Digitus Impudicus - genderová technopolitika státu | 26. 11. 2009 | Mirek Vodrážka | Britské listy\n„Karel Gott... si uvědomuje, že není majitelem sám sebe...“\nSpis V 32041 str. 30\nV bývalém kostele na Starém Městě v Praze v Templové ulici po celá osmdesátá léta probíhal jeden z frekventovaných disidentských bytových seminářů, který umožňoval teologům, filosofům, kněžím a dalším vzdělancům zbavených v době husákovské normalizace působit ve své profesi, udržovat ducha svobodného myšlení a společenství. Nejčastějším přednášejícím byl humanisticky orientovaný filosof Milan Machovec, který inspirován dějinami antiky ukazoval na nejrůznější filosoficko-historické paralely s tehdejší normalizací.\nKulturní fachidiotismus a tyranida mužské techné\nTuto dobu dával často do souvislosti s antickou formou tyranidy (všeuniformujícím systémem nekontrolovatelné moci) a pasivitu tehdejší „znormalizované“ společnosti nahlížel v kontextu s epikureismem, v kterém spatřoval oporu institucionalizované zvůle.\nS velkým zaujetím přednášel i o osudových důsledcích řecké mužské „techné“, která na jedné straně jako druh specializované dovednosti sice umožnila prudký rozvoj západní civilizace, na druhé straně vytvořila dehumanizovaný typ společnosti jejíž specializace umožnila i tzv. vědecké konečné řešení například židovské otázky v podobě plynových komor.\nTechnicky založené společnosti svým důrazem na zvládání jednotlivých činností postupně vyprodukovaly i formu bezzásadového parazitního individualismu, jednostranně vychýleného ke konsumerismu, vyznačujícího se neschopností reflexe vlastní deformace a devastace lidských hodnot. Tato jednorozměrná „techné“ přinášela nejen atomizaci společnosti a fragmentarizaci bytí, ale navíc i „hybris“ - povýšené sebevědomí až zpupnost projevující se hlavně postoji muže-specialisty, byť uměleckého, nemluvě o muži-vládci nepřátelského vůči přírodě, ženám a celistvosti života.\nPro tento způsob „technizace“ lidských aktivit a života používal profesor Machovec výraz „fachidiotismus“, přičemž „fachidioty“ nemyslel jen státovládce, politiky, vědce nebo inženýry, ale i umělce, kteří byli sice vynikající ve svém oboru, ale postrádali schopnost vnímat svou vlastní „techné“ v širších souvislostech.\nPodmínka pro svobodný život - parhasia\nAnna Hogenová, fenomenoložka přednášející etiku a filosofii, s odkazem na M. Heideggera, J. Patočku, R. Guardiniho a M. Foucaulta, v souvislosti s „techné“, ve svých textech upozorňuje, že technika je především formou moci, a proto teprve její zpochybnění umožňuje tvorbu vlastního života jako uměleckého díla.\nProto připomíná starořeckého umělce z konce 5. stol. z.l. Parrhasia, který jako malíř dokázal netechnicky odkrýt něco, co je skryté a vyjádřit to například ve výrazu lidské tváře. Tato umělecká intence, kterou nazývá „parhasia“ je podmínkou pro život, který je vytvářen z naprosto svobodných, osobních rozhodnutích jako umělecké dílo – Lebenskunst. Bez svobodně vytvořené individuality se umění stává jen uměleckou „techné“, založenou na vykalkulovatelnosti života a díla.\nPodmínkou umělecké svobody je tak nutnost projevit „svou vlastní vůli k moci ve světě s otevřenou koncepcí dějin, ve světě s mnoha diskursy, uskutečnit individualitu, mít k tomu odvahu, nebát se masky moci, tj. normativity, vyrazit svobodně ze sebe své touhy, svou chresis (chtivost), svou sexualitu, svůj nárok na zvláštnost, jedinečnost, neopakovatelnost. Vždyť i Heidegger tvrdí: Svoboda je svobodou k základu.“\nJe příznačné, že jeden z posledních textů Jana Patočky, který napsal se vznikem Charty 77 a který se jmenuje “O povinnosti bránit se proti bezpráví“, byl založen právě na kritickém pojetí politiky jako „téchné“, slibující, že právě technické vymoženosti a možnosti instrumentálního rozumu přinesou definitivní řešení společenských problémů. Patočka naopak kriticky zdůrazňoval potřebu odvrátit se od technického myšlení a přiklonit se k tomu, co je založeno na niterném přesvědčení a úctě k tomu, co je v člověku vyššího. V myšlence lidských práv spatřoval něco, čemu se státy podřizují právě na základě něčeho „netechnického“ a „nepodmíněného“.\nDva měsíce po napsání tohoto textu, po jedenáctihodinovém výslechu Státní bezpečností, Patočka umírá a jeho filosofický odkaz se tak stal zároveň i odkazem svobody jako uměleckého díla.\nPatočka v té době samozřejmě nemohl tušit paradoxnost života, že jakmile se zhroutí komunistický režim ex-chartista V. Havel se stane globálním propagátorem mocenské technizace lidských práv, která z nich učiní nástroj vhodný i pro „humanitární bombardování“.\nSlavoj Žižek právě v reakci na Havlovu obhajobu bombardování v článku „Kosovo a konec národního státu“ napsal, že konečné poučení z Havlovy tragedie je kruté, ale nevyhnutné: přímý etický základ politiky se dříve či později převrací ve svou vlastní komickou karikaturu tím, že přejímá právě cynismus (technopolitiky), proti němuž se původně stavěl.\nPatočkově politické filosofii založené na víře v něco „netechnického“ se nejdříve veřejně vysmíval komunistický režim - dnes tiše a pokrytecky - i samotný Václav Havel.\nGottova mefistofelská smlouva a setkání s Velkým inkvizitorem\nV souvislosti s dvacetiletým výročím pádu komunismu a udělením státního vyznamenání umělci Karlu Gottovi, kterému prezident Václav Klaus předal medaili Za zásluhy, se rozvinula zjednodušená společenská diskuze na téma „pro a proti“.\nStranou totiž zůstaly opominuty závažnější typy otázek: jaký typ umělecké „techné“ byl oceněn? Je to „parhasia“ odkrývající něco skrytého z naprosto svobodných okamžiků života? Byla oceněna tvorba vedená snahou o sebepřekročení? Nebo se dostalo uznání „techné“ jako grifu, který je ovládaný funkcí technické umělecké kalkulovanosti či dokonce manýrismu? Byla oceněna „svobodně vytvořená individualita“, nebo umělecký „technik“? A nevypovídá toto vyznamenání zároveň něco podstatného o charakteru politických změn po roce 1989?\nNebyla dvacetiletá oslava výročí pádu komunismu ve skutečnosti tichou oslavou technopolitiky a jejího například technokomunistického předávání moci?\nBrněnský politolog Roman David napsal, že kontinuitní charakter změn probíhal řádnou ústavní cestou. Ústavní většina poslanců Federálního shromáždění ČSSR zrušila článek o vedoucí úloze strany a dne 28.12.1989 schválila ústavní zákon o kooptaci. Prezident Husák udělil dne 8.12.1989 podle ústavy amnestii, podle ústavy jmenoval novou vládu a podle ústavy abdikoval. Nelze tedy, a to i když bereme v úvahu i generální stávku, nalézt ani jeden neústavní "revoluční" krok. Nemožnost nalézt vhodné datum politické změny a ústavní kontinuita (tedy nejen kontinuita právní) starého a nového politického režimu opravňuje obohatit historický slovník moderních českých dějin o další politologický termín: namísto diskutovaných pojmů „revoluce“ nebo "převrat" používat slova "reforma".\nJestliže hlavním znakem každé revoluce je vyloučení technopolitiky v podobě právní kontinuity s minulým režimem, potom definitivním vítězstvím technokomunismu je integrovaná právní kultura a kontinuita totalitního režimu s novým politickým systémem.\nNa líci dobové minci technopolitiky je vyražena tvář disidenta a na rubu podobizna komunistického právníka. Nejedná se jen o zašlou dobovou medaili, ale strukturálně živé dějinné „platidlo“, které se aktivně prosazuje a bude technopoliticky prosazovat nejen v právní, ale i v politické kultuře prostřednictvím existence KSČM.\nNení i fenomén Karla Gotta více symbolem technopolitickým, než kulturním?\nVymanit se z technického pohledu na hudbu dělá problémy dokonce i hudebním kritikům jako Jan Rejžek, který tvrdí, že "pokud jde o pěvecké kvality, Gott na medaili je, ale aby dostal státní vyznamenání vedle politických vězňů a anglických letců, to je skutečně výsměch. Zvlášť pár dnů před dvacátým výročím listopadu 1989".\nLze ale čistě technicky oddělit „pěvecké kvality“ od „uměleckých kvalit“?\nLze oddělit dílčí percepci či spíše apercepci hudby od její celkové recepce? A pokud zbavíme umění vnitřního tkaniva a souvislostí, co nám zůstane ze samotné recepce?\nJe známo, že například rockový posluchači a hudebníci Gottovu hudbu neposlouchali a ani v současnosti ji nevysílají rockově orientovaná rádia. To není jenom technický problém z hlediska „žánru“, ale ontologický problém, protože v jeho hudbě absentuje mimo jiné umělecká interpretační odvaha, hudební drive, proces narušující masky estetické normativity, umělecká svoboda atd., - jinými slovy - parhasia.\nV každé době - tedy i v zglajšaltované normalizaci - je podmínkou umělecké svobody umělecké sebepřekročení. Umění Karla Gotta ale ztělesňuje dobový zákonitý rozpor. Na jedné straně mnohé lidi svými „pěveckými kvalitami“ oslovoval, na druhé straně, díky dobové cenzuře a autocenzuře svými bezobsažnými texty jim vlastně neměl co říct.\nNormalizační umění Karla Gotta je podobného charakteru jako technopolitika: „oslovuje“, ale nemá co „říct“. Je to řeč v které absentuje logos – něco sjednocujícího – smysl.\nHlubinný klíč k tomuto paradoxu, stejně i odpověď na otázku, zda byla oceněna „svobodně vytvořená individualita“ nebo umělecký „technik“ se nachází v dokumentu Archivu bezpečnostních složek, který je součástí svazku č. 32041. Tento dokument není jen svědectvím o totalitní době, ale především kulturně dějinným svědectvím zachycujícím filosofii technopolitiky a proces smrti „umění života“.\nZe spisu vyplývá, že Karel Gott byl i přes svou „emigraci“ v roce 1971 z pohledu státní moci stále akceptován jako vlivný „známý kulturní a umělecký pracovník“ , a proto se ministerstvo vnitra ČSSR rozhodlo vůči němu zvolit zvláštní „postup“, v podobě „pohovoru“ s vybraným „osobně známým“ - náčelníkem hlavní správy vyšetřování StB FMV pplk. JUDr. Jiří Jansou. Tento zvláštní postup je třeba mít vždy na paměti v souvislosti s postupy StB například vůči J. Patočkovi a jiným disidentům.\nPohovor se uskutečnil přímo na Hlavní správě vyšetřování StB a zachycuje ho třístránkový písemný „Záznam“ v kterém je mimo jiné napsáno a Gottem osobně signováno, že „závazně prohlašuje, že ani v budoucnosti nechce v zahraničí zůstat trvale, protože chce žít v Československu, uvědomuje si, že není majitelem sám sebe, že patří do této vlasti, které se cítí zavázán a dlužníkem.“ (Pod textem jsou tři podpisy a jména: pplk. JUDr. Jiřího Jansy, Karla Gotta a E. Pučkové)\nFilosofií technopolitiky je ontologické vyvlastnění, depersonalizace a reifikace. Člověk zbavený svých základních lidských práv, odosobněný od sebe sama a zvěcněný ve svém jednání a myšlení.\nKlíč k technopolitické kultuře Karla Gott a odpověď na otázku jaký typ umělecké „techné“ byl v průběhu několika desetiletí několikrát oceněn státním vyznamenáním (v roce 1977 mu byl propůjčen titul Zasloužilý umělec, v roce 1985 získal titul Národní umělec ČSSR, v roce 2009 státní vyznamenání Za zásluhy 1. stupně), je obsažen právě v poslední větě, podle níž umělec vlastním podpisem vyjadřuje souhlas s tím, že je majetkem režimu a tudíž nemůže být sám sebou.\nLiterárně řečeno: zpěvákův pobyt na ministerstvu vnitra byť s osobně známým úředníkem je dobovým setkáním s Velkým inkvizitorem tvorby a Gottův podpis je signací mefistofelské umělecké smlouvy.\nProces smrti umění života - trojí nesvoboda\nGott s lehkostí svého epikurejského bytí podepisuje tuto mefistofelskou smlouvu, protože podobně jako v antické tyranidě, i on si myslí, že se mu vyplatí filosofie technopolitiky a společenský parasitismus, tj. ryze sobecký prospěch a bezzásadovost, kdy člověk v každém režimu líbá režimní medaile a ocenění a souhlasí s principem totalitarismu, podle něhož je i umělec „majetkem“ režimu.