu překvapená z jeho náhlého otočení, ale vlastně jí to usnadnil.\n,,Ukaž, vezmu ti ten batoh."\n,,Ale to nemusíš," protestovala Kim.\n,,Já rád," usmál se a vzal ho do ruky.\nKim jen z hluboka oddychla. ,,Pořád ten samí Ronon, no jo, některý věci se nemění. Tak jdeme."\nU brány zadal Ronon adresu a poslal identifikační kód, po chvíli oba vešli do horizobtu událostí.\n,,Kdo je to?" zeptal se Woolsey.\nRodny kouknul na displey. ,,Rononův identifikační kód. Hošánek se nám vrací domů," zakřenil se.\n,,Nebuď zlý, Rodny," napomenula ho Teyla. ,,Víš, že má poslední dobou těžké období."\n,,Měli by sme mu sehnat holku," nezapoměl to okomentovat John. ,,Pořád jen lelkuje a nemá nic pořádnýho na práci."\nV tu chvíli vyšli z brány dvě postavy.\n,,Kdo je ta holka?" zeptal se Rodny.\n,,To nevím, ale je to celkem kus," uchechtl se John.\nTeyla zůstala stát jako přimražená, téměř s otevřenou pusou. Podobně vypadal i Woolsey, ale ten se tak tvářil úplně z jiného důvodu.\n,,Kkkim?" zeptala se koktavě Teyla.\nKim se na ní otočila. ,,Ahoj Teylo," řekla potichu, ale s nadšením v hlase a z očí se jí začali drát slzy štěstí.\nObě dvě k sobě přiběhly a obejmuli se.\n,,Ani nevyš jak si mi chyběla," usmála se Kim.\n,,I ty mně! Myslela jsem, že... že jsi mrtvá!"\n,,To už jsem si o sobě párkrát v životě taky myslela," zasmála se Kim.\n,,Můj bože, musíš mi všechno vyprávět!"\n,,To se spolehni, mám kupu úžasných historek, které ti musím říct!"\n,, Tak to se moc těším."\n,,No, no, dámy. Doufám, že to stačilo," vecpal se do debaty Woolsey. ,,Mohl bych sváma mluvit," podíval se na Kim, ta, jako by snad byla voják, zasalutovala. Všichni na ní koukali s vytřeštěnýma očima a otevřenou službou.\n,,Kód 5038941, je to naléhavé," dodala.\n,,Pojďte se mnou," vzdychl unaveně a zároveň rozčíleně Woolsey.\n,,Pane, já myslím, že by měli jít také," koukla na Shapperdův tým.\n,,To není vaše věc," odpověďěl Woolsey.\n,,Válka proti Wreithům, je mou věcí, tisíckrát víc než tou vaší," štěkla Kim. ,,Jak dlouho jim to chcete tajit?"\n,,Dokud IND nerozhodne jinak."\nKim se na Wolseyho podívala trochu nenávystným pohledem, ale chápala, že má své rozkazy a tak šla do jeho kanceláře... Bylo vidět, že spolu dlouho klábosí a o něčem debatují. Asi po hodině vyšla Kim z jeho kanceláře. Ronon už byl dost netrpělivej, protože trpělivost neptařila k jeho silným stránkám.\n,,Jsem váš host," zajásala trochu unaveně Kim.\n,,Super, alespoň si můžeme v klidu popovídat."\n,,Jo, to můžeme. Ehm, tohle už si asi vezmu," ukázala na svoje zavazadla.\n,,Jo, na. Podal jí je Ronon."\n,,Tak já jdu do svýho pokoje."\n,,Víš kde je?"\n,,Jo, viděla jsem už několikrát plány města, já si ho najdu."\n,,tak dobře," souhlasil Ronon, protože si stejně ještě musel něco zařídit.\nKim šla pomalu po chodbě, až došla na její konec. Otevřeli se dveře a ona vešla do místnosti s malým balkónkem. Položila zavazadla a skácela se na postel. Ještě snad nikdy nezažila takové hučení hlavy. Ona byla jiná a moc dobře to věděla. Slyšela všechno, co se v tomhle městě špitne. Každá informace se dostala do její hlavy, bylo to, jako kdyby s ní tohle město mluvilo... ,,Ach mami, jak si mohla tohle vydržet?" povzdychla si potichu Kim...\nMiluju tě, víc než svůj život! (6)\n19. června 2010 v 18:20\t| Sam\nčást 6: ,,Válka srdce a galaktická válka"\nRonon šel po chodbě tichým, přímo neslyšitelným krokem, když si všiml, že se mu rozvázala tkanička. Pomalu se sehl a začal ji zavazovat, když v tom k němu někdo přišel. Uviděl před sebou černé střevíčky. Jeho oči se pomalu posouvali dál od bezchybně hladkých noh, okraj nádherných černých šatů, přes pas... až se zvedl a podíval se do jejích očí, které byli tak bezchybné jako podle něj ona sama.\n,,Ahoj,"pozdravila Kim a usmála se na něj těmi nádhernými plnými rty.\n,,Ahoj," řekl Ronon téměř s vyraženým dechem. ,,Páni, ehm, sluší ti to."\n,,Díky, tobě taky," začervenala se Kim.\n,,Půjdem?" nabídl jí Ronon rámě.\n,,No jasně," znovu se uculila.\nVešli do obrovské konferenční místnosti, která byla nádherně vyzdobená různými stužkami a bílými balónky. Bylo vidět, že atmosféra je oproti konferencím uvolněná. Všichni se bavili a usmívali.