Veselé příhody s dětmi a vnoučaty - na kolech i bez kol - 3. - Diskusní fórum NaKole.cz\nNaKole.cz > Diskuse > NEcyklo > Veselé příhody s dětmi a vnoučaty - na kolech i bez kol - 3.\nVeselé příhody s dětmi a vnoučaty - na kolech i bez kol - 3.\nVeselíme se dál...\nAhojky, text od me syna. Děťátko, zatím máš pět měsíců a jsi na cestě k…\nAhojky, co je noveho u nas? Dnes teprve jsem novopecenu babičku, jmenuje…\nZ Capartic pochodovali malí caparti a zpívali si. To je samo o sobě…\nTyhle chvíle s dětmi se nedají zapomenout. Představ si - moji kluci,…\nVýborná hra je taky "na miminko" - to si lehneš na zemi, necháš si donést…\nRe: Veselé příhody s dětmi a vnoučaty - na kolech i bez kol - 3.\nDědeček dneska zase provětral stavebnici.\nAkorát máme na ten rozrůstající se vozový park nějak malý byt...\n....žeby důvod poohlídnout se po větším? (ne vozovým parku...;-) )\nZatím je kam expandovat :o)))\nTy Vánoce jsou mor pro dětský režim. Ten starší, ucabrkanej po všemožných jesličkách, zalomil okamžitě. Ta mladší, co se pěkně na vzdoušku vyspinkala v kočárku ještě před chvíli pěla z postýlky: "Banááášku, banááášku, houpi, houpi", což jsem si, snad správně, přeložila jako: Ješíšku, panáčku, já tě budu kolíbati:-))\nMě to čeká zítra a pozítří. Ale už se na to těším :o)))\nJe to k vzteku. Včera chytla bolení v krku matka dětí, tak jsme ji odeslali s paralenem a zázvorem do postele se vypotit.\nNo a dnes vnoci jsem se vzbudila s ostnatým drátem v krku. Odvelela jsem se do nejzazší postele v bytě, abych to neroznášela.\nJenže jakmile se ta havěť ráno vzbudila, tak mě samozřejmě objevila a nakvartýrovala se mi do peřin.\nTeď jsou odesláni do Říčan s tatínkem, dědečkem a krůtou, aby si uklohnili něco k vobědu. Tatínek a dědeček jsou zatím zdrávi. Oni se preventivně léčili barmským rumíčkem.\nJdu se potit a dostat ten drát ven z krku:-))\n....semotamo mrkni na reklamu v TV- tam se to zázrakama na "šmirgl v krku" jen tak hemží(ale na Rum nebyla ani jedna) :-((\nPak je rum ta správná meducína :o)))\nCo projde reklamou, to zpravidla nepomáhá.\nHoupi houpi je ještě dobrý, u nás letos do zblbnutí frčí popěvek "Hajdom, hajdom, tečka kom" ;-)\nMožná by pomohlo když si budete doma zpívat něco jiného :-))\nA má to i pokračování:\nHajdom hajdom tečka kom,\nvezmem dárky a jdem dom.\nJinak jsem ale tu adresu prubla a on ji fakt strýček Gůgl zná :o)))\nA to už je slušnej úlet :-)\nNač kupovat dětem drahé hračky? Náš tříletý vnuk včera "objevil" bublinkovou fólii. Po krátkém "zácviku" starším bratrem se pak půl hodiny(!) intenzivně věnoval praskání bublinek. Nakonec jsem mu musela fólii sebrat a nasměrovat na jiné činnosti. Jinak by "propraskal" celý večer.\nVšak ty jsi se také jistě musela jistě učit, že Barunka (maminka Antonína Zápotockého) měla na hraní jen dvě polínka.\n(Mimochodem, z hlediska rozvoje imaginace je to jistě lepší než dvě barbíny.)\nNějaká podobnost s Barunkou by tu byla. Kromě bublinkové fólie si včera ještě hrál s "prkýnkovou" stavebnicí. Akorát že těch "polínek = prkýnek" je ve stavebnici víc než dvě.\nJeště větší legrace s bublinkovou folii je, když přes ni přejíždíš traktorem nebo buldozerem ;-)\nVčera si mě miláčkové zatáhli k sobě do kopojíčku (to není překlep, tak svůj pokojíček nazývají) a hráli jsme si na vaření. Jeden dělal dort a druhá klohnila něco na pánvi. Pak mě posadili na židličku k malému stolečku a všechno to jídlo jsem musela, samozřejmě imaginárně, sníst. Po jídle mi Franta nabídl imaginární karamelku, na což jsem mu odpověděla, že už bylo sladkého dost a že si ji schovám na později. Strčila jsem si imaginární karamelku jakože do kapsy.\nAsi za hodinu nás volala máma ke skutečné večeři, a když jsme ji dojedli, tak mě Franta vybídl, abych si snědla tu karamelku.\nBabi, no přeci tu, co máš v kapsičce.\nVýborná hra je taky "na miminko" - to si lehneš na zemi, necháš si donést polštář a peřinku (tou Tě musí pochopitelně přikrýt), no a pak usneš - no a miminko se nesmí budit ;-)\nHmmm, někde je chyba v Matrixu.\nU nás si zatím na miminko hraje Mimís a "babiško, ty se o miminko starej"...\nDnes si se mnou hrál mladej na nemocnou. Položil mě do postele a dělal pana doktora se svým dětským lékařským kufříkem. Vyndal stetoskop, přiložil mi ho na hlavu a mudře zamumlal: "Vše v pořádku, ale ještě musíš ležet"\nNormálně by se mi ta hra velice zamlouvala, ale bohužel nejspíš byla vyvolaná tím, že mu mladší ségra o víkendu na horách zle upadla na hlavu a byla i s mámou odvezena houkačkou do ústecké nemocnice. Kluk o tom nemluvil, ale pravděpodobně se s tím potřeboval srovnat po svém.\nNaštěstí se vše v dobré obrátilo. Táta si pro ně dnes do Ústí jel, což byl vlastně důvod, proč jsem staršího vyzvedávala ve školce.\nTakže za mě raději "bujaré" hry než hra na dokrory.\nTy jo, že se mi Mimísové rozbijou, to je moje noční můra...\nZvlášť když ta starší je divoch. A po požití čehokoli sladkého dvojnásobný...\nTak hlavně, že jsi zdravá :o)))\nJá jsem zdravá a ta malá snad taky, i když si myslím, že jedno kontrolní CTčko by to ještě chtělo.\nKlasika, děti na lyžích s přilbičkou. Na kole s přilbičkou samozřejmě. A pak se to rozhodne v noci za tmy samo vylézat z postýlky a trefí se hlavou přímo na neuklizenou dřevěnou hračku.\nJo hračky... :o)))\nMladí jsou s vnukem (už skoro 3 roky) na výletě ve střední Americe.\nOmalovánky jsou vymalované, Sluníčka a Mateřídoušky zná i pozpátku, Dětskou encyklopedii také (a budou tam do začátku března ...\nČím byste takového cvrčka zabavili?\nNějak tomu dotazu nerozumím. Zábavných činností pro takto malé děti je spousta. Nechybí ještě nějaké upřesnění v tvé otázce? Např. čím zabavit malé dítě při jízdě v autě?\nJsou tam na "čundru", přesouvají se z místa na místo pěšky, lodí nebo érem\n"Knížka Encyklopedie pro nejmenší je fakt super, ale po těch téměř dvou týdnech už je přecijen dost okoukaná.\nStejně tak Sluníčko a Mateřídouška, co Petr dostal v letadle.\nVymalováno vše, co šlo.\nHry už známe zpaměti..\nHledala jsem nějaký obchod s knihami, abychom měli něco nového, marně ..."\nMožná je na tak dlouhý poznávací výlet ještě moc malej. Dítě v tomto věku může klidně cestovat, ale pořád potřebuje nějakej řád a svoji postýlku.\nKdyž byly naše děti malé (otec Péti *1981) uváděli pediatři, že děcko do cca 3. let nemá nikam cestovat, alébrž se "popelit" kolem komína (aby vědělo, kde je doma).\nOba starší sourozenci (svorně) tvrdí, že to bylo účelové tvrzení, neboť možností k cestování bylo málo.\nJá s mými dětmi přibližně v podobném věku vyjela v listopadu 1989 na dva roky. Vyjeli jsme do ciziny, ale nejezdili z místa na místo. Vše se podřizovalo dětem a jejich režimu.\nPořád sním o tom, že vnoučata vezmu do Afriky na safari za zvířaty. Jednou to určitě uskutečníme. Zatím jsou na to moc malé. šlo by to tak, že bych našla jeden centrální dobře vybavený kemp třeba někde na Okavangu a z něj bychom vyráželi na jednodenní cesty. Dlouhé celodenní přesuny a spaní pokaždé někde jinde zatím nepřipadají v úvahu.\nTakovéto cesty a jejich program se MUSÍ přizpůsobit věku dítěte. Jestli tam rodiče jeli, aby oni se kochali krásami americké přírody a dítě vzali sebou, protože "ono to nějak vydrží" (s Encyklopedií, Sluníčkem a Mateřídouškou!!!), je to špatně.\nTo jako vážně neumí zabavit vlastní dítě?!?\nJe to "moderní" žena, stará strukturo!\nOno doma je to něco jiného, 500 metrů od bydliště je veškerý servis.\nV Kostarice, Nikaragui, či na Grenadě nic takového není ...\nTak proč tam to dítě tahají? To to nevěděli předem?\nJsou (oba) stejně trhlí. Obávají se, že by mohli "něco" zmeškat\nA přitom nic nezmeškají.\nŽivot je přeci tak dlouhej:-))\nA to dítě chtěli nebo je jen vedlejší produkt?!?\nMožná by jim někdo měl říct, že by také mohli zmeškat, jak to jejich robátko roste...\nJako co tam nic takového není?!?\nCopak k zabavení dítěte něco potřebuje?!?\nJistě, bez hraček apod. je to náročnější, ale na to se snad měla připravit.\nNebo své dítě zná tak dobře, že si myslela, že mu encyklopedie, Sluníčko a Mateřídouška vydrží na pár týdnů?!?\nPoprosil jsem o radu, pomoc. Místo pomoci dostávám "sodu", jako bych byl původcem já.\nDěkuji ti radko, jsi neobyčejně laskavá a já si tvé pomoci vážím!\nNěkde si psal, že máš tři vnoučata.\nOpravdu jsi chtěl radu nebo jsi se jen chtěl pochlubit, v jakých dálavách potomstvo výletuje?!?\nPromiň, ale tvůj dotaz fakt vyznívá jako by rodiče byli mimoni.\nMáme doma 2 leté batole a vím, co je to za fušku ho občas zabavit. A opravdu mě udivuje, že toho rodiče nejsou schopni.\nJe fakt, že se téma skulilo jinam, než si chtěl, ale jak si zasel, tak si sklidil.\nChtěl jsem radu, pomoc.\nKdyž jsi radu neměla (nechtěla ji dát), nemusela´s reagovat. Ale to bys zase nebyla ty, viď.\nAle jakápak soda. Dali se na boj a musí ho dobojovat. Oni se z toho oklepou a dítě taky. Jen musí rodičové pochopit, že místo krás Ohňové země budou s dítětem vystříhávat paňáky.\nTaky dobrý. Dítě to pochopí po svém.\nJen připomenu, že jsou ve střední Americe (směřují do Mexika).\nMohli vědět, že země do kterých jedou, jsou rozvojové, proti ČR zaostalé?\nUž to vědí.\nAha. Tak pardon za popletení destinací.\nTak ať si to užijí a vrátí se v pořádku.\n"Mohli vědět, že země do kterých jedou, jsou rozvojové, proti ČR zaostalé?"\nTu otázku fakt myslíš vážně nebo jsem jen nepostřehla ironii?\nDěkuji i tobě za neradu.\nZřejmě místní mámy a babičky nepochopily, že chci pomoci (mladí o to nežádali, poradí si) řešit situaci, ne to "co se mělo".\nCo už se stalo, stalo se ...\nV dopravních prostředcích: říkadla, pohádky (vyprávěné nebo nahrané např. v telefonu), "povídej, co vidíš", ...\nPři procházce po městě: zastávky u zajímavých objektů a povídat, vymýšlet si příběhy, ...\nProcházky mimo město: hrát "na schovku", na honěnou, zpívání písniček při pochodu, kreslení do písku či hlíny, stavění domečků pro skřítky, sbírání kamínků, šišek, hledání "pokladu", ...\nTěch činností je tolik! Ale musí rodiče taky trochu projevit kreativnost.\n...pak mi (také)nějak uniká smysl tvé otázky- jak jim TY možeš pomoct se zabavením dítěte na dálku? Přece sám víš(nebo ne?), že si musí pomoct sami- je to přece JEJICH potomek...:-O\nUniká-li ti smysl, nechápu, proč reaguješ.\nModerní žena? Nač si pak na takovoudle štrapáci brala dítě? Moderní žena by je nechala dědovi, ať má co dělat- nebo by si ho nepořizovala vůbec! ;-)\n"Miluju" lidi, co dokážou na dálku přes počítač radit druhým, zda si mají nebo nemají pořizovat děti:-))\n....já zase "miluju" lidi, co si pozorně nepřečtou nač odpovídají- to nebyla žádna rada, jen profil "moderní ženy".....;-) (opožděná reakce pro nedostupný PC)\nModerní muži, při nedostuposti PC, nereagují zbytečně opožděne, ale pořizují si děti.\nTo není rada, jen profil "moderního muže".\nKaždé dítě je jiné. Já vždy obdivovala ty příběhy cestovatelů, kdy tahali děti v cyklovozíku třeba šest týdnů. To neumím. Naše vnoučata cyklovozík upřimně nenávidí.\nA že bych jim do něj dala ipoda s pohádkama to zas neusnesu já.\nTož se musíme vzájemně nějak přizpůsobovat. Taky toho teď zrovna moc na kole nenajezdím.\nŽivot není peříčko:-))\nPrávě že každé dítě je jiné.\nA u dítěte 2r předpokládám, že maminka ví, jak ho zabavit.\nTady je od cizích každá rada drahá...\nV nejbližším marketu pobrat letáky a koupit nůžky - chvilku zabere vystřihování jednotlivých komponent, pak se dá do zblbnutí hrát na obchod ;-) Navíc se při "obchodování" dá občas i něco udělat (činnosti, u kterých není třeba moc mozku;-)\nCo já se navařila a přitom zdravila, prodávala, děkovala, zdravila ;-)\nU nás zatím stačí sbírání klacíků a kamínků.\nUž máme na terase slušnou sbírku :o)))\nA během cesty se s takovým klacíkem dá dělat spousty věcí.\nAno. Klacíky, kamínky, šišky a počítání žaludů. Jenže s tím nikam nedojedeš.