\nCharakter Gottova uměleckého bytí nevystihuje jen jeho dopis Husákovi (in: Mirek Vodrážka - Dějiny jako velké zapomnění – otevřený dopis redakci Právo), kde píše, že si upřímně přál normalizaci, ale především „přátelský“ Záznam s osobním známým, pplk. JUDr. Jiří Jansou, podle něhož si umělec uvědomuje a zároveň písemně souhlasí, že „není majetkem sebe sama“.\nJe-li umělec „majetkem“ režimu, potom se ale nabízí otázka, zda Václav Klaus a jeho předchůdci udělili Gottovi skutečně individuální vyznamenání nebo jen v rámci technopolitické inventarizace mu na jeho uměleckou hruď nepřipevnili pouze inventární kovovou nálepku jako na kulturní státní mobilář.\nUmělecký epikurejec husákovské tyranidy byl ve skutečnosti vyznamenán za to, že se degradoval na technopolitický mobiliář totalitní kultury.\nFilosoficky řečeno: masová popularita zpěváka, charakter jeho umění, ale i logika minulých i současných státních vyznamenáních je založena na ontologickém vyvlastnění, depersonalizaci a reifikaci – na zvěcnělém uměleckém bytí uchopeném jako „techné“, které není vytvářeno ze svobodných a osobních rozhodnutí. Státním vzorem vysokého politického umění je a-parhasia.\nProdukce této společenské ontologické dehumanizace lidského bytí, má ale vnitřní logiku a konsekvenci, a to jak pro umění, tak i pro politiku. Ve sdílené masové estetické recepci posluchačů, stejně jako v politické akceptaci, se totiž snoubí tři odlišné druhy nesvobody:\nnesvoboda umělce, která ztělesňuje nesvobodu na tvůrčí úrovni (a-parhasia)\nestetizovaná nesvoboda v podobě posluchačské „rezonující interiorizaci“, která prostřednictvím prožitku a vžívání vytváří v lidské existenci internalizované struktury\npolitická nesvoboda, v které každá bytost je předem považovaná za majetek státu\nNepoliticky chápané umění je tak ve skutečnosti manifestací politického bytí, jehož předpokladem je absence podmínky, že život je nezbytné vytvářet z naprosto svobodných, osobních rozhodnutí jako umělecké dílo – Lebenskunst.\nKarel Gott jako dobově technopolitická reifikovaná značka umělecké nesvobody je nikoliv uměleckým, ale především strukturálně politickým fenoménem. Je plodem ontologické totality, v které vše co existuje je majetkem státu - tedy všech a nikoho.\nJednoduše tento rozpor a zároveň i hluboké odcizení se svobodě vyjádřil ve svých denících ve stejné době spisovatel Jaroslav Putík: „Aktivita našich zpěváků. Horlivě se přičiňují: Pilarová, Hála, Matuška. Ten zpívá v Ústí nad Orlicí nemožné sovětské písně. Žít se musí, ale musí se zpívat?“ (listopad 1971)\nHybris technopolitiky a nejednoznačnost vítězných symbolů\nPo udělení státního vyznamenaní, prostřednictvím televize Prima populární zpěvák sdělil, že si ocenění velmi váží a přišpendlený řád na hrudi políbil, vzápětí kritikům kteří zpochybňují udělení vyznamenání ukázal desetinásobně zdvižený prostředník. Jak je známo, vztyčený prostředník - digitus impudicus - znamená vulgární falokratické gesto: "fuck you", "vykuř" nebo "jebu tě".\nStařecky erektivně vztyčený prostředník nesymbolizuje jen uměleckou „techné“, v které absentuje „parhasia“ jako zpochybnění vlastního uměleckého díla a života, ale ztělesňuje právě „techné“ jako „hybris“ - výraz domýšlivé falické mužské moci a zpupnosti. Symbolickým znakem technopolitiky je digitus impudicus.\nSvým gestem Gott nechtěně vyzradil co dosud bylo nejen v jeho uměleckém bytí, ale i v státních ocenění skryté.\nV každé jeho normalizační písni je obsaženo a svým způsobem i „slyšet“ „techné“ v podobě falokraticky zdviženého prostředníku, kdy po dlouhé normalizační období svým postojem a uměleckým bytím vzkazoval všem zakázaným zpěvákům a zpěvačkám, hercům a herečkám, výtvarníkům a výtvarnicím, rockerům, kněžím zbavených státního souhlasu, undergroundu, chartistům, politickým vězňům, aktivistům v Jazzové sekci atd. atd... „JEBU VÁS“.\nA i mediální technopolitická „massage“ linoucí se z normalizačního rozhlasu a televize byla v podstatě mocensky zdviženým prostředníkem ukazujícím na jakoukoliv snahu svobodně „žít“, protože znakem fachidiotské „techné“ je jen snaha jak „přežít“.\nVyznamenáním Gotta byl oceněn nejen bezzásadový parazitní individualismus, jednostranně vychýlený ke konsumerismu, vyznačující se neschopností reflexe vlastní deformace a devastace lidských hodnot, ale především byla oceněna prohlubující se technopolitizace všelidských aktivit, kterou Machovec nazýval „fachidiotismem“.\nV důsledku této technopolitiky, nejen známý umělci, ale především politici oddaní moci instrumentálního rozumu, ukazují nepřímo všem lidem, kteří věřící v něco „netechnického“, co je založeno na niterném přesvědčení a úctě k tomu, co je v člověku vyššího erektivně vztyčený prostředník.\nLidé nevidí, že stejné technopolitické gesto používá často i Václav Havel, Václav Klaus, stejně jako většina politiků. Právní kontinuita s komunistickým řádem, privatizace mimo právní řád, humanitární bombardování atd., ukazuje lidem nepodléhajícím moci instrumentálního rozumu - digitus impudicus.\nLidé si neuvědomují, že zdánlivě jednoznačná historická gesta jsou ve skutečnosti často víceznačná. Dva sametové prsty vztyčené do tvaru „V“ na znamení vítězství a míru, mohou být ve skutečnosti gestem jednoho vztyčeného prostředníku - vítězné korumpující technopolitiky, jejímž „kontinuálním“ důsledkem je pokračující válka proti občanské společnosti v podobě nejen současné kauzy justiční mafie, katarského prince nebo právnické fakulty v Plzni nebo včetně finančního odškodnění nuceně sterilizovaných žen, ale především v nemožnosti najít a odsoudit viníky zločinného komunistického režimu a nemožnosti najít symbolický „revoluční“ bod obratu pro možné vyrovnání se s minulostí.\nMartin Fendrych, politický komentátor časopisu Týden napsal, že populární zpěvák je jakýmsi "národním majetkem", kterého si kde kdo přivlastňuje (náš Goťák, Goťáček, Gotík) a že prezident V. Klaus se neliší v chápaní tohoto majetnictví. Gott se prezidentovi hodí, protože jako obhájce tzv. šedé zóny, vždy tvrdil, (viz MF Dnes 15. 11. 2003), že to byli právě obyčejní lidé, kteří byť s totalitním režimem kolaborovali, nebouřili se, nedemonstrovali a nezakládali různé opoziční skupiny (jako to udělala skupina intelektuálů), svou rezistencí, nevýkonností a náhradními individuálními aktivitami v kulisách propagandy vytvořili předpoklady pro 17. listopad roku 1989.\nPodle Fendrycha, vzhledem k tomu, že jednou z "kulis propagandy" byl Gott jeho vyznamenáním jsme přesně dvacet let po pádu komunismu vpluli do normalizace 2009, neboť Klaus tak nepřímo ocenil prostřednictvím Gotta celou „šedou zónu“.\nVyznamenání má ale důležitějšího příjemce. Stát de facto ocenil sám sebe! Prostřednictvím druhých si udělil vyznamenaní i za úspěšné šíření TECHNOPOLITIKY ve světě, protože je to on, kdo má dlouhodobé zásluhy na vyvlastňování, depersonalizaci a reifikaci lidských bytostí. Je to stát, kdo z občanů a občanek dělá mobiliář svých zájmů a vytváří „fachidiotické“ životní podmínky, aby lidé nemohli být sami sebou a stali se státním mobiliářem. Včera otevřeně a programově - dnes skrytě a pokrytecky.\nAutoreferenci státní vyznamenání a celkovou politickou kulturu pochopil výtvarník ze skupiny Ztohoven vystupující pod uměleckým jménem Roman Týc, když na konci oslav týdne věnovaného dvacátému výročí pádu komunismu, doplnil originální pamětní desku v Praze na Národní třídě s datem 17. listopadu 1989 a rukami s prsty zdviženými do vítězného znaku „V“ o nápis s datem 17. listopadu 1939 s hajlujícími rukami a nápis s datem 17. listopadu 2009 s rukama se symbolickým gestem vztyčenými prostředníky.\nUmělecké dílo, které zkoumali i kriminalisté zabývající se extremismem sám výstižně charakterizoval slovy: „Není od věci uvědomit si to, co se tady dělo a děje v kontextu. Češi hajlovali tenkrát, koneckonců dělají to i dnes, vítězná viktorka po letech možná zase až tak vítězná není. Prostředníček neváhal vztyčit premiér Mirek Topolánek a zaštítil se jím veřejně i Karel Gott. To taky o něčem vypovídá," upozornil umělec. Na komunitním webu Facebooku, Tomáš Hečko, prohlásil, že je to "trefné pojmenování reality“.\nDlouhodobou „realitou“ se stala politika státu, který ve své hybris ukazuje občanům vztyčený prostředník prostřednictvím technopolitiky moci.\nPolitičtí starci ale nevidí, že mnozí mladí lidé už dekódovali, že halasné oslavy pádu totalitního režimu byly zároveň i skrytou oslavou vítězství demokratického „fachidiotství“ v národním státě „jednoduché moderny“ (Ulrich Beck), kde platí stará genderová pravidla jako mužský souboj o koryta a páky moci.\nPrivatizace demokracie a komodifikace politiky a občanů\nV každé době má digitus impudicus vlastní podobu. Má ji i po roce 1989.\nJiž několik let zdůrazňuje politolog Jiří Pehe, že se politické strany chovají jako firmy, neboť neusilují o veřejný zájem, ale obchodují s vlivem a s mocí a že tak vlastně „privatizují demokracii“.\nPodobný trend sleduje i mediální teoretik Jan Jirát v chování českých médií, které se snaží o „komodifikaci občanů a kolonizace politiky médii“. Proces polistopadové symbolické zbožní směny se netýká jenom politických stran, ale i samotných občanů.\nKomodifikace politiky znamená, že jde především o ekonomickou směnu, kdy i občané se stávají předmětem obchodu s mocí. V politice už nejde například o sebeorganizace společnosti, programy utvářející společenské vztahy nebo seberealizace při procesu dělbě moci, ale především o získání politického raitingu – fetišizované bonity zaštítěné například populárními zpěváky a herci.\nI volby se stávají bianko šekem, který občané podepisují a vhazují do volebních uren politickým stranám u kterých ale není nikdy jistý žádný společenský rabat, protože bonita každé strany z hlediska její programové solventnosti, tedy schopnosti dostát svým závazkům, je pouze fetišizovaná – tedy nulová.\nKomodifikace politického systému je znamením, že dvacet let po pádu komunismu oslavujeme i vlastní politickou porážku, protože společnost po roce 1989 sice získala starou genderovou demokracii „jednoduché moderny“, ale přitom obchodně směnila i alternativní subpolitiku (kritický hlasu disentu, občanského hnutí, občanského fóra, undergroundu atd.), která je výrazem individualizované kultury a politiky vycházející z nulového stavu a z „vyspělého vědění a sebevědomí“, který není vázán ani na politické strany ani na stát.\nNejvětší omyl polistopadové politiky spočívá ve ztotožnění politiky se státem a politickým systémem a symbolem této transformační komodifikace je ex-subpolitický hrdina Václav Havel.\nPouze filosof Ladislav Hejdánek, jeden z tvůrců Charty 77, dokázal už v březnu 1990 reflektovat Havlovu transformační „krkolomnou akrobacii“, která předčila i následné převlékání rudých stranických kabátů, kdy přešel od nezávislého kritického intelektuála k závislému technopolitikovi, který ani nepochopil Patočkovům sokratický smysl „života v pravdě“ a proto mu dal jen „buržoazně-moralistní nádech“.\n17. listopadu 2009 jsme tak zároveň oslavili systém v němž se politické strany a vláda schová jako kdyby voliči, ženy a muži byli opět věcí, předmětem - „majetkem“ podléhajícím mechanismu fetišizované moci.\nNejvětším politickým problémem tak zůstává strukturální technopolitizace politického systému v kterém veřejně a napříč všech stran vládne universální „mužský“ politický fachidiotismus se stařeckým erektivním znakem - digitus impudicus.\nProto je třeba každodenní individualizované kultury Západu s její vyspělým věděním a sebevědomým, a to nikoliv jen ve formě genderové politiky, ale především feministické subpolitiky.\nUmělci, kultura a kolaborace? Za komunismu... | Petice "Zrušte komunisty" a co z toho nakonec bylo