\n,,Smím prosit?" zeptal se Ronon.\n,,Hmmm..., myslím že můžeš."\nOba si k sobě stoupli čelem a přistoupili blíž. Když se zrovna v tu chvíli změnila písnička. Byla pomalá, něžná, no prostě romantika. Oba se pomalu pohupovali v rytmu písničky a kousínek po kousínku se k sobě přibližovali, až si Kim opřela hlavu o jeho hrudník. Ronon se jemně otřel nosem o její vlasy. V tu chvíli ho zalil pocit naprostého štěstí, tu vůni jejích vlasů zbožňoval. Voněly po růžích a nějaké další rostlině, kterou nikdy nedokázal poznat, ale voněly úžasně...\nTenhle tanec by je asi nikdy neomrzel, ale po deseti písničkách si s Kim přišel zatancovat Chase, jeden z jejích přátel a obchodní ,,partner".\n,,Doufám, že ti nevadí, že si s tebou jdu zatančit," začal Chase.\n,,Vypadali jste jako dvě hrdličky," uculil se Chase.\n,,To není tvoje věc, Chasi," rýpla si Kim.\n,,Znáš ho dlouho?" zeptal se šibalsky.\nKim si vzdychla. ,,Asi tak jenom půlku svýho života, to nic není," usmála se.\n,,No ale on na tobě může oči nechat," namítl Chase.\nKim chvíli zaváhala. ,,O to nejde, jde o bolestivou minulost..."\n,,Řekněme, že celkem nevědomky mi ublížil, tak by se to dalo říct."\n,,Aha, takže trable s láskou?"\n,,S něčím mnohem víc," posmutněla Kim a dál to nechtěla rozebírat, protože písnička skončila.\nŠla k baru pro něco k pití a pak si povídala s několika předsedy kongresu. Když bylo pozdě a skoro všichni už zmizeli, šla chodbou do svého pokoje a tam narazila na Ronona.\n,,Ahoj, ehm, chtěl jsem s tebou ještě mluvit, ale ty si se někam vytratila."\n,,Jo, promiň. Mluvila jsem s pár důležitýma lidma a pak jsem o tom přemýšlela. Nebyli to moc dobré zprávy."\n,,Unesli mého velice dobrého přítele."\n,,Počkej, wreiti?" podivil se Ronon.\n,,Hm, ještě jsem to s tebou nestihla probrat. Já teď patřím do odboje proti wreithům. Říkáme si Černí tygři, určitě si o nás už někdy slyšel."\n,,Co, ty patříš k těm lidem o kterých se říká, že zabijí bez mrknutí oka a jsou postrachem wreithů?"\n,,Jo, to jsme přesně mi," usmála se.\n,,No, dobře, ale proč by ho unášeli?"\n,,Schyluje se k válce Ronone," řekla s velmi vyrušeným hlasem Kim. ,,Věř mi, bude to ta největší válka ze všech, větší, než ta, kterou svedli naši předci před miliony let a větší než tahle galaxie ještě někdy uvidí. Tahle válka rozhodne o všem. Nejen o lidech a wreithech, ale i o rasách, které zatím zůstaly v ústraní. Na tuhle válku už chystám svoje lidi pět let a věř mi, bude stát za to?"\n,,Počkej, válka, proč?"\n,,Lidi umírají, wreithi nemají dostatek jídla, jsou rozhádaní a hladoví. Schované rasy jsou v nepokojích, wreithi hledají vhodnější potravu. Navíc se k nám dostávají nepřátele z jiných galaxií, kteří byli nedávno spatřeni na okrajích naší galaxie a věř mi, jsou mnohem horší než to, s čím jsme se do nedávna setkali!"\n,,Proč jsme o tom nebyli informováni?"\n,,Brzy budete, zítra se s tebou chystám na Atlantidu, ale Woolsey už dávno o těchto věcech ví."\n,,Jak to? proč?," Ronon byl zmatený.\n,,Promiň, nemůžu ti to teď říct, ale věř mi, zítra se všechno dozvíš."\nRonon na Kim stále koukal zmateně.\nMiluju tě, víc než svůj život! (5)\n7. června 2010 v 8:00\t| Sam\nčást 5: Tuhle ,,kočku" chtějí všichni! Nebo ne?\nRonon si zrovna sedl, když nějaký chlapík začal cosi okecávat ohledně tématu ochrana vesnice. Tohle Ronona zrovna moc nezajímalo, takže se rozhlížel po celém kongresovém sálu. No řeknu vám, neby nic moc! Ale to se dalo pochobit, protože je pod zemí, navíc ve staré bunkrové budově a sluníčka si tu člověk taky moc neužije. Stále se rozhlížel, ale nemohl jí nikde nikde najít. náhle mu někdo poklepal na rameno.\n,,Zdravím,"řekl mladík. byl to ten samí co vybíral Rononovi oblečení.\n,,No nazdar," vzdychl si Ronon.\n,,To není moc přívětiví tón, chyběl jsem vám?"\n,,Ani moc ne!"\n,,To je škoda. Mimochodem, já nezdvořák jsem se ani nepředstavil, jmenuji se Kerry."\n,,Super, já jsem Ronon, ale to už asi víte."\n,,Jo, jasně," přitakal Kerry. ,,Tak co, už jste viděl naší ninější prezidentku kongresu?" řekl a posadil se k Rononovi.\n,,Věřte mi, tu byste poznal na první pohled, je to kost!" uchechtl se Kerry. ,,Chvíli jsem jí balil, ale je to tvrdá holka, tu jen tak někdo nedostane!"\n,,Já jsem sem nepřišel balit holky, Kerry!" zabručel Ronon.\n,, No a jste spíš na blondýni nebo na brunety?"\nRonon jen zvedl oči v sloup.\n,, No, jestli jste na hnědooký brunetky, tak tahle by byla váš typ, protože je vážně dobrá," pokračoval kerry.\nRonon už ho ani nevnímal a radši se snažil soustředit na to blábolení kolem obrany vesnice. Když do něj najednou Kerry šťouchnul.\n,,Vidíš, to je ona!" ukázal na brunetku, která zrovna přišla do prostřed sálu a začala o něčem debatovat.\nV tu chvíli Ronon zbystřel. ,,Cože, Kim je vaše prezidentka?"\n,,Ááá, tak vy slečnu Le fay znáte?"\n,,Ááá, mě nemusíte nic tajit, příteli! Jak dlouho se znáte?"\n,,Asi čtrnáct let, plus-mínus."\n,,Vážně, to je velice zajímavé, takže tvrdíte, že ji znáte tak dlouho?"\nRonon se na něj upřeně podíval a nechápal kam tím míří.\n,,No, aby jste tomu rozuměl, slečna Le Fay se tu objevila před pěti lety a nikdo neví odkud přišla, ale za dobu co je tu, zde získala nepředstavitelnou moc. je prezidentkou kongresu a navíc je spolčená s černými tygry!"\n,,Kdo jsou černí tygři?"\n,,Ještě ste o nich neslyšel?"\nRonon jen kývl hlavou na znamení, že ne.\n,,Šušká se, že jsou postrachem wreithů, za dobu jejich existence už zničili dvacet mateřských úlů a zachránili víc jak tucet planet před sklizní. Wreiti jsou na ně pěkně naštvaný!"\n,,Jak to, že se vyrovnají wreithům?"\n,,Říká se... ," zašeptal Kerry. ,,Že prej maj antickou technologii a taky si vyrábějí svoje vlastní zbraně, takoví, který nikdo nemá! Spekuluje se, že jsou přímí potomci antiků! Ale spíš narazili na nějakou dobrou technologii a prostě jí využili, já těmhle blábolům nevěřím, zasmál se na konec Kerry."\nRonon nad tím chvíli přemýšlel, ale nevěděl, jaký si má udělat obrázek. Tak to zatím nechal plavat a šel se přichystat na tu kongresouvou párty...\nMiluju tě, víc než svůj život! (4)\n5. června 2010 v 21:44\t| Sam\nčást 4: Něco ti dlužím!\nRonon hodil batoh ke skříni a natáhl se na postel. Pane bože, Kim! Je to možný, říkal si sám pro sebe. Vzpoměl si na jejich předposlední a poslední setkání. Na Satedě na něj naposledy křikla: ,,Odvedeš jí, protože jí miluješ!" Když si ten okamžik vybavil, cítil úzkost v krku. Věděl, že to nebyla tak docela pravda. Chvíli po tom okamžiku přišel o všechno, o Selenu, která byla jeho snoubenka, o nejdražší přátele, o domov, o Satedu, zkrátka úplně o všechno! Co ho tedy tenkrát drželo při životě? Tehdy, když neměl nic? V co vlastně doufal? Možná doufal v nový začátek a nebo snad věřil, že ona přežila? Možná je to pravda, možná měl malinkou naději, ale i jediná kapka stála za to..., za to vidět ty její čokoládově hnědé oči. Vzpomínal dál... tenkrát byl štvanec a neměl vůbec nic, tenkrát ho honili Wreithi a on udělal co bylo nejlepší, nepřibližoval se k lidem, protože je nechtěl ohrozit. Tu vinu by nejspíš neunesl! Vzpomínal dál, bloudil mezi myšlenkami, většina z nich nebyla zajímavá, ale jedna z nich byla úplně jiná... Vynořil se z horizontu událostí a utíkal do lesa, porost byl hustý, takže se špatně běželo, ale on musel dál, protože měl za sebou dva wreithi, kteří mu šli po krku. Když si to tak vybavil, byli to vlastně zrovna dva roky, co byl štvanec. Běžel dál, když najednou do něj někdo narazil. Na nic nečekal a namířil zbraň, když uviděl, že ten do koho narazil udělal to samé, byl připraven vystřelit. Ale najednou se jejich pohleda střetly, v tu chvíli si asi myslel, že vidí přízrak, ale byla to ona! Sice měla porvané šaty, rozcuchaný účes a z ruky jí tekla krev, ale... byla to ona! Ty její oči by poznal vždycky! Než stačil něco říct, začali po nich střílet wreiti, oba skočili ve stejnou chvíli za kládu a uštědřili jim pár zásahů. Když bylo po všem vstali a pořád na sebe tupě zírali.\n,,Ronone?" řekla s velkými obtížemi Kim. Bylo vidět, že jí není vůbec nejlíp.\n,,Kim?" řekl potichu Ronon. V tu chvíli se ale skácela k zemi.\nRonon si nejdřív pomalu uvědomil co se stalo a pak ji vzal do náruče. Šel jen pár desýtek metrů a objevil pěknou jeskyni. Vlezl dovnitř a položil ji na zem. Pak jí sundal šátek z ramene a koukl se, odkud teče krev. A sakra, pomyslel si. To nevypadá pěkně. Kim měla obrovskou řeznou ránu na rameni a pomalu se začala probírat.\n,,Nehýbej se," uklidňoval jí Ronon.\nChvíli na něj jen mlčky zírala, jak jí ošetřuje.\n,,To je dobrý," vzdychla.\n,,Vůbec to není dobrý!" konstatoval Ronon.\n,, Neboj, já něco vydržím!" řekla a sedla si.\n,,Dobře, nebudu ti radit."\n,,To bys neměl," řekla a alespoň malinko se usmála.\n,,Jsi pořád stejná."\n,,To si nemyslím, člověk se změní, když zažije tohle!" v tu chvíli si Ronon uvědomil, proč tu takhle je. No jasně, není jiné vysvětlení, ona je taky štvanec! Pak chtěl něco říct, ale viděl, že usnula. Obejmul jí kolem ramen a snažil se si odpočinout.\nZa dvě hodiny se Kim probrala a ucítila něco měkkého. Trochu pootočila hlavou, aha, spí u něj v náručí. No super, řekla si pro sebe. Pak se postavila a převázala si rameno.\n,,Co to děláš?" zeptal se náhle Ronon.\n,,Za chvíli přijdou, musím jít!"\n,,Kamkoli," odvětila Kim.\n,,Rozdělí nás a ty to víš!"\n,,Jo, vím!" vzdychl si Ronon.\n,, A dej si pozor na slunce," řekla a hodila mu cosi kulatého.\n,,Mast, když tady na tý planetě zůstaneš dlouho, špatně to skončí!"\n,,Už přicházejí," řekla Kim a pootočila hlavou ke vchodu.\n,,Obdivuju ten tvůj šestý smysl."\n,,Ehm, myslím, že ti ještě něco dlužím!"\nRonon se na ní jen tázavě podíval.\nNež stačil něco říct, Kim přitiskla svoje rty na jeho a vlepila mu pusu. Tohle vážně Ronon nečekal, ale místo aby uhnul, objal jí kolem pasu a ten polibek ještě víc prodloužil. Najednou se začali ozívat wreithské střely. Odtrhli se od sebe.\n,,Možná někdy přístě, tady!" křikla Kim.\nV tu chvíli se oba rozběhli na jinou stranu...\nTo bylo tenkrát, vzpomínal Ronon. Teď se zvednul a rychle pospíchal na ten kongres, málem by na to zapoměl!\nMiluju tě, víc než svůj život! (3)\n30. května 2010 v 11:10\t| Sam\nčást 3: Ty jí znáš?\n,,Tak si to užij!" zakřenil se John.\n,,Moc směsné!" zabručel Ronon.\n,,Hele, mě je líto, že s tebou nejdu. Vážně, ale na druhou stranu, vyděl si ty nový kočky ze Země?", usmál se šibalsky John.\nRonon jen zvedl oči vsloup a prošel horizontem událostí. Na druhé straně to nevypadalo nijak lákavě, jen stromy a... stromy... a zase stromy. Jindy by si tak nestěžoval, ale poslední dobou byl dost nabručenej. Teyla měla spoustu práce s malým, John pořád někde honil holky, Rodny byl s Jennifer, Zelenka dělal výzkum. No skrátka každý měl něco na práci a on se hrozně nudil. Prošel tedy hustým lesem a ocitl se u malé vesničky. Šel přímo do starého domu na konci vesnice, tam po schodech dolů a na rohu pravé chodby budou určitě nějací chlapíci, co zkontrolují jeho pozvánku. A jo, pozvánka! Kde ten blbej papír sakra je! Okamžitě schodil bágl a začal se v něm hrabat. ,,Sakra, kde ten papír je!"stěžoval si Ronon. No nic, snad se tam dostanu i bez něj, vracet se mi nechce! Hodil si znova batoh na záda a šel do toho domu. Potichu sešel dolů po schodech a rozhlédl se vpravo i vlevo. Měl pravdu, vpravo byla chodba a na konci dva chlapíci v oblecích. Nemohl si ale nepovšimnout, že pod oblekem mají zbraně. Uf, ještě, že si tu svojí vzal taky ssebou. No, nezbývá než to zkusit vlevo, třeba to nějak obejde. Šel pomalinku po chodbě, když uslyšel kroky. Naštěstí byly hned na rohu dveře, vzal za kliku, super, byli otevřené a rychle vlezl dovnitř. Kroky přešly kolem něj a pomalu odcházely pryč. Když nic neslyšel vyrazil ven. V tu chvíli ale ucítil jak do něj někdo prudce narazil a kolem začala lítat spousta papírů. ,,Sakra, nemůžete dávat pozor, tady jsou vážně samí idioti!" stěžovala si drobná bruneta a skrčila se spolu s Rononem pro papíry. Potom si stoupla a Ronon jí je podal, v tu chvíli se jejich oči setkali a oba zůstali stát jak přimražení.\n,,Ronone?"zeptala se očividně zmatená bruneta.\n,,Kim?" odvětil stejně překvapený.\n,,Pane bože, co tady děláš?" zeptala se a skočila mu kolem ramen.\nOba se začali smát a Ronon se s ní párkrát zatočil.\n,,Tak tebe bych tady vážně nečekala, co tady děláš?" zeptala se, teď už s nadšením v hlase Kim.\n,,No, jdu na ten kongres, nebo co to tady vlastně je."\n,,Aha, myslíš ten kongres na kterej si mi právě rozházel tu kupu papírů?" zachechtala se Kim.\n,,Jo, asi na ten. Promiň," řekl a udělal psí pohled.\n,,No, to je jedno, naštěstí to mám ve svorkách!"oddechla si Kim a byla ráda, že si dala práci to do nich dávat. ,,Ale co si vůbec dělal v tý komoře?"\n,,No, já jsem někam strčil pozvánku a nemůžu jí najít, tak se sem snažím vloupat.\nKim dostala záchvat smíchu. ,,No, tak to se ti zatím moc nedaří :DDD" podívej se do vnitřní kapsy u saka.\nRonon sáhl do kapsy a ucítil cosy jako papír, pak to vytáhl ven. Je, hele, to je ona.\n,, Ty se vážně nikdy nezměníš!" zakroutila hlavou Kim. ,,No, hele, ráda bych si s tebou povídala, ale na to bude čas dýl. A ty by si měl taky spěchat, za chvíli to začne! Sejdeme se na večírku po kongresu, jo?"\n,,Rozkaz," usmál se Ronon a zamířil do chodby na pravo.\nMiluju tě, víc než svůj život! (2)\n29. května 2010 v 19:04\t| Sam\nčást 2: Kongres aliance\nO 12 let později:\n,,Ronone, máš jít k Woolseymu," křikl na mě jeden z našich maryňáků. Myslím, že se jmenoval Mart, ale k čemu mi to sakra je, poslední dobou je všechno na nic!\n,,Posaďte se," řekl vlídně Wollsey a já věděl, že to není jen tak!\n,,Co potřebujete," zeptal jsem se.\n,,Chci, abyste šel na kongres jedné místní aliance, do které patříme."\n,,Proč já?" vzdychl jsem.\n,,Protože je to jednání o obraně a nikdo lepší nemá čas!"\n,,A co Rodny?"\n,,Doktor Mckay je zaneprázdněn výzkumem nové zbraně!"\n,, Tak co třeba John, Teyla, Zelenka nebo Jennifer?"\n,, Zelenku a dr. Kellerovou nemůžu poslat samotné, Teyla se stará o malého a John zrovna zaučuje nové maryňáky," prohlásil Woolsey.\n,,Ty maryňáky bych mohl zaučit já!"\n,,Myslím, že to není nejlepší nápad. Nepotřebujeme aby byli na cucky," ušklíbl se Woolsey.\n,, Jo a ještě něco, pozval jsem místního... ehm, odborníka. Pomůže vám zabadnout!"\n,,Co?", zeptal se nechápavě Ronon.\n,,Však uvidíte," ušklíbl se tajemně Woolsey. ,,Můžete jít, čeká u vašeho pokoje."\n,,Ááá, to musíte být vy!" zajásal neznámí mužík.\n,,Co???," zamručel Ronon.\n,,Nebojte, pan Woolsey mi vás popisoval, jsem tu, abych vám poradil co na sebe, na tu důležitou událost!"\n,,Cože, myslel jsem, že to bude obyčejný kongres!"\n,,Nebojte, oceníte to až uvidíte naší předsedkyni!"\n,,Tak to pochybuju!", ušklíbl se Ronon.\nAle mužík se ho nezalekl. ,,Nejdřív se pustíme do vlasů, trochu je zkrátíme, tohle je hrozná délka!" zastěžoval si. ,,No a pak si vezmete nějaký oblek, to by mělo stačit.\n,,Pane bože!" vzdychl si Ronon a znuděně absolvoval celý proces i když musel uznat, že ty vlasy by si musel stejně zkrátit.\nMiluju tě, víc než svůj život! (1)\n18. května 2010 v 18:25\t| Sam\nčást 1: Ronon´s story\nPopadl jsem jí silně za ruku a škubl s ní.\n,,Sakra, co to děláš Ronone?", křikla na mě!\n,,Chceš vědět co dělám? ...snažím se tě zastavit, to dělám" křikl jsem na ní.\n,,Já vím co dělám, nech mě na pokoji"\n,,Co chceš dělat", zeptal jsem se jí.\n,,Ptáš se mě co chci dělat, to ty by ses měl starat o to, co chceš dělat!"\n,,Jáááá", zamlels jsem něco v tom smyslu, než na mě znova začala křičet.\n,,Já ti řeknu, co budeš dělat, ...půjdeš za ní a odvedeš jí pryč, protože jí miluješ!"\nV tu chvíli se ve mě něco trhlo a já věděl, že co řekla, není tak docela pravda. Ale než jsem stihl něco říct, uslyšel jsem jak nabyla zbraň a se slzami v očích utekla pryč. ,,Počkej", křikl jsem na ní, ale ona se neotočila, obrátil jsem to tedy na druhý konec a běžel po nemocničních pokojích. Uviděl jsem Selenu, jak ošetřuje nějaké dítě.\n,,Pojď, musíme jít", křikl jsem na ní.\n,,Já nemůžu, nemůžu je tady nechat", opáčila se s panikou v hlase.\n,,Musíme jít, Wreti přicházejí, mám pro tebe místo na lodi", zaargumentoval jsem ve spěchu.\n,,A co ona", ukázala na malou dívku, kterou ošetřovala. ,,Nemá rodiče!\nPopadl jsem malou dívku do náruče. ,,Tak pojď!"\n,,A co ti ostatní, Ronone, nemůžu je tady nechat! A co ty, vím že budeš bránit Satedu! Nemůžu je tady nechat", opakovala panicky dokola a odstupovala odemě pomalými krůčky, v tu chvíli jsem uviděl záblesk výbuchu a hlasitě vykřikl: ,,Néééééé!" Pohltilo jí zářící světlo, zůstal jsem sám a viděl, jak můj domov pohlucuje stín wreithů. Popadl jsem zbraň a běžel za svým týmem. Jeden po druhém jsme padali, za záchranu našeho domova. Na ty pohledy nikdy nezapomenu...


Řečníci | zkušenosti podnikatelů - konference MILCON 25.04.2019 Praha\nřeším migrační krizi\núspěšně jsem předala firmu\nna děti jsem neměl dostatek času\nPouze tři řečníci v jednom dni!\nJdeme na to jinak.\nžádné předem připravené prezentace\nžádný přesně na minutu vymezený čas\ns každým řečníkem\nMoje vize tehdy a dnes\nO úspěchu firem všech řečníků není možné pochybovat. Je ale současný stav odrazem toho, jaký byl počáteční záměr každého z nich? Existuje něco, co by v minulosti udělali jinak?. Měnila se vize v průběhu let, nebo se stále drží jejího původního znění?\nJak jistě víte, podnikatelský život může mít obrovský vliv na ten osobní. Své o tom ví i řečníci. Paní Valová je rozvedená. Manželství pana Frolíka je sice s každým dnem šťastnější, ale potýká s výtkami ze strany svých dětí, kterým kvůli vytíženosti nemohl věnovat dostatek času. Podobný problém, i když v menší míře, řeší také pan Martinec.\nJednou přijde čas, kdy bude potřeba předat řízení firmy dál. Je to dlouhý proces plný důležitých rozhodnutí. Je nejlepší řešením dosadit do vedoucích pozic členy rodiny, nebo hledat nástupce jinde? Pan Frolík i paní Valová tyto otázky již řešili důkladně. Pan Martinec cítí, že přijde čas, kdy bude potřeba toto těžké rozhodnutí udělat také.\nSlužbu veřejnosti firmy dělají už svými produkty. Často je ale potřeba tuto činnost posunout ještě dál. Lůžka od firmy Linet často slouží jako dary potřebným. Příspěvky paní Valové dlouhodobě míří k projektům, kterým ona sama věří. Pan Martinec chce svou firmu využít k pomoci řešení migrační krize, nedostatku fosilních paliv a v budoucnosti by rád viděl stavby KOMA i ve vesmíru.


„Hluboký stát je v křeči, buď a nebo“. Novinář říká, že „potřebují všechny vyděsit“ | AC24.cz\nby Redakce 2. 6. 2022 2. 6. 2022 Leave a reply 11.1\nAutor populární knihy „Deep State“ a oceňovaný novinář Alex Newman tvrdí, že globalisté z Deep State se bojí, že se svět probouzí k tyranii, kterou se snaží nastolit ve všech zemích na světě včetně Ameriky. (Foto: Rumble)\nVěci nejdou do jejich takzvaného resetu tak hladce, jak si představovali.\nNewman vysvětluje: „Hluboký stát se právě teď nachází v okamžiku ‚udělej, nebo zemřeš’…„\n„Oni, elity nebo třída predátorů, si uvědomují, že jsou nyní uzamčeni. Pokud se pokusí o ústup, není ústupu. Lidé se probouzejí tak rychlým tempem, že se nacházejí v okamžiku, kdy budou muset jít na doraz a pokusit se prosadit celou agendu a zatracovat torpéda a plnou parou vpřed, jinak budou mít velké problémy. Budou trestně stíháni. Právě v tuto chvíli probíhají rozhovory v kancelářích státních zástupců po celé zemi a je to problém. Lidé požadují trestní stíhání..\nPrávě teď si elity nebo třída predátorů uvědomují, že pokud se velmi rychle nepohnou kupředu, přijdou o všechno. Mohli by případně skončit před skutečnou odpovědností. Myslím, že jsme nyní ve velmi nebezpečné situaci. Když se lidé dostanou do takové situace, nemají moc možností. Buď volby zruší, nebo budou podvádět jako šílení, nebo prostě všechno zhroutí. Podle toho, jak to teď vypadá s nekontrolovatelnou inflací, potravinovou krizí a hladomorem, který je samozřejmě za rohem a který oni zinscenovali, a opičími neštovicemi a ptačí chřipkou, tam mají všechny krize připravené….\nUvědomte si, že mají ještě spoustu možností, jak hrát. Mám podezření, že mezi dneškem a volbami v polovině volebního období dojde k velmi zajímavému vývoji. Kdybychom měli poctivé volby, tak by je totálně smetli. Byli by na mizině a oni to vědí.“\nNewman si myslí, že dalším krokem hlubokého státu může být kombinace krizí, která by mohla zahrnovat zhroucení kupní síly amerického dolaru a potravinovou krizi, která se již nyní rýsuje v nepříliš vzdálené budoucnosti. Newman varuje,\n„S tím, co se děje v Rusku a na Ukrajině, nemůžeme počítat. Existuje velmi reálná vyhlídka, že se to rozšíří….\nZoufalí lidé dělají zoufalé věci. Je to jako se zvířetem, které bylo zahnáno do kouta. Když se zvíře dostane do takové situace, opravdu mu nezbývá moc jiných možností než zaútočit a udělat něco nebezpečného, a myslím, že právě v tom se nacházíme. Uvědomují si, že potřebují krize, aby mohli prosazovat své záměry. Potřebují vyděsit obyvatelstvo\n…a je třeba to udělat tak, aby na tom nebyly jejich otisky prstů a místo toho, aby se lidé obrátili proti sobě, začali hledat je.“\n„Země se může změnit a musí se změnit, ale bude to vyžadovat práci… a možná i zásah Dobrého Pána.“\nNewman uzavírá slovy: „Neexistuje žádná stříbrná kulka.“


Muže přejel vlak s 26 vagony. Přežil, zvedl se a odešel | TN.cz\n28. 5. 2012, 10:47\nAsi dvacetiletý mladík si o víkendu v provincii Alberta na západě Kanady krátil zcela namol cestu z hospody přes trať. Patrně však zakopl o kolej. Svalil se na pražce a ztratil vědomí.\nMuže na kolejích si všiml strojvedoucí nákladního vlaku, nestačil už ale zabrzdit. Když vlak po stovkách metrů zastavil, vyběhl ven a šel podél vagonů. Přejetého mladíka našel až za posledním šestadvacátým vagonem.\nStrojvedoucí se nejdřív domníval, že je muž mrtvý. Vzápětí ale zjistil, že nemá žádné zranění, je jen opilý a spí. Ke stejnému závěru dospěli lékaři, kteří pro něj přijeli.\nMladý Kanaďan se mezitím probral, chvíli kolem sebe šmátral, pak spokojeně zvedl svou plechovku piva a odpotácel se z kolejí.\nPřípad vyšetřuje jak policie, tak provozovatel vlaku společnost Kanadský Pacifik. Policie mladíka sebrala za opilství na veřejnosti, do vystřízlivění ho zavřeli do cely a patrně mu napaří pokutu.\n"Měl neuvěřitelné štěstí, že to přežil," uvedl seržant Dave Dubnyk. "Život mu zachránilo jednak to, že byl natolik opilý, že se nemohl ani hnout, jednak jeho drobná postava."


S vinšem a písničkou po dvacáté sedmé | iDobryDen\nS vinšem a písničkou po dvacáté sedmé\nOstrožská Lhota Společnost 02 / 01 / 2013\nVesele po koledě, po radostném zvěstování narození Spasitele, vyrazila mužská část Háječku v Ostrožské Lhotě. Během dne obešli celou dědinu. Do domů zamířili pouze ke známým. Tak tak zvládáme našich cirka 13 zástavek, říká František Hájek, souborový vedoucí, který přidává: Je to hlavně obchůzka po háječkových, krúžkových děvčicách. Plus nějaké zastávky u příznivců anebo u těch, co nás podporují na různých našich akcích během roku. Vše zčásti v neplánovaném pořadí a s neurčitým časem konce, žertuje Hájek.\nOsmička dospělých mužů přicházela k domům s písničkou a nejmladší Miroslav Páč za všechny pronesl krátké vinšování. Vinšujeme vám šťastné a veselé svátky vánoční, pokoj do domu. Hodně jablek na hůře, hodně lidí v kostele a abyste se dobře měli a chválu pánu Bohu prozpěvovali, popřál Miroslavu Reifovi, zdejšímu knězi, před farním domem.\nZvyk přebírá druhá generace. Chodí se od té doby, co vznikl Háječek, což bylo roku 1985. Soubor vznikl jako uskupení po hodech, kdy se členové hodové chasy nechtěli rozejít a zvolili si cestu udržování tradic. Kromě koledování chodíme pravidelně také na fašank, šlahačku na Velikonoce a samozřejmě na hody, pátrá Hájek v paměti, kde byl začátek této tradice. Sám po koledě chodí od té doby, co si pamatuje. Taťka by řekl, že od té doby, co jsem se naučil chodit, usmívá se a tvrdí, že tak jako on začíná chodit již třetí generace, a pohledem přitom míří na své tři synovce. Nechtělo se nám vstávat. Jediné, co nás nebaví, je, že se mosíme pořád vyzúvat, ujal se slova za kluky Vašek.\nKoledování v Ostožské Lhotě


Emily Rodaová: Tajemná země Rondo – Čaroděj | Dětské knihy Svět dětské fantazie\nNyní jste zde: Úvod → Emily Rodaová: Tajemná země Rondo – Čaroděj\nDruhé pokračování Tajemné země Rondo (první díl měl název Klíč) jsem očekávala celkem napjatě, protože ačkoliv nejsem velký fanoušek sci-fi žánru, tato pohádka pro děti i mládež (řekla bych), mne tenkrát neuvěřitelně vtáhla do děje.\nTady opravdu nejsou nudní drakové, zplihlí jednorožci, podzemní světy a nebeské fantazie… nenašla jsem tady opravdu nic, co bych považovala za nějaký pohádkový kýč.\nZklamání je minimum\nVzpomínám si na první díl, kde se mi trochu příčila ta věčná beznaděj, se kterou hlavní hrdinové překonávali překážky na cestě k cíli. Už už to měli nadosah a tu nějaká zlá síla, často z šuplíku tzv. „lidských nedobrých vlastností“ jim to překazila. Asi v polovině Čaroděje jsem si uvědomila, že to tady chybí… ejhle, neradujte se předčasně, ono se tam nějaké velké zklamání a podfuk také objeví, ale je ho, řekněme na můj vkus, přiměřeně.\nUkňouraný kotlík vede!\nOpět se tu setkáváme se starými hrdiny, Leem a Mimi, kteří přijdou do Ronda, protože se tam děje něco podivného a oba cítí, že je třeba jejich pomoci. Vlastně už jen ten nápad s živým obrázkem na hrací skříňce je úžasný a báječně podněcuje tu pravou pohádkovou fantazii. Tentokrát to ale bude cesta na druhou stranu Ronda, nikoliv ke královnině paláci, ale za daleké lesy a luka, do Bratrušova, kde se to jen hemží svéráznými postavičkami, ostatně stejně jako v samotném městečku. Prase Berta, kachna Freda, Mimi, Leo a Kaštan, vedoucí celé výpravy, se vydají na cestu. Cestou přiberou ještě malý ukňučený kotlík a jeho život mě doslova fascinoval a zaujal i mého syna, prostě ukňouraný kotlík s malými nožičkami – odolejte mu! Popisovat zápletku nebudu, protože bych se patrně sama zapletla, ale je dokonale vymyšlená a ještě lépe popsaná. Čtivá forma vás umožní před sebou vidět strašidelný mračný palác, který se tyčí nad Bratrušovem, posouvá se sem a tam a kdoví, kdo v něm vůbec je, snad ne ta bájná příšera Strinx….? Vidíte, i pohádky mají své báje a opět se dozvíme i něco z historie vzniku Ronda.\nAutorka se zcela jistě parádně bavila, když vymýšlela a zapisovala tento příběh, je psán s takovou obrazotvorností, že tak pestrý a barevný film jako ve své hlavě při četbě, jen tak nikde neuvidíte.\nŘekla bych, že právem získává svět Ronda pozitivní kritiky a ocenění, protože příběh z hrací skříňky, je opravdu skvělým dílem lidské a zejména dětské fantazie.\nLíbí se mi malým dětem?\nZávěrem snad jeden malý poznatek. Ačkoliv je to knížka pro větší děti, asi tak školáky, mimořádně zaujala i mého pětiletého syna. A to je div…kupodivu se mu líbil i ten poněkud strašidelný, ovšem dobrodějný a maličko roztržitý čaroděj na obálce. Přesto, v tomto věku to ještě není ideální čtení, je tu příliš mnoho přemýšlení a dialogů, při kterých si takhle malé děti ještě neumí udržet pozornost. Takže jsem si příběh četla sama, vybírala zajímavé pasáže a ostatní tak nějak „opovídala kolem“. A mělo to úspěch!\nTakže vzhůru za tajemným zmizením čaroděje Binga!\nKnížku Tajemná země Rondo - Čaroděj vydalo nakladatelství Fragment v roce 2010. Vy si ji můžete objednat a v případě zájmu zakoupit zde\n© Renata Petříčková, Svět dětské fantazie 20. 9. 2010


Sekretář Slavoje se opřel do vedení svazu - Kladenský deník\nSekretář Slavoje se opřel do vedení svazu\nKladno - Na čtyři desítky zástupců fotbalových klubů okresních soutěží se deset dní před startem jarních odvet ve středu v Kladně setkaly se členy Výkonného výboru OFS. Další kluby vyslaly své zástupce ve čtvrtek do Slaného.\nPředseda OFS František Běhounek upozornil, že některé oddíly nemají doplněny vklady do soutěží, což by měly urychleně napravit ((Běleč, Buštěhrad, Jedomělice, Sparta Kladno, SK Kladno, Unhošť plus další z okolních okresů. Pochvaloval si účast na kurzu nových trenérů licence (34), méně už na následném doškolení (9).\nProzradil, že za rok 2010 obdržel okresní svaz od ČMFS na mládež 329 000 korun. Jak prý slíbil nejvyšší představitel fotbalu v Česku Ivan Hašek, letos by to mělo být víc.\nBěhounek dále připomněl, že budou prováděny kontroly registračních průkazů, konkrétně fotografie hráče, jež by měla odpovídat skutečné podobě. „Kluby na to měly celou zimu, může se pak stát, že rozhodčí nepřipustí hráče ke hře,“ varoval Běhounek a apeloval na funkcionáře, aby čitelně vyplňovali zápisy o utkání. „Někdy to vypadá, jako by je čmáraly kočky,“ doslova uvedl.\nCo se týče akce Zelený trávník, řekl Běhounek, že loňské žádosti Baníku Švermov a Sparty Dřetovice nebylo vyhověno. Jak to letos dopadne se Slavojem Kladno, je otázka.\nPředseda sportovně – technické komise Josef Havlík připomněl povinnost klubů hlásit STK přípravná utkání, a to i v případě, že je hrají mimo okres. Dále řekl, že laický asistent rozhodčího musí být oblečený do rozlišovacího trika, aby nesplýval s diváky.\nMístopředseda svazu a člen komise rozhodčích Petr Blažej uvedl, že v pravidlech nejsou žádné novinky a dodal, že KR bude nadále obsazovat většinu zápasů okresního přeboru třemi rozhodčími. Asistenty budou nadále mladí, převážně začínající soudci.\nPřítomné vyzval k benevolenci tak, jako tomu bylo na podzim. Zdůraznil, že elitní okresní soutěž Kladenska je nejkvalitnější v kraji a nejen proto si tři soudce zaslouží.\nČlen disciplinární komise Josef Jelínek připomněl, že první zasedání trestního tribunálu se uskuteční ve čtvrtek 24. března v 16 hodin, kdy budou projednány případné žádosti o změnu trestu. Čtvrteční termín i čas budou platit po celé jaro.\nV diskusi zazněla kritika nového sekretáře Slavoje Kladno Františka Červenky, kterému nešlo do hlavy, že svaz už nemá přes dva roky svého sekretáře a jako jediný v zemi vykonává jeho funkci předseda OFS. Dále se zlobil, že žádost Slavoje Kladno v rámci akce Zelený trávník byla odeslána na špatnou adresu.\nPřipomněl i podle jeho názoru nespravedlivě vyřešené kauzy z minulosti. Na závěr svého příspěvku vyzval přítomné, aby na červencové volební valné hromadě pomohly ke změnám ve výkonném výboru a v čele komisí. Navrhl i konkrétní nová jména.\nNa jeho řeč až po schůzce reagoval předseda svazu Běhounek: „Kritizuje nás někdo, kdo před dvěma lety z výkonného výboru bez pozdravu odešel.“\nDo diskuse se zapojil i sekretář Sokola Hrdlív Jaroslav Gaži. Mrzelo ho, že v případě údajného napadení rozhodčího v areálu stadionu bylo uvěřeno začínajícímu soudci, jenž se později prohřešil zásadním přestupkem, a ne dlouholetým funkcionářům.\nHostem setkání byl trenér mládeže krajského svazu Milan Kormaník, který přítomné seznámil se změnami ve struktuře mládežnických soutěží, jež se budou v konečném důsledku dotýkat i krajských, potažmo okresních soutěží.\nDále přítomné seznámil s novými trendy, jež se týkaly zejména přípravy nejmenších fotbalistů, kde se snížením počtu hráčů na hřišti klade větší důraz na herní vytížení nejmenších, kteří tím budou častěji u míče.\nUvedl, že všechny týmy mladších přípravek na Kladensku od KFS zdarma obdrží míče velikosti tři, jež je odborníky doporučovaná.