6. 8. 9:51 Zakladatel vlákna: Dana Kreiselová\nZajímá mě jaký česnek vy osobně z těchto druhů česneku uznváte na sadbu a uskladnění . Děkuji moc\n6. 8. 13:48 Jan Kozák ml.\nBohužel nerozumím vašemu dotazu. Mohla byste ho prosím upřesnit?\n5. 8. 22:00 Zakladatel vlákna: Vítězslav Dotzauer\n6. 8. 1:29 Vítězslav Dotzauer\n5. 8. 17:56 Zakladatel vlákna: Lukáš Novák\nZdravím ve spolek, co používáte za sazeč na česnek? Používáte někdo upravený sazeč na brambory?\n4. 8. 7:46 Zakladatel vlákna: Vlastislav Ponikelský\n5. 8. 20:27 Jan Kozák\n3. 8. 16:49 Zakladatel vlákna: Vojtěch Vajs\n3. 8. 22:04 Jan Kozák ml.\n3. 8. 12:58 Zakladatel vlákna: Vítězslav Dotzauer\n2. 8. 19:13 Zakladatel vlákna: Jitka Škrečková\nprosím mám dotaz na určení odrůdy česneku. Měl by to být český česnek, ale bohužel nevím název. Má většinou 4 stroužky, ale i 3-6. Uměl byste mi poradit?\n5. 8. 20:31 Jan Kozák\nPodle platné legislativy to je český česnek, pokud byl vypěstován na území České republiky. To pravděpodobně byl. Ale historicky sem nepatří, je to klon tzv. ruského paličáku.\n1. 8. 20:59 Zakladatel vlákna: Jaroslav Janouš\nDobrý den česnek mám venku usušen očištěn a mám oddelené palice, které použiji na sadbu na podzim- mám už s nimi něco dělat ? (oddělit stroužky, namořit nebo něco jiného ??\n2. 8. 8:48 Libor Hejduk\nPalice myslíte palice pacibulek nebo cibule se stroužky? Nevím, jak je to s časem moření u pacibulek, ale u stroužků klidně můžete hned 5% roztok sulky, na cca 2-3 hodiny, ne více. Pak rozprrostřít na síť nebo noviny a co nejrychleji nechat proschnout. Před sadbou už jen na pár desítek minut namočit do vlahé vody.\n5. 8. 20:34 Jan Kozák\nPan Hejduk to vystihnul správně. Jenom doplním, jedná-li se o pacibulky, stačí je mořit těsně před podzimním výsevem rovněž maximálně tři hodiny.\n1. 8. 18:19 Zakladatel vlákna: Antonín Tesař\nNa zahradě mi již několik let vykvétá česnek. Pokusím se připojit fotografii\n1. 8. 18:41 Vaclav Kavka\nČesnek planý / Allium oleraceum.\n2. 8. 19:39 Antonín Tesař\nTakto se šlechtěný česnek vyvíjí, když rozhodíte pacibulky do neošetřované plochy. Z takto "vysetých" pacibulek se za dva až tři roky vytvoří stvoly s pacibulkami a pokud je necháte dále vyzrávat, tak následně takhle vykvetou. Že by ušlechtilé odrůdy česneku tak rychle zdegenerovaly na planý česnek se mi nezdá.\n3. 8. 12:48 Vaclav Kavka\nTento česnek není planý ve smyslu předka našeho šlechtěného.\nJe to jen botanický název. S kuchyňským česnekem je příbuzný dost vzdáleně.\nRod Allium je dále dělen do sekcí, kde jsou blíže příbuzné druhy. Česnek kuchyňský patří do sekce Allium, o které se předpokládá, že vznikla před cca 9 mio let. Česnek planý patří do sekce Codonoprasum, takže jeho společný předek s kuchyškým česnekem je nejspíš starší, než 9 mio let. To je příbuznost vzdálenější, než naše od goril.\n5. 8. 20:41 Jan Kozák\nA stejně je to zajímavý druh. A Vy, pane Tesařu, ho i jíte? Pokud ano, jakou má chuť?\n8. 8. 22:03 Antonín Tesař\nOpravdu mě nenapadlo jej ochutnat, bral jsem to spíš jako raritu. Květy ale asi dost chutnají včeličkám - soudím podle návštěvnosti. Pár těch česneků vytáhnu a ochutnám, pak dám vědět.\n1. 8. 14:15 Zakladatel vlákna: Zuzana Poncová\nKoupila jsem na zkoušku pár cibulek česneku ,ale nevim jak ý to byl. Asi ve třetině stvolu , nebo hned nad cibulí,se udělaly u několika rostlin pacibulky. Je to pro pozdní sklízeň?\n5. 8. 20:44 Jan Kozák\nNejsou to pacibulky. Tady jde o fyziologickou poruchu, kdy se podpučí prodlouží a vynese středové stroužky nad cibuli (někdy až do tří poschodí). Dělají to všechny širokolisté nepaličáky.\n1. 8. 9:14 Zakladatel vlákna: Karel Kalaš\n4. 8. 20:20 Jan Kozák ml.\n31. 7. 17:10 Zakladatel vlákna: Štěpán\n1. 8. 8:56 Jan Kozák\n31. 7. 13:53 Zakladatel vlákna: Josef Hrnčiřík\nDobrý den p. ing. Kozáku.\nPři kontrole sklizeného česneku jsem objevil nakaženou cibuli s živým tvorem. Cibule byla silně napadená, živých housenek bylo více.\nProsím o informaci co s tím.Ještě jsem se s tím nesetkal. Děkuji\n1. 8. 9:07 Jan Kozák\nJednoznačně to jsou larvy mouchy. S ohledem na jejich velikost a dobu výskytu soudím, že máte česnek napadený květilkou cibulovou. Toto napadení nebývá časté, je spíše vzácností, ale nedá se do budoucna vyloučit. Ochrana je dost problematická. Podívejte se na: http://eagri.cz/public/app/srs_pub/fytoportal/public/?key="25efb7b95f3b13ed7ba5cb011d74b61e"#rlp|so|skudci|detail:25efb7b95f3b13ed7ba5cb011d7491c9|popis\n30. 7. 18:56 Zakladatel vlákna: Vítězslav Dotzauer\n30. 7. 