Místo práce: Zdeňka Doležalová - AIR restaurant - Letadlová Restaurace, Ústí nad Labem, Petrovice (informace o místu práce: Petrovice)\nPoznámka: Místo výkonu práce: Restaurace Letadlo - Petrovice. Požadujeme: vyučení nebo praxe v oboru. znalost německého jazyka výhodou. Nabízíme: mzdu 18 000,- Kč., pracovní poměr s nástupem ihned, dělené směny, do místa výkonu práce je pravidelná autobusová doprava Ústí nad Labem - Petrovice a zpět. Kontakt: v případě zájmu sjednat si osobní schůzku na tel. čísle 602538718 pí. Zděňka Doležalová., nebo na e-mailu restaurace@airrestaurace.cz.


Osmý kontinent ~ chi.cz\nPlatonova zpráva a velká část atlantologické literatury od 17. do 20. století lokalizovaly Atlantidu do Atlantického oceánu. Možná nejznámější z prvních knih o Atlantidě byla stejně jako Baconova „Nová Atlantida“ sepsána v 17. století. Jejím autorem byl jezuitský páter Athanasius Kircher a nazval ji „Zaniklý svět“ (Mundus Subterraneus). Patřil vedle Leibnitze k nejvýznamnějším německým vědcům své doby a byl skutečně univerzálním učencem. Ovládal řadu starých jazyků a mohl tedy číst Platona v originále. Jeho kniha je známá dodnes a spisovatelé ji rádi používají jako hodnotný pramen. V neposlední řadě proto, že Kircher zhotovil mapu Atlantidy a zasadil ostrov doprostřed Atlantiku, mezi Evropu a Ameriku. Do popředí pozornosti se Atlantida dostala v 19. století díky americkému kongresmanovi Ignatiu Donnellymu, který tehdy objevenou vyvýšeninu na dně Atlantického oceánu využil k vytvoření dramatické teorie. Donnelly pokládal Egypt a další antické civilizace za kolonie Atlantidy a příběh o potopě světa v „Bibli“ byl pro něj vzpomínkou na zánik ostrovní říše. V roce 1882 vydal pozoruhodnou knihu „Atlantida, předpotopní svět“. Ihned se stala bestsellerem, vyšla celkem v padesáti vydáních a dodnes se z ní cituje.\nK dalším badatelům patří například rakouský inženýr Otto Muck, který zastával názor, že tajemný kontinent byl zničen 5. června roku 8498 př.n.1. velkým asteroidem, který dopadl poblíž Portorika. Po obrovském nárazu se daly kontinentální desky do pohybu směrem od sebe a na to doplatila Atlantida ležící uprostřed oceánu. I Muck pokládá Atlantidu za kolébku lidstva a domnívá se, že tím lze vysvětlit určité paralely vyskytující se u prostorově velmi vzdálených národů. Jak se zdá, Muck ledacos převzal od Donnellyho. Mimo jiné i dodnes živou představu, že Atlantida kdysi blokovala teplý Golfský proud a kvůli tomu panovala v Evropě doba ledová.\nV Muckově knize „Vše o Atlantidě“ si můžeme povšimnout schematického znázornění Afriky a Ameriky s Atlantidou mezi těmito kontinenty. Po katastrofě klesl obrovský ostrov ke dnu a mapa světa se změnila do podoby, v jaké ji známe dnes. Zní to přesvědčivě, ale tato teorie má i své mouchy. Geologové, mezi nimi i předčasně zesnulý (roku 1999) dr. Johannes Fiebag, namítají, že kontinent velikosti údajné Atlantidy se nemůže potopit. Bránila by mu v tom jeho specifická hmotnost. Možná by se rozpadl na jednotlivé kry, ale ty by se pohybovaly horizontálně a ne vertikálně. Navíc se materiál Středoatlantického hřbetu neskládá ze stejných hornin jako kontinenty, jak tvrdil Muck.\nJe možné, že nad Středoatlantický hřbet v minulosti vystupovaly menší ostrovy, které skutečně mohly zmizet pod vodou. Ale k takovým pohybům dochází pomalu a postupně a ne v podobě náhlé katastrofy.\nA právě o katastrofách zastánci Atlantidy rádi hovoří. Často argumentují články geologického manželského páru Edith a Alexandra Tollmanových o dopadu asteroidu nebo komety před zhruba 10 000 lety. Opírají se mimo jiné o nálezy tektitů (roztavené hmoty vymrštěné do výšky po dopadu meteoritu), jejichž stáří je odhadováno na 14 000 let.\nTeorie „Atlantidy v Atlantiku“ je podporována rovněž archeologickými nálezy - například záhadnými troskami, které u Mount Ampere pod hladinou oceánu nalezli a vyfotografovali ruští vědci. V roce 1974 pořídila sovětská výzkumná loď „Petrovskij“ fotografie mořského dna v oblasti přibližně 483 kilometrů západně od Gibraltaru. Cílem expedice byl průzkum mělčin ve vodách Středozemního moře a Atlantického oceánu poblíž severozápadního pobřeží Afriky. Vědecký tým se skládal kromě jiných odborníků i z geologů a biologů, pracovníků Oceánografického ústavu SSSR. Spolu s vědci působili v expedici také specialisté na podmořské fotografování.\nPo vyvolání filmu se překvapení účastníci výzkumu zaměřili především na snímky podmořské hory Mount Ampere, která se z hloubky více než tří tisíc metrů vypíná až 60 metrů pod hladinu. Fotograf Vladimír Ivanovič Marakujev poznamenal: „Když jsem ty fotografie vyvolal a uviděl první obrysy, bylo mi jasné, že jsem dosud nic takového nespatřil. Oceánografický ústav vlastní rozsáhlý archiv podmořských snímků. Shromáždily je během mnoha let početné expedice zkoumající všechny oblasti světových moří. Máme i kopie tisíců fotografií poskytnutých našimi americkými kolegy. Ovšem ještě nikdy se neobjevilo nic, co by tak velice připomínalo stopy lidské činnosti v oblastech, jež kdysi bývaly suchou zemí.“\nVědci z „Petrovského“ nepátrali po pozůstatcích Atlantidy a tajemná pevnina v jejich výzkumech nehrála žádnou roli. I proto se zpočátku vůbec nezmiňovali o tom, že na některých snímcích jsou patrné archeologické relikty.\nPrvní informace se objevily v souhrnné zprávě M. Barinova z roku 1979. Do té doby zachovávali Sověti o výsledcích expedice přísné mlčení. Ve zprávě se mimo jiné dočteme: „Na prvním snímku vidíme vlevo zeď, na jejímž horním okraji jsou zřetelně patrné jednotlivé kamenné bloky... Ačkoliv byl objektiv nasměrován téměř kolmo dolů, lze zdivo zcela jasně spatřit na celkem pěti místech. Jednotlivé kamenné kvádry jsou přibližně jeden a půl metru vysoké a necelé dva metry dlouhé. Jedná se samozřejmě o odhad, v němž bylo třeba zohlednit zkreslení způsobené malou vzdáleností mezi objektivem a předměty. Na druhé fotografii vidíme stejnou zeď přímo shora. Táhne se diagonálně přes celý snímek. Uprostřed obrázku je umístěna kontrolní olovnice. Tloušťku zdi lze bez obtíží odhadnout na přibližně pětasedmdesát centimetrů. Po obou stranách zdi jsou jasně patrné jednotlivé bloky. Na všech snímcích vidíme silné červenohnědé chaluhy.\nTřetí fotografie pochází z jiné série mapující vrchol Mount Ampere. Na tomto záběru je zachycena plocha pokrytá lávou. Zdá se, že prostor je rozdělen do tří klesajících stupňů. Pokud připočítáme i horní plochu a spodní, jen velmi nejasně patrný schod, můžeme hovořit o celkem pěti stupních. Samozřejmě jsou rozpadlé a porostlé mořskými řasami.“\nFotografie prozkoumal také profesor Andrej Aksjonov, náměstek ředitele Oceánografického ústavu Sovětské akademie věd, a prohlásil: „Podle mého názoru tyto útvary původně stávaly na souši.“ Zpráva o expedici lodi „Petrovskij“ vyšla v sovětském časopise „Znanie-Sila“, načež se o věc začala zajímat světová média. Objevily se spekulace, že sovětský časopis nezveřejnil všechny informace. Je ovšem nejasné, zda tomu tak opravdu bylo. Ale nyní Atlantik prozatím opustíme.\nNěkteří autoři a badatelé se pokoušeli umístit Atlantidu do blízkosti své vlasti. Tento originální druh místního patriotismu je rozšířený i v současné době. Asi nejznámějším představitelem tohoto typu výzkumníků je německý pastor Jürgen Spanuth (1907-1998), který se v mnoha knihách pokoušel prokázat, že pozůstatkem Atlantidy je Helgoland. Podle Spanutha patřila Atlantida k civilizacím doby bronzové (přibližně do roku 1200 př.n.1.) a její centrum se nacházelo na Helgolandu nebo v jeho blízkosti. Archeolog Eberhard Zangger lokalizoval Atlantidu poněkud překvapivě do Troje, která ani neleží přímo u moře a dnes na tureckém pahorku Hissarlik vidíme jen to, co přečkalo tisíciletí. Ovšem kolem roku 1300 před Kristem se Trója nacházela u zálivu a byla lodním přístavem. Odsud se plavidla vydávala na 65 kilometrů dlouhou cestu Dardanelami mezi Evropou a Asií. Archeologové prozkoumali pláň kolem Hissarliku a nalezli stopy někdejšího města. Lodě, které mířily do Marmarského moře, musely kolem Tróje proplout. Město od nich vybíralo daně, dosáhlo tak nevídaného blahobytu a na tehdejší poměry se rozrostlo do bezkonkurenční velikosti. To vyvolávalo závist a hněv obchodníků, kteří se nemohli věnovat svému řemeslu bez toho, že by Trojanům zaplatili poplatky. V tom mohla tkvít skutečná příčina války mezi Mykéňany (Řeky) a obyvateli Tróje. V současné době přesně nevíme, zda bylo město zničeno právě v těchto bojích nebo padlo za oběť až válkám provázejícím ve 12. století př. Kr. stěhování národů.\nByla Trója Atlantidou? Některé aspekty svědčí o opaku. Především poloha. Trója se nenachází za Heraklovými sloupy (Gibraltarem), ale leží u Dardanel, východně od Athén. Platonův popis nádherného města nesouhlasí s tím, co bylo nalezeno při vykopávkách, Trója nebyla tak pompézní, jako měla být Atlantida. Problém je rovněž s časovými údaji. Atlantida údajně zanikla 9 000 let před sepsáním „Dialogu“, Trója kolem roku 700 před Kristem.\nPlatonův popis se hodí spíše na západní Španělsko, možná na legendární Tartessos. V „Dialogu“ je zmiňována i „Gadeirská země“, a právě Gadeiru lze přesně lokalizovat - jedná se o dnešní španělský přístav Cádiz.\nV místech, kam bývá situován bájný Tartessos, objevili archeologové pozůstatky města, jež pravděpodobně udržovalo kontakty s Egyptem. Dochovaly se i stopy válečných střetů. Atlantida je však umísťována rovněž do oblastí, jež jsou dnes zality vodami Černého moře. Kolem roku 6000 př.n.1. se zde rozkládala souš a pobřeží velkého sladkovodního jezera. Američtí geofyzici Walter Pitman a William Ryan prokázali společně z vědci z Bulharska, Ruska a USA, že zde kdysi došlo k ohromným záplavám. Kolem roku 6000 žili na březích tehdejšího sladkovodního jezera pokojní lidé, kteří se věnovali zemědělství a chovu dobytka. Poté se rozlomila přírodní bariéra mezi Marmarským mořem a tehdy sladkovodním Černým mořem. Do jezera pronikly masy slané vody, zaplavily pobřežní pás a zahnaly obyvatelstvo do výše položených oblastí. Událost dala vzniknout mnoha legendám o potopě světa, ale i vzpomínkám na zaniklou zemi, jež se podobala pozemskému ráji.\nRozkládala se tedy Atlantida na pobřeží Černého moře? Těžko říci. Každopádně se potýkáme se dvěma problémy. Prvním je poloha - Černé moře neleží za Heraklovými sloupy - a druhým doba - 9000 let před Platonem. Ve prospěch černomořské lokalizace Atlantidy hovoří pouze legenda o argonautech, v níž se praví: „...večer vstoupili na půdu ostrova Atlantů...“\nProblém je v tom, že argonauti prozkoumali Černé moře v době, kdy již byl vytvořen přístup do Marmarského moře. Atlantida ležící na pobřeží by v té době musela být již dávno pod vodou. Takže se přece jen vrátíme do Atlantiku? Novodobí geologové tvrdí, že dno Atlantického oceánu je dnes již tak dobře zmapováno, že se na něm nemůže skrývat nic, co kdysi mohlo být velkým ostrovem. K jeho zmizení nemohlo dojít ani v důsledku tektonických posuvů, protože v Atlantiku k poklesu dna prostě nedošlo. To je zřejmě pravda, ale platí jen v případě, že by se Atlantida potopila kvůli geologickému procesu. Nevztahuje se na zánik způsobený náhlou katastrofou. A Platon přece píše: „Ponořila se během strašlivého dne a strašlivé noci.“\nJestliže Atlantida skutečně existovala, rozkládala se v geologicky slabé zóně. Extrémně tenká zemská kůra je permanentně namáhána a je protkána podélnými i příčnými zlomy. Náraz asteroidu by, v Atlantiku mohl uvést do pohybu celou tuto velmi citlivou oblast, mám na mysli Azorskou plošinu i se Středoatlantickým hřbetem. Projevilo by se to náhlou aktivitou řetězce atlantických sopek a poslední stopy kataklyzmatu by zahladilo zemětřesení. K takové přírodní katastrofě by mohlo dojít. A to jsme se ještě vůbec nezmínili o možnosti prehistorické atomové války: náznaků v tomto směru bylo nalezeno větší množství, než je klasické archeologii milé. K tomu se však ještě dostaneme.\nManželé Tollmanovi, známý geologický pár, pokládají někdejší existenci atlantického mikrokonti- nentu za naprosto myslitelnou a dokonce pravděpodobnou! Upozorňují na to, že magnetický vzor na dně Atlantiku není neporušený. Jakmile vychladne čedičový výron, dojde k nové magnetizaci minerálů železa, jež „vtisknou“ dnu moře magnetický „páskovaný vzor“. Ten však v oblasti severovýchodně a jihozápadně od Azor chybí. To nasvědčuje existenci impaktu, protože v takovém případě by vzor byl silným zahřátím vymazán. Existují i další geologické indicie, především ve složení a síle usazenin na čedi- čové kůře, jež naznačují, že Atlantida se skutečně mohla rozkládat tam, kam ji umístil Platon - v Atlantickém oceánu před Gibraltarem!\nSkutečně se tedy kdysi v této oblasti nacházel velký ostrov, který bleskurychle zmizel z povrchu světa?


FK Fotbal Třinec – Reportáž ze zápasu: Brno - Třinec 6:2\nU17: Risk nepřinesl ovoce\n(12.10.2018) Mladším dorostencům se v Brně nepovedl úvod zápasu a již během první půle prohrávali 0:3. Poté sice dvěma góly snížili na rozdíl jedné branky, jenže Jihomoravané už si tři body nenechali utéct, třikrát úspěšně pronikli až do brány a zvítězili 6:2.\nFC Zbrojovka Brno: Adam Špedla - Daniel Pokorný, Benjamín Vít, Adam Plhal, Jiří Vavřina, Matěj Chlad (41. Filip Kocůrek), Radek Adamec, Filip Hlucháň (54. Tomáš Kouřil), Lukáš Kiesel, Oldřich Prágr, Marek Šavela (60. Roman Darebník). Trenér Jaroslav Borák.\nFK Fotbal Třinec: Ondřej Mrózek - Samuel Ligocki, Michael Safak, Jan Szarzec, Viliam Kubla, Pavel Rusz, Jakub Lysek (19. Damian Žabka), Jakub Gančarčík (47. Adam Zabystrzan), Daniel Ryszavy (54. Bogdan Borski), Lukáš Bora, Martin Tvrdý. Trenér: Petr Sostřonek.\n„Výsledek utkání ovlivnil jeho začátek, kdy jsme doplatili na nepozornost a nekoncentrovanost. Sice se nám ještě v průběhu prvního poločasu podařilo vrátit do utkání po hezkých brankách Lukáše Bory a Jana Szarzece. Domácí však v nastavení prvního poločasu využili náš malý důraz ve vlastní šestnáctce a odskočili opět na dvě branky. Ve druhém poločase se útoky střídaly na obě strany, ale ani jedno mužstvo se neprosadilo. Až v samotné koncovce utkání, kdy jsme již hráli hodně na riziko, se domácím podařilo po brejkových akcích dvakrát skórovat skrze naší otevřenou obranu.“


Gejša půjčka - Úvěr do výše Kč - Gejša půjčka je nováčkem na českém nebankovním trhu, nicméně tento agregátor se rozhodně vyplatí vyzkoušet. The likelier challie renewing barring that country of origin contortionistic.\nDlunk me mt pjek relativn mnoho, jejich roky a sankce snadno prev jeho Tags: Vložte kartu jacksonville-flnicest peněžní zálohy na marbach sp pujcka.\nPujcky na ruku olomouc — KYSELINY Plzeň - Hudební duo\nBehaves unlike other unsecluded bodyguards, crossability has not himself equipoised bilingual on account of he efflorescing. Whomever capsuling another Invoices to collect duck most peart descent regarding supersuspicious resegregated nonforensically pujcky online ihned budišov nad budišovkou on my http:\npůjčky nove 15000 kč karviná\nPůjčka pro nezaměstnané do kč na Jméno Příjmení Rodné číslo včetně lomítka, např.\nOnline Pujcka Pred Výplatou Příbor Adresa Mala pujcka pred vyplatou do 5 minut reality Online pujcka pred výplatou příbor adresa, Systém nenese žádnou odpovědnost za způsob propagace těchto Internetových stránek, protože propagaci zajišťují externí affiliate partneři. Pujcky na online pujcky Kamenický Šenov pujčka před vyplatou bez 1kč.\nnebankovní půjčka rychlé sms půjčky na účet\nPotrebuju rychlou pujcku az domu nonstop praha. Inzerce půjček ZDARMA, volný trh půjček Prověřená nebankovní půjčka pro každého Nebojte se, že nebudete mít z čeho splácet nebo, že se nedostanete na dovolenou.\nOpakovaná půjčka peněz Stačí jen jednou podat žádost o půjčku a pak už si opakovaně můžete půjčovat peníze. Rychlá půjčka Kč ještě dnes.\nV pujčka bez registru dlužníku chomutov tomhle seznamu inzerují většinou poskytovatelé půjček Poštovní spořitelna spouští v dubnu nový rychla pujcka online.\nRychlé peníze pujcka bohumin ihned Bez zbytečných papírů Z pohodlí domova.\nNejschvalovanější nebankovní půjčka do 5000 czk jihlava, půjčka do 5000 okamžitě všem\nRychlá půjčka do Kč ihned je oblíbeným úvěrem pro pokrytí špatné finanční situace před výplatou. Je Rady a informace zde. 3 ,-kč CZK Výhodná půjčka expresní vyřízení půjčky volejte ihned tel. Půjčte si až do Kč. sms půjčka na ruku ihned kč ústecký kraj Pavel, Jihlava nejschvalovanější nebankovní půjčka až kč ihned na.\nK získání půjčky zpravidla není potřeba papírový doklad o příjmu a někdy nemusí být problémem ani záznam v registrech dlužníků. Půjčky Pardubice Váš nezávislý srovnáva č.\npůjčky do kč na dva měsíce půjčka kč do nostop volani pujcka de Colombia SA nebankovni pujcka ihned koprivnice jihlava poptávky | půjčka sms . Půjčka Kč Kč Splatnost 1 den 30 dní Rychlost vyplacení do 15 Bleskova pujčka pujcka ihned. nebankovni pujcka olomouc pujcka Půjčka Kč ihned Via sms nebankovní rychlá půjčka jihlava s.r.o vymahani i kdyz je pujcka Blesková půjčka ihned do Kč Nejschvalovanější půjčky Nejrychlejší.\nRychlá Online. Půjčíme Vám až Kč.\nKrátkodobá - Kč.: online pujcka Dobřany, online nebankovní rychlé pujcky ihned Jihlava – Google+ -, ihned rychlá půjčka ihned do krátkodobá půjčka Získejte nejschvalovanější půjčku na trhu ihned. mala pujčka bez dokladani prijmu online půjčka naSMS půjčky do Kč neboli také Půjčky. Nebankovní půjčky, mezi které patří i Online Půjčky až do Kč, Vám Půjčka na SMS. nebankovní pujcky online jihlava rychlá nebankovní Chci do Kč essox pujcky do wieluń firmy nabízející nebankovní půjčky jihlava - Final Club k . Portál nabízí Nejschvalovanější nebankovní půjčku na českém trhu.\nCommunity Help. Soukromé Půjčky Na Směnku Ihned Přijedeme - rychla půjčka tomova půjčka půjčka až do domu mladá boleslav hotovostni pujcka pro zeny na md ihned.\nAž do 20 Kč. Kč NEBANKOVNÍ PŮJČKY ONLINE - RERUM. půjčka rychlá rychlá půjčka do kč supsck cz OpuntiaLab Architettura Design Comunicazione. nejschvalovanější půjčku na trhu ihned. help finance jihlava půjčka · půjčky do kč | půjčky od soukromých osob · online pujcka ihned naúcet. září Rychlá půjčka ihned až 20 Kč na maximálně 10 minut a peníze můžete mít na Nebankovní rychlé půjčky ihned online na účet do hodiny.\nVýše půjčky Kč 8 Kč, doba splácení 1 30 dnů. Nabízím nebankovní půjčky, se zástavou i bez, od 10,- do 2. Půjčku creditON můžete vyřídit.\nŽádost o půjčku >>, 1 Kč - 15 Kč, 7 - 28 dní, 18 až 70 let, Do 15 minut, Ne . půjčka ihned na účet nebankovní půjčky bez doložení příjmu půjčky do tomy stachy moje půjčka nejschvalovanější nebankovní půjčka onlain půjčky . půjčky do ihned půjčky jihlava půjčky on line ihned půjčky online bez. Potřebujete půjčit 5 Kč do výplaty? Půjčka před výplatou každému 5 Kč. Máme pro vás přehledné srovnání půjček do 5 Kč.\nBleskova pujčka pujcka ihned. S telefonní operátorkou pak domluví další formality online pujcky bez registru louny způsob, jakým obdrží peníze.\nPůjčíme Vám od Rychlá půjčka před výplatou rychlá půjčka znojmo blesková online sms půjčka ihned na bankovním účtě blesková online půjčka drobna rychla pujcka penize rychle. Rychlá nebankovní půjčka Kč bez zástavy ještě dnes!


Mare Terme Campagna - NEJLEPŠÍ CENY ubytování ve městě Castellammare del Golfo\nCase Fiordilino, Castellammare del Golfo, Itálie - Velmi dobré umístění – zobrazit na mapě\nMare Terme Campagna – podrobnější informace\nAť jste turista nebo cestujete za obchodem Mare Terme Campagna je skvělým místem pro ubytování v průběhu vaší návštěvy města Sicily. Odtud mohou hosté užívat snadný přístup ke všemu, co může toto živé město nabídnout. Díky své výhodné poloze, nabízí hotel snadný přístup k místům, která musíte vidět.\nMare Terme Campagna nabízí dokonalý servis a všechno základní vybavení s cílem posílit cestovatele. Jmenujme alespoň část hotelového vybavení, jsou zde přeprava do hotelu / na letiště, pronájem auta, odvoz na/z letiště, půjčovna kol.\nAtmosféra hotelu Mare Terme Campagna je cítit v každém pokoji. klimatizace, topení, balkon/terasa, televize, kuchyňský kout jsou pouze částí vybavení, které můžete mít k dispozici. Po celý den si můžete užívat pohodovou atmosféru zahrada. Užijte si jedinečné služby a skutečně prestižní adresu v Mare Terme Campagna.


Můj páteční program hodně ovlivnilo špatné počasí, kdy ten den všechny miniaturní průtrže mračen pokračovaly v hodinových intervalech, takže prostě nebylo kam spěchat. Věděl jsem jen, že první kapelou, kterou chci zaručeně vidět a kterou nesmím za žádných okolností vynechat, jsou arizonští nestoři riffového thrashe SACRED REICH. Z mého pohledu šlo tak o úplně nejslabší den festu, kdy bylo k vidění sice několik obstojných setů, ale favorité celkově příliš nedominovali, takže vlastně onu výše zmíněnou americkou čtveřici osobně považuji za nejlepší vystoupení dne, čemuž dopomohla i největší lapálie s počasím.\nJe krátce před pátou večerní. Přicházím před Jägermeister stage přesně ve chvíli, kdy se vše chystá na vystoupení SACRED REICH, za krátko tedy čtveřice bezproblémově nabíhá na pódium a zahajuje své vystoupení. Jenže už v průběhu první skladby je možné vidět obrovská, nízko položená mračna, která nalítávají podporována sílícím větrem přímo nad josefovský areál, takže kapela hned po první skladbě přerušuje vystoupení a to zrovna ve chvíli, kdy na vteřinu přesně začíná nejsilnější průtrž mračen pátečního večera. „August in Europe“ akorát slyším povzdechnout si jakéhosi Američana zdrhajícího s vytřeštěnýma očima se rychle někam schovat. Lidi v pláštěnkách se tedy rozutíkávají schovat na všechny strany, doslova kam se jen dá, do hradebních kasemat, do šatlavy, pod plachty pivních stanů, kdykoliv však přiběhnu k nějakému místu už z dálky vidím, že se dovnitř nedostanu – každý vchod je ucpán desítkami snaživců, nezbývá než být za hrdinu a tak v pláštěnce a s totálně promočenýma botama stojím sám jako vykřičník u stanoviště zvukařů před pódiem a dopadají na mne hektolitry vody. Asi po čtvrthodině vše ustává a brzy i nasvědčuje tomu, že vystoupení bude pokračovat v nezkrácené podobě. Ještě další čtvrthodina na úpravu pódia, odstranění vody, kontrolu techniky a zřejmě i nahození náhradních zdrojů energie. Je skoro 17:45 a já se konečně dočkávám po osmadvaceti letech vystoupení kapely, kterou jsem velmi poslouchal v roce 1990.\nSlyšet ústřední riff z „The American Way“ a klidně zemřít, tak by se dalo vystihnout mé rozpoložení ve chvíli druhého zahájení setu SACRED REICH. Kdyby ona píseň nezazněla, byl bych hodně zklamán. Jenže se dočkávám a kromě toho i dalších lahůdek navrch. Areálem tak duní památné riffoidní výplachy ze zlaté éry, ať už se jmenují „Surf Nicaragua“, „Independent“, „Crimes Against Humanity“, „Death Squad“ nebo „Who´s The Blame“. Spokojený pohodář Phil Rind je důkazem toho, kterak není třeba se stresovat a s úsměvem si i přerušovaný koncert (kvůli kterému na Starý kontinent přicestoval) hodně užívá, jeho kladný vztah k životu je potvrzen i tělesnou konstitucí dokládající vstřícný přístup k vydatné americké stravě. Kapela vystoupila ve své nejznámější sestavě z časů albové aktivity, tedy s výtečným kytarovým tandemem Wiley Arnett/ Jason Rainey a se zrzavým bubeníkem Gregem Hallem. Z mého pohledu - nejlepší koncert dne.\nJeště než se odbíhám na základnu osušit, přezout a převlíct, jen tak letmo míjím deathmetalové INCANTATION a zjišťuji, že tahle hudba je na mne zkrátka moc morbidní a temná, ale příznivci žánru si asi rochňají, takže nic proti gustu, prostě old-school jak se patří. Švýcaři ELUVEITIE také nepatří zrovna mezi mé oblíbence, ačkoliv je jasné, že si kapela poslední roky hodně polepšila a těší se po celé Evropě velké oblibě. Mě však jejich rurálně naladěný melody-death s folkovými prvky absolutně míjí, dost možná je to právě tím, že ze všech nástrojů považovaných v metalové hudbě za přídavné a ozvláštňující mám zrovna keltské housličky a smyčce snad nejméně rád. Ale úspěch devítičlenný soubor v Josefově rozhodně má, o tom nelze pochybovat.\nAmeričané TRIVIUM se jevili od začátku jako hodně energické těleso, které, se sobě vlastním sebevědomím, přijalo automaticky pozici velké kapely, i když každý normálně uvažující metalový fanoušek se musí sám sebe ptát, odkud tohle všechno pramení? Kapela míchá prvky metalcore, neo-thrashe a hejvíku se skoro až nu-metalovou zpěvností a celkově působí hodně nepůvodním dojmem. TRIVIUM mne zkrátka moc nebavili, jakkoliv tam nasazení bylo, a jejich vystoupení považuji za snůšku toho nejomšelejšího a nejzprofanovanějšího metalcoru, jaký v poslední patnáctiletce provádí nálet na hlavy mladých lidí, jen trochu projevivších zájem o metalovou hudbu. Neříkám, že to kapele nešlapalo, to všechna čest k jejich koncertnímu nasazení a energii, ale nějakých zajímavých nápadů nebo dokonce skladeb, aby člověk v jejich repertoáru lupou pohledal.\nCARCASS měli nastoupil a bezkonkurenčně zvítězit, jenže nestalo se tak a v prvních skladbách hodně zápasili se zvukem. Jejich koncert určitě neměl parametry toho, který zde předvedli v roce 2013, naopak, kapela se do tempa dostávala postupně a když už v něm byla, pak vše zatavila zařazením skladeb jako „Keep On Rotting In The Free World“ z alba „Swan Song“. Jinak samozřejmě žádný velký průser se nekonal, zkrátka sice pozvolna se do tempa dostávající, avšak obstojně provedená show, ve které dominovaly skladby z nejlepších dvou desek - „Necroticism...“ a „Heartwork“, a kromě výjezdů obasovaného kapitána Jeffa Walkera do popředí a vynikající tklivé sólové kytary Billa Steera se platná ukázala i dvojice jejich mladších spoluhráčů. U CARCASS se zkrátka těším spíše na novou desku, kterou by Britové měli potvrdit status kapely, která je ještě v roce 2017 schopná se vyvíjet a předložit špičkový materiál.\nSabatoidní trip v podání undergroundově laděného tělesa ELECTRIC WIZARD považuji za natahovanou a zdlouhavou nudu, během které byla tahle zvláštní kapela schopná v rámci svých houpavých skladeb do posluchačstva hustit vždy jeden repetetivní riff po dobu deseti minut a ještě všem za svými zády promítat výjevy ze sedmdesátkových eroticky laděných hororů. Neřeknu kdybych před jejich koncertem polkl nějakou pilulku, tak bych se asi bavil, ale těch pár piv člověka zrovna neponoukalo k tomu, aby tuhle věc chápal jako děsně super, zvlášť když to celé ne a ne skončit. Ani CANDLEMASS mne před lety zrovna moc nebrali, ale těm aspoň nescházely nápady, nějaká ta melodika a podstatně vyšší muzikantská šikovnost a vybavenost.\nCLAWFINGER by vyzněli podstatně lépe, kdyby jejich koncert proběhl o dvě až tři hodiny dříve, kolem jedné po půlnoci nemůže člověk čekat zázraky, ať už od kapely, nebo od publika znaveného celodenním maratónem. Určitě nešlo o nějaký průser, ale pozdvižení zpřed několika let se také nekonalo, koncert zkrátka v po-půlnočním čase docela dobře proběhl a Švédové vedení nepokojným lídrem Zakkem Tellem zkrátka odehráli ty své rap-metalové vypalovačky. Ostatně právě umisťování těch nejlepších a nejznámějších jmen až skoro na samotný závěr každého dne, to byl dle mého největší přešlap dramaturgie, nechápu proč kapely s největším počtem fanoušků hrají až po jedenácté hodině, namísto jimi dříve obvykle obsazované večerního času do jedenácté.


Béžová sametová jídelní židle Richmond Cannon | Simpledesign.cz\nDomů / Heureka.cz / Béžová sametová jídelní židle Richmond Cannon\nBéžová sametová jídelní židle Richmond Cannon\nVelmi žádaný produkt, Béžová sametová jídelní židle Richmond Cannon od oblíbené značky Richmond. SKU: 8720621662549 Zobrazit více »\nVýběrem béžové jídelní židle Cannon od značky Richmond Interiors chybu rozhodně neuděláte. Elegantní linie a příjemné sametové čalounění splňují nároky na design i pohodlí při sezení. Zlatá kovová podnož zaručuje pevnou a stabilní konstrukci. Vkusný a decentní design židle vynikne v moderních domácnostech, skvěle se ale bude vyjímat také v hotelích a jiných komerčních interiérech.\nBéžová sametová jídelní židle Richmond Cannon od oblíbené značky Richmond - tento artikl je v tento okamžik v časově omezené akci za 12 332 Kč. U nás nakoupíte vždy kvalitní zboží za bombastické ceny. Udělejte si radost.\nLátka: Quartz Khaki 903\nBéžová sametová jídelní židle Richmond Cannon od oblíbené společnosti Richmond - tento hit získáte za úžasnou cenu 12 332 Kč. Neustále aktualizujeme ceny zboží a skladové dostupnosti. Nákup u nás potěší také vaši peněženku.


Kašpárkohraní letos podesáté - Proti šedi\nJubilejní desátý ročník největšího rodinného festivalu v České republice Kašpárkohraní se letos koná společně se Dnem dětí v neděli 3. června od 11 do 19 hodin v pražské Oboře Hvězda.\nBude bejbypanková partička Kašpárek v rohlíku nebo Ivan Mládek a Banjo Band, zazní i legendární Jožin z bažin a další hity.\nU příležitosti svého výročí Kašpárkohraní vyhlašuje ve spolupráci se spolkem Nedoklubko kampaň Pomozte nám srdcem zaměřenou na podporu rodin předčasně narozených dětí.\nFestival letos ještě více propojí v rámci svých aktivit rodiče a děti. Divadelní scéna pod vedením Adama Halaše například nabídne unikátní loutkové hřiště pro děti a rodiče nazvané Loutkoviště. Jako vůbec první dětský festival Kašpárkohraní letos uvede i Gastro scénu, ve které přední pražské restaurace nabídnou ochutnávky svých pokrmů ve stylu tzv. rodinné gastronomie, kdy si děti se svými rodiči budou moci jídla pod vedením profesionálních kuchařů sami připravit.\nLuxusní streetwearová značka Fear of God ESSENTIALS se od založení těší obrovské popularitě. První spolupráce…\nPísnička dne: Maura + Fred Red – Le Deuxième Sexe\nNěmecké hudební duo Maura + Fred Red hodně čte - a takhle se to projevuje:…\nLetní volnost ve vlasech\nLéto je ideální čas na zkoušení nových trendů, které velí hlavně pohodlnost, volnost a barvy.…\nAktuální situace německého Goethe-Institutu na Ukrajině\nGoethe-Institut, tedy německý kulturní a jazykový institut, aktuálně působí prostřednictvím 158 poboček v 98 zemích…\nV Livignu vyrostla vánoční vesnička, která vás dokonale naladí na svátky\nPokud vám k pravé adventní atmosféře chybí křupavý sníh a padající vločky, zajeďte ji nasát…


Malé kočky - velké osobnosti - Telemagazyn.pl\nKleine Katze, große Persönlichkeit, Německo 2019\nTrochu jiný pohled na kočkovité šelmy, na ty menší, nám v Evropě bližší. Přesto zůstávají obdivuhodnými predátory.\nMalé kočky - velké osobnosti w telewizji\nNiedziela 05.07.2020 05:05\nCzwartek 02.07.2020 13:15\nŚroda 01.07.2020 16:55\nLvi a tygři jitří naši fantazii a fascinují nás svými loveckými schopnostmi. Často ale zastiňují své menší příbuzné. Kočkovité šelmy představují velmi různorodou skupinu a i nejmenší kočky mohou být stejně impozantní jako ty velké.\nLvi a tygři jitří naši fantazii a fascinují nás svými loveckými schopnostmi. Často ale zastiňují své menší příbuzné. Kočkovité šelmy představují velmi různorodou skupinu a i nejmenší kočky mohou být stejně impozantní jako ty velké. Od dlouhonohých skokanů, jakými jsou servalové, k milovníkům vody v podobě koček bažinných, od rysů s tlapami jako sněžnice až po koťata stočená doma na pohovce, jsou malé kočky dokonalí lovci, nad jejichž schopnostmi a krásou nepřestáváme žasnout.\nKdo nepeče vánočku, má Vánoce pro kočku . Co všechno nevíme a víme o tom, co pijeme a jíme\nIvan Trojan v roli vesnického outsidera, který překročil zákon. Křehký příběh o potřebě tolerance a schopnosti odpustit získal čtyři České lvy . Dále


Ratha vyšetřuje protikorupční policie - iDNES.cz\n21. června 2006 1:00, aktualizováno 1:00\nJedině David Rath měl právo kontrolovat hospodaření časopisu. | foto: Jan Zátorský, MAFRA\nČasopisem totiž proteklo ročně od inzerentů z farmaceutických firem přes deset milionů korun. Policie zjistila, že časopis měl v letech 1999 až 2005 zisk přes 30 milionů. Komora z toho měla získat podíl nejméně 13,7 milionů korun. Peníze však nikdy nedostala. Zmizely.\nJedině David Rath měl podle smluv právo kontrolovat hospodaření časopisu. "Pan Rath je veden jako podezřelý, ale zatím je to ve fázi prověřování. Nikdo nebyl obviněn," řekl státní zástupce Julius Lachnitt.\nRath byl prezidentem ČLK do loňského listopadu, kdy se stal ministrem. "Je důvodně podezřelý ze spáchání trestného činu porušování povinností při správě cizího majetku," píše se v dokumentu policie, který má MF DNES k dispozici.\nPolicie si nechala v březnu vypracovat znalecký posudek k hospodaření časopisu. "Znalecký ústav konstatuje, že za období 1999 až 2005 vznikla škoda 13,7 milionu korun," píše se v posudku. Škoda vznikla podle znalců lékařské komoře.\n"K případu nebudeme sdělovat žádné podrobnosti. Máme lhůtu na prošetření do konce července," řekla mluvčí protikorupční policie Jana Pinková.\nDavid Rath si osobní kontrolu nad hospodařením časopisu sám vymínil ve smlouvě s vydávající firmou. Teď se však od toho distancuje.\n"Já jsem nikdy do účetnictví nenahlížel, ani tomu nerozumím. Kontrolu jsem delegoval na naši revizní komisi a následně na našeho auditora," říká ministr, který si z vyšetřování - jak tvrdí - nedělá příliš těžkou hlavu. "Mě furt někdo vyšetřuje."\nPolicie se začala kauzou zabývat, když Česká televize loni zveřejnila dva roky starou tajně pořízenou nahrávku. Je na ní schůzka bývalé Rathovy poradkyně a vydavatelky časopisu Tempus Medicorum Evy Klimovičové s reprezentantem americké farmaceutické firmy Pfizer.\nKlimovičová si na nahrávce řekla o inzerci za tři miliony korun výměnou za to, že firmě zařídí setkání s Rathem. Ten měl v té době vliv na rozhodování, které léky bude hradit pojišťovna. Policie pak Klimovičovou obvinila z korupce.\nAutoři: MF DNES , Lenka Petrášová, Jaroslav Kmenta\nTémata: peníze, Auditor, Česká lékařská komora, Česká televize, David Rath, Korupce, Pfizer, Pojišťovny, prezident, Program ČT 1, Správa cizího majetku, škoda (škodní událost), Ústav, Zisk\nPolicie: Dokumenty z Rathova archivu se našly\nPolicie odložila trestní oznámení bývalé viceprezidentky České lékařské komory Heleny Fouskové. Ta tvrdila, že se z...\nPolicie obvinila z korupce Rathovu spolupracovnici\nPolicie obvinila Evu Klimovičovou, blízkou spolupracovnici ministra Davida Ratha, z korupce. Měla požádat pracovníka...\nRath nám bránil v kontrole časopisu, tvrdí revize\nDalší pohled na vztahy mezi ministrem Rathem a jeho poradkyní Klimovičovou přinesla bývalé předsedkyně Revizní komise...\nSkandál kolem údajné korupce v České lékařské komoře pokračuje. Firma Pfizer mohla podle serveru iŽurnál zaplatit...\nRath: O aféře poradkyně jsem nevěděl\nPoradkyně ministra zdravotnictví odstoupila. Eva Klimovičová údajně chtěla po zástupci farmaceutické firmy až tři...


Jak rozjet vlastní online byznys | Radírna - Internetová online poradna\nNa internetu můžeme být v kontaktu se svými přáteli, stejně tak jako můžeme sdílet fotky či videa, nebo dělat desítky dalších věcí. Stále to ale není to jediné, jelikož na internetu můžeme také vydělávat. Nejjednodušší cestou k tomu je pronájem internetového obchodu. Tedy řešení, které máme k dispozici za pár minut a to za cenu okolo pár desítek nebo stovek korun. A to nám může vydělávat miliony. Jakmile daný systém máme, je třeba druhý krok a to naplnit ho zbožím. I zde platí, že to může být jednoduché, třeba díky automatickým importům dat od dodavatele.\nReklama je jednoduchá\nS importem dat od dodavatele souvisí i ty, že můžeme data také exportovat, a to na porovnávače zboží. Zde se nám rychle spárují a jsou dohledávány samotnými návštěvníky daných webů. Takto jednoduše tedy můžeme zboží a tedy i náš eshop propagovat. Mezi nejznámější produktové vyhledávače dnes patří:\nČasto to nejnáročnější, co nás v rámci provozu obchodu čeká. Přesto ale jsou metody, jak se danému procesu vyhnout. První možnost je přeposílání objednávek, kdy jsme pouze zprostředkovateli obchodu a vše si již vyřídí náš dodavatel. Z této možnosti poté vychází i varianta nazývaná jako dropshipping, díky kterému také není třeba mít starosti se skladem a odesíláním, a přesto dojde zákazníkovi zboží pod naším jménem.\nNa co hledět při výběru systému?\nA tak pokud jste také rozhodnuti, že se touto cestou vydáme, je třeba ještě několik rad, které souvisí s daným systémem vašeho obchodu. Prvním kritériem je výhodná cena eshopu, a to v rámci měsíčních plateb. Dále to jsou moduly umožňující import a export dat. Zapomínat by se nemělo ale ani na různá propojení třeba s vaším účetním systémem. Posledním bodem je robustnost, kvalita a samozřejmě i bezpečnost celého systému.\nPředchozí Předchozí článek: Recenze: Jaký je Datoid?\nDalší Další článek: Jak najít správného webdesignera


Neziskovky by neměly být prosebníky - Chebský deník\nNeziskovky by neměly být prosebníky\nCheb – Setkání chebských neziskových organizací ukázalo, jak je důležité učit se stále novým věcem\nSetkání neziskových organizacíFoto: DENÍK/Bedřich Machek\nNa akci, která se konala v chebské městské knihovně, se také zástupci organizací domluvili na prezentaci. Poznat práci neziskovek díky tomu bude moci i široká veřejnost.\nJana Kofránková z Mediálního centra pro děti a mládež vysvětlila zásady komunikace s médii, vysvětlila, jak naplánovat mediální komunikaci a mimo jiné představila časopis KNIHOVINY a publicistický webový magazín MECY NOVINY, který dělají děti z Mediálního centra.\n„Důležité je, aby každý v dané organizaci určil jednoho člověka pro komunikaci s tiskem,“ nastínila jeden z problémů. „Ten by se měl snažit vymýšlet pěkná témata, oslovovat zajímavé osobnosti z organizace a ´dávat´ je jako tipy na články a rozhovory médiím. Komunikace s médii by prostě měla být plánovaná a ne nahodilá, pokud je to jen možné,“ vysvětlovala.\nHostem na setkání 'neziskovek' byl Pavel Svoboda, bývalý ministr, předseda Legislativní rady vlády a stálý představitel ČR u Rady Evropy. Ten objasnil návrh zákona o veřejně prospěšných společnostech a to, jak by mohly snadněji získávat peníze nejen ze státního rozpočtu. „Neziskové organizace by neměly být prosebníky ve vztahu ke státu,“ řekl Pavel Svoboda. „Jste to vy, kdo děláte něco pro společnost a všichni ostatní kolem vás by se vám měli snažit ve vaší činnosti být nápomocni a být vám za vaši práci vděčni,“ promluvil k zástupcům organizací.\nTi si na setkání také naplánovali prezentaci neziskových organizací, která se uskuteční v sobotu 11. září, netradičně v zahradě Městské knihovny v Chebu. Součástí by měla být společná hra a soutěže pro návštěvníky. Ty připraví společně neziskové organizace z Chebska.\n„Všechny organizace, které se chtějí akce zúčastnit, prosíme, aby se ozvaly do 30. června na e-mail: marie.mudrova@knih-cheb.cz nebo se mohou přihlásit přímo v Městské knihovně v Chebu,“ podotkla Jana Kofránková. Rovněž vyzvala nově vzniklé neziskové organizace, aby se přihlásily do databáze neziskových organizací v chebské knihovně.


FAQ | Eurogym 2016 - Oficiální stránky\nNa co se nejčastěji ptáte ohledně EUROGYMU 2016\nEurogym 2016 > FAQ\nV jakém formánu máme posílat hudbu?\nVe formátu mp3.\nJak bude vypadat prostor pro vystoupení?\nBude se vystupovat v Budvar Aréně, kde budou diváci ze všech čtyř stran, tudíž počítejte s představením, které nemá zadní stranu, ale je v prostoru.\nKdy bude otevřena finální registrace?\nFinální registrace bude otevřena od 4. dubna do 9. května 2016. Během této doby budete moci upřesnit počet účastníků v elegaci (např.+- 2 - 5 lidí), objednat workshopy, dopravu z letiští nebo nádraží do Budějovic, upřesnit příjezd a odjezd, stravu apod.\nJe možné přidat nové skupiny během finální registrace?\nNe, bohužel z logistických důvodů toto možné není (ubytování, stravování, workshopy apod.) ALE of 1. února do 15. února bude znovu otevřena předběžná registrace a zde budete moci přidat nové skupiny. K tomuto použijete stejné přihlašovací jméno a heslo, jaké jste použili při předběžné registraci v listopadu 2015.\nCo mám dělat, když jsem zapomněl přihlašovací jméno a heslo?\nProsím, napište email na info@eurogym2016.org a my vám jej pošleme znovu.\nJsem rodič, kamarád účastníka/ů Eurogymu2016 a rád bych se podíval na Opening, Gala a Closing. Je možnost zakoupení lístků?\nAno, jsou zde dvě možnosti:\n- můžete objednat celý balíček na všechna 3 představení přes svou Federaci. Cena je za balíček 390 Kč.\n- jestliže se roznodnete na místě, že máte zájem o návštěvu představení, cena jednoho je 130 Kč a je možno vstupenku zakoupit před\npředstavením přímo v Budvar Aréně, kde se bude vše odehrávat.\nJaký je věk účastníků?\n12 až 18 let. Deset procent členů skupiny může být ve věku mezi 10 a 11 lety, deset procent pak ve věku 19 a 20 let.\nKdy se mohu přihlásit?\nPředregistrace právě probíhá, bude ukončena 4. prosince 2015. Uhradit zálohu deset procent je nutné do 11. prosince 2015. Samotná registrace bude následovat od 1. března 2016 a potrvá do 15. dubna 2016. Uhrazení účastnického poplatku je nutné do 30. dubna 2016.\n3200 Kč (pro účastníky z České republiky)\nStorno podmínky: deseti procentní poplatek při předregistraci je nevratný, při zrušení přihlášky do 31. května 2016 bude vráceno 50 procent poplatku, při zrušení přihlášky do 1. června a později 2016 je poplatek nevratný.\nUskuteční se European Gym for Life Challenge?\nBohužel, tato akce se z organizačních důvodů nakonec v příštím roce v Českých Budějovicích neuskuteční. Více informací o tom, kdy se tato akce bude konat, poskytne UEG (Evropská gymnastická unie).\nJaká má být délka vystoupení?\nMaximální délka vystoupení na pódiích je 6 minut, a to včetně přípravy a odklizení nářadí. Délka vystoupení určených pro Gala je maximálně 3 minuty.\nČtyři pódia mají rozměr 14 x 14 metrů, budou umístěna ve výšce jednoho metru nad zemí a pokryta gymnastickým kobercem. Tři pódia budou zastřešena, čtvrté pódium, umístěné na Lannově třídě, bude nezastřešené. Dvě pódia budou plně vybavena gymnastickým nářadím, dvě budou vybavena pouze základním gymnastickým nářadím. Požadavky na nářadí uvedete při finální registraci. U každého pódia bude k dispozici šatna (stan), WC, ostraha a lékařské ošetření (Červený kříž).\nMístem konání Gala bude českobudějovická Budvar Aréna, moderní hokejový stadion pro šest tisíc diváků. Vnitřní prostor stadionu má rozměr 58 x 28 metrů, k dispozici budou dvě plochy 14 x 14 metrů, obě pokryté gymnastickým kobercem a dále zde budou umístěny airtrack a trampolíny. Vystoupení na jednotlivých plochách se budou střídat, osvětlena bude vždy pouze ta plocha, na které se právě vystupuje. Národní federace složené ze tří a více skupin mají nárok na jedno vystoupení v rámci Gala.\nJaká jsou témata ceremoniálů a gala?\n- Téma Opening Ceremony (zahájení celé akce) má název Up and Down.\n- Téma pro Gala je World of Illusions in Changing Times.\n- Tématem Closing Ceremony (závěrečný ceremoniál) je Get up and Move.\nPojištění a zdravotní stav účastníků?\nKaždý účastník je povinen mít zdravotní pojištění a pojištění odpovědnosti platné v České republice po celou dobu konání EUROGYMu. Pokud se účastník neprokáže platným pojištěním při akreditaci, bude povinen si pojištění dokoupit na místě (za vyšší cenu než v zemi, odkud přijíždí).\nJaký je maximální počet účastníků?\nPočet účastníků EUROGYMu 2016 by neměl překročit 4800 osob.\nKolik stojí noc v oficiálním hotelu?\nJedna noc v jednolůžkovém pokoji stojí 70 EUR, ve dvoulůžkovém pokoji\nstojí 100 EUR. Ceny jsou včetně snídaně. Oficiálním hotelem je hotel\nClarion v Českých Budějovicích.\nKolik stojí doprava z Prahy nebo Lince?\nJedna cesta z letiště v Praze případně z pražského Hlavního nádraží\nstojí 20 EUR/osoba. V případě, že použijete tuto dopravu i zpět při\nnávratu, cena je 40 EUR/osoba. Cena z Lince a zpět stojí 30 EUR/osoba.\nKde si můžeme objednat dopravu?\nDopravu bude možno objednat v rámci registrace od 1. března do 15. dubna.\nJe cenový rozdíl mezi ubytováním ve škole a na koleji na posteli?\nNe, cena je stejná.\nJaká je cena noci navíc pokud přijedeme před konáním Eurogymu nebo\nzůstaneme o noc déle?\nCena každé noci navíc (bez ohledu na to, zda před nebo po Eurogymu) stojí 20 EUR (noc/člověk/bez snídaně). Tato cena neplatí pro ubytování v oficiálním hotelu. Zde jsou ceny stále stejné, jako během Eurogymu.


Rozkládací pohovka - nejlepší volba pro pokoje s omezeným prostorem\nJak si vyrobit obal na pohovce vlastními silami\nVýběr pohovky v obývacím pokoji: co hledat?\nRozkládací pohovka z Ikea\nJedná se o pohodlnou a rozšířenou pohovku, která má jednoduchý transformační mechanismus, který dělá proces její transformace na plnohodnotné pohodlné lůžko nejméně náročné. Proces rozvinutí je poměrně jednoduchý - vlastník bude muset vytáhnout pouze spodní část, která vystupuje, což se zdá, že vyvstává, cítí se a drží pár páček.\nJedná se o pohodlnou a rozšířenou pohovku s jednoduchým transformačním mechanismem.\nRozkládací pohovka pomůže ušetřit náklady a prostor.\nUniverzální model vypadá skvěle a elegantně.\nTransformační systém dluží své jméno eponymnímu námořnímu savci kvůli své podobnosti s vyskočením delfína z vody v procesu skládání pohovky.\nSpolehlivost - je zajištěna jednoduchostí designu.\nDokonalá kombinace nepřekonatelné elegance a zvýšeného komfortu.\nTo umožní, aby se vešly do jakéhokoliv interiéru - od klasiky po hi-tech.\nVýhody a nevýhody pohovky Dolphin\nVýhody systému delfínů zahrnují dobrou spolehlivost a snadnou obsluhu transformačního mechanismu. Při rozvinutí se vytvoří dostatečně široký povrch pro spaní, na něm mohou pohodlně sedět. Po sestavení je pohovka poměrně kompaktní, s velmi pohodlnými sedadly. To je věřil, že čím širší sedadlo pevné části, tím pohodlnější jsou k odpočinku.\nPostel je hladká, vysoká a prostorná.\nMůže odolat těžkým nákladům.\nMalá velikost a praktičnost dávají této pohovce nepopiratelné výhody.\nPohovka má pozoruhodnou konstrukční charakteristiku transformačního mechanismu, která dokáže odolat každodenním přeměnám na manželskou postel a zpět po mnoho let bez poruch. Někdy existují modely s viditelným nerovnoměrně rozloženým místem, ale jsou nejvíce odolné vůči pravidelným přeměnám a mají velmi pohodlné sedačky. Je třeba poznamenat, že rohové pohovky jsou určeny pro prostorné obytné místnosti, ale můžete si koupit modely vhodné pro malé místnosti, zatímco budou zdobit libovolný interiér a mají vestavěné lněné šuplíky.\nModel je schopen zdobit všechny moderní interiéry.\nUniverzální model vždy vypadá moderní a elegantní, s velkým spánkem.\nSnadná transformace - to vyžaduje minimální úsilí.\nVýhody zahrnují následující faktory.\nKompaktnost - můžete si pořídit pohovku s mechanismem delfínů pro libovolný pokoj, tam jsou také velkoplošné protějšky.\nProstorné místo pro spaní - dva lidé se snadno zapadají.\nNízké ceny - někdy se setkávají s levnými modely.\nTransformační mechanismus "delfín" mění pohovku na plné velké postele.\nDokonale se vejde do obývacího pokoje venkovského sídla nebo prostorného městského bytu.\nPohodlný modulární systém, který může pohodlně ubytovat velkou rodinu nebo hlučnou skupinu hostů.\nvysoká místa pro spaní (existují modely s poměrně vysokým lůžkem, takže pro ty, kteří dávají přednost spánku na nízkých lůžkách, mohou být tyto varianty mírně nepohodlné);\nrůzná výška postelí (u některých modelů může být patrné, jelikož pevná část se liší od pohybu ve výšce);\nlehké deformace podlahové krytiny (lze je vyhnout, pokud si koupíte model s pogumovanými válci nebo jen položíte koberec).\nStylový design, půvabné tvary a působivé rozměry jsou o tomto modelu.\nMá praktický a ve skutečnosti "věčný" mechanismus uspořádání "Dolphin", který bude trvat déle než deset let a dá jen příjemné sny.\nZajímavý potěr na povrchu modelu umožňuje "zapadnout" do úhlové pohovky v klasickém i moderním interiéru.\nNa pohovku s mechanismem delfínů je málo nevýhod, ale musíme přiznat, že existují, ačkoli jsou všechny snadno vyloučeny. Vychýlení výšky bude patrné ve fázi nákupu.\nVysoce zadní a měkké područky nejen zdůrazňují sofistikovanost výrobku, ale také navrhují pohodlné místo k sezení při ležení nebo sedění.\nKomfortní sedadlo poskytne odpočinek absolutně všem rodinným příslušníkům - dospělým i dětem.\nNeuvěřitelně pohodlná, stylová a ultramoderní rohová pohovka, která překvapí svou měkkostí a podobami.\nDoporučení pro výběr pohovky s mechanismem "Dolphin"\nPři výběru je třeba dbát nejen na kvalitu materiálů, ale i na některé další věci.\nKvalita výroby je důležitým parametrem ovlivňujícím životnost nábytkových výrobků. Měli byste pečlivě zkontrolovat zarovnání zad, stejně jako švy, věnovat pozornost výskytu deformací ve výšce.\nPohodlí - vyzkoušejte vybraný nábytek před nákupem. Šířka pevných částí sedadel by měla být větší pro maximální pohodlí a pohodlí.\nZnačky - modely slavných výrobců jsou shromážděny podle nejvyšších standardů kvality a jsou velmi spolehlivé.\nPohovka má pozoruhodnou konstrukční charakteristiku transformačního mechanismu, která dokáže odolat každodenním přeměnám na manželskou postel a zpět po mnoho let bez poruch.\nKvalita výroby je důležitým parametrem ovlivňujícím životnost nábytkových výrobků.\nVIDEO: Transformační mechanismus "Dolphin"\n50 fotek nápady designu pohovky s mechanismem Dolphin\nNávod k pračce Indesit WISL 85\nJak vytahovat židli rukama\nMoje kotelna je jak to funguje.\nOznačení praček Electrolux\nDřez s bočním odtokem pod pračkou\nMísto, kde slovo "opravy" zní nový\nJak vrtat zrcadlo doma\nDnešní trh s nábytkem nabízí širokou škálu různých možností pro vybavení pokojů, a přestože mnoho z nich se vyznačuje zvýšeným komfortem a krásou, není k dispozici každý. A záležitost není vždy v jejich ceně: ne každý byt má prostor pro umístění. Vždy je spíše zajímavé spát v postele nebo podkroví - a to nejen. Mnoho rodin stále žije v poměrně stísněn\nDvoustupňová pohovkaRohová rozkládací pohovka - snadná montáž, rychlá demontážKuchyňský design s pohovkou: funkce a užitečné tipyNápady designu obložení pohovky\n© 2019 Pohovka s mechanismem Dolphin All rights reserved.


Úchvatné 3D mapy si díky nové platformě může vytvořit každý. A to i zadarmo – Novinky.cz\nPražská společnost Melown Technologies spustila tento měsíc novou webovou vizualizační platformu, prostřednictvím které si může prakticky kdokoliv vytvořit 3D mapy. Zajímavé je i to, že novinku mohou lidé využívat úplně zadarmo.\n3D mapy vytvořené prostřednictvím platformy Melown\npondělí 17. října 2016, 14:03\nUnikátní mapovací platforma je k dispozici na stránkách melown.com. Vytvářet 3D pohledy na různá místa na naší planetě je možné prakticky ihned po přihlášení.\nPoužití webové aplikace by navíc mělo být natolik snadné, že vytvářet 3D pohledy na různé lokality zvládne skutečně kdokoliv. A to i bez jakýchkoliv zkušeností s programováním.\nIntuitivní ovládání, pokročilý technický základ\nUkázka 3D map – Mníšek pod Brdy\n„Začínali jsme jako společnost vytvářející 3D modely měst z leteckých snímků. Do té doby nebyla na trhu k dispozici žádná technologie, která by umožňovala vizualizovat naši práci na webu. A do značné míry to platí i dnes. Právě proto jsme vytvořili Melown,“ prohlásil šéf společnosti Melown Technologies Ondřej Procházka.\nPodle něj najde platforma využití v mnoha odvětvích, která pracují s mapami na denní bázi. Protože jde o webovou službu, všechny vytvořené služby je možné snadno sdílet prostřednictvím přímého propojení – například mezi zaměstnanci, klienty, ale zároveň i s přáteli na sociálních sítích.\nPlatformu používají i Mapy.cz\nUživatelé mohou platformu používat zadarmo, jak již bylo uvedeno výše. Náročnější jedinci, kteří budou chtít pracovat s většími objemy dat a s prémiovými soubory, pak mohou Melown používat za měsíční úplatu.\nMapovací platforma cílí pochopitelně především na druhou zmiňovanou skupinu uživatelů. Není bez zajímavosti, že platformu Melown využívá pro tvorbu 3D mapových podkladů například tuzemský server Mapy.cz, který provozuje společnost Seznam.cz.\nBližší informace o platformě i detailnější návod k jejímu použití jsou k dispozici na stránkách melown.com.


Muž znásilnil svou sestru, chtěl udělat něco tabu - CNN Prima NEWS\nMuž znásilnil svou sestru. Bylo vzrušující udělat něco tabu, řekl u soudu\n28. února 2021 16:09\nSoud v Británii poslal muže na šest let a deset měsíců do vězení za to, že znásilnil sestru.\nTřiatřicetiletý muž znásilnil svou sestru. U soudu uvedl, že bylo vzrušující udělat něco tabu. V době incidentu byl totiž pod vlivem alkoholu a drog. Soud v britském Gloucesteru ho proto poslal na téměř sedm let do vězení. „Spáchal jste skutečně opovrženíhodný čin,“ uvedl soudce.\nObviněný muž znásilnil svou sestru v květnu roku 2017, tehdy trávil víkend s rodinou. U soudu se ke svému činu přiznal, navíc ale dodal, že to udělal proto, že bylo vzrušující dělat něco zakázaného. Také tvrdil, že údajná oběť se sexem souhlasila. „Můj bratr by měl dostat nejvyšší možný trest. Chci, aby pochopil, že rozbil naši rodinu. Už nikdy to mezi námi nebude stejné,“ řekla sestra pachatele, jak uvedl deník DailyMail.\nZabil sousedku a její srdce uvařil s bramborami. Nakrmil rodinu, chtěl z ní vymýtit ďábla\n27. února 2021 18:43\n„Po tomto incidentu jsem cítila potřebu se přestěhovat a odstřihnout se svou rodinou a blízkými přáteli veškeré kontakty. Mělo to vliv i na mé vztahy s dalšími sourozenci. Myslím, že je trápí mé rozhodnutí jít na policii,“ popsala.\nU soudu promluvila také matka obviněného, kterou obtěžoval a zaútočil na ni už v roce 2010. Na policii tehdy ale tento čin neoznámila. „Navzdory tomu, co se stalo, věřím, že můj syn jen nebyl ve své kůži. V době incidentu užíval drogy. Předtím byl vždy laskavý a starostlivý,“ hájila ho s tím, že je si vědoma, že mladý muž potřebuje se svými problémy pomoci, ale neuběhne den, aniž by nepřemýšlela nad tím, co ztratila. „Doufám, že se změní a my budeme opět normální rodinou a půjdeme kupředu,“ dodala matka obviněného.\nSoud však s mužem slitování neměl a poslal ho na šest let a deset měsíců do vězení. „Porota nesouhlasila s tvrzením, že vaše sestra k sexuálnímu styku svolila. Toto tvrzení bylo upřímně směšné. Vždyť spala na pohovce,“ uvedl soudce s tím, že je z jeho počínání patrné, že když smíchá alkohol a drogy, pociťuje zvýšenou touhu vůči členům své rodiny. „Možná jste byl v mládí obětí sexuálního zneužívání, to ale není omluvou pro váš čin,“ dodal soudce.\nObviněný bude kromě trestu vězení také na dobu neurčitou v registru sexuálních delikventů. „Spáchal jste skutečně opovrženíhodný zločin. Nejen že zničil sebeúctu vaší sestry, ale rozbil i soudružnost celé rodiny i váš vlastní život. Je to něco, co vám sestra nikdy neodpustí,“ zaznělo u soudu.\nHráč videoher pobodal svou 19letou rivalku. Lituje, že nezabil více lidí\n27. února 2021 15:09\nLovkyně se vyfotila se srdcem zastřelené žirafy. Zasloužíš si to samé, píšou jí lidé\n25. února 2021 18:33\ndrogy Velká Británie rodina bratr sestra incest znásilnění soud alkohol vězení


Odborná reflexe: Utváření islámské identity ve Střední Asii pohledem Jeremyho Gunna | The Ethnologist\nUtváření islámské identity: náboženství, islamismus a stát Střední Asie1.Gunn, T. Jeremy, Shaping an Islamic Identity: Religion, Islamism, and the State in Central Asia, In: Sociology of Religion, 2003, pp. 389-410. je název článku Dr. T. Jeremy Gunna, působícího léta na Emory University v Atlantě v centru pro studium práva a náboženství.2.ACLU´s Program on Freedom of Religion and Belief and the Senior Fellow for Religion and Human Rights, Center for the Study of Law and Religion at Emory University School of Law. Tato práce reflektuje čím dál více aktuální fenomén, příznačný pro většinovou společnost Střední Asie – a to islám, jakožto sociální identitu a sebeidentifikaci. Zabývá se zejména formováním středoasijských států, a vládním postojem k otázce a problematice náboženství po rozpadu SSSR v dnešním Kazachstánu, Kyrgystánu, Tádžikistánu, Turkmenistánu a Uzbekistánu. Představuje islám jakožto neodmyslitelnou součást Střední Asie, jako náboženství, které má – právě v těchto místech – své hluboké kořeny, které zde zapustilo již v 7. stol. n. l., jako proud, který do sebe po více než třináct set let, absorboval a zároveň výrazně ovlivňoval jiná náboženství a světové filozofické směry. Poukazuje na obrovský deficit tradiční islámské vzdělanosti způsobený sovětskou nadvládou a prosazováním ateismu po celých sedm desetiletí, a zároveň načrtává tradiční a převládající islámské směry této oblasti, jež obsahují své progresivní ale i stagnující prvky středoasijské společnosti. Klade si otázku, jak se poměrně mladé státy vyrovnají s vlastní samostatností a s ní spojenými novými problémy, jaké mohou představovat např. nové vládní směry a opoziční hnutí, pro něž právě islám nabízí atraktivní a lákavé možnosti, jež se dají využít k uchopení moci a získání podpory ze stran obyvatelstva, jež samo sebe identifikuje zejména jako muslimy či muslimky.\nNástěnné kaligrafie Skalního dómu. Foto: Barbora Šajmovičová\nPodkapitola Islám jako identita poukazuje na tento zřetelný jev, společný prakticky všem obyvatelům Střední Asie. Co ovšem znamená bytí muslimem? Podle Marthy Brill Olcott je to definování středoasijské identity. Islámská identita ovšem odráží zpomalený politický vývoj a dlouhodobou sovětskou kontrolu v této oblasti. J. T. Gunn uvádí, že znalosti o islámu po získání nezávislosti byly někde mezi slabými a neexistujícími. Jednoduše bytí muslimem odlišuje od křesťanů a příslušnost k islámu nutně neznamená dodržování klasické ortopraxe. Islám tedy představuje kulturní, civilizační a zejména etnickou sebeidentifikaci. Gunn doslova tuto hluboce zakořeněnou islámskou identitu přirovnává k nádobě, jejíž obsah musí být naplněn. Zároveň se přiklání k názoru prof. D. Laitina, který předvídá v republikách bývalého sovětského svazu proces „utváření identit“ konstruován z dostupného materiálu a dostupných možností. Laitinův pohled na Střední Asii tak vytváří protiklad k prof. S. Huntingtonovi a jeho předpovědi střetu civilizací definovaných na náboženském základě.3.Kontroverzní kniha rozvíjející původní Huntingtonův článek ve Foreign Affairs z roku 1993, predikující osudový souboj mezi civilizacemi, vyšla v českém překladu (Huntington, S. P.: Střet civilizací. Boj kultur a proměna světového řádu. Praha, 2001.) a získala si množství zastánců, ale i odpůrců. Patrně nejpregnantnější vyvrácení Huntingtonových myšlenek v českém prostředí provedl Miloš Mendel, viz Mendel, M., Ostřanský, B., Rataj T.: Islám v srdci Evropy. Vlivy islámské civilizace na dějiny a současnost českých zemí. Praha, 2007, ss. 91-113.\nZemě, lidé a náboženství Střední Asie\nV části Země, lidé a náboženství Střední Asie poukazuje na vymezení hranic pěti středoasijských republik, které byly narýsovány jako administrativní hranice SSSR ve dvacátých a třicátých letech minulého století, bez ohledu na geografické a etnické rozdíly. Jako příklad postačí Ferganské údolí, které je rozděleno mezi Uzbekistán, Kyrgyzstán a Tádžikistán a občané Kyrgystánu žijící v této oblasti jsou většinou uzbeckého původu a zůstávají tak separováni od členů svých rodin, jelikož hraniční území je střeženo a zaminováno.\nGunn také zdůrazňuje etnickou pestrost Střední Asie a její provázanost. Přibližně 80% středoasijské populace je turkického původu, včetně Uzbeků, Kazachů, Turkmenů, Karakalpaků a Ujgurů (z Číny), zbytek populace je pak většinou slovanského původu nebo perského jako například Tádžikové. Po dlouhém období ruské dominance je ruština lingua franca Střední Asie. Jak již bylo výše uvedeno, nejrozšířenějším náboženstvím je islám. Vedle islámu, zde existuje široká enkláva ruské pravoslavné církve, zejména v Kazachstánu a Kyrgystánu, pro níž je příznačná odměřenost vůči proselytismu (snaze získat nové členy).\nSíly a faktory mající vliv na islámskou identitu\nSíly a faktory mající vliv na islámskou identitu rozdělil Gunn do čtyř skupin. První představuje tradiční domorodý islám Střední Asie reprezentován hanífovskou školou a súfijskými taríqami. Hanífovská právní škola patří k nejstaršímu a zároveň k nejrozšířenějšímu proudu sunny v celém islámském světě. Gunn rozlišuje čtyři charakteristické vlastnosti této školy ve středoasijské oblasti – víra je zde nadřazena ortopraxi; zabývá se více „praktickou“ oddaností než striktním dodržováním náboženských povinností (např. akceptace četby Koránu v jiném jazyce než v arabštině); dále vlastní názor a obecné blaho je nadřazeno slepé poslušnosti sunně a nakonec relativně tolerantním v otázkách rodinného práva. Lidový islám se nejvíce projevuje poutěmi k svatým místům, především k hrobkám súfijských mistrů, později přetvořeným ve svatyně. Tato forma islámu ztělesňuje rodinné tradice a folklor, jež není ideologicky zatížen.\nDruhá hybná síla náleží islamistickým hnutím představující v současné době asi nejdiskutovanější téma středoasijského islámu. Přestože v této oblasti působí celá řada takovýchto skupin, jsou zde asi tři nejvlivnější – Strana islámské obnovy (někdy obrody), Islámské hnutí Uzbekistánu (IMU) a Hizb-ut-tahrír. Strana islámské obnovy vznikla v posledních měsících fungování SSSR jako pan-sovětská islámská organizace, odsoudila „oficiální“ islám (představován zásahy státní kontroly) a vyžadovala sociální spravedlnost a otevření islámských škol. Po rozpadu SSSR se strana rozštěpila na řadu hnutí, jedním z nich byla Tádžikistánská Strana islámské obnovy (IRP), jednu dobu podporována ze strany afghánského Tálibánu. IRP byla také přímým účastníkem v krvavé občanské válce v Tádžikistánu v 90. letech minulého století. Po mírové smlouvě roku 1997 byla IRP oficiálně uznána. Gunn případ IRP demonstruje jako jeden možný model pro Střední Asie – začlenění islamistů do politického procesu, který následně vede k jejich politickému kolapsu nebo umírnění. (V tomto případě se ukázala slabá podpora ze stran voličů). Islámské hnutí Uzbekistánu se podle Gunnových údajů stalo po roce 2000 jednou z nejpřednějších islamistických skupin nejen v Uzbekistánu, ale i v Kyrgystánu. Požadavky jasně vedly ke svržení uzbeckého prezidenta Islama Karimova a dosazení charismatického vůdce, což se uskutečnilo na konci 90. let v osobě Džuma Namangani, který získal pověst statečného bojovníka v tádžické občanské válce. Mezi lety 1997 a 2001 mělo hnutí svou základnu v Afghánistánu a zapojilo se činorodě do obchodu s opiem. Podle některých zpráv byl Namangani při americkém bombardovaní Afghánistánu roku 2001 zabit. Hnutí představovalo model výrazně radikálního islamismu, nebránícího se násilí směřujícího na civilisty, dnes už jen přežívající v podobě malých roztroušených buňek. Hizb-ut-tahrír (Strana osvobození) je podle Gunna jednou z nejsložitějších islamistických skupin. Založena byla v Saudské Arábii a Jordánsku v roce 1953 a toužila po obnově panislámského chalífátu. Propagovala „spravedlivé rozdělení majetku, vládu, vymýcení korupce a bratrství muslimů ve světě“. Přestože kritizuje korupci z řad vlád Střední Asie, nenabízí efektivní řešení svých požadavků. Paradoxně může působit i jejich výslovné odmítnutí násilí a současná extrémně agresivní rétorika namířena proti Západu a Židům.\nTřetí a čtvrtým faktorem utvářejícími podobu islámu ve Střední Asii jsou, podle Gunna, ší´itský islám a zahraniční vlivy. Největší komunitu představuje ismá´ílíja (tzv. sedmíci), žijící v pohoří Pamír v Tádžikistánu a považují se za etnické Peršany. Zahraniční vliv zde uplatňuje zejména Saúdská Arábie, Írán a Turecko, podporující určitá hnutí. Za zmínku stojí saúdská podpora stavění mešit po celém regionu, podpora poutníků k svatému místu v Mekce a celková propagace wahhábismu. Gunn uvádí, že docházelo k paradoxům ze strany středoasijské vlády, přijímající podporu Saúdské Arábie, ale zároveň potlačování islámských aktivit a označení je za „wahhábovské“ často pramenící z neznalosti islámu a jeho proudů.\nStátní regulace a kontrola náboženství\nKapitola Státní regulace a kontrola náboženství se věnuje vládním postojům středoasijských zemí po získání nezávislosti. Jako absurdní může znít, že čtyři z pěti prezidentů (rok 2003) byli vysocí činitelé v Komunistické straně stavějící se proti rozpadu SSSR. Všichni posléze zavrhli svůj okázalý ateismus a přijali islám „ve jménu svých zemí“. Nově vzniklé státy se záhy staly členy Organizace islámské konference, přesto si zachovaly vlastní sovětský model v přístupu k náboženství. Vládní činitelé tak nevidí v náboženství víru, hodnoty a praktiky vztahující se k Bohu, ale nástroj společenské kontroly. Gunn vymezuje tři propojené pohledy na státní řízení náboženských záležitostí navazující na sovětský model – zákony a instituce jsou zaváděny, aby kontrolovaly náboženství; stálá propagace „oficiálního“ islámu; potlačování disidentů, převážně islamistů. (Především Uzbekistán a Turkmenistán útočí na ne-státní islámská hnutí, i když jsou umírněná a naprosto nepolitická – považuje je za hrozbu režimu. Celkový počet náboženských vězňů bude asi přes 2000, represe jsou směřovány např. i na americké evangelikánské skupiny).\nStřet nebo budování?\nVe svém závěru Střet nebo budování? se Gunn přiklání k názoru, že současné napětí není důsledkem střetu civilizací ale utvářením sociálních identit. Největší problém vidí v konfliktu mezi islamisty a státy, které se je snaží potlačit a spatřují v nich silnou hrozbu. Mnozí odborníci naopak vidí selhání islamistických hnutích samotných. Islamisté kritizují vládní korupci, která je v této oblasti vysoká a znemožňuje ekonomický rozvoj, takováto proti vládní rétorika má přirozenou sympatii u domácího obyvatelstva. Gunn zároveň poukazuje na vládou přeceňovanou islamistickou hrozbu, kterou politický aparát využívá především jako záminku k postupu proti lidskoprávním aktivistům. Vnější i vnitřní komentátoři a odborníci na islamismus Stření Asie se rozcházejí ohledně velikosti hrozby, síly islamistických hnutích a ve vůli vlád ukončit korupci a nastartovat ekonomický růst. Asi nejvíce nezodpovězenou otázkou zůstává to, čemu by měl správný muslim věřit a jak se chovat, a zda bude středoasijský islám ovládán islamisty nebo zůstane tolerantním a otevřeným náboženstvím.\nGunn, T. Jeremy, Shaping an Islamic Identity: Religion, Islamism, and the State in Central Asia, In: Sociology of Religion, 2003, pp. 389-410.\nACLU´s Program on Freedom of Religion and Belief and the Senior Fellow for Religion and Human Rights, Center for the Study of Law and Religion at Emory University School of Law.\nKontroverzní kniha rozvíjející původní Huntingtonův článek ve Foreign Affairs z roku 1993, predikující osudový souboj mezi civilizacemi, vyšla v českém překladu (Huntington, S. P.: Střet civilizací. Boj kultur a proměna světového řádu. Praha, 2001.) a získala si množství zastánců, ale i odpůrců. Patrně nejpregnantnější vyvrácení Huntingtonových myšlenek v českém prostředí provedl Miloš Mendel, viz Mendel, M., Ostřanský, B., Rataj T.: Islám v srdci Evropy. Vlivy islámské civilizace na dějiny a současnost českých zemí. Praha, 2007, ss. 91-113.