\nVíš jak je ta Jižní Amerika dlouhá?\nTo je s dětmi v tomto věku na několik let a stejně si z toho budou pamatovat jen to, co dělal táta a co dělala máma.\nAno, sbíráním klacíků a kamínků jsem taky v dětském věku začínal, teď na podzim života jsem přešel ke sbírání gumiček do vlasů - zabavím se tím a nevím, co je dlouhá chvíle :-)\nVíte, jak se opravuje střecha paneláku?\n"Babi, to by musel být dlouhý zebzík, abych po něm vylezl na stcechu toho domu" (šli jsme okolo 13patrového paneláku).\n"A proč bys lezl na tu střechu?"\n"Kdyby potčebovala oplavit."\n"A ty umíš opravit střechu?"\n"Vzal bych si šloubovák, vylezl po zebzíku na tu stcechu, odslouboval bych ji, slezl s ní dolu, polozil bych jí na zem, vzal novou, vylezl naholu, polozil bych jí tam a psislouboval bych jí."\nA je to! 8-)))\nKdyž se na to jde s rozumem, tak jak prosté. Tohle kreativní myšlení evidentně chybělo té firmě co nám opravovala střechu :-)\nCopak, zapomněli s novou vylézt naholu?!?\nPo Matíkovi a Patíkovi (na některé mnohokrát shlédnuté díly už jsem začínala být alergická) je u nás teď v kurzu Máša a medvěd\nTyhle pohádky jsou fakt dost dobrý - vůbec jsem neměla tušení, že něco takového existuje, ale teď na to doma koukáme, i když tu Mimís není.\nDíky za tip :-). Zkusím to uplatnit, až bude mladej važadovat "videjo".\nNevím, kolik je mladýmu, ale tohle snad musí pobavit v každém věku. Aspoň my se u toho doma docela bavíme :o)))\nJe to jak s vlkem a zajícem - na ty se dá také koukat v jakémkoli věku.\nNedávno mu byly tři roky. Teď jsem to s ním zkusila - nejprve vyžadoval traktory, pak se ale na dva díly podíval a že prý zítra zase :-).\nMinulý týden jsem hlídal vnuka. Pořád chtěl pustit pohádku, tak jsem mu vyhověl. https://www.ulozto.cz/!9ZFOLzfTb3W6/snehurka-a-sedm-trpasliku-1937-cz-720x528-tx-avi\nSeděl jako přimražený a koukal na bednu. Vzpomínám, že se mi tahle pohádka taky moc líbila. :-)\nJéééé, super, moc díky, já ji nedávno v televizi propásla.\nTeda doufám, že je to ta kreslená klasika...\nJe to ta klasika. Když už jsem tam byl, tak jsem přidal Tarzana, ale toho ještě neviděl.:-))\nU nás teď jede Mašinka Tomáš. Má to tu výhodu, že kromě videíček jsou k tomu knížky a časopísky. Takže s vnoukem broukem chodí máma do knihovny k panu knihovníkovi, který občas poradí a přihodí do hromádky i nějakou knížku bez mašinek.\nJe to fajn. Kluk se jednak naučil rozdíl mezi koupit v krámě a půjčit v knihovně a druhak si knížek začal nějak víc vážit.\nJj, Mašinka Tomáš u nás frčí také. V knihovně se půjčují knihy, máme puzzle, jednu v dřevěném provedení z Vánočních trhů, pak Ježíšek přinesl nějakou co jezdí houká, sledují se pohádky a teď mám objednanou i hru. Ta ale bude až na hory.\nJá to znám v trochu jiné podobě:\nKdyž si nevíš rady se svým dítětem, dívej se na něj jako na cizí. A každý ví jak vychovávat cizí děti.\nŽijeme sice jako domácnost bez dveří, ale dnes jsme zkontrolovali medvědy v Berouně a mašinky v Lužné. Zdá se, že vše v pořádku a jaro může začít:-))\nEkologická stopa jako prase. :)\nDocela se obávám toho, jak dopadne luženské muzeum jestli fakt na Masaryčce udělají železniční muzeum.\na) v Praze je muzeí a muzeí\nb) žádné z pražských muzeí nenabízí k prohlídce také úžasnou možnost výletu do nekonečných lesů.\nDo lesů ne, ale do džungle (velkoměsta) takřka každé...\nAle no jo pořád:-)), já vím.\nAle dostali jsme vnoučka narychlo bez kola i odrážedla (vozík nesnáší). A tak jsme vyrazili na medvědy a na mašinky a pak na procházku po lesích a protože zatím nezaseto, tak taky po těch minerálech (zkamenělé dřevo).\nMuzeum v Lužné je skvělé pro děti, vše více méně venku, a kdyby nás nevyhodili ve tři odpoledne (což je dle mého soudu v sobotu příliš brzy), tak jsme tam strávili ještě několik hodin. Určitě tam zase jednou budeme muset:-))\nDůležité je, že kluk chřipku nedostal a...klepu na dřevo...ani nedostane:-))\n...používá preventívně (R)Um?\nTaková hodně typická příhoda s děmi, kterých jsou asi plné mimibazary, či jak se to jmenuje:\nRok a půl stará vnučka sebrala u mě na poličce dřevěnou figurku slona, přinesla a hrdě hlásí "šlon". Nadšeně jsem pochválila "ano, to je slon". Pokračovala "túúúú, túúúú". Neméně nadšená odpověď: "Ano, správně, slon troubí túúú, túúú".\nPak otočila figurku vzhůru nohama, píchla slonovi k zadním nohám a důrazně sdělila "pipina". (A potvora malá asi vytušila, že je to něco mimořádného, protože tady moje nadšené "ano, tady má slon pipinu" nenásledovalo, a opakuje to od té doby pořád a každému.)\nŘekl bych, že pro mnoho lidí to bude docela překvapivá informace :-)\n....a proč nenásledovalo "nadšené ano...? Žeby bylo dítě chytřejší jak babička? :-O ;-)\nJeště ty začínej s PROČ?\n....to víš- důchodci se vracejí do dětských let....;-)\nVozový park se nám nečekaně rozšířil\nJe to zkrátka ženská :o)))\nNa půdě včera Mimiš objevila kolečkové brusle.\nAle začátky jsou těžší než si myslela\nTak přesně tímhle způsobem ve středu jela, tedy pokoušela se jet na bruslích jedna asi tak 25 letá, takže tvoje Mimiš má asi tak 20 let náskok :-))\nNo, ona už spíš přemýšlí nad tím, jak na nich skákat. Jezdit se jí zdá příliš složité...\nVšestranný sportovec :)\nJo, zatím chce vyzkoušet všechno. Akorát nemá trpělivost se učit. Bude to s ní trošku boj.\nJeštěže žil kdysi generál Laudon, respektive že o něm někdo složil písničku. Díky té "povídací" pasáži:\njsme dnes zvládli s vnuky (3,5 a 6 let) pěší výšlap z Capartic na vrchol Čerchova a zpět. Většinu cesty kluci vymýšleli, jaká ženská vede tu vojenskou kontrolu a vůbec nemysleli na bolavé nožičky.\nZ Capartic pochodovali malí caparti a zpívali si.\nTo je samo o sobě hezká zpráva.\nA měli jste i třeba "plešatou s křivejma nohama"? My to zpívávali na vodě, bylo to akorát do rytmu pádlování (nebo vylejvání vody) na pramici ;-)\nTak tuhle jsme zrovna nezpívali. Zato jsem zjistila, že hoši "ovládají" nějaké cizí jazyky, které vzdáleně připomínají finštinu či holandštinu. Některá slova jsem ani nebyla schopná po nich zopakovat.\n"Mohl bys nám dát vědět, kdy budeš doma?"\n"Až půjdeme do porodnice, aby se někdo postaral o Péťu ..."\n"A kdy máte termín?"\n"No, doktor říkal, že 6.7., ale zároveň že je to obvykle dřív."\n"Takže na chatu už odjíždět nemám?"\n"Ale jo, jenom kdybys byl doma, až to bude akutní!"\nDéšť je nuda, ale louže umí suprové :o)))\nTyhle chvíle s dětmi se nedají zapomenout.\nPředstav si - moji kluci, dvojčata, asi v tomhle věku. Jdeme celá rodina na procházku po lesní cestě, uprostřed najednou hovno. Kluci se zájmem proti sobě podřepli k tomu hovnu, zkoumali to pohledem, mlčeli, asi po půl minutě Daneček vstal, pronesl nahlas "hovno", načež vstal i Míša a rodina pokračovala v procházce.\nJojo, kluci jsou chytrý po mně :-)\nTo jsem blázen... ještě ani ne dvouletá vnučka si hraje a pořád si do toho něco švitoří.\nMimo jiné v té záplavě slov zaznělo "Nenene, pane žediteli."\nOd včerejška jsou na mě tři :o)))\nMars nebo Venuše?\nTak si ho užij, miláčka malinkýho.\nSakra, to ti zas přibyde kilometrů s kindervágnem:-))\nJj, strašně rychle se zapomene, jak ti broučkové byli malinkatý.\nVeselit se bude tatínek - právě jsem zjistila, co že to kluci dělají venku za keřem. Na vrcholku hromady jemného písku (určeného na zasypání výkopu) stálo synátorovo kolo. Stálo samo, neb mělo zadní kolo zahrabané do písku po horní ráfek. Synátor právě nasedal, že "hele jak to odpálím a sjedu to". Sjel bokem do písku, kolo zůstalo stát. Zavelela jsem vyhrabat a odnesla ho dom s tím, že dokud ho tatínek neodpískuje, má kolo zaracha.\nNemáte někdo dobrý tip, jak snadno dostat jemný píseček ze zadní brzdy, zadní osy, zadní kazety, zadní přehazovačky a zadní části řetětu (ve vzorku pneumatiky ho dokážu nechat)??? ;-)\nKoupit nové kolo :o)))\nDocela by mě zajímalo, jak dlouho jim trvalo, to kolo zahrabat. To muselo dát docela práci. Ale chápu, že to asi tatínka zajímat nebude :o)))\nVoda, normální hadice na vodovod a delší dobu vystříkávat slabším proudem.\nDobrý je také zahradní postřikovač rostlin na 5 litrů. Naplnit vlažnou vodou s kapkou saponátu, natlakovat a stříkat a stříkat :-)\nZahradní postřikovač používám jako cestovní očišťovadlo horáka, když je bláto, dobře to funguje, a se 4 litry dost dobře umeju kolo.\nHOši dnes odpoledne společně vyčistili a promazali kolo. Neuhádnete, co dělal synátor, když jsem ho večer volala domů... Jojo, vyjížděl na výše uvedenou hromadu písku, aby ji vzápětí sjížděl:oD Prý se ale písek do kola URČITĚ nedostal, když ho přece nezahrabávali, ale jenom projížděli... Mimochodem jiný kamarád drtil tu hromadu na takové té skládací koloběžce s minikolečkama;-))) Je krásný ten dětský svět... Já onehdy cítila takové výčitky vůči bruslím, když jsem se vracela 4 km v bouřce...\nChlapský cyklovýlet. Já, syn, vnuk(4). Vedro. Během jízdy se synem řešíme možnost zastávky v hospodě Na Kopečku a pivní nabídku. Vnuk zřejmě pozorně naslouchá.\nVnuk: Dědo, chceš si užít alkohol?\nJá: Matýsku, já si chci užít tebe.\nVnuk: Tati, chceš si užít mně nebo alkohol?\nDnes s vnoučaty na hřišti:\nDěti se rozhodly hrát si na školkový výlet po Praze. No jo, reakce na nový školní rok.\nTakže jely na výlet vlakem (houpačka), kde se ztratila paní učitelka (kaštan). Nikdo se po ní nesháněl.\nV tramvaji (houpací kůň na pružině) se ztratily děti (žaludy). Bylo vyhlášeno pátrání. Přijeli záchranáři (po skluzavce pušteny kamínky). Děti nalezeny. Vnouček zavelel, že se jde k dědovi na návštěvu. Zamířil k plotu, za kterým rostla dýně. Ukázal na ni prstem a pravil: "Děda je doma! Kouká na televizi."\nKdyž jsem to před chvíli vykládala dědovi, tak se urazil, že on teda není žádná dýně:-))\nJe vidět, že děti ovládají železničářský slang, když paní učitelka je kaštan.\nTak to jsem ani já nevěděla:-))\nModřanskâ, sobota odpoledne.\nČas kdy vyjíždějí ONY.\nTy dlouhonohé, štíhlé.\n"Kam jedem, dědo? "\n"Do Prahy, kluku".\nJe to jak v pohádce, jedem podél Vltavy, krása...\n"Dědo, kam jedem?"\n"Do, Prahy, kluku"\n"Dědo, mám přehodit? "\nDědo, furt jen dědo.\n"Kluku, když mi něco chceš, cinkni na zvonek, nemusiš vsude řvat "dědo" .\nMaji tak dlouhe nohy, nebo je to jen klam zpusobeny tema bruslema?\nOtazek mnoho. "Dědo, kam dál" .\nKluku, to kdybych věděl...\na) je to způsobeno těma bruslema\nb) můj kamarád tenhle týden slavil padesátiny, tak jsem mu vysvětloval, že je to fajn, že se mu opět rozšířil okruh hezkých ženských. Nakonec bude každá "sau šíne fró", jak říkával dědeček. (so schöne frau)\nTo je nehezké, skoro jako razil Marian:\n"není škaredých žen, jen málo pijeme" :-)\nZa oslovení dědo se nestyď. Přeci kluk nebude na tebe cinkat jak na služebnou:-))\nSere mě :-)\nAle jen tak malinko, tak, že to ani nebolí, vlastně vůbec to nebolí, naopak.\nSmutnější by bylo, kdyby kluk na takovou trosku řval "tâto"\nDětské víkendové hlášky:\nDěti, tahle houba se jmenuje klouzek, je jedlá a dobrá a můžete ji sbírat.\nJéé, našel jsem Kalouska!\nCo je to za sýr?\nTo je feta.\nAha. Mně ta bufeta moc nechutná.\nMáte-li děti nebo vnoučata v Praze a okolí, jděte tam. My tam byli minulý týden v sobotu se čtyřletým a dvouapůlletou šest hodin a nenudili se.\nMuzeum, které pochopilo, že v dnešní době se s vycpaným vypelichaným vlkem neuživí.\nBez husičky to na Martina prostě nejde\nMy byli s dětma včera na Martinském posvícení v Archeoparku v Liboci. Vnouček se ptal Martina v kostýmu s pláštěm, proč se tomu říká posvícení, zda se u toho svítí.\nJenže Martin, zdálo se mi, byl již trochu "posvěcen" svařákem, tak pouze děl: "Jo, synku, to bych taky rád věděl?"\nTen Archeopark je takový zvláštní. Sice tam cosi vybudovali, ale pár let už tam nic nepřibývá a blbý je, že je otevřen jen při pár akcích ročně.\nNějak jsem nepochopila smysl tohoto zařízení.\nProstě si tam dospělí hrají. Zas proč ne, lepší než aby zlobili.\nPravdou ovšem je, že Martina museli z koně (hnědáka) násilím sundat, aby tu droboť nepošlapal:-))\nNebylo cílem získat nějaké dotační peníze? To by pak dávalo smysl.\nDomnívám se, že z hlediska dotací bude zrovna tento projekt živořit hluboko pod průměrem. Zcela určitě ho pobijou sprotovní (zejména fotbalové) svazy a jednoznačně také obskurní politické strany, které již dávno nežijí ze stranických příspěvků a známek ale ze státnívh dotací:-))\nTo bych neřekla - tohle jsou jejich stránkyhttp://www.archaia.cz/liboc/liboc.htm\nTady je i pár fotek http://www.kudyznudy.cz/aktivity-a-akce...\nPopis čtenáře nadchne, ale realita poněkud odradí. Bohužel třeba roční přehled akcí nikde nenajdeš.\nTo je asi věc vkusu. Osobně, kdybych v tuto chvíli měla děti v příhodném věku, tak bych třeba zkusila ty jejich archeologické příměstské tábory. Malej Franta je už teď, jako ostatně snad každý kluk, zamilovanej do zkamenělin a archeologických vykopávek, takže u Tigra kupujeme ty jejich preparáty dinosaurů v sádře, které si dokáže hodiny a hodiny vyšťourávat:-))\nProstě, jak kdo chce.\nNo, nechci ti brát iluze, ale mám pocit, že tábor už je poněkud pasé...\nTýdny experimentální archeologie také asi příliš nefungují\nJediné, co by mohlo snad ještě fungovat, jsou ty kurzy, ale moc bych na to nesázela http://www.archaia.cz/liboc/lib_kurz.htm#kurzy\nPoněkud "mrtvě" působí i stránky provozovatele Archaia http://www.archaia.cz/\nA nové stránky na které je tam odkaz, je jen "nepopsaný list"...\nAle je docela škoda, že to nežije. Myšlenka je určitě zajímavá.\nIluze mi nebereš. Pořád pořádají věci pro děti, i když už na ně neberou ani korunu dotací.\nFurt lepší než prohlásit své děti před světem za duševně nemocné a veřejně propírat jejich diagnozu. Za dotace!\nVšak se jen podívej kolem sebe, co někteří otcové dokáži kvůli dotacím udělat svým synům.\nA to jsou přesně ti, co ohněm spravedlivých a s plamenným srdcem bojují proti pár obskurním neziskovkám, které z dotací vydolují na činnost svých krásných 15 000 ročně:-))\nTentokrát bez dětí, ale o dětech. Vyrobily jsme adventní kalendář s tetou Týnou. Já šila pytlíčky, ona plnila. Na zítra nám zbyly ještě 2x2 pytlíčky na poslední dny.\nAle prokecaly jsme u toho celej večer a vyžahly láhev Bordeaux z dědova archívu:-))\nSníh máme letos odškrtnutý. Za mě už může přijít jaro!\nA to zas NE! Já v týdnu koupila v lidlu podprdelníky https://www.lidl-shop.cz/CRIVIT-Kluzak-na-snih... , zkoušeli jsme je včera, jedou jak blázen. A podle obrázku se dají zaháknout za sebe, takže si můžou rozbít hubu dva naráz;-). A potřebujeme otestovat, jak dlouho v naší péči vydrží, takže klidně ať sněží...\nNa ty jsem také koukala, ale máme ještě ty klasické plastové.\nNavíc mě ta možnost zaháknutí zatím odradila. Ne, nechci na kopci řešit, kdo bude mašinka a kdo vagonek a pod kopcem rozmotávat klubko nohou a rukou :o)))\nJá sice na dnešek boby připravila, ale pro změnu lilo jak z konve. Přesto jsme vyrazili v pláštěnkách pro chvojí na adventní věnec. A potěšilo mě, že jsme vyrobili věnec dokonale minimalistický s tím, že všechny ty pozlátka necháme strace - zlodějce. Dokonce mi prošlo i to, že jsem zapomněla zakoupit nové svíčky. Stejně to vyschne a v půlce adventu to budu znovu přeplejtat:-))\nMě se na nich právě proti těm tvrdým plastákům líbí to, že se dají srolovat nebo obmotat na bágl, a tedy brát bez větších omezení na libovolný výlet. A to nejen s dětmi. Už se těším, až je vezmeme na slunovrat na Kleť, abychom dolů nemuseli jet po zádeli jako vloni;-) Taková sjezdovka, jestli bude sníh, to bude výzva :-D\nNo jo. Už to začalo najíždět. Dvě dětské postýlky dnes zabydleny. Do Ježíška se rozrosteme na třináct.\nZítra musíme stihnout rozsvěcení světel na Karlově mostě. Věděli jste, že na Karlově mostě rozsvěcí lampy pan lampář ručně?\nTo mě připomnělo víkend v Vratislavi. I tam ,na Tumském ostrově, rozsvěcí lampář ručně. Byli jsme tam na prohlídce organizované městským info centrem - prohlídka je mimochodem zdarma - průvodkyně nám krom historie Tumského ostrova převyprávěla i historii osvětlení ve Vratislavi. Pak přijel lampář a při svém obíhání těch asi 120 světel rozhodně nechtěl spolupracovat s nějakými turisty, myslím, že ani nepozdravil, natož že by něco sám řekl.\nKdyž je někde zmínka o lampářích, tak vždycky jenom o rozsvěcování, ale nikdy nikde ani zmínka o zhášení :-)\nA to zase ne. Zrovna nedávno mě to zaujalo v nějakém článku. Už nevím, o čem to bylo, ale kdosi se vracel domů, když lampář zhasínal světla :o)))\nTak lampář z Karlova mostu je velmi komunikativní. Táhla se za ním hromada děcek, se všemi si povídal a nechal děti rozsvěcet. A protože je postavy skutečně impozantní, davy turistů se před ním rozestupovaly.\nDarovala jsem asi před měsícem vnoučkovi takový sranda raketoplánek s mrňavým solárkem, který po nasvícení raketoplánek oživí. Taková titěrná hračka od Tigra za pár korun.\nKdybych věděla, co způsobím:-))\nVnouček je zcela pohlcen zkoumáním vesmíru. Ve školce vysvětluje paní učitelce gravitaci, pamatuje si všechna jména raketoplánů, odříkává jména planet podle vzdálenosti od Slunce (babi přeci Pluto už není planeta), když popletu jména kosmonautů, kteří přistáli na Měsíci, jsem okamžitě opravena.\nDnes nám černá díra schlamstla po koupání pyžamo.\nMyslela jsem si, že na knížky pro děti od Lucy a Stephena Hawkingových máme ještě několik let času.\nMrška malá věděla kde v knihovně jsou a už máme rozečteno.\nA k narozkám nakonec dostane modrou nebo červenou kombinézu pod skafandr?!?\nTaky mohla, mrška malá, vědět kde máte v knihovně Petr, Ida a miminko. To pak jsou mnohem zajímavější debaty.\nTo mohla. Naštěstí jsme mrsku odtáhli na sníh a dnes mrska ujela na běžkách 14 km, což myslím je na 4,5 roku celkem dobrý výkon. Krásne slunecno, děcko ani jednou nezazlobilo a na raketoplány nevzpomnelo:-))\nTo jsem na běžkách odjel za celý život.\nTohle je vlastně o mě:\nIvan Mládek, Ve Špindlerově mlýně\nDovolím si malou reklamu pro kluky (a taky holky) v každém věku. Když se zkazí počasí, navštivte Jiřetín pod Bukovou a jděte na exkurzi do továrny Detoa. Uvidíte parádní věci, jak se dělají dřevěné hračky a pak si velcí i malí kluci mohou pohrát v místní dílně a vyrobit, co jim libo.\nMy tedy furt ještě jedem v kosmickém výzkumu:-))\nUčíme se šlapat na kole a kdo jiný to ukáže než mami.\nByla jsem docela ráda, že to nebylo žádáno po mě - na to 12" kolo bych se asi neposkládala :o)))\nA zde ještě odpověď pro PepikW z tématu o navyšování limitu rychlosti pro elektrokola (nechci to tam řešit, patří to spíše sem).\nJak bude v reálu vypadat space vehicle poháněnej solným roztokem uvidíme, až ho po předání společně sestavíme. Je to stavebnice DIY.\nA protože pět let je půlkulaté výročí, povedlo se mi ještě vydyndat pro vnoučka pěknou obálku a vložit do ni pro obě vnoučata lístky na loď tajemství.\nSice bych raději něco z mysu Canaveral, ale stejně, myslím, že obálka se známkou bude docela dobře pasovat i do sbírky známek a obálek, kterou jeho tatínek podědil po dědečkovi.\nMůžeš prosím vysvětlit o co se s obálkou a lístky na loď tajemství jedná?\nJo, teď už můžu. Slavili jsme dnes vnukovu první pětiletku a protože je momentálně zamilovaný do vesmíru, tak dostal vesmírné vozítko poháněné slanou vodou. Přišlo mi, že dát mu rovnou auto na baterku je nesmysl, ať se nejdřív trochu přiučí té elektrolýze.\nOstatně, věděli jste, že to dnes už pohání i skutečná auta? I když trochu pochybuji, že jde skutečně o roztok NaCl, tak pokud se ty děti budou o tohle zajímat a učit, tak by to mohla být cesta:-))\nJo, a obálka s lístky?\nObálka s kosmonauty právě kvůli tomu vesmíru. Lístky na Loď tajemství na představení Šťastný princ (Oscar Wild) proto, že nejen vědou živo je dítě:-))\nPlus máš za toho Šťastného prince.\nJinak doporučuji, až ho budeš chtít vzdělávat ve věcech okolo lidského těla, tak s ním navštívit drážďanské Muzeum hygieny. Má to tenhle debilní název, takže spousta lidí neví, jaká se tam skrývá skvělá expozice, kde najdeš všechno od početí až do smrti.\nDěkuji za inspiraci, té není nikdy dost.\nNo a navíc se nám letos totálně rozložila naše potulná herecká společnost. Kostymérka si dovolila odjet na vodu a herci posedávali pod švestkou, ochkali a achkali, že je moc vedro.\nA to přitom byl letos docela studený máj (v stodole ráj):-))\nTak, přiznám se, že jsme konečně po několika pokusech to blbý lunární vozítko na slanou vodu konečně rozjeli.\nTy spousty malinkatých kousíčku, z kterých se to skládá, mi pily krev. A to jsme vždy museli čekat, než malá čečetka, která nám ty kousíčky vždy roznesla po celém domě, půjde odpoledne spát.\nAle jezdí to. Sice se baterka vybíjí poměrně rychle, ale zas čínští inženýři do toho vrazili dostatek náhradních elektrod a slaná voda taky nedochází.\nUšila jsem si na sebe bič, ale dobře mi tak.\nHlavně, že jsme zvítězili:-))\nOd pátku se veselím s tímhle long vehiclem nebo s korábem. Nikdy bych nevěřila, jak příšerně z toho můžou bolet ramena a svaly kolem dokola v oblasti žeber. Poslední dvě noci jsem dala jen s brufenem.\nUjet na kole 100 km je sranda proti 2hodinové procházce s tímhle plně naložným povozem.\nAle stejně jsou ty mrňata radost :o)))\nDnes náš první vnuk přišel o svůj první mléčný zub. Je na to patřičně hrdý a cení chrup, kudy chodí, pizizubka malej.\nA já jen přemýšlím, kdy se ten čas zastaví, kdy přestane tak strašně utíkat...\nDyť se nedávno narodil...\nHlavně jestli zoubek nezapomněl poslat zoubkové víle :o)))\nAť si ho schová.\nMůže ho příležitostně hodit babče do polívky a udržet rodinnou tradici ...\nPo roce opět v Mirákulu.\nCelý den jsme se veselili na prolejzačkách, trampolínách apod. a celou noc se evidentně budu radovat z bolavých kyčlí a nohou...\nAle hlavně že mrňata byla víc než spokojená :o)))\nRaduju se s vnoučaty už od soboty sama na Lipnici. Jsou to miláčkové, poslouchají, koukají, pochodují a jsou to zlatíčka. Hlavně musí být furt program.\nAž na to, že dnes kolem půl osmé jsem měla pocit, že spáchám dvojnásobnou rodinnou vraždu. Naštěstí v osm to zalomily v podstatě rovnou ze stoje do lehu:-))\nNovomanželé mají po obřadu za úkol nafotit unylé umělecké fotky.\nV tom jim do toho vlítne naše šmírácké dítě.\nNovomanželka je ráda. Chechtá se jak za svobodna.\nA tak skončilo jedno důležité životní fotografování:-))\nKonec konců stejně by uměleckou fotku kazila ta hromádka čehosi na okraji trávníku, auta, barák.\nNo, rozhodli se prý, že ta fotka s ušmudlaným cizím šmíráckým děckem bude nejlepší.\nA tak se ta fotka dostala do jejich i našeho archivu:-))\nMěli jsme přes víkend vnoučata u nás. V sobotu jsme byli v divadýlku a v neděli jsme vyhráli v loterii a měli jsme zavézt pětiletku na turnaj do Plzně. Rodiče ho přihlásili na rugby.\nPřijeli jsme jen tak tak. První dva zápasy byly pro našeho klacka naprosté fiasko. V prvním zápase po úvodním hvizdu si dítě dřeplo na kolena a zkoumalo umělou trávu, na které se hrálo. Než to vyzkoumalo, bylo po zápase. Nenechalo se vyrušit až do konce. V druhém zápase dítě zkoumalo tkaničku na svých trenýrkách a trénovalo kličku. Nenechalo se vyrušit až do konce zápasu.\nOpravdu jsem nechápala jejich trenéra, proč tu naši lemru staví a nevyhodí.\nVe třetím zápase konečně pětiletka pochopil, že je na turnaji a zapojil se do hry. Díky své tělesné konstrukci, faktu, že je minimálně o půl hlavy vyšší a o pět kilo těžší než všichni protihráči, s přehledem vybojoval každý míč pro své mužstvo, pak nahrál a nechal spoluhráče položit pětku.\nKonečně jsem pochopila, proč si ho staví do základní sestavy.\nPak ještě navrch odpoledne ušel deset kilometrů v Brdech na Padrťské rybníky. Ostatně, byl odpočatej, však dva zápasy v podstatě vůbec nehrál:-))\nČas předvánoční, brrr:-((\nBabička, jako vždy, dostala prázdné pytlíčky, aby je naplnila adventním kalendářem (babička látkové pytlíčky ušila již před pár lety, pytlíčky se uchovávají každoročně, obsah každoročně mizí)\nDva sourozenci, pytlíčků hafo. Čím je babi naplní letos?\nNechci do toho cpát jen nějaké čokoládky či bonbonky.\nLetos jsem zakoupila Alšův vystřihovací betlém, polystyrén, tempery, napínáčky, barevný papír, špejle a párátka.\nZ polystyrénu jsem vyrobila základnu pro betlém a pro oblohu, nabarvila temperama, spojila špejlema. Nevejde se to do pytlíčků, takže základnu přinese mimo jiné dobrůtky Mikuláš.\nDo pytlíčku pak dostanou děti každý den jednu či dvě betlémové postavičky, na hrubo vystřižené, jinak precizně ořezané tak, aby šly z podkladu vytlačit. Děti si je mohou den po dni do polystyrénového podkladu přidělávat napínáčky.\nVýsledkem by nakonec na Štědrý den měl být kompletní Alšův Betlém.\nTakže teď stříhám, řežu, počítám špejle a špendlíky... a nadávám si, zda tohle mám vůbec zapotřebí:-))\njo, naše holky tak dlouho chtěly Lego advenťák, až zavedly tradici.\nRodiče koupí lego, naporcují, rozdĚlí návod na stránky, vytisknou a holky skládají.\nHádej co asi teď dělám?-> jo, pytlíkuju.\nOvšem Alšův betlém je hezčí...\nA u nás letos volbu lego vs kosmetický adventní kalendář vyhrál ten kosmetický... Teda jen u dcery, syn na dotaz, jestli chce koupit taky, že maj i klučičí, pohdravě odvětil, že jsou tam jenom věci na mytí, a to teda fakt nechce :-D. Takže v práci shromazďuju jedenkrát pytlíčky a náplň do nich...\nA jinak už jsem v letáku viděla ze zvířecích adventních kalendářů i verzi pro hlodavce... Rybičkám teda advenťák dělat nebudu, v rámci adventu jim vyčistím filtr a doleju vodu, a můžou při tom koukat na pohádky a věnec ;-)\nZjišťuju, že sestavit Alšův Betlém tak, aby si ho děti mohly sestavovat postupně samy od Mikuláše až po Štědrý den, a přitom ještě vyvíjely i nějakou vlastní tvůrčí činnost, je skoro jako sestavit lego technik:-))\nAlšovy postavičky jsou tak členité, že mám co dělat, abych je vykrájela správně. Nejdřív je nahrubo vystřihnu z podložky, pak je po obrysech vykrajuju zalamovacím nožíkem. Než jsem se naučila, jak to dělat, aby mi postavičky rovnou z podložky nevypadly, pokazila jsem hejno Alšových husí:-))\nNaštěstí v Betlému je ještě celé stádo Alšových oveček:-))\nDěti pak budou mít za úkol postavičky, domečky, jesličky, zvířátka... vytlačit z podložky, na spodní hranu nalepit plochou špachtličku (to umí) a postavičku přidělat k polystyrénové podložce špendlíkem, aby bylo možno Betlém přestavovat, případně po Vánocích zase rozdělat a schovat do skříně.\nNu a nyní právě došlo ke krizi. Postoupila jsem k Ježíškově maštali a zjistila, že malíř ji umí krásně vyšvyhnout dvourozměrně, ale pokud ji chci instalovat do prostoru, musím ji přidat třetí rozměr. Takže maštálku podlepím dvojkou polystyrénem. Jenže krájet Alšovy kudrlinky z polystyrénu perořízkem nevypadá moc hezky. Vzpomněla jsem na tátu (dej mu pánbů nebe) a zjistila, že potřebuju odporový drát.\nJdu sestrojovat odporový krájecí drát:-))\nTedy klobouk dolů, ty se fakt vyblbneš :o)))\nVidíš, táto? Dostal´s mínus:-))\nAle nic si z toho nedělej, tomu bys nerozuměl.\nJestli ono to spíš nebude za to "vyšvyhnout".\nTátu bych do toho netahala... :o)))\nOde mě ten mínus není!\nNo to jsem teda pěknej blbec:-((\nSice bych teď klidně mohla tvrdit, že za to může můj tlustý palec nebo moje příliš sofistikovaná technika, ale zdá se mi, že bych byla za blbce ještě většího:-))\nSypu popel, promiňte, musím si na tu gramatiku dát větší pozor.\nNuže, věc si stojí následovně:\nMikuláš, kromě nadité punčochy, přinese také základ pro adventní Betlém. Šedivé papírky zastrčené do podložky naznačují, kam patří figurky. Figurky i šedivé papírky jsou nadepsány čísly. Děti již čísla znají, tak by se v tom měly vyznat (foto č.1)\nDalší dny pak přinesou jednotlivé pytlíčky s figurkami. Figurek mi zůstalo hafo, Aleš byl velmi plodný, takže maminka nebo tatínek může dle situace dětem figurku na vystřižení přidat, eventuálně můžou rodiče přidat čokoládku z přiloženého pytlíku, když tedy byly děti v daném dnu hodné (foto č. 2)\nVýsledkem celého procesu by ideálně na Štědrý den měl být sestavený celý Alšův betlémek, který by měl mít podobu přibližně jako na obrázku č. 3.\nJsem ustříhaná, umalovaná, uřezaná, ulepená a vůbec....jdu si otevřít Svijany:-))\nTak ať tě děti nezklamou :o)))\nTak tohle je perfektní nápad! :-)\nVčera jsme se s Ane cestou z jižních Čech stavěli nakoupit v táborském Kauflandu, obchod velkej jak kráva, tam bych i zabloudil... a kupovali jsme i kapsičky pro naši zmlsanou kočku, a v tom oddělení měli za dvě stovky ADVENTNÍ KALENDÁŘE PRO KOČKY!!! (měli i pro psy). Já na to koukal jak vidlák :-)))\nVlastně mě to nepřekvapuje. Je to jen další krok od kočka, která je v domě proto aby chytala myši, přes krmení koček zbytky od oběda, později kupování speciální stravy. Logicky muselo následovat něco takového. Další krok budou speciální poznávací zájezdy pro kočky a jejich eventuelní lidský doprovod.\nTak, cestovka pro plyšáky už existuje.\nVzhledem k tomu kde dělám, se plyšáci mých dcer proletěli v letadle:-)\nCo by člověk neudělal pro své dítě...\nVčera ráno jsem psal s nadsázkou o cestovkách pro zvířata a ejhle, teď jsem narazil na lázně, pekárnu a masáže pro psy.\nPo té, co jsem dcerunkám kdysi takhle pytlíčkovala Mikuláše a byl to vždycky děs běs, udělala jsem radikální opatření. Ze staré ruské vlajky jsem ušila dvě velké mikulášské punčochy. Fakt velké, vejde se toho do nich opravdu hodně. Mikuláš je vždycky naplní a po Mikuláši se mi zase pěkně vrátí zpět. Teď je plním vnoučatům - jo, ruské vlajky bývávaly z pevného materiálu :o)))\nA jak poznám, která patří které?!? Jedna má na punčoše nesmazatelný obrys srpu a kladiva :o)))\nSladkostem v punčoše se snažím vyhýbat, takže letos dostanou těstoviny s tlapkovou patrolou, trika s tlapkovou, haloweenské těstoviny, vodovky se Zimním královstvím a s Bleskem, "kouzelné" fixy, nějaké to ovoce a místo zbude i na čokoládu a nějaké to lízátko.\nJá tomu samozřejmě nerozumím, malé děti nemám, ale jestli tlapková patrola není stejný jed pro duši jako sladkosti pro tělo.\nTy jsi jako dítě neměl své oblíbené hrdiny?!?\nJá jo, naše dcerunky také. A pak s nimi také chtěly mít tričko, penál apod. V tomhle směru jsou ta mrňata naprosto normální.\nUž kolem nás prošlo prasátko Peppa, krtek (ten teď frčí u nejmladšího), Arlo a špunt a možná ještě něco dalšího.\nZ mého pohledu jsou Blesk Mc Queen nebo tlapková patrola ještě docela pohodové postavičky. Dá se koukat i na ty pohádky s nimi.\nA proč jim neudělat radost s tričkem, když vím, že ho bude chtít nosit a bude z něj mít radost mnohem větší než z nějaké čokolády.\nV tom možná bude problém. Neměl. Až někdy na počátku puberty Roalda Amundsena. A s tím tričko nějak nebylo.\nA ani si nějak nepamatuju, že by moje děti po něčem takovém toužily. Vlastně ano, bavil je Star Trek, ale to zase bylo až někdy na druhém stupni ZŠ, tak to se obešlo bez nakupování triček a těstovin.\nTakže tím jsem fakt nepolíbený, jen ze všech stran slyším, jak babičky shánějí tlapkovou patrolu.\nAle je pravda, že to těm dětem usnadní život v dětském kolektivu, když mají to samé jako ty ostatní a mají si s vrstevníky o čem povídat.\nCopak s vrstevniky, to je sranda, ale ja si musela doplnit vzdelani o co jde a pravidelne jsem zkousena, zda si pamatujo jmena vsech sesti pejsku. Ne, nepamatuji...\nTed mam jeste mezeru s pohadkou Ledove kralovstvi.\nTak to jsem ještě nepolíbenější. Ani žádné takové babičky kolem sebe nemám, tak jsem dlooouho přemýšlela, zda jsou "těstoviny s tlapkovou patrolou" nějaký kuchařský recept... a jaký má smysl to dávat dětem do punčochy. Že by mohlo jít o nějaké "oblíbené hrdiny", to by mě fakt nenapadlo ani ve snu.\nChceš říct, že ani u vás jste neměli/nemáte žádné oblíbené hrdiny?!?\nJá ti nevím. Asi to šlo mimo mě. Když jsem měla děti malé, tak většinu jejich oblečení jsem šila nebo pletla já a hrdiny jsem tam fakt nenašívala.\nA teď s vnučkou na to zatím taky nedošlo. Možná proto, že ani já ani dcera nemáme televizi. (Teda dcera už asi jo, prý ji vyvdala. :-)\nTaké jsem dcerunkám šila a pak jsem na oblečení dávala obtisky - prodávaly se takové tenké nažehlovací, takže nebyl problém udělat zástěrku se šmoulou nebo včelkou Májou.\nKdyž přišlo období Barbín, tak zase byly nějaké sešity a sbírali jsme do nich samolepky.\nDnes to také není vysloveně o televizi - jsou časopisy, knížky, omalovánky, samolepky... A pak školka :o)))\nAle to už jsme dost odbočili od původního tématu.\nTěstoviny s tlapkovou patrolou jako recept!\nTo mě fakt pobavila ta představa špaget s malými chlupáčky.\nA až pojedou děti na výlet, uděláme jim štěkanátky z tlapkové patroly.\nA po návratu k večeři psíčkovou :o)))\nNo, já si hlavně pod pojmem "tlapková patrola" nepředstavila žádné chlupáčky, ale spíš nějakou ručně hňácanou specialitu.\nKdyž tohle slovní spojení slyšíš poprvé a vůbec netušíš, která bije, tak ty asociace holt jsou jiné.\nJako tip na Vánoční dárek jsem dostal toto:\nPro někoho koho nemáte rádi...\nIdeálně pokud má dotyčný malé, tak dát to jaké dárek tomu dítěti (rodiče to pak nebudou moct zabavit a dítě to bude samo neustále spouštět znovu a znovu)...\nA pokud možno dodat s 20 náhradními baterkami...\nUmí to TOP 15 alzáckých hlášek, v čele s "Pozemšťaneeeee!!!".\nAsi teď budu zatracena, ale všechna naše mrňata na hlas alzáka v televzi reagovala kolem půl roku/roku velmi pozitivně - nějak jim to zkrátka zní.\nKdyby byl tenhle k dostání před 4 lety, tak ho máme doma :o)))\nProč zatracena. To je právě ideální dárek pro vnoučata. Samozřejmě s podmínkou, že si to vezmou domů. :)\nZvukové hračky zůstávají u nás - mě to nevadí.\nNaopak, aspoň vím, že je dítě živé a zdravé, když jsem v jiné části bytu :o)))\nVis co je horsi nez barak plny kricicich deti? Barak plny deti, ktere jsou potichu\nPrávě jsem se vrátila z rodičáku (dobře, před pár hodinami). Čtvrtletní písemku z českého jazyka jsem neustála a rovnou ve třídě jsem se nahlas rozesmála:\nNěco jsem hledala v PC a našla jsem fotky z léta.\nDěti, to je zkrátka radost :o)))\nJe vidět podlaha? Je.\nDětským světem vládnou pohádkové postavy a u holčiček momentálně vyhrává Elsa 2 (u nás pak ještě Tlapková patrola).\n"Obávala" jsem se, kdy ta chvíle nastane a právě nastala - "babičko, nutně potřebuju ušít šaty Elsy, protože Michalka už je má a tak chce být pořád jen Elsa... A musí být modré a musí mít dlóoohou vlečku."\nA tak babička sedla a ušila.\nTeď prý Elsa ještě potřebuje trůn, ale tak aby vypadal jako ledový - to je na řadě dnes.\nA pak prý ještě Elsa měla bílé šaty... - no, asi se příští týden nudit nebudu :o)))\nAle sluší jí to, babičko :-)))\nJá teda vůbec nevím, kdo to ta Elsa je, ale co vím, že dětičky v mateřských školkách jsou do ní zblázněný. Starší syn Ane pracuje v mateřský školce jako učitel (nebo vychovatel?) a když přijede na návštěvu, tak vypráví, jak jsou dětičky do ní poblázněný :-)\nJj. Dneska jsem k šatičkám přidala ještě čelenku.\nJá sice ten film viděla, ale moc pozorně jsem to nesledovala, tak mám mezery.\nNeboj, TENFILM uvidis jeste jeste dostatecnekrat\nTaké mám takové tušení :o)))\nAle na jednu stranu jsem ráda, že chtěla "jen šaty Elsy".\nPředstava, že by si vymyslela kostýmy tlapkové patroly, to mi jde trošku mráz po zádech :o)))\nTam mi zatím stačilo naučit se jména těch šesti + Everest a v bazáru za desetikačku koupit kostým Marschla :o)))\nJo tak zasadni rada, nechodte nakupovat do peny. Tam maji plysaky z ledoveho kralovstvi, deti se dnes u pokladny shadaly jak kone, pac zuza odmitala rict emilovi vysledek slovni ulohy "kdyz za 200 utracenych kc je 1 samolepka a plysak je za tusim 32 samolepek plus nejaky doplatek, kolik stoji plysak". Emil byl linej to pocitat, tak se ji zeptal, ona mu rekla, at si to spocita sam, a uz to jelo... Mimochodem cena plysaka je dost husta (kdyz uz se ji dobrali, po peti kilometrech autem...)\nJo a to jeste u regalu s moukou emil na plny pecky konstatoval, ze ty jemny mouky tady maji taky spoustu, oproti te polovicni, te ze tak moc nemaj... Je to legrace, kdyz je obcas posilas na nakup pro konkretni, ne pro ne bezne polozky\nPlyšáky z ledového království máme vyřešené. Ty už byly v LIDLu i v Kaufu a byly zamítnuty jak s ohledem na cenu, tak i s ohledem na fakt, že doma máme plyšáků tři pr... - prostě strašně moc :o)))\nJo a co se týká té slovní úlohy, tak s Emilem teda cítím. To bych se zhádala taky :o)))\nJak já nemám ráda počty...\n...a potom ďábel řekl: přidejme do matematiky písmena...\nDneska jsme přidaly pro Elsu trůn - musel být vysoký, zakrytý až na zem, musel vypadat jako ledový a musely tam být sněhové vločky.\nno a být normální začátek března tak stačilo vyhodit židličku na noc ven:-)\nPolitou vodou :o)))\nPřiznám se, že mi už to "ledové království" leze krkem.\nTo jdeš holce koupit k Vietnamci další rukavice na lyže a oni tam mají zase umělohmotnou "Elzu". Nekoupíš, dítě brečí.\nV létě se bude vdávat tetička a už dnes jsme s Rozkou nachystané, že na svatbu ušijeme šaty. A přemýšlím, jak to udělat, aby šatičky nebyly "ala Elsa" ale "ala Sven" nebo "ala Olaf"\nTak se Svenem by sis asi poradila. Olafa bych na svatbu v létě nevolila :o)))\nTaké musím ušít jedny sváteční šatičky. Z těch stávající už nám mrně vyrůstá. Ty ale nebudou podle žádné předlohy, ale z toho, co mám doma - vršek z lososové krajky a kruhová sukně (aby se pěkně točila) z tmavě modrého tenkého čehosi.\nNejdřív jsem ale ještě musela přidat druhé Elsovské šaty - bílé prý Elsa měla když vyrostla.\nHezké, ale proč se s tím šiješ?\nVždyť jsou toho plný krámy. Šatičky, botičky, trička, sponečky, náušničky....\nDokonce, když jsme byli s dětmi na oběde v restauraci, tak princezničce prostřeli pod talíř odpudivou plastovou věc s motivem....Elsa.\nSamozřejmě nic nesnědla, zkoumala umělohmotné prostírání :-))\nJistě, všude je toho plno, jenže ceny jsou teď vyšroubované docela vysoko a co si budeme povídat, holčičky jsou v těch univerzálních velikostech jako v pytli.\nV poslední době mě zase baví šít a když mrně přišlo s prosbou, tak jsem neodolala.\nSpolu jsme vybraly obrázky a dostala jsem k tomu i spoustu dalších instrukcí - až jsem se docela divila, jak to skoro 5ti leté dítě ví co chce.\nNo a odměnou mi byla dvě rozzářená dětská očka. Teda až po kontrole, zda je opravdu vše, jak má být :o)))\nK těm bílým šatům jsem musela sehnat ještě sněhové vločky do vlasů a světle modré legíny. Děda se sice divil, proč lítám po obchodech a hledám zrovna světle modré, ale když proběhla kontrola, zda je vše komplet, tak pochopil...\nJo, není to jednoduché :o)))\nDěda se bez vnoučat nudí, tak alespoň zajistil dárek pro vnoučka k narozeninám. Snad se situace do května uklidní, abychom to mohli předat...\nPěkný. Mám pocit, že dědové to odloučení snáší snad hůře než babičky. Taky jsme už u nás rozestavěli lego technik:-)\nSchvalne za jak dlouho nachytas dedu, jak s bagrem pracuje na zahradce\nToho se nebojím. Dlaždice pod bazén jsou položené a předělávat to určitě nebude.\nSpíš mám obavu, aby dětičkám ještě nepřikoupil kamion. Nějak podezřele si je na netu prohlíží :o)))\nNo, já si pamatuju, že jsem jednou na chaloupce vyslala prudící dítě s bagrem, ať jde třeba hrabat na kompost. Vydržel tam celé dopoledne :-)\nNáš klučina už teď miluje "s dědou do garáže". Výhradně sám. Vydrží tam bez problémů dvě hodiny, protože děda tam má spoustu strojů a modelů a další elektro auta...\nPředpokládám, že teď je neuvidíme celé dopoledne. Viděla bych to, že pojedou přehazovat pískoviště na hřiště - tam je dostatečně velké.\nJen ještě musím vymyslet, kam si dá jídlo a pití - bez toho nevyráží nikam :o)))\nDcera (5. třídá) právě komentovala jednu z blbých tv reklam: "No, to jo, budu vypadat skvěle. A k čemu mi to teď asi bude???"\nDneska jsme přivítali na svět nového člena naší rodiny - zatím sice jen virtuálně, ale je to kluk jako buk :o)))\nTakže odedneška už jsou na mě ta mrňata čtyři :o)))\nV poslední době míváme vnoučata u nás skoro každý pátek a sobotu. Tentokrát taky. Včera si děti nadělaly těsto na vanilkové rohlíčky. Dnes dopoledne si je upekly.\nPak jsme po obědě měli sraz s rodičema a šli jsme na procházku kolem komína. A na procházce jsem si vyslechla postesknutí, že bába s dědkem děti rozmazlují.\nNechtěla jsem lejt olej do ohně, tak jsem přitakala, že od toho dědek s bábou prostě jsou.\nA opravdu jsou. Když máme dostat děti, předem zkoumáme možnosti, kam je vzít a co nového vidět.\nA pak jsme si u nás všichni dali svačinku a rodiče si děti odvedli domů, kde Mikuláš zajisté nechal pro oba ponožku naditou dobrotami.\nA já pak vyběhla nahoru do dětského pokoje a zjistila jsem, že je tam nádherně uklizeno. Ty děti si to uklidí samy, nejen hračky, dokonce si tam vysajou koberec, aby se příští týden vrátily do čistého. Jaký to rozdíl proti jejich rozbordelařenému pokojíčku doma.\nTak nevím, fakt je rozmazlujeme?\nAle, ale, u nás si dneska si také dcerunka-maminka u oběda posteskla, že vnučku rozmazluji. Ale já hned opáčila, že na výchovu má vnučka ji, já jsem jen tu od toho rozmazlování :o)))\nPo pravdě - do výchovných metod svých dcer se opravdu motat nehodlám. To bych měla asi pjůser :o)))\nAle vždyť jo:-))\nNijak úkorně to neberu. Ostatně hnedle vzápětí si rodičové domluvili s dědkem a bábou další víkend.\nPředpokládám, že kdyby to bylo tak strašné, tak něco takového neriskují:-))\nSituace je vážná:-))\nNevím, zda pod dojmeme současné situace nebo inspirování tlapkovou patrolou, se mi dnes těsně před obědem připlížili do kuchyně dva supertajní a superhladoví agenti. Záhy se odmaskovali a jali se mi snořit pod pokličkami ve všech hrncích na plotně.\n(Sice s nimi o tom nemluvíme, ale mršky zřejmě kapírují. Pamatuji si, že v osmadevadesátém jejich táta, teta a ostatní kamarádi, pod dojmem reportáží z ulic, chodili do kuchyně v průvodu a hlasitě skandovali: "My máme hlad! My máme hlad!"\nPardon, v devětaosmdesátém, samozřejmě:-))\nTak to buď ráda, že tě nezapojili do hry.\nU nás jednou musím chytit a zkrotit Spirita, v Tlapkové patrole jsem starostka Goodwayová, které se věčně ztrácí její Čikoleta, atd. atd.\nZatím neumí psát, tak vždycky dostanu ústní pokyny. Je mi vysvětlen podrobný scénář co mám dělat a co říkat.\nAhojky, text od me syna.\nDěťátko, zatím máš pět měsíců a jsi na cestě k nám do světa! Ještě čeká tě dlouhý čas, ale ubíhá to rychle a zvládneš to! Postaráme se, abys mělo klidný spánek v tom břišku až do momentu, kdy odejdeš z něho a uvidíš skutečné světlo. Světlo bude tvůj velký začátek a tvoje malinkaté oči začnou poznávat nás a náš svět.\nPřiznáváme se, že jsme tebe nečekali vůbec. Ale nečekané překvapení přinese největší štěstí a jsme dvojnásobně šťastní. Měli jsme svoje plány jak naložit s volným časem ještě před tebou. Pak jsi se objevil! Byli jsme hrozně překvapení a bez váhání jsme tě okamžitě přijali s sebou! Kašleme na volný a bezstarostný čas a namísto toho budeme strávit s tebou. Náš svět, v kterém budeš vyrůstat, není dokonalý a dějí se tady krásné i ošklivé věci, ale my ti ho ukážeme co nejlíp a co nejvíce tak, že život tady opravdu stojí za to. Budeš svůj život milovat.\nLucas a Michaela\nVaši milující budoucí rodiče.\nJééé, no to je skvělé.\nHodně podobný dopis jsme dostali před pěti lety pod stromečkem. Koukali jsme s manželem na obálku, co že nám asi dcera věnovala za voucher a pak už zbytek Štědrého večera strávili v lehkém šoku.\n(Když nám o čtyři roky později strkala obálku o své vlastní svatbě, už jsem věděli, která bije, ještě před rozlepením.)\nMy dostali vždycky obálku s fotkou.\nŠok to byl poprvé a po čtvrté. Ta dvě mrňata mezi tím byla tak nějak očekáváná.\nMy dostali sdělení vždy úplně začerstva. Jak ten Štědrý den, tak svatba vyšly vždy nějak okolo tří dnů po pozitivním testu. :-) To ještě na fotku nebylo.\nTak to nám to tajili až to bylo opravdu průkazné.\nA svatbu nám jedna dcerunka oznámila až po, resp. proflákla to vnučka :o))) Ale je fakt, že jsem to tušila, když se sháněla po rodném listě.\nVy také měli krásně překvápko!\nVloni syn s Míšu planovali na cyklotoulky cele měsíce Svycarsko, smuka Coronu, letos museji do Svycarsko na cyklo, necejane prekvapit cekat dite, oni rekli, že nevadi bez Svycarsko, priste rok koupit cyklovozik pro dite, jit di Svycarsko. Ja prekvapim, že oni rekli,, koupit cyklovozik,,.\nVzali jsme dnes vnoučata do ZOO a na safari do Dvora Králové. Bylo to překvapení a bylo dost drsné, překvapení držet celou tu dlouhou cestu z Prahy.\nAle vydařilo se. Strávili jsme tam sedm hodin a na konečné safari jsem sedmiletému vnukovi svěřila foťák, ať si nafotí, co mu libo. Pár hezkých fotek (v té stovce zkažených) kupodivu udělal.\nMoc hezké to bylo a myslím, že rodiče zápis do fotografického kroužku nemine:-))\nJešte nejsem babička,ale jsem chuva od brezen 2020 2 deti,pouze pravidelne čtvrtek,jeho rodiče stejne čas prace pouze čtvrtek,jej tata neslyšici mi vybral. Dodneska deti me zboznuje. Deti (holčička 3roky a pul, kluk 1 rok a 10 mesice)jsou slyšici, umeji znakovat. Ja a 2 deti komunikovat pres znakovy jazyk, mama slyšici ,pracuje tlumočnice ZJ na tv zpravy, otec neslyšici pracuje ve škole,take lektor ZJ ve vysoke školy. Kluk trochu umi ZJ,ale neco nevi ZJ, nerozumim co chce kluk,kluk mluvi co chce,holka preloži do ZJ,ja pustim kluka.\nZbytek 15dni,jsem nervozna, že chci honem pochovat. Dlouho čekám cca 15dni.\nJinak já ušila vikingske šaty podle přání od přítelkyně od me syna.\nTo je na Vysoké, že?\nVeselá příhoda s dětmi.\nMinulý prodloužený víkend jsme byli domluveni, že se rodinně sejdeme ve Vachau a budeme jezdit kolem Dunaje, kde to dají i vnoučata. Sešli jsme se ve velkém počtu, my staříci, naše děti, naše vnoučata, moji sourozenci s partnery.\nHned první den, kdy přijely naše děti s našimi vnoučaty, se vnučka ptala, kde má kolo?\nNo, zapomněli ho doma:-)) Sice se vraceli pro follow me, ale že nenaložili kolo pro vnučku jim nedošlo.\nNaštěstí žádný problém. Kolo se půjčilo. Bylo krásné, mělo stojánek a taky nosič a taky dynamem poháněné přední a zadní světlo. Těžké jak prase, ale efektní a vnučce se líbilo. Nakonec jsme toho pojezdili docela dost.\nA mě hlavně pobavilo, že zapomínání nemusí být nutně funkce stáří:-))\nAhojky, co je noveho u nas? Dnes teprve jsem novopecenu babičku, jmenuje Artur. Oni jsou v poradku.\nVelká gratulace a hodně zdraví malému i mamince.\nJééé, to je nádhera.\nTak ahoj babi, moc gratuluji :o)))\nTaky velká gratulace novopečené babičce.\nJá jsem dědeček již 2 vnuček, ale už skoro týden čekám na vnoučka a on si furt dává na čas ... :-)\nTak to se chystá asi nějaký šlechtic :o)))\nDal si načas, týden po 2. termínu dnes nad ránem se narodil první vnouček v celé rodině...\nI když jsem musel o půlnoci vstávat a honem jet 35 km hlídat vnučku, tak pro ten klid babičky to za to stálo :-)\nMooooc vam dekuji za přaní.\nHladce rodit diky učast tlumočnice ZJ. Pritelkyne rekla,že kdyby bez tlumočnice muže stres,take ztraty čas bojovat. Na učast tlumočnice ZJ opravdu hladce jak postupne rodit. Bylo to perfect.\nGratuluji babičko !! To u nás máme od středy pátého vnoučka Máťu. Ale jsme klidní, náš Ford má až 9 míst :-)\nNo to je tedy nadilka. Gratuluji.\nTake zacinam mit problem, kam slozit 4 mrnata, ale me se holt do garaze vetsi auto jak to moje cervene nevejde...


Kulturní zařízení spustilo nový web | Tiskový servis | Kulturní zařízení Valašského Meziříčí\nKulturní zařízení spustilo nový web\nNový vzhled přivítá všechny, kteří zavítají na webové stránky Kulturního zařízení města Valašského Meziříčí. Ty totiž v polovině února výrazně změnily svou vizuální podobu. Doména zůstala zachována, takže lidé jej naleznou na známé adrese www.kzvalmez.cz.\n„Snažili jsme se stránky svým vzhledem co nejvíce přiblížit současné internetové generaci. Bývalé stránky byly designem zastaralé. Navíc úvodní strana byla řadu let zcela statická, což uživatele často odrazuje,“ sdělila ředitelka Kulturního zařízení města Valašského Meziříčí Gabriela Zelinková. Úvodní stranu nyní tvoří čtyři panely – M-klubu, S-klubu, kina Svět a Galerie Kaple, které budou návštěvníky stránek informovat o nejbližších připravovaných akcích. Titulní strana tak bude živější, protože její obměna bude takřka každodenní.\nDalší větší změny, které už mohli lidé zaregistrovat, se týkají loga a kulturního zpravodaje Šipinky. Zatímco s novými logy se lidé setkávali už v posledních dvou měsících roku 2009, zpravodaj Šipinky změnil podobu i jméno až letos v lednu. K mání je na obvyklých místech pod názvem Kázetko. „I v tomto případě jsme chtěli jít trochu s dobou. Staré logo i podoba Šipinek už dnes působily přeci jen trochu archaicky. Změnili jsme ale pouze podobu, jejich funkce zůstává stejná,“ uzavřela Zelinková. Lukáš Martinek (lum)


Kategorie knih | KARTY, taroty, čtení z ruky, sny | Karty Zdraví aneb co ti říká tvé tělo (50 karet)\nVydavatelství: Zdenka Blechová\nVěštění z kostek tajemství egyptské věštby\nCena 490,00 Kč s 21% DPH\n50 karet orgánů vytvořených automatickou kresbou s poselstvím automatickým písmem.\nTyto karty vznikly automatickou kresbou a informace k nim mi byly sděleny automatickým písmem. Obsahují hlubokou pravdu o našich orgánech, kterým nevěnujeme v životě pozornost a ony dle našich myšlenkových vzorců strádají.\nPokud nezměníme myšlení v souvislosti s danou částí těla, objeví se časem problém v této části fyzicky. Nejdříve se hlásí o slovo myšlenka. Pokud s ní nepracujeme, informace se postupně dostává stále blíže k našemu tělu až se v něm usadí fyzicky.\nVšichni jsme napojeni na vesmírný zdroj a díky němu čerpáme denně určité množství energie, které nám má pomáhat v denním životě. Pokud se zaobíráme nepodstatnými věcmi a plýtváme energií, máme jí pak málo a nezvládáme denní záležitosti. Proto je důležité být v harmonii sám se sebou, aby nás zbytečně nepodstatné myšlenky neobtěžovaly a neokrádaly o energii. Na harmonii se dá pracovat mnoha způsoby. A karty zdraví vám svým uvědoměním myšlenkového problému a mantrami na změnu myšlení, mohou pomoci.\nTo znamená, že myšlenkový problém se může objevit na našem těle až za 5 let. Vesmír nám dává dostatek času ke změně myšlení. Pokud setrváváme a neměníme ho, přijde nemoc a tato nemoc k nám přichází jako učitel. Co jsme nepochopili, musíme díky nemoci pochopit. Jakmile pochopíme, nemoc odchází. Už zde nemá význam.\nA tak vám přeji hodně poznání a záslužné práce s kartami. Vždyť zdraví má pro nás největší cenu a my si to v běžném životě ani neuvědomujeme.\nK tomu je zapotřebí každý den ráno a večer si říci 3x mantru, která je k orgánu přiřazena. Pozorně vnímejte, co říkáte. Opakujte každý den po dobu celého měsíce. Nesmíte vynechat jediný den, jinak musíte začít znovu od začátku. Jedná se o myšlenkový program, který vám bude měnit vnímání. Po měsíci můžete zjistit, že se na některé věci díváte jinak, řeknete věci, které byste si nedovolili říci, zareagujete jinak než jste zvyklí. Programováním změny myšlení zavedete vašim buňkám v těle novou informaci a ony se na tuto informaci napojí a začnou podle ní pracovat. Je zapotřebí vytrvat a opravdu pravidelně denně s mantrou pracovat. Pokud po měsíci nebudete vidět změnu, pokračujte dále. Vnímavější lidé už po měsíci zaregistrují změnu, lidé nevěřící až po 3 měsících. Takže pokud nic neuvidíte po měsíci, pokračujte další dva měsíce. Po 3 měsících pravidelné práce je změna myšlenkového programu v našem těle nastolena natrvalo. Funguje to jako reklama. Každý den uslyšíte v televizi reklamu na určitý prací prášek. Po měsíci vám váš prášek na praní dojte. Zajdete do obchodu a váš zrak padne na prášek z reklamy a vy si řeknete: "Proč bych to nezkusila?" Automaticky uděláte změnu a koupíte si jiný prášek než ten, na který jste zvyklá.\nKartu mějte na nočním stolku nebo někde, kde ji budete mít na očích a každý den před usínáním si příslušnou část těla pohlaďte a řekněte jí: "Děkuji ti, že mi tak věrně sloužíš." Vaše orgány zasluhují pozornost. My si ani neuvědomujeme jejich neustálou činnost. Jsou to naši nejvěrnější sluhové a zaslouží si uznání. Často na tuto informaci zapomínáme, když se nemáme rádi a máme raději druhé. Tím, že budeme věnovat péči příslušné části těla, budeme ji léčit a učit se mít rádi.\nS kartami pracujte tak, že si vždy na měsíc vytáhněte z balíčku po zamíchání jednu kartu. Informace, které se vztahují k této kartě se vás týkají i když to možná ještě nevidíte. Je to jen otázka času, kdy se tento problém může v malé nebo ve zvýšené míře objevit. Záleží jak velkou měrou jsme závislí na našem způsobu myšlení.\nZažíváš v nitru sjednocení se vším a ty se cítíš naplněn vším, co potřebuješ. Tvé tělo se cítí dobře. Je v harmonii se vším okolo sebe a tím se uzdravuje.


Open Air Valley Drahany 19.7.2014 « KERVEŽEKSON | Crossover Prostějov\nOpen Air Valley Drahany 19.7.2014\nPosted on Čec 22nd, 2014 in Blog\nHvězdné datum 19.7.2014, důstojník Emanuel Bacigala podává hlášení do kapitánského deníku.\nKapitán se vzdálil neznámo proč, neznámo kdy, neznámo kam. O svém návratu nezanechal ani zmínku, dopis na rozloučenou, či závěť. Inu co se dá dělati, budem se moset obejít bez něho, že?\nDnešní (resp. již odehraný) koncert byl ve znamení stresu o aparáty, auta a naše zdraví. Zkouška den před koncertem probíhala bez nějakých větších obtíží, dokonce byl ubóchnót i nové vál, ale právě tento nové vál se zřejmě nelíbil basovému aparátu důstojníka J.A. Zmiňované nové vál mu totiž odbóchl zesilovač, což se další den projevilo naštěstí *ťuk, ťuk, ťuk* pouze odpálenou pojistkou, kterou nebylo problém vyměniti a válovat směr Drahany – údolíčko.\nPodle mapy se muselo očividně jet mezi poli, ale to byl krutý omyl přátelé. Nebo spíše poloomyl, protože jsme si vybrali asi nejhorší možnou cestu plnou děr, které čekali, až si schramstnou na našem tranzitním véfuku. K placu vedly i více přívětivé cesty, než sme si byli schopni vybrat, což platí pro náš support, který dostal doporučení zase jet trochu jinou cestou.\nPřed námi vystoupila skupina Strike Out, tož pěkné pop-punk. Bohužel místní punkové podmínky jim moc nepřispěly na zvuku, ale s tím jsme se museli poprat též my a další 3 kapely – Kámen, Miserable Ones, The Sculptures.\nNáš set trval nějakéch 10 songoloidů i s jedním přídavkem. I přes malou kulisu, které trvala v průběhu celého festu (špatná reklama?), jsme si to náležitě užili a byli rádi, že mohli hrát ještě za světla. V noci to bylo totiž víceméně bez světla :). Pivo bylo dobré, centrála na benzín vydržela, žádné bitky (aspoň sem nezaregistroval), neurvané véfuk. Co víc si přát :). Teda až na jeden problém s Opelem, který naštěstí důstojníci J.A. a T.H. s chladnou hlavou vyřešili a plné auto mohlo odjet spokojeně domů.\nTak to by bylo asi vše co jsem chtěl pověděti, na dalším konciku pa – Emanuel Bacigala.\nZbyteček fotek v -> Galerii <-


MAGIX Music Maker Silver 17 | Chip.cz - recenze a testy\n02.10.2011 21:00 | Redakce Chip\nPro vytvoření vlastního, unikátního vyzváněcího tónu pro mobil nebo zvukového podkresu prezentace fotografií nemusíte být zrovna velcí hudebníci, s přehledným nástrojem zvládne skládat hudbu každý.\nPlná verze programu MAGIX Music Maker Silver 17 je určena k vytváření hudebních skladeb z vlastních nahrávek a souborů s hudbou, vzorků hudebních nástrojů nebo pomocí bohatě nastavitelného syntezátoru. Pro vlastní hudební tvorbu máte k dispozici osm samostatných zvukových stop, pro vkládání zvukových objektů, které navíc můžete opatřit různými efekty. S doladěním skladby vám pomůže mixážní pult a třeba také 10pásmový ekvalizér. Výsledek lze exportovat do některého ze standardních hudebních formátů, včetně podrobného nastavení kvality zvuku.\nNa Chip DVD je připravena plná verze programu Music Maker Silver 17, kterou stačí k neomezenému použití jednoduše zaregistrovat. Program je pak plně použitelný pro vlastní tvorbu hudby v počítači. Jestliže potřebujete další, pokročilejší funkce na vytváření hudby, zvažte pořízení licence pro aktuální komerční verzi MAGIX Music Maker 18. Pak budete mít k dispozici například možnost tvorby prostorového zvuku (5.1), synchronizaci zvukových stop mezi dvěma počítači, podporu až 96 stop a 2000 zvukových smyček, více efektů a mnoho dalších funkcí. Díky této speciální akci mohou čtenáři Chipu pořídit aplikaci Music Maker 18 za zvýhodněnou cenu .\nNahrávací studio v počítači\nOsmistopé studio: Pro dostupnost všech nástrojů a nastavení si přepněte program do pokročilého režimu uživatelského rozhraní.\nMusic Maker startuje ve zjednodušeném uživatelském rozhraní, kde nejsou k dispozici všechny dostupné funkce a nastavení programu. Pro přepnutí do plného rozhraní proto použijte tlačítko se čtyřmi čtverečky (»Easy mode off«) v levém horním rohu okna programu.\nRázem budete mít k dispozici osm stop pro vlastní hudební tvorbu, včetně všech souvisejících funkcí a nastavení. Music Maker umožňuje vytvářet hudební aranže z vlastních nahrávek, skladeb na CD, hudebních souborů uložených v počítači a rovněž i pomocí několika desítek připravených hudebních vzorků a syntezátoru.\nVzorky hudebních nástrojů i vokálů najdete ve spodní části okna programu pod nabídkou »Soundpools«. Jednotlivé nástroje pak jednoduše přetáhnete myší na zvolené místo hudební stopy, upravíte délku a rovněž i hlasitost konkrétního vzorku. Pro konkrétní nástroje si můžete buďto vyhradit celé stopy, nebo lze v rámci jedné stopy nástroje i kombinovat, včetně nahrávek z mikrofonu.\nEfekty pro vaši hudbu: Ovládací panel efektů obsahuje nejen 10pásmový ekvalizér, ale i další nástroje na úpravy vaší skladby.\nNahrávání má vlastní ovládací okno, vyvolané kliknutím na červené tlačítko vedle ovládacích prvků pro přehrávání skladby. Během nahrávání bohužel nelze upravovat výchozí předvolby, k tomu je třeba vyvolat stejné okno nabídkou »File | Settings | Audio Record«. Ve vytvářených skladbách lze používat i běžné hudební soubory, uložené ve vašem počítači, dostupné přes nabídku »File manager«.\nPokud máte pocit, že je nabízených zvukových vzorků málo, nevěste hlavu. Pod nabídkou »Synthesizer« najdete syntezátor BeatBox 2 se stovkami dalších vzorků, ovládacími prvky pro detailní nastavení a desítkami ukázek. Vytvořený zvuk se automaticky vloží na zvolené místo ve stopě. Nastavení syntetizátoru si můžete rovněž uložit pro opakované použití a další úpravy. BeatBox 2 není třeba po použití zavírat, stačí skrýt hlavní část jeho okna pomocí šipky vedle tlačítka »edit«.\nSyntezátor: Nabídku zvukových vzorků doplňuje syntezátor s desítkami připravených ukázek a nepřeberným množstvím nástrojů.\nDalší možnosti vylepšení vaší skladby pomocí efektů jsou k dispozici pod nabídkou »Templates« ve složce »Audio FX«. Vybraný efekt stačí jen myší přetáhnout na zvolený objekt na časové ose.\nPoskládáním nahrávek, vzorků a efektů do zvukových stop tvorba hudby v programu Music Maker ani zdaleka nekončí. Dvojím kliknutím na vybraný objekt ve stopě vyvoláte nástroj Audio FX-Rack, což je ovládací panel efektů pro úpravy zvuku. K dispozici je především 10pásmový ekvalizér, časový procesor na úpravu tempa a další zvukové filtry i efekty. Tlačítkem »LOAD« otevřete nabídku desítek různých předvoleb úprav zvuku, které můžete aplikovat na vybraný objekt a samozřejmě i dále upravovat. Použít přitom můžete nejen otočné a posuvné ovládací prvky, ale rovněž i grafická pole. Nechybí ani možnost uložit si vlastní předvolby nastavení ekvalizéru a dalších prvků.\nMixážní pult: K detailnímu nastavení hlasitosti i aplikace efektů slouží mixážní pult pro všechny hudební stopy.\nZ nástrojů pro doladění vytvářené skladby zbývá jmenovat ještě mixovací pult, který vyvoláte nejjednodušeji pomocí klávesy »M«. Detailně si pak nastavíte hlasitost a vyvážení každé stopy a pomocí tlačítka »FX« můžete vyvolat i ovládací panel efektů Audio FX-Rack. Pro pořízení nahrávky z mikrofonu nebo jiného externího zdroje slouží tlačítko »REC«.\nVáš nový hudební projekt, si můžete samozřejmě ještě před uložením přehrát a detailně upravit, například i pomocí nástrojů na kopírování, vystřihávání či duplikování objektů umístěných v hudební stopě, připravených pod nabídkou »Edit«. K dispozici je i velmi podrobná lupa (»Zoom«), zobrazující detailně buďto jen vybrané, nebo všechny hudební stopy.\nGenerátor songů: Nástroj Song Maker vytvoří dle zadaných parametrů novou skladbu a předloží vám ji k dalším úpravám.\nKromě vlastního formátu aplikace, ve kterém lze uložit rozpracované dílo k pozdějším úpravám, lze vytvořenou hudbu exportovat do všech běžných formátů, jako jsou WAV, MP3, OGG či WMA, samozřejmě včetně nastavení všech souvisejících parametrů kvality zvuku (datový tok, vzorkovací frekvence) či normalizace hlasitosti. Music Maker rovněž předem vypočítá očekávanou velikost souboru s hotovou skladbou v daném formátu. Můžete si také zvolit, že bude vytvořená skladba automaticky přiložena do nového e-mailu nebo odeslána do mobilního telefonu přes Bluetooth.\nPro začínající skladatele\nPřestože je plná verze programu Music Maker snadno ovladatelná a postup tvorby vlastních skladeb značně intuitivní, nabízí aplikace i nástroj, se kterým mohou skládat hudbu i úplní začátečníci. Kliknutím na tlačítko s notami v pravé horní části okna programu otevřete ovládací okno nástroje Song Maker, který na základě zadaných parametrů vygeneruje hotovou skladbu. Na výběr máte řadu nástrojů i vokální linky, sami si pak nastavíte tempo a délku skladby. Song Maker pak během několik okamžiků vytvoří skladbu, kterou můžete dále dle vlastního uvážení upravovat.


Scull Luke: Temné bratrstvo cena od 209 Kč - Srovname.cz\nNapsat recenzi pro Informace o Poradna Scull Luke: Temné bratrstvo Próza - beletrie\nScull Luke: Temné bratrstvo\nPrvní díl strhující trilogie od nejslibnějšího nového hlasu britské fantasy. Je doba temna. Zásoby kouzla čerpaného z mrtvých bohů pomalu docházejí. Démoni a krakatoni zamořují zemi a poslední hranice mezi říšemi se začínají hroutit. Žárliví vládci tří velkých měst sedí ve svých kamenných věžích a přemítají nad tou ...a dál? Do obchodu »\nProdukt Scull Luke: Temné bratrstvo neprodává žádný obchod s kamennou pobočkou. Zobrazte si všechny obchody nebo zkuste podobné\nProdukt Scull Luke: Temné bratrstvo nemá žádný obchod skladem. Zobrazte si všechny\nProdukt Scull Luke: Temné bratrstvo neprodává žádný obchod s možností platby kartou. Zobrazte si všechny obchody nebo zkuste podobné\nHOST Scull Luke - Temné\nScull Luke: Temné bratrstvo Knihy.abz.cz\nScull Luke: Temné bratrstvo Megaknihy.cz\nHost Temné bratrstvo\nScull Luke: Temné bratrstvo Librum.cz\nVíce možností? Scull Luke: Temné bratrstvo koupíte i tady\nHost Temné bratrstvo - Luke\nScull Luke: Temné bratrstvo Martinus.cz\nScull Luke: Temné bratrstvo Nejlevnějši knihy\nScull Luke: Temné bratrstvo Fantasyobchod.cz\nTemné bratrstvo - Scull Luke\nScull Luke: Temné bratrstvo Knihkupectví-papyrus.cz\nSpecifikace Scull Luke: Temné bratrstvo\n209 Kč Temné bratrstvo doba temna. Zásoby kouzla čerpaného z mrtvých bohů pomalu docházejí. Démoni a netvoři zamořují zemi a poslední hranice mezi říšemi se začínají hroutit. Žárliví mágové tří velkých měst sedí ve svých kamenných věžích a přemítají nad tou špetkou magie, která zbývá... Není to doba stvořená pro hrdiny. Hrdinské písně jsou už dávno zapomenuty, jejich činy zůstávají nezapsány. I v takových chvílích se však najde pár odvážlivců, kteří si uchovají jiskru naděje, spojí své síly na obranu proti tyranii » ... a dál?\nPorovnat ceny Scull Luke: Temné bratrstvo\ndalší próza - beletrie Scull Luke: Temné bratrstvo - parametry\nPrvní díl strhující trilogie od nejslibnějšího nového hlasu britské fantasy.Je doba temna. Zásoby kouzla čerpaného z mrtvých bohů pomalu docházejí. Démoni a krakatoni zamořují zemi a poslední hranice mezi říšemi se začínají hroutit. Žárliví vládci tří velkých měst sedí ve svých kamenných věžích a přemítají nad tou špetkou magie, která zbývá…Není to doba stvořená pro hrdiny. Hrdinské písně jsou už dávno zapomenuty, odvážné činy nikdo nezapisuje. I v takových chvílích se však najde pár odvážlivců, kteří si uchovají jiskru naděje, spojí své síly na obranu proti tyranii nesmrtelných mágů a vytvoří nezvyklou skupinu — Temné bratrstvo.Luke Scull se narodil v Bristolu a nyní žije se svou ženou ve Warminsteru. Živí se jako designér počítačových her a pro společnosti Ossian Studios a BioWare pracoval na několika uznávaných titulech. Román Temné bratrstvo (2013) je prvním dílem plánované trilogie a zároveň autorovou první vydanou knihou. Byla nominována na cenu Gemmell Awards 2014 za nejlepší fantasy roku ve třech kategoriích. Autor v současnosti dokončil druhý díl trilogie Sword of the North (Meč severu), který ve Velké Británii vyjde na jaře 2015. První díl strhující trilogie od nejslibnějšího nového hlasu britské fantasy Je doba temna. Zásoby kouzla čerpaného z mrtvých bohů pomalu docházejí. Démoni a netvoři zamořujízemi a poslední hranice mezi říšemi se začínají hroutit. Žárliví mágové tří velkých měst sedí ve svýchkamenných věžích a přemítají nad tou špetkou magie, která zbývá… Není to doba stvořená pro hrdiny.Hrdinské písně jsou už dávno zapomenuty, jejich činy zůstávají nezapsány. I v takových chvílích se však najde pár odvážlivců, kteří si uchovají jiskru naděje, spojí své síly na obranu proti tyranii nesmrtelných pánů a vytvoří nezvyklou skupinu — Temné bratrstvo.Autor: Scull LukeRok vydání: 2014Vazba: VázanýISBN: 978-80-7491-409-6Počet stran: 500Rozměry: 0 x 0


Renovace podlah Praha | Truhlářství Štíbr\nStejně jako se můžete s jistotou spolehnout na naše truhlářství Praha a víte, že naše práce odvedeme vždy 100% kvalitně, tak se rovněž lze spolehnout na renovace podlah od společnosti Podlahy Praha, a na jejich kvalitu stejné úrovně.\nRenovace podlah Praha - práce profesionálů\nRenovace podlah - často vyhledávané řešení\nÚplná renovace podlah bez demontáže\nÚplná renovace podlah s podkladem, včetně demontáže\nObsah renovace podlah společnosti Podlahy Praha\nCelkové zhodnocení zamýšlené renovace podlahy u zákazníka\nVypracovaná cenová nabídka\nRenovace podlahy přesně na základě uzavřené smlouvy\nDřevěné parkety jsou často vyhledávaná podlahová krytina mnoho let. Dřevo je ale stoprocentně přírodním materiálem a tak se postupem času neubráníte povrchovému poškození. Proto je, po nějaké čase, nutná renovace parket. Tato společnost však zná cestu, jak zachovat atmosféru historické podlahy a radovat se z nové podlahy. Řešením je volba této doporučené společnosti Podlahy Praha – renovace podlah, kterou odvádějí zkušení podlaháři, osvědčenými ručními postupy, moderní renovační technikou.\nDřevěné podlahy (parkety) se renovují i několikrát. Základním renovačním procesem pro dřevěné podlahy (parkety) je broušení parket (broušení dřevěných podlah), dále tmelení parket, a dále moření - lakování parket. Renovace nejrůznějších dřevěných podlah (parket) i renovace podkladů zajišťuje tato společnost přes desetiletí. Renovovat lze jakoukoliv dřevěnou podlahu. Vzhledem k moderním technologiím lze dosáhnout opět nového vzhledu, a to přiměřeně nízkou cenou proti realizaci úplně nové podlahy.\nRenovace dřevěné podlahy může vypadat poněkud složitě, ale výsledné dílo se vyplatí!


jak opravit chybu přesměrování msftconnecttest?\nProblém: Jak opravit chybu přesměrování Msftconnecttest?\nAhoj. Při každém restartu počítače se setkávám s chybou vyskakovacího okna a nevím, co mám dělat. Krabice říká něco o přesměrování Msftconnecttest nebo nenalezené aplikaci. Myslím, že problém je s wifi nebo připojením k internetu v mém areálu, protože připojení mobilních hotspotů tyto chyby systému Windows nezpůsobuje. Můžete mi říct něco víc, co mohu udělat, abych to napravil?\nJak opravit chybu přesměrování Msftconnecttest\nObnovte síť a opravte chybu přesměrování Msftconnecttest\nZměňte konfiguraci HTTP / HTTPS a opravte chybu přesměrování Msftconnecttest\nChyba přesměrování Msftconnecttest je problém vyskytující se v zařízeních podporujících operační systém Windows. Mnoho zpráv online  uvádí, že se uživatelé nemohou připojit k internetu kvůli chybě přesměrování, která se zobrazuje na jejich obrazovkách. Ve většině případů se i po některých akcích chyba stáhne do smyčky a zabrání uživateli v přístupu k internetu.\nZřídka se chyba přesměrování Msftconnecttest zobrazí pouze při připojení k síti Wifi a osobní připojení hotspotu takový problém nevytvářejí. Podle lidí, kteří utrpěli tuto frustraci, však není jediné připojení přes hotspot řešením a ani změna konkrétního nastavení, předvoleb, výchozích webových prohlížečů atd. Nemůže poskytnout změnu.\nZdá se, že se jedná o trvalý problém, a způsob, jak opravit chybu přesměrování Msftconnecttest, zahrnuje nejprve projednání důvodů chyby:\nProblémy s připojením. Pokaždé, když se aplikace připojí k internetu prostřednictvím operačního systému Windows, je indikován test připojení, aby se vybrala nejlepší síť. Tento test může selhat a zabránit navázání připojení.\nKonfigurace HTTP / HTTPS. Je možné, že není vybrána výchozí aplikace pro protokol HTTP nebo HTTPS, takže dojde k chybě. Pro tyto konkrétní protokoly je třeba vybrat výchozí prohlížeč. [dva]\nChyba přesměrování Msftconnecttest nebo „msftconnecttest.com/redirect. Na zařízeních Microsoft běžících na OS Windows se objeví chyba Aplikace nebyla nalezena.\nChyba přesměrování Msftconnecttest je trvalý problém, který může nastat po některých metodách, které vyzkoušíte. Toto není malware  způsobený problém, můžeme vás o tom ujistit. Protože však může být ovlivněna různá nastavení, měli byste tento nástroj spustit, abyste se ujistili, že systémové soubory jsou opraveny úplně a nejsou poškozeny.\nPak můžete opravit chybu přesměrování Msftconnecttest ručně, můžete se spolehnout na níže uvedená řešení. Tyto metody zahrnují zásah do výchozího nastavení, konkrétní konflikty s aplikacemi a softwarem. Pokud nebudete věnovat zvláštní pozornost krokům, můžete stroj poškodit. Vyzkoušejte také všechny metody, dokud nebude chyba opravena, po jedné chybě neodpovídejte.\nPo instalaci prohlížeče Internet Explorer do počítače byste měli obnovit výchozí a předchozí stav prohlížeče.\nZavřete všechna okna na obrazovce a otevřete internet Explorer .\nJít do Nástroje a najít možnosti internetu .\nVyber Karta Upřesnit .\nNastavení webového prohlížeče na výchozí nastavení může vyřešit problémy s připojením a protokoly HTTP.\nKdyž se otevře dialogové okno Obnovit nastavení aplikace Internet Explorer, klikněte na Resetovat .\nKdyž se použije výchozí nastavení, zvolte Zavřít a klikněte OK. Poté restartujte počítač.\nKlikněte na ikonu Start tlačítko a poté vyberte Nastavení najít Síť a internet .\nKliknutí Postavení a Reset sítě .\nKdyž se otevře obrazovka pro resetování sítě, klikněte na Obnovit nyní a Ano potvrdit vše.\nPřejděte na vyhledávání a zadejte regedit , lis Enter.\nJít do: HKEY_LOCAL_MACHINE, SYSTÉM, CurrentControlSet, Služby, NlaSvc, Nastavení, Internet.\nNěkteré poškozené položky registru nebo nově přidané mohou způsobit problémy s výkonem.\nHledat EnabledActiveProbing a otevřete ji.\nZměna hodnota z 1 až 0 .\nZavřete editor a restartujte počítač, abyste provedli změny.\nZměna hodnoty může pomoci s chybou chyby přesměrování Msftconnecttest.\nzmáčkni Tlačítko Windows a ' Já ”Na klávesnici otevřete nastavení.\nKlikněte na Aplikace možnost a vyberte možnost Výchozí aplikace z levého panelu.\nVybrat Vyberte výchozí aplikace podle protokolu volba.\nZvolte nastavení webového prohlížeče a další možnosti, abyste provedli všechny potřebné změny a opravili chybu přesměrování Msftconnecttest.\nPřejděte dolů a klikněte Vyberte výchozí možnost pro HTTP.\nV seznamu vyberte svůj prohlížeč.\nZavřete okna a restartujte počítač.


Dcera mi vmetla do tváře, že jsem špatná máma – SkutečnéPříběhy.cz\nChtěla jsem se stát mámou co nejdřív, a tak jsem se vdala brzy. Jenže Miloš, jak se ukázalo, byl zřejmě ten nejhorší manžel na světě.\nPocházím ze čtyř dětí, a i když bylo doma rušno, dětství to bylo moc hezké, plné lásky, legrace a báječných zážitků. Už v dospívání jsem byla přesvědčena, že moje budoucnost je jasně narýsovaná – vdám se a budu mít rodinu, stejně šťastnou, jako byla ta naše. Ale znáte to: Nejvíc se pánbůh směje, když plánujeme.\nChtěla jsem se vdát co nejdřív a stát se hodně mladou maminkou, protože jsem se děťátka nemohla dočkat. A to asi byla ta zásadní chyba. Povrchní známost z diskotéky jsem považovala za opravdovou lásku. Touha po dítěti mě vehnala do náruče bezcharakterního floutka. Jmenoval se Miloš, byl automechanik a děvčatům imponoval.\nNosíval koženou vestičku do pasu, rád se předváděl na motorce a okázale dával najevo, že neví, co s penězi. Na svůj věk jich měl vážně ažaž. Nebyl pro něj proto problém vzít okouzlenou dívku do nočního podniku, objednat večeři a šampaňské a při placení se blýsknout vysokým spropitným. Po třech měsících známosti jsem čekala miminko. Bylo mi bezmála osmnáct a cítila jsem se nekonečně šťastná.\nS naivitou svého věku jsem očekávala, že Miloš bude také jásat. Místo toho se zatvářil jako medvěd v pasti a pronesl několik nepublikovatelných výrazů. Rozbrečela jsem se. Neutěšoval mě, ale začal aspoň mluvit o něco slušněji, i když věta: „To nám byl čert dlužnej,“ rovněž nebyla přesně to, co chtějí nastávající matky slyšet.\nKonečný verdikt zněl: „Budu na to platit, ale s ničím víc nepočítej.“ Pak odkráčel do hospody a nechal mě stát v parku pod javorem se žloutnoucími a červenajícími listy. Domů jsem přišla plačky a se svým soužením se svěřila mámě.\n„Tys tomu dala,“ spráskla ruce. „Dítě s klukem, kterého sotva znáš! Ale já to tak nenechám. Dám to do pořádku.“ Lidé se na našem sídlišti většinou znali, máma věděla, kde Miloš a jeho rodiče bydlí. Zašla si tam a promluvila jim do duše. S Milošovou mámou si skoro padly do náruče. Ta byla jediná, kdo skutečně jásal.\n„Tak já budu babička,“ radovala se. „Už dlouho se na to těším.“ Miloš až v tomto okamžiku pochopil, že staré dobré časy jsou fuč. Obě matky se pevně semkly a jejich energii a temperamentu nebylo možné vzdorovat.\nTy dvě všechno zorganizovaly. Uspořádaly veselku a dokonce nám sehnaly dvoupokojový byt v paneláku. Co by za to jiné dvojice daly! Přesto jsem byla nešťastná. Miloš se tvářil, jako by ho vedli na popravu. Brala jsem si kluka, který mě nechtěl. „A co když řeknu ne?“ řval přede mnou na svou mámu.\nTa se pokřižovala a chytila za srdce, jako by cítila brzký infarkt. „A co by tomu řekli lidi?“ ječela. „No tak tě vydědím, ty lotře.“ Svatba byla utrpení. Byla jsem v pátém měsíci, neslušelo mi to, nebylo mi dobře a měla jsem oči červené jako králík.\nMiloš se na radnici dostavil o deset minut později, většina hostů se domnívala, že nepřijde vůbec. Byl opilý a na obleku, v němž se ženil už jeho táta a možná i děda, se skvěly fleky od bláta. Zřejmě několikrát upadl, když se neochotně vlekl podzimním městem na úřad.\nNaše manželství bylo předem odsouzeno ke krachu. Jedna věc mě ale udivila. Pro Miloše jsem od začátku byla jen nudná ženská, která mu zničila život, ale k dceři si kupodivu vztah našel. Ne hned. Když byla maličká, vrčel, že holčičky patří mámě a ať mu dám pokoj, ale jakmile začala chodit a mluvit, stali se z nich kamarádi.\nNic na světě mě nemohlo překvapit víc. Po několika letech společného života mi můj muž připadal jako bezcitný a bezcharakterní chlap, ale dceru zbožňoval. A Lucie k němu vzhlížela, jako by to byl bůh nebo aspoň král. Byli nerozluční.\n„Kde je tatínek?“ ptávala se vylekaně, když měl Miloš zrovna toulavé období, kdy buďto seděl v hospodě, anebo pobýval u příležitostné milenky. Jenže vysvětlujte to těm nevinným čekankovým očím malé holčičky. „Zdržel se v práci, zlatíčko,“ odpovídala jsem trpělivě. „Jistě brzy přijde.“\nVydržela jsem to třináct let, ale jen kvůli Lucii. Jakživa jsem v její přítomnosti neřekla proti otci křivé slovo. Jeho zálety či toulky po nálevnách jsem nazývala služebními cestami anebo prací dlouho do noci. Pokud na mě doma křičel, zavírala jsem dveře, aby to nebylo do dětského pokoje slyšet.\nKdyž se dcera radovala, že má skvělého tátu, a pěla na něj ódy, mlčky jsem přikyvovala. To všechno se obrátilo proti mně. Konečně, po mnoha letech, jsem našla Ladislava, hodného člověka, laskavého a chápavého, s nímž byla radost žít.\nMiloš s rozvodem souhlasil, doslova řekl, že je rád, že už nebude muset koukat na ten můj „věčně nasupenej ksicht“. Ještě horší reakce přišla od Lucie. „Nenávidím tě!“ křičela. „Připravilas mě o tátu kvůli nějakému cizímu chlapovi! Zničilas mi život! Už nejsi moje máma!“\nNový partner, rodiče a další moji blízcí mě ujišťovali, že musím mít trpělivost, že je Lucie v telecích letech a brzo ji to přejde. Bohužel vše nasvědčovalo tomu, že opak je pravdou. Byla plná hořkosti a vzteku, a jako by se to den ode dne horšilo. Korunu tomu nasadila v den, kdy slavila osmnácté narozeniny.\nČekali jsme na ni doma s dortem, vínem a dárky. Když jsme se nedočkali, šla jsem do dětského pokoje, kde jsem si všimla obálky. Bylo v ní jen jedno jediné slovo: Sbohem. Odstěhovala se k tátovi. Nepomáhaly moje prosby, ujišťování, škemrání, zatvrdila se, byla jako kámen.\nKdyž jsem na ni čekávala před domem, kde bydlela s Milošem a ženou, s níž zrovna žil – střídal je jako ponožky – vyplížila se zadním vchodem anebo prošla kolem mě, ale tak, jako bych byla vzduch.\nMyslela jsem si, že horší už to být nemůže, jenomže to jsem se spletla. O její svatbě jsem se dozvěděla dodatečně. Málem jsem si vyplakala oči. Záhy se narodilo miminko, můj vnuk. Dozvěděla jsem se to od jiných, ne od ní.\nSnažila jsem se alespoň podívat se do kočárku, krátce po porodu jsem ji – jakoby náhodou – potkala na procházce v parku, ale odehnala mě. Kolemjdoucí nás udiveně pozorovali. Zhroutila jsem se na lavičku a plakala.\nNějaká babička, která to všechno pozorovala a správně pochopila, si ke mně přisedla, pohladila mě po hlavě a zašeptala: „Něco takového jsem v životě neviděla. Taková krutost!“ Každou noc jsem se bála usnout, protože ve snách jsem vídala ten výjev znovu a znovu.\nLucie mě prudce odstrčí od kočárku a křičí: „Táhni! Nejsem tvoje dcera a tohle není tvůj vnuk!“ Nebýt mého laskavého Ladislava a rodičů, asi bych zešílela. Byl to paradox. Proč se to muselo stát zrovna mně, která jsem tak milovala děti?\nNěkteré moje vrstevnice byly v jednom kuse někde na cestách, anebo se bavily jinak, chodily na plesy, do divadel, ale mým smyslem života byla rodina – kterou jsem už neměla… Postupem času se stalo to, co se stát muselo. Pamatuji si jen málo, nebo skoro nic. Pospíchala jsem do práce, byl studený podzimní den, poprchávalo… a pak už nevím.\nTo je tvá babička\nProbudila jsem se v nemocnici. Mluvili o kolapsu a také že mě čeká spousta testů. Bylo mi fuk, co se mnou bude. Dělalo mi potíže i chodit, zázrak, že jsem dokulhala z postele na chodbu, bylo to obtížnější než cesta kolem světa.\nSedávala jsem v nehostinné nemocniční hale, oknem bez záclon zírala do parku na holé větve stromů a necítila nic než beznaděj. A když jsem takhle jednou zvedla oči, v mém zorném poli se objevil asi tříletý chlapeček. V ručičce držel červenou růži. Kdo je asi ta šťastná, kterou přišel navštívit – běželo mi hlavou.\nChvíli jen tak pobíhal, pak se zastavil u mě a tázavě na mě pohlédl. Za ním stála mladá žena, v očích se jí leskly slzy. Jako by do mě uhodil blesk. Teprve teď jsem pochopila, kdo je ta šťastná, kterou přišel navštívit. Nedokázala jsem promluvit. „Tak tohle je tvoje babička,“ řekla Lucie. Dítě mi podalo růži a tenkým hláskem zašeptalo: „Babi…“\nLenka (63), Sokolov


Cestování a létání s dětmi a v těhotenství - rady a tipy • Ara.cz\nCestování a létání s dětmi a v těhotenství\nPro mnoho lidí může být představa cestování neslučitelná s dítětem. Báječného objevování světa se však nemusíte vzdát ani ve chvíli, kdy se stanete rodičem. Na nová vzrušující dobrodružství se můžete vydat kdykoli, chce to jen trochu odvahy, dostatek informací a několik užitečných rad, které vám zajistí klidnou dovolenou.\nAni v nejcitlivějším období v životě se ženy nemusí vzdávat svých cestovatelských plánů. Samozřejmě platí, že, stejně jako každá nastávající matka, je i každé těhotenství jiné a všechny případné cesty je nezbytné konzultovat s lékaři, zejména v případě rizikového těhotenství.\nVzhledem ke zvýšeným nárokům na lékařskou péči je vhodnější vybírat destinace s kvalitním a dostupným systémem zdravotnictví. Před odjezdem je užitečné udělat si průzkum nejbližších nemocnic a lékáren a ideálně s sebou také vzít kopie lékařské karty se všemi záznamy. Spoustu starostí vám také může ušetřit dobře vybavená cestovní lékárna všemi léky, které by mohly být zapotřebí a které pro období těhotenství schválil lékař.\nNejobávanějším dopravním prostředkem v těhotenství bývá letadlo, dobrá zpráva však je, že i tento způsob cestování je za určitých podmínek možný. Obecně je možné létat v období druhého trimestru, tedy mezi 14. a 27. týdnem. Létání v prvních týdnech je samozřejmě také možné, většinou jej však znepříjemňují těhotenské nevolnosti, které může let ještě zhoršit. Po 36. týdnu těhotenství se však již létání skutečně nedoporučuje a i pojištovny už neproplácí léčební výlohy spojené s těhotenstvím po 26. týdnu, viz více o cestovním pojištění.\nNemusíte se obávat ani toho, že by vašemu miminku mohly ublížit například magnetické brány u bezpečnostních kontrol či radiace ve vysokých výškách. Stejně tak změny tlaku vzduchu při vzletu a přistání jsou ve velkých komerčních letadlech dostatečně regulovány.\nNezapomeňte, že zásadní je vaše pohodlí, proto si oblékněte cokoli, v čem vám bude v průběhu letištních procedur a při letu nejpříjemněji. Při odbavování, ať už předem či přímo na letišti, můžete požádat zaměstnance o sedadlo v uličce, případně i s větším prostorem pro natažení nohou. Pravidelné protahování, drobné procházky po palubě a kompresní podkolenky mohou zabránit nepříjemnému otékání nohou. Nezapomínejte také na pravidelnou hydrataci a poproste letušky o dostatek vody.\nCestování s dětmi a kojenci\nStejně jako v případě cestování v těhotenství, vyžaduje také cestování s dětmi důkladnější přípravu. Následující tipy vám prozradí, na co je dobré před odjezdem myslet.\nLétání, jízda vlakem, autem či autobusem či plavba lodí, všechny způsoby dopravy mohou být náročné i zábavné a s dětmi to platí hned několikanásobně.\nAť už jsou vaše děti malé či větší, dostatečná zásoba zábavy v podobě her, tabletů, čtení či malování nikdy neuškodí a příjemně vám zkrátí dlouhá čekání. Čeká-li vaše dítě první let či plavba lodí, je dobré mu předem vysvětlit, co bude následovat a co může očekávat.\nJedním z největších a nejsilnějších zážitků bývá pro děti cesta letadlem. Na spoustě letišť již najdete dětské koutky plné hraček či prolézaček, kde se dítě zabaví před odletem. Často také bývá k dispozici služba odvozu zavazadel v případě, že máte pouze dvě ruce a příliš mnoho dětí a tašek. Kočárek či přenosku je s většinou přepravců možné nechat označit při odbavování a dále si je ponechat až do samotného nástupu na palubu, kdy je necháte složené před letadlem a letuška je uloží do zavazadlového prostoru letadla.\nStrach z létání trápí i mnoho dospělých cestovatelů, děti si však často dovedou cestu nádherně užít a výhledy z okénka se kochat po celou dobu letu. Bude-li se vaše dítě přeci jen bát, požádejte o pomoc letušky, které jsou speciálně trénované na zvládání podobných situací a pomohou vám jej uklidnit a zabavit. Pokud bude strach natolik velký, že se objeví pláč, mějte připravené rozptýlení do kapsy. Ve většině letadel je již možné používat tablety či telefony v letovém režimu, můžete tak svým dětem pustit pohádku či je nechat hrát hry. Případně je možné se s nimi projít po palubě a ukázat jim všechny části letadla a o pomoc opět poprosit laskavé letušky.\nV průběhu letu nezapomínejte na pravidelný pitný režim, v kombinaci se suchým vzduchem na palubě mohou být děti náchylnější na dehydrataci a bolesti hlavy či středního ucha. Zejména od bolesti spojené se změnami tlaku při vzletu a přistání může pomoci bonbon, žvýkačka, sušené ovoce či popíjení tekutin, které mají děti povolené nad 100 ml. Polykání tímto způsobem pomáhá vyrovnat tlak v uších. Pomoc může i dudlík.\nExtra tipy a informace pro cestováním s malým dítětem\nDěti do 2 let mohou cestovat na klíně dospělých cestujících zdarma či za menší poplatek. V případě vlastního sedadla pro dítě je cena snížená či standardní v závislosti na letecké společnosti.\nPro větší pohodlí a klidný průběh cesty požádejte při odbavení o místa v uličce a dostatečně blízko toaletám, nervozita a pitný režim mohou způsobit, že je s vašimi dětmi budete muset navštívit hned několikrát.\nSkládací kočárek je možné přepravovat u většiny leteckých společností zdarma a nepatří do váhového limitu. Můžete mít i spací koš nebo certifikovanou autosedačku.\nDěti do 5 let musí cestovat pouze v doprovodu dospělého. Děti do 12 let může cestovat samostatně pod podmínkou zakoupení asistence. S jedním dospělým můžou nejčastěji cestovat 2 děti, s tím, že druhé dítě už má specifické podmínky, za kterých může cestovat.\nZjistěte si co nejvíce informací o dané letecké společnosti online či telefonicky před zakoupením letenky, abyste se vyhnuli budoucím problémům. Každá letecká společnost může mít podmínky lehce odlišné. O tom, že cestujete s dítětem, informujte cestovní kancelář nebo prodejce letenek při rezervaci.\nPokud je to možné, vyberte si noční let, jelikož je větší pravděpodobnost, že dítě usne.\nZapisování dětí do pasu rodičů je minulostí. Každé dítě potřebuje vlastní pas!\nPři výběru dovolené s dětmi myslete zejména na pohodlí a dostupnost potřebných služeb. Obzvláště s malými dětmi budete potřebovat možnost kvalitní lékařské péče, drogerie, lékárny, pitnou vodu a čerstvé potraviny. Nejste-li si dostupností některých věcí na místě jistí, zabalte si s sebou dostatečné zásoby. Před odjezdem si nechte od rodinného lékaře předepsat základní spektrum léků na případná onemocnění, abyste se nemuseli potýkat s místními ekvivalenty a případnými alergickými reakcemi.\nCestujete-li s kojencem, je dobré si předem zjistit, nakolik přátelská je daná země k veřejné péči o dítě. Jakkoli pro nás může být přebalování či kojení samozřejmostí, spousta kultur je v této otázce konzervativnější a ženy se o dítě starají spíše v ústraní. Stejně tak se také lidé v rámci každé kultury chovají k dětem odlišně a zatímco v některých zemích si jich nikdo nebude příliš všímat, v jiných se může stát, že je někdo běžně chytí za ruku či pohladí po vlasech.\nPři cestování s celou rodinou je také potřeba upravit plány a nespoléhat například na to, že se děti zabaví hned na několik hodin v muzeu moderního umění. Je dobré mít připravené záložní plány a předem zjištěná místa, která by děti mohla zajímat. Vámi vybrané atrakce prokládejte nejrůznějšími interaktivními výstavami, zábavními parky, kratšími výlety či zoologickými zahradami. Dovolte svým dětem, aby se na tvorbě programu aktivně účastnili a ptejte se jich na jejich názor. Jen tak docílíte toho, že budou spokojeni všichni zúčastnění. Také dětem svěřte cestovní deník, do nějž zapíší zážitky, které pro ně byly nejdůležitější. Nejenže se tak zabaví, ale také všechny krásné okamžiky znovu připomenou sobě i vám a vytvoří jedinečnou rodinnou památku, ke které se budete v budoucnu rádi vracet.\nAť už se rozhodnete v rámci svého programu podívat kamkoli, nezapomeňte se ptát na slevy, které pro děti do věku 15 let najdete prakticky všude. Zejména malé děti, většinou do věku 2 let, neplatí žádné vstupné či pouze velmi symbolické částky, nemusíte se proto bát, že pro vás bude rodinná dovolená finančně neúnosná.\nA na závěr nezapomínejte myslet na sebe, svou zábavu a také odpočinek. Mnohdy je možné například v hotelu svěřit dítě na pár hodin animátorovi, či jej nechat spát a s elektronickou chůvičkou odejít na kávu či večerní skleničku do nedaleké kavárny.\nCestování s dětmi je náročné ale také nádherné dobrodružství. Díky nim se můžete dívat a svět a nové země jinýma očima a všímat si věcí, které by vám jinak zcela unikly. Navíc svým potomkům dáváte krásný dar do života, podporujete jejich zvědavost, odvahu, samostatnost a toleranci a vytváříte jim i sobě jedinečné vzpomínky na celý život. A že se budete divit, na jaké drobnosti si i po letech vzpomenou!\nA jaké jsou vaše zkušenosti s cestováním s celou rodinou? Podělte se s námi o své tajné tipy a historky v komentářích a povzbuďte rodiče, kteří ještě váhají!\n• 23.11.2017 10:38\nDěkuji mockrát za velice užitečné rady :) Spolu v kombinaci s tímto článkem: http://www.zaparkujteuletiste.cz/letecke-cestovani-tehotenstvi-aneb-bezpecne-ne jste mě uklidnili, že se mému nenarozenému děťátku nic nestane :) Díky :)