10:40 Zakladatel vlákna: Tomas Svoboda\nDobry den pane Kozaku,\nzklidil jsem cesnek od Vas, konkretne to byly odrudy Lukan, Benatcan a Anton. Krome toho, ze byla uroda smutne nizka - cibule narostly pomerne male, coz pripisuji horsimu roku, pripadne ne idealnim pestitelskym podminkam, tak se u dvou odrud masivne vyskytlo, ze se vyvinula nad cibuli jakasi pseudo palicka s pacibulkami misto kvetu a zustala ve "stonku", tim samozrejme jeste vic oslabila cibuli v zemi a uroda pak byla nizka. Vsechny tri odrudy byly nepalicaky, takze tohle je u nich asi nejaka anomalie a ja jsem se chtel zeptat, cim je zpusobena a jak se ji do budoucna vyhnout, co udelat jinak, aby se to neopakovalo. Mam podezreni, ze na to muze mit vliv prubeh teploty v roce? To asi nebudu moct ovlivnit, pokud by to bylo neco s cim se da neco delat, byl bych mooc rad za radu.\nS pozdravem, Svoboda\n30. 7. 19:04 Jozef Sisak\nVytvorenie "vzdušných " stručikov je dôsledok stresu . Z vlastnych skusenosti nedoporučujem sadiť nič s takto postihnutych cibuľ


Nabídka: přijmeme maséra pouze OZP , Jenštejn\nPřijmeme maséra/ku (pouze OZP) pro zdravotní, relaxační a regenerační masáže Požadujeme: #61656\tVyučení v oboru masér/ka, nebo rekvalifikační kurz masér/ka ve zdravotnictví #61656\tRanní a odpolední směny #61656\tSpolehlivost, loajalitu a profesionální jednání s klienty #61656\tChuť pracovat a učit se novým věcem #61656\tDalší certifikáty a znalosti masáží vítány #61656\tPraxe v oboru výhodou #61656\tProvozovna Jenštejn, mobilní masáže ve společnostech v Praze a okolí Nabízíme: #61656\tNástup dle dohody #61656\tPráci na částečný úvazek, max. 14 - 20 hodin týdně #61656\tDobré platové podmínky #61656\tMožnost dalšího vzdělávání #61656\tKlidné pracovní prostředí v malém kolektivu\nCena: 8 000,00 Kč , Vloženo: 13.11.2019 , Zobrazen: 1x Platnost inzerátů: 85 dnů.\nNabídka: PODNIKATELSKÝ ÚVER - STIHNEME I DO 5ti DNŮ\nDostali jste se do tíživé finanční situace? Potřebujete hotovost na rozvoj Vašeho podnikání? Nebo jen potřebujete pujčit a máte IČO? Začněte svoji finanční situaci řešit co nejrychleji! I pro klienty v registrech po celém území ČR dlouhodobě zajišťujeme půjčky se zástavou nemovitostí a jsme schopni Vám zajistit peníze do 5ti dnů. Peníze pak můžete využít na cokoli. NIKDY nic neplatíte předem. Zhodnocení Vaší situace je vždy zdarma. Splátky se snažíme přizpůsobit Vaším možnostem. Neváhejte se nás zepata na podmínky podnikatelského úvěru. www.realitnifondkk.cz email: info@realitnifondkk.cz telefon: 608550184\nCena: 1,00 Kč , Vloženo: 11.11.2019 , Zobrazen: 4x Platnost inzerátů: 83 dnů.\nCena: 1 000,00 Kč , Vloženo: 08.11.2019 , Zobrazen: 7x Platnost inzerátů: 80 dnů.\nNabídka: PODNIKATELSKÝ ÚVER STIHNEME I DO 5ti DNŮ\nCena: 1,00 Kč , Vloženo: 24.10.2019 , Zobrazen: 8x Platnost inzerátů: 64 dnů.


Česká škola: Markéta Mátlová: Milan Hejný jako lídr změny. (Jaké vlastnosti a zkušenosti má mít inovátor ve vzdělávání?)\nMátlová mimo jiné píše:\nProblematika změn a jejich vedení či řízení je ve vzdělávání velmi diskutovaným tématem nejen na úrovni ministerstva, ale i na jednotlivých školách mezi učiteli a řediteli škol a v neposlední řadě mezi rodiči lačnícími po nových formách vzdělávání pro jejich děti. Kromě toho, že velké množství změn nařizuje přímo ministerstvo, se v posledních letech čím dál častěji objevují rodičovské iniciativy, které zakládají nové školy a užívají inovativní formy vzdělávání. Zcela ojedinělým počinem je případ zavádění Hejného metody výuky matematiky do základních škol, kterou se již vyučuje na pětině základních škol na našem území.\nKlíčovou částí prvního dílu textu Mátlové jsou závěrečná doporučení:\nPráce nakonec prezentuje konkrétní zkušenosti a doporučení pro další osobnosti, které by chtěly zavést změnu i ve výuce jiných předmětů. Veřejnost totiž volá po Hejném ve fyzice, chemii či biologii. Tato doporučení byla vytvořena na základě poznatků ze zavádění Hejného metody výuky matematiky na základní školy se všemi specifiky, které tento „projekt“ s sebou přináší. Závěry diplomové práce tedy nelze aplikovat celoplošně na jakýkoliv nový „projekt“ ve vzdělávání, měly by spíše sloužit jako inspirace pro další inovátory.\nMezi doporučení, která vycházejí z provedeného výzkumu, například patří, aby inovátoři:\n- nejdříve sami několik let učili na základní nebo střední škole a postupně sbírali zkušenosti, aby si byli vědomi všech nástrah běžné školní praxe a aby, jak říká Hejný, pocítili mravní odpovědnost za žáky a jejich budoucnost,\n- mysleli v první řadě na žáky a jejich budoucnost, a ne na potřeby současné společnosti,\n- pracovali s učiteli nebo s vysokoškolskými studenty připravujícími se na profesi učitele a vytvořili jim podklady k výuce, jako například učebnice, didaktické pomůcky apod.\nDále se ukázalo jako důležité, aby sám hybatel změn měl kromě dostatečných pravomocí, zkušeností a důvěry i rysy vůdčí osobnosti, mezi něž patří nadhled, mravnost a přesahy do dalších oblastí jako filozofie, historie apod.


GRETSCH G2210 Streamliner Junior Jet Club LRL GD Elektrická gitara\nGRETSCH G2210 Streamliner Junior Jet Club LRL GD\nElektrická gitara | Kód tovaru: HN212108\nElektrické kytary Junior Jet Club z řady Streamliner nabízí zvuk a feel nástrojů značky Gretsch za dostupnou cenu. Jedná se o všestranné kytary s jednoduchým designem, které bez problémů využijete v řadě hudebních stylů.\nModel G2210 vychází z Les Paul single-cut designu. Tělo nástroje je zhotoveno ze dřeva nato. K přišroubovanému krku s profilem Thin U je přilepen hmatník z fíkovníku osazený dvaadvaceti pražci velikosti Medium Jumbo. Orientaci po jeho ploše usnadňují offset polohové značky z imitace perleti (Neo-Classic Thumbnail).\nDva humbuckery Broad’Tron poskytují kytaře zvuk s robustními basy a průraznými středy. K jeho úpravám slouží potenciometry hlasitosti, tónové clony a třípolohový přepínač snímačů. Struny jsou uchyceny ve firemních Die-Cast ladících mechanikách a struníku (Wrap-Around). Úsporný design nástroje zpestřuje téměř povinný pickguard z imitace želvoviny.\nFarba výrobcu: Golddust\nModel snímačov : 2x Broad’Tron


Lukáš nastoupil v roce 2013 jako provozní do rozjíždějící se firmy Dáme jídlo. O rok později převzal vedení a vytáhl z rukávu jeden velký trumf, který nenajdete jinde ve světě. Ptáte se, co bylo a je na Dáme jídlo světově unikátní? Kurýři. V zahraničí podobné služby nezajišťují rozvoz, ale pouze agregaci na webu a restaurace tak musí mít vždy svého vlastního kurýra. S vytvořením rozvozové služby jsou ovšem spjaty i četné problémy. „Řešili jsme i to, že si zákazník stěžoval, že mu kurýr ujedl hranolky z Mekáče.” Lukáš to měl ale všechno pod palcem a úspěšně dovedl firmu k prodeji německému gigantovi Delivery Hero.\nS odstupem času Lukáš hodnotí i své působení v Pietro Filipi. Rozpovídal se o tom, jak tato firma před 23 lety vznikla a jak se proměnila s novými majiteli. Na manažerském postu v Pietro Filipi si Lukáš stále více uvědomoval, že má „podnikatelskou duši” a že by šel rád do něčeho vlastního. Takže co teď? „Nejlepší věc, co dál dělat, je koupit nějakou firmu,” řekl si. Skrze toto rozhodnutí se Lukášova cesta nasměrovala do Zootu, o kterém se v té době mluvilo jako o „raketě, která buď poletí do vesmíru, nebo vybuchne.”\nPříběh Zootu a jeho fungování shrnul Tomáš v několika minutách tohoto podcastu a probral s Lukášem, jak moc korespondují s pravdou informace, které o Zootu kolují. Uslyšíte také o třech zásadních problémech, které se v Zootu sešly zároveň a jak postupně vedly k tomu, že se firma s tak obrovským potenciálem skácela k zemi.\n„Každý jsme nějaký a neexistuje ideální CEO.” Lukáš se cítí jako ryba ve vodě v krizovém managementu, a tak v podcastu zazní i to, jak funguje krizový management, jakým způsobem probíhá snižování nákladů a jak se snaží zachovat cash-flow v krizových situacích. Dozvíte se, jaké chvíle jsou při insolvenci nejtěžší a proč se v ten moment musí šéf chovat jako chirurg. Lukáš se rozpovídal také o tom, že pro roli vůdce není vhodný každý, především ten, kdo nedokáže v takových situacích dělat rychlá a složitá rozhodnutí.\nKromě různých osobnostních povah šéfů, které ovlivňují život společnosti, existují i nečekané události, které mohou ze dne na den převrátit společnost vzhůru nohama. Asi není lepší příklad než Covid-19. Lukáš musel v době koronakrize rychle změnit způsob běžného fungování celé firmy. O tom, jak důležitá je flexibilita, se Lukáš vyjadřuje takto: „Je potřeba vyjednávat i v situacích, kdy je to složité a nemáme žádnou páku.” Právě flexibilní nastavení mysli a přesvědčení, že se vše dá vyjednat spolu s krizovým managementem, je tím správným krokem na cestě k úspěchu. Zkrátka, „when life gives you lemons, make lemonade.”\nAutor: JitkaPublikováno: 10.9.2020 10.9.2020 Rubriky: Heureka podcast, Novinky z HeurekyŠtítky: dáme jídlo, heureka group, heureka podcast, podcast, rozhovor, uhl, zoot\nPředchozí Předchozí příspěvek: Spouštíme CSS program Kauf.sk\nNásledující Následující příspěvek: Získejte odpovědi na nejčastější dotazy ohledně Heureky


Honda Civic Sport 1.8 i-VTEC – Ještě lepší... | Automobil Revue\nOtakar Gregora 30.12.2015 06:18\nDevátá generace Civicu prošla faceliftem a modernizací, vyzkoušeli jsme Civic Sport s nejvýkonnějším zážehovým motorem...\nHonda Civic pro modelový rok 2015 převzala celkový styl karoserie hatchbacku deváté generace, liší se však detaily designu. Nejnápadnějšími změnami jsou čelní stěna s dvoudílnou maskou, jinými tvary světlometů a vestavěným nárazníkem, na zádi spoiler v barvě karoserie, svítilny LED a také nový nárazník. Výraznější prahy a kola 17“ se podílejí na dynamickém vzhledu a ladí se sportovním charakterem vozu. Zlepšila se aerodynamika vozu, jehož součinitel čelního odporu vzduchu sice výrobce neuvádí, ale připomíná snížení vztlaku, významné pro zlepšení jízdní stability při vyšších rychlostech. Změny designu nezasáhly do prostorného interiéru, velmi dobře přístupného díky velkým úhlům otevírání bočních dveří (zejména zadních o 80°); nepatrné rozdíly vnitřních rozměrů jdou na vrub čalounění. K dobrému využití prostoru přispívá uložení palivové nádrže pod předními sedadly. Vpředu jsme změřili šířku ve výši loktů/ramen 1460/1440 mm a výšku stropu nad svisle seřiditelným sedákem řidiče 920 až 970 mm, v obdobných místech zadních sedadel 1350/1440 mm, respektive 890 mm.\nCestující vzadu mají dost místa pro nohy i za zcela vzad posunutými předními sedadly, kdy je mezi opěradly a sedáky mezera 110 mm, která se po posunutí předních do střední polohy zvětší na 245 milimetrů. Velký zavazadlový prostor je v rovině podlahy dlouhý 830 mm, z největší šířky v zadní části 1340 mm zúžený mezi podběhy na 1050 mm a pod výklopným odnímatelným krytem vysoký 540 mm. Ve výbavě je náhradní kolo nahrazeno rozměrově úspornou sadou na opravy, ušetřené místo pod podlahou zavazadlového prostoru zvětšuje jeho celkový objem asi o 75 litrů. Civic využívá dvě varianty zvětšení zavazadlového prostoru důmyslnou konstrukcí Magic Seat, poprvé zavedené u Jazzu. První je sklopení zadních opěradel na sedáky, s nimiž se jediným pohybem současně posunou dolů do úrovně podlahy zavazadlového prostoru, jehož ložná délka se tak zvětší nejméně na 1570 milimetrů. Zadní sedáky lze také přiklopit vzhůru k opěradlům do svislé polohy a aretovat je sklopením jejich trubkových podpěr. Tak vznikne oddělený prostor dlouhý nejméně 500 mm, v němž lze přepravovat i vyšší předměty, jež se nevejdou do zavazadlového prostoru. Vůz se nabízí v šesti úrovních výbavy S, Comfort, Elegance, Sport, Lifestyle a Executive.\nTestovaný Civic Sport má standardně mj. centrální zamykání, spouštění motoru tlačítkem na přístrojové desce, šest airbagů (řidičův dvoustupňový) včetně okenních pro obě řady sedadel, vyhřívaná přední sedadla, úchyty Isofix na vnějších zadních sedadlech, dvouzónovou samočinnou klimatizaci, elektrické ovládání skel dveří i vyhřívaných zpětných zrcátek, tempomat s omezovačem rychlosti, parkovací čidla a zadní parkovací kameru, ostřikovače světlometů, přední mlhovky, audiosoustavu se šesti reproduktory, kůží potažený multifunkční volant aj. Jako první této značky dostal novou audioinformační soustavu Honda Connect s operačním systémem Android 4.0.4 a dotykovým displejem 7“, jehož prostřednictvím lze volit z množství aplikací -informace o voze a jízdě, připojovat se k internetu, telefonovat aj. Na přání se dodává se satelitní navigací Garmin. Ergonomicky dobře navržený interiér je pečlivě dílensky zpracován z vesměs kvalitních materiálů. Pod kapotou testovaného vozu byl zážehový čtyřválec 1,8 l s variabilním rozvodem a sacím potrubím proměnné délky. Hospodárnost zlepšuje vypínatelný Stop/Start a volitelný režim ECON, jenž po aktivaci tlačítkem na desce upraví charakteristiku škrticí klapky tak, aby plynulý nárůst točivého momentu zaručil klidnou jízdu a snížení spotřeby. Šestistupňová převodovka má přesné řazení.\nNic se nezměnilo na základní konstrukci obou náprav, dokonce i jednoduchá a prostorově nenáročná kliková zadní byla shledána jako plně vyhovující, a tak jedinou změnou je optimalizace charakteristiky plynových tlumičů. Brzdová soustava byla převzata beze změn, stejně jako řízení s elektrickým posilovačem. Novinkou je systém aktivního brzdění (Agile Handling Assist), neustále bez zásahu řidiče podle potřeby přibrzďující při otáčení volantem vnitřní kola a naopak vnější kola, vrací-li se volant do středové polohy. Společně s inovovaným stabilizačním systémem Vehicle Stability Assist maximalizuje brzdný účinek při zatáčení nebo na kluzké vozovce. Stabilizační systém přibrzďuje jedno nebo více kol, popř. snižuje výkon motoru pro zajištění pohybu vozu ve zvoleném směru a současně zlepšuje odezvu pedálu brzdy. Novinkou je protikolizní systém CTBA (City Brake Active) s laserovým radarem, zmírňující následky nehod při nízkých rychlostech.\nSleduje prostor před vozidlem do 32 km/h, při nebezpečí kolize samočinně brzdí. Nechybí např. varování při neúmyslném opuštění jízdního pruhu (nad 64 km/h a v zatáčkách s poloměrem přes 250 m), detekce vozů ve slepém úhlu při rychlosti nad 20 km/h, či rozpoznávání dopravních značek. Nové bezpečnostní systémy využívají kombinace kamer, laseru a běžného radaru. Podle očekávání se nový Civic chováním v nejrůznějších situacích neliší od předchůdce. Nevýraznou nedotáčivost v zatáčkách či při předjížděcích manévrech koriguje stabilizační systém s případnou podporou řízením. Příčné naklánění nepřekročí přijatelné meze, ani slalom vůz nebezpečně nerozkývá. Směrově je velmi stabilní i málo citlivý na boční vítr. Přesné řízení je s dobře zvoleným proměnným účinkem posilovače, brzdy neslábnou ani po intenzivním opakovaném brzdění. Výsledky měření dynamických vlastností a spotřeby paliva rozhodně nezklamaly reálné očekávání. Vůz je dostatečně temperamentní, i při svižné jízdě lze spotřebu udržet hluboko pod 7 l/100 km (pozor na srovnávání s údaji výrobce, metody měření jsou zcela jiné). Ostatně k hospodárné jízdě vybízí řidiče i Eco Assist, signalizující styl jízdy a s ním související spotřebu paliva měnícím se barevným odlišením okolí digitálního rychloměru. Inovace Hondy Civic posílila její postavení mezi nejlepšími vozy této třídy. Modelové označení testovaného vozu Sport nesmí ovšem svádět k představě, že jde o čistokrevný sportovní vůz. Tyto ambice nemá, je však dostatečně temperamentní, aby uspokojil i náročnější řidiče. V cenovém rozpětí od 399 600 do 661 900 Kč byl v době testu Civic Sport 1.8 i-VTEC se standardní výbavou za 527 900 korun českých.\nMOTOR – typ 1.8 i-VTEC, zážehový řadový čtyřválec, uložený napříč a skloněný vzad; blok motoru i hlava válců z hliníkové slitiny; 1796 cm3 (ø 81,0 x 87,3 mm), 10,6:1; 104 kW (141 k)/6500 min‑1 a 174 N.m/4300 min‑1; OHC 4V (řetěz) s variabilním časováním i zdvihem všech ventilů, ovládaných vahadly; proměnná délka sacího potrubí; nepřímé vstřikování paliva řízené elektronicky společně se zapalováním; dvoustupňový trojčinný katalyzátor; chlazení kapalinou se dvěma elektrickými větráky; alternátor 14 V – 95 A, akumulátor 12 V – 60 A.h.\nPŘEVODNÉ ÚSTROJÍ – pohon předních kol; jednokotoučová suchá spojka; šestistupňová převodovka s přímým řazením (3,142 – 1,869 – 1,303 – 1,054 – 0,853 – 0,727 – Z 3,307); stálý převod 4,294.\nPODVOZEK – bezrámová konstrukce s pomocným rámem vpředu; přední náprava s dolními příčnými rameny tvaru L a vzpěrami McPherson, zadní náprava kliková s vlečenými rameny spojenými zkrutnou příčkou; odpružení vinutými pružinami s plynovými teleskopickými tlumiči (vzadu vně pružin), vpředu příčný zkrutný stabilizátor; kapalinové brzdy s posilovačem, kotoučové ø 293/276 mm, vpředu s vnitřním chlazením, ABS/BA; parkovací mechanická na zadní kola; hřebenové řízení s elektrickým posilovačem, volant ø 370 mm, 2,47 otáčky mezi krajními rejdy; kola 7J x 17 z hliníkové slitiny; pneumatiky Bridgestone Turanza ER3, 225/45 R 17.\nROZMĚRY A HMOTNOSTI – rozvor náprav 2595 mm, rozchod kol 1540/1540 mm; d/š/v 4370/1770/1470 mm; provozní/povolená celková hmotnost 1342/1750 kg; objem zavazadlového prostoru 477/1378 l; objem palivové nádrže 50 l.\nPROVOZNÍ VLASTNOSTI (údaje výrobce) – největší rychlost 215 km/h; zrychlení 0 – 100 km/h za 9,4 s; spotřeba paliva EU 7,6/5,2/6,1 l/100 km; emise CO2 145 g/km.


Šperkovnice | COCCO accessories – Bižuterie a módní doplňky\nEXKLUZIVNÍ NABÍDKA, LUXUSNÍ ŠPERKOVNICE SE ZRCADLEM…\nDámy, milujete módu, ale nemáte dostatek prostoru pro odkládání vašich doplňků? Tato dřevěná, luxusní šperkovnice se zrcadlem vám pomůže uspořádat vaše poklady během pár minut.\nZrcadlo se pohodlně otevírá a odhaluje uzamykatelnou skříňku s nepřeberným množstvím háčků, přihrádek, šuplíků.\nBudete ohromeni množstvím odkládacích prostorů! Objednejte ještě dnes!\n2 v 1 zrcadlo s elegantním provedením šperkovnice\n4 nastavitelné úhly zrcadla\nRozměr výrobku: 41cm x 64cm x 145cm\nK dostání na našich prodejnách. Objednávat můžete i telefonicky na telefonním čísle +420 222 722 241.\nNÁPAD NA IDEÁLNÍ DÁREK…?\nHledáte ráno svůj oblíbený prsten nebo náušnice a nevíte, kde jste je večer položila? Na noční stolek nebo v koupelně na zrcadle, kam nejčastěji šperky ukládáte? Ukládejte své šperky elegantním a praktickým způsobem! Není nic jednoduššího než šperky pěkně uspořádat do stylové šperkovnice. Rychle pak pochopíte, že se jedná o velmi praktickou pomůcku do vaší domácnosti, která může být zároveň stylovým doplňkem do ložnice nebo obývacího pokoje. Neexistuje už jediný důvod, proč si ji nepořídit.\nŠperkovnici můžete pořídit také pro svou malou princeznu, která má jistě šperků ještě více než vy. Pokud nechcete na narozeniny či Vánoce kupovat ohrané plyšáky, pak je tato schránka tou nejlepší variantou, jak potěšit dětské srdce. Pokud do níc navíc ukryjete nový šperk, máte o dětský úsměv a radost postaráno.\nJAK VYBÍRAT ŠPERKOVNICI…?\nAby šperkovnice dobře plnila svůj účel, měla by být vypolstrovaná kvalitní látkou s hladkým povrchem, nejlépe semišem. Z látky nesmí vyčnívat žádná vlákna, o která by se šperky mohly zachytit. Některé šperkovnice jdou doplněny o praktické zrcátko.\nO vaše šperky pečují šperkovnice s různě členitými přihrádkami, aby se šperky o sebe neotíraly a nepoškozovaly se, s jedním či více patry, které pojmou i větší množství dámských ozdob.\nVšechny šperkovnice jsou opatřeny praktickým zapínáním, které skříňku chrání před neplánovaným otevřením a vysypáním.\nChystáte se na dovolenou a nevíte, jaké šperky si vzít sebou a jak je co nejšetrněji zabalit, aby se při převozu nepoškodily? I pro tuto situaci máme řešení. Cestovní šperkovnice, která je mnohdy součástí velkých šperkovnic, je ideálním pomocníkem.\nCo se týká vrchního použitého materiálu, cenově dostupnější jsou koženky v kombinaci s textilem. Pokud si můžete dovolit zainvestovat více peněž, pořiďte si šperkovnici z pravé kůže nebo exotických tvrdých dřev.


Kniha Bába Motyka - Marko Hautala | knizniklub.cz\nDomácí stránka › Žánry › Beletrie › Dobrodružství, napětí, thrillery › Bába Motyka\n132 × 207 mm, 386 g\nNázev: Bába Motyka\nOriginální název: Kuokkamummo\nAutor: Marko Hautala\nČtenářská recenze: Marko Hautala - Bába Motyka\nZajímavý děj s řádnou dávkou tajemna + finský autor = to si musím přečíst. Pro mě tedy byla tato kniha jasnou volbou.\nAutor knihy Marko Hautala je označován za vycházející finskou literární hvězdu. Jeho knihy se překládají do němčiny i angličtiny a počínaje Bábou Motykou také do češtiny.\nPříběh v knize Bába Motyka je založený na strašidelné historce pro děti (nejen) předávané z generace na generaci ve Vaase v kraji Pohjanmaa ve Finsku. Právě do tohoto místa, které je zároveň místem jejího dětství, se vrací mladá žena Maisa, aby svou vědeckou práci obohatila právě tímto přetrvávajícím kultem. Kolem historky vzniklo jisté společenství mladých lidí, díky kterému se povídání o strašlivé Bábě Motyce stále drží při životě. Scházejí se na „kázáních“ a mlčí o všem, co se tam děje.\nVe stejnou dobu se do města vrací další postava knihy. Samuel. Přijíždí za otcem do nemocnice, vrací se do starého bytu a vzpomíná na časy dospívání, kdy se v ulici Patteriniementie objevila anglicko-finská dívka Julia, do níž se zamiloval a která jeho lásku opětovala.\nVyprávění střídá osoby a časy. Kromě současné Maisy a Samuela nahlížíme do Samuelova dospívání a zároveň do současné party mladých lidí z Patteriniementie. Mezi nimi se vyskytuje somálská dívka Sagal, která pro Maisu pořídí zvukový záznam z kázání.\nA pak je tu odjakživa opuštěný dům na Bondorffovic ostrově, kam nikdo nechodí. Kdo tam zamíří, zažene ho svérázný osamělý hlídač…\nJednotlivé dějové linie do sebe postupně více a více zapadají. Místy až hororová atmosféra knize rozhodně nechybí. Osobně mi trošku trvalo se do knihy začíst, ale zhruba poslední třetinu jsem přečetla jedním dechem poháněná mimo jiné zvědavostí, jak to všechno je. Trochu zklamání přišlo, když mi kniha neposkytla odpovědi na všechny mé otázky a naopak nechala prostor pro práci mé fantazie.\nČtenářská recenze - Marko Hautala: Bába Motyka\nPřed čtením Báby Motyky jsem byla dost skeptická. Jsem milovník romantických a young adult knih, takže tato finská kniha je naprosto mimo mojí čtecí komfortní zónu. Důvodů proč jsem si tedy přečetla něco, po čem bych normálně nesáhla, je mnoho. Jedním z důvodů je to, že jsem chtěla zkusit něco nového a dalším je, že jsem ji využila ve škole.\nBába Motyka je vyprávěna z několika úhlů pohledů v několika časových liniích, což zpočátku bylo mírně matoucí, protože nejsou nijak výrazně odděleny. Ale když pak čtenář už ví, co čekat, tak vůbec není s pochopením a sledováním příběhu problém.\nZ anotace jsem mylně pochopila, že v příběhu budou nějaké mytologické prvky, nebo že se tam zobrazí nějaké místní legendy a mýty. Je možné, že na něm bude něco pravdy, ale upřímně o tom pochybuji.\nCelý příběh je opřen o pověst o bábě motyce, která má černý jazyk a malé děti utluče motykou, pokud jsou neposlušné. Jak příběh postupuje tak se dozvídáme, že to vlastně není žádná fikce.\nOsobně jsem moc nepochopila konec – předpokládám, že je to tím, že mi někde v průběhu děje unikla podstatná informace a jak jsem se na internetu pídila po odpovědi, tak mi z toho vyšlo, že čtenáři této knihy se dělí na ty, co to pochopili (ti dávají vysoké hodnocení) a ti, co to nepochopili (ti dávají hodnocení nižší). Ale nikdo ten konec stejně nevysvětlil.\nHodně jsem přemýšlela nad hodnocením. Kniha pro mě měla hodně plusů, ale i hodně mínusů. To, že je přirovnávána ke Stevenu Kingovi, ji ale podle mě moc nepomáhá. Plusy jsou ty, že první tři čtvrtiny jsou napínavé, víceméně dobře napsané, udrží čtenáře v napětí, vše dává smysl a vzbuzuje pocit, že se vše rozuzluje a ke konci dojde k nějaké gradaci, vysvětlení co a jak a případně i uzavření děje. Minusy jsou již zmiňované mírně chaotické úhly pohledu, ale především poslední čtvrtina, která absolutně neseděla ke zbytku knihu – zmateně napsané, extrémně pomíchané a chaotické. Já osobně bych potřebovala, aby mi někdo vysvětlil, o co vlastně v celém příběhu šlo.\nAle jak říkám, jsou tu i ti, co to pochopili a knihu milovali a právě poslední čtvrtina jim připadala jako nejlepší část knihy a našli zde i celou pointu knihy.\nTakže za první tři čtvrtiny to pro mě jsou čtyři hvězdy. A tu poslední nechám na Vás.\nAutorka recenze: Markéta Svobodová\n„Já jsem tady,“ řekla Sagal.\n„Já vím,“ odpověděla Maisa a stiskla ji pevněji. „Našla jsem tě.“\n„Já jsem tady.“\nChvilkové zmatení. Musel to být sluchový klam. Stěny sklepa divně odrážely ozvěnu, člověk nemohl vědět, odkud se ozval jaký zvuk. Maisa hladila zacuchané vlasy.\nNěco na nich bylo špatně. Žádný šátek. Jen suché, zacuchané vlasy, které se chytaly na prsty.\n„Já jsem tady,“ zopakovala Sagal.\nDívčin hlas se chvěl strachy. Ozýval se ode dveří. Za Maisinými zády. Co to bylo za kouzelnický trik?\nMaisa cítila pod dlaní děravou látku. Tělo, které sebou cukalo. Vzlykot na jejím rameni. Maisa pomalu povolila sevření. Hlava jí nadále spočívala na rameni.\n„Ale kdo je tady –?“ zeptala se temnoty.\nVzlykot. Pohyb. Dojetí. Co na tom záleželo, pokud tu naříkala hysterická puberťačka? Něco ale bylo špatně. Dojetí bylo zadržované, jako by se někdo snažil potlačit pláč. Nebo smích.\nTma se pohnula. Znovu se proměnila. Blátivá vlna sbírala síly.\n„Tady,“ zašeptala Sagal kdesi daleko.\nNěkdo jiný se smál. Smál se tak, až mu sliny stékaly na Maisinu paži. Byly vlažné, skoro studené.\nMaisa se vyškubla, zacouvala a rozsvítila baterku.\nSagal se rozkřičela.


Koronavirus? Ten už asi nikdy nezmizí, říká biochemička Michaela Bebová - Flowee\nS doktorkou biochemie a odbornicí na výživu o tom, co nám koronavirus dal, vzal a možná ještě vezme, a také o tom, jakou roli v prevenci nákazy hraje imunita\nAčkoliv v posledních dnech počty nakažených nemocí Covid-19 opět stoupají, můžeme snad stále tvrdit, že oproti situaci z první poloviny března se koronavirus stahuje někam za oponu, před kterou toho už ukázal dost. Přesto někteří tvrdí, že zcela už nikdy nezmizí. A patří mezi ně i doktorka biochemie a odbornice na výživu Michaela Bebová.\nCo bychom si ze zkušenosti s pandemií měli odnést, kdy se opravdu vyplácí si dezinfikovat ruce a jak nakládat s potravinami, které přineseme z obchodu? Povídaly jsme si nejen o tom.\nMáme za sebou zkušenost s Covidem-19. Co nám vlastně ona nemoc řekla o naší společnosti?\nAčkoliv jako národ máme mnoho chyb a ne vždy na sebe můžeme být pyšní, v době největších omezení kvůli koronaviru jsme se dokázali semknout, poměrně rychle zareagovat a jako jedni z mála na světě jsme nelenili, vzali věci do svých rukou a začali rouškovat.\nUž na začátku pandemie se ukázalo, že organismu dávají sílu dvě živiny: Vitamín D a omega-3 mastné kyseliny.\nNeříkám, že to je to nejúčinnější, co jsme mohli udělat, nicméně oproti jiným státům jsme myslím, co do statistik, dopadli dobře. Takže jsme si ověřili, že když je potřeba, dokážeme se semknout a ani k tomu nepotřebujeme nejvyšší vedení.\nDotkla se vás pandemie nějak osobně?\nMě osobně se pandemie dotkla naštěstí jen v mírné podobě. Myslím, že nikdo nemůže říct, že se ho to nijak nedotklo. Hlavní je, že jen po pracovní stránce a nijak po stránce zdravotní.\nKaždá mince má rub i líc. Co nám koronavirus dal a vzal?\nMyslím, že většině rodin „koupil“ čas. Čas na to, být spolu, zastavit se a hlavně dělat věci, na které v běžném režimu prostě není čas. Mnoho lidí si splnilo resty, opravovali, co bylo doma potřeba opravit, a podobně. Koronavirus nám ukázal, že je důležité se někdy zastavit, že smyslem života není jen se neustále někam honit a často za věcmi, které za to nestojí.\nNa druhou stranu nás taky probudil z žití na obláčku a dokázal nám, že žádná idylka netrvá věčně. Opět se vytvořily nějaké záložní zásoby, plány a dostalo nás to prostě do střehu. Vzal nám ekonomický pokrok, podrazil nám nohy z finančního hlediska, mnoho lidí se kvůli němu dostalo z měsíce na měsíc do finančních problémů a v neposlední řadě se tedy dotkl zdraví několika tisíců z nás.\nCo bychom si podle vás z této zkušenosti měli odnést?\nČlověk, byť toho dokázal opravdu hodně, není všemocný a všichni bychom měli mít pokoru, a to nejenom k přírodě a přírodním silám. Měli bychom opět vrátit zdraví na piedestal jako prioritu číslo jedna. Měli bychom se o sebe více starat, protože nám tato zkušenost jasně ukázala, že čím lepší je náš zdravotní stav, tím lépe pro potenciální ohrožení podobnými viry, jako jsou chřipka či koronavirus. Taky nám to připomnělo, že obezita není jen estetický problém, je to faktor, který třeba do důsledku může rozhodnout o životě.\nMyslíte, že nás na podzim čeká druhá vlna?\nZatím se nedá ani moc mluvit o tom, že by první vlna skončila. Koronavirus s námi tady stále je a stále se přelívá či různě na některých místech zintenzivňuje. Můj osobní názor je, že s příchodem podzimu a zimy k další vlně dojde, ale už ji nebudou doprovázet taková opatření, jaká se udělala na jaře. To by naše ekonomika už nezvládla… Dřív nebo později musíme nechat prostor pro určité „promoření“, i když toto slovo nemám moc ráda. Ostatně, ono se to už částečně podle mého názoru děje.\nS koronavirem souvisí řada opatření, která byla pro ochranu před ním zavedena. Teď jsou všechna rozvolněna. Je to dobře?\nNelze všechna opatření držet donekonečna, to prostě nejde. Dřív nebo později se vždycky musí povolit, což s sebou vždycky taky nese nějaký potenciální nárůst či zvýšení incidence. To bychom se museli izolovat opravdu do jednoho, zavřít hranice a čekat. A to opravdu nejde. Naše společnost takto fungovat dlouhodobě nemůže. Takže určitě je to rozvolňování dobře.\nMěli bychom ale třeba některá opatření dodržovat standardně, bez ohledu na koronavirus?\nMyslím, že jednoznačně mnoha lidem prospělo uvědomění, že minimálně základní hygiena je potřeba, a to vždy. Například při nakupování potravin. Vést si vozík v obchodě a poté špinavýma rukama nandávat do sáčku pečivo je prostě špatně. Stejně tak koupit papriku a doma ji jen tak opláchnout studenou vodou je také málo.\nJíst jídlo na ulici ve městě rukama, když jsme právě vystoupili z MHD, také není dobrý nápad. Základní hygienické zvyklosti, které jsme si zopakovali v době koronaviru, jsou prostě třeba a rozhodně stojí za to si je ponechat.\nKdy je dobré a účelné si dezinfikovat ruce a kdy už je to paranoia?\nPřed každou konzumací jídla, kdekoliv, kde si nemůžeme přímo umýt ruce mýdlem, v době zvýšené infekčnosti – což je i klasické zimní období chřipky – pak preventivně po kontaktu s cizími povrchy v budovách, MHD a podobně. Často si totiž saháme naprosto bezmyšlenkovitě do obličeje, mneme si oči a další. Je potřeba zdůraznit, že něco jiného jsou frekventovaná místa ve velkých městech a něco jiného jsou vesnice a samoty, samozřejmě.\nJak tedy nejlépe postupovat při nákupu? A jak s potravinami potom nakládat doma?\nV době, kdy byla situace nejvážnější, bylo potenciální riziko opravdu vše, a to i obaly potravin v supermarketech, madla košíků, kliky. Zcela hypoteticky bychom tedy měli přijít domů, všechno otřít hadrem s dezinfekcí a teprve pak vše uložit do lednice či spíže. Obzvláště opatrní bychom měli být u zeleniny a ovoce.\nOpakovaně se ale zdůrazňuje, že riziko nákazy při nákupu nebo běžném pohybu po ulici rozhodně není tak velké, jako při osobním kontaktu, a to je tedy i můj názor. V aktuální situaci už toto není nutné. Mělo by nám zůstat to, že si pořád preventivně myjeme ruce mýdlem po tom, co manipulujeme s potravinami.\nMěli bychom se teď chovat jinak než dřív? Je pořád na místě určitá obava?\nStrach a obavy bychom měli vyměnit za aktivní péči o sebe a své blízké, hlavně o starší lidi. Ano, postačí velká náhoda, kdy se setkáme s někým, kdo virus má, a nakazíme se, ale pořád jsme mnoho faktorů schopni ovlivnit my sami. Tím, že se budeme starat o své zdraví, svou imunitu, pracovat na sobě, na své fyzičce, že třeba zhubneme, zbavíme se obezity či jiných zdravotních problémů. To vše se počítá, a to samozřejmě nejen při hrozbě koronaviru.\nMICHAELA BEBOVÁ (29)\nSprávně fungující imunita je základem při ochraně našeho těla před vnějšími faktory, ať jsou to viry či bakterie. To, čím si prošla, může značně ovlivnit další reakce – to je princip jak imunizace, tak takzvané adaptivní imunity. Imunita je každopádně složitý systém. Ochránit nás může tím, že i když se s virem setkáme, tak za ideálního případu nemoc vůbec nepropukne. Systém si přitom vytvoří paměťové protilátky a získá určitou imunitu do dalších let. Obecně jsou na tom ale lidé s imunitou v rovnováze samozřejmě lépe.\nDá se o imunitu pečovat tak, abychom měli co největší šanci koronaviru odolat?\nTa doporučení jsou stále stejná, ať už se bavíme o klasické zimní chřipce nebo nějakých závažnějších nákazách. Naší snahou by mělo být žít takovým životním stylem, abychom byli co nejvíce zdraví. To znamená jíst zdravě, vyváženě, dostatek kvalitního ovoce a zeleniny, vlákniny, mít dostatek fyzické aktivity, dostatečně odpočívat, vyhýbat se nadměrnému stresu a myslet pozitivně.\nVše je stále stejné, univerzální, jen to vyžaduje naše nasazení a samozřejmě péči o sebe. To mnoho lidí vlivem okolností odsouvá na druhou kolej. Zdraví je komplexní balíček. Nestačí dělat jen jednu věc, je potřeba se o sebe starat komplexně, a to jak z fyzické stránky, tak z té psychické.\nJsou nějaké mikroživiny, na které bychom se měli pro posílení organismu zaměřit?\nUž na začátku pandemie se ukázalo, že organismu dávají sílu dvě živiny: Vitamín D a omega-3 mastné kyseliny. Vitamín D je stále dosti chybějícím vitamínem, a to hlavně v zimě. Já sama to dennodenně vidím u svých klientů, kteří se nechávají testovat, a i v létě mívají vitamínu D nedostatek. To je vitamín, který se vyplatí určitě suplementovat. Oproti tomu vitamínu C máme relativně dostatek, často se až moc přeceňuje a tlačí do popředí.\nDalším doplňkem jsou omega-3 mastné kyseliny, které jsou důležité z mnoha důvodů. A protože žijeme ve vnitrozemském státě, kde ryby nejsou na denním jídelníčku, stojí za to je suplementovat. Mají protizánětlivé účinky a jsou aktuálně spojovány s obrannou proti virovým infekcím. Denní efektivní dávka je 250 miligramů omega-3 mastných kyselin DHA a EPA.\nDoporučila byste nějaké další doplňky stravy?\nPokud člověk jí málo vlákniny a probiotik, určitě nic nezkazí zařazením doplňků stravy s obsahem probiotických kultur. Zdravý stav střev je pro imunitu zásadní. Pak je to onen již zmíněný vitamín D a omega-3 mastné kyseliny.\nKetonová dieta? Fungje, ale není pro každého, říká výživová poradkyněProti koronaviru: Expert na dlouhověkost z Harvardu nabízí pět výživových pravidelTrenér Pavel Macek: Jak na imunitu nejen v době korony? Priorita je dýchání\nfoto: Archiv Michaely Bebové, zdroj: Michaela Bebová, Biochemička.cz


Šašek provokuje: Je soudnictví autopoietickým systémem? - Euro.cz\n18. července 2013, 10:43 - šašek\n18. července 2013, 10:43\nSamozřejmě nevíme vůbec nic, přesto na to máme všichni poměrně vyhrocené názory. Je to možná smutné, ale i to je prostě dnešek.\nŠaškův názor je poměrně jednoduchý a souhlasí s expremiérem Petrem Nečasem: někteří lidé činní v trestném řízení by si měli sbalit z filmů známou krabici se svými věcmi, rámeček s rodinnou fotografií dát navrch hromádky a vypadnout. A to bez ohledu na to, jak to celé nakonec dopadne, protože stejně tak učinil i bývalý premiér, což má přece jen o dost významnější konsekvence než odchod jednoho státního zástupce. Kdyby totiž podobnou chybu (či sázku, která nevyšla) podnikl kdokoli v jakékoli práci, šel by na hodinu.\nŠaška nyní v souvislosti s celou zašmodrchanicí (včetně hysterických reakcí některých exponovaných osob a občanských sdružení) napadla obecnější myšlenka. Ta odkazuje k jediné skutečné definici demokracie, jež možná překvapivě nezahrnuje slova jako krádež, úplatkářství ani morálka. V demokratickém zřízení jde jednoduše o rozdělení moci na legislativní, exekutivní a soudní. Jako v poměrně mladé a nepříliš významné zemi (ano, tou ČR je) tu je toto rozdělení zatím stále v plenkách, stejně jako mnohé instituce a způsoby myšlení z něj vycházející.\nA právě o naše myšlení jde šaškovi především. Jsme zvyklí si poradit, když lidsky řečeno „ustřelí“ moc legislativní, stejně jako exekutivní. Máme na to receptory, dokonce mnozí novináři z toho vykřesali kariéru a slávu. Otázka zní – může v demokracii ustřelit moc soudní? A pokud ano, jak se to projeví? Jak na to zareagujeme? Sociologové a filozofové znají termín autopoietický systém. Takový systém je uzavřený, funguje sám o sobě, autonomně si řídí vlastní procesy.\nJak dobře vidíme nejen na současné situaci, legislativní ani exekutivní moc takovým systémem nejsou. Pokud soudnictví ano (což šašek netvrdí), není právě toto to vychýlení balance všech tří mocí, která by pro nás po americkém vzoru měla být ideálem?


Ligu mistrů v Edenu si neužije. Král odchází ze Slavie do Ruska! | EuroZprávy.cz\n29. srpna 2019, 20:23 — Autor: David Holub / EuroZprávy.cz\nZdálo by se, že by po postupu do milionářské Ligy mistrů UEFA nikdo nechtěl přijít o účast v této prestižní fotbalové soutěži, ovšem jen pár hofin poté, co se pražská Slavia dokázala přes Kluž dostat do základní fáze Ligy mistrů, přichází zpráva o odchodu jednoho z nejdůležitějších fotbalistů pro kádr kouče Jindřicha Trpišovského. Řeč je o talentovaném jednadvacetiletém reprezentačním záložníkovi Alexi Královi, který zamíří do ruského Spartaku Moskva. Právě tento klub totiž Pražanům měl za něj nabídnout až 12 milionů eur (zhruba 300 milionů korun) a právě tuto nabídku tedy měla Slavia přijmout, což by tak z tohoto transferu udělalo druhý nejdražší přestup z české ligy v historii.\nO zájmu Spartaku Moskva se mluvilo před několika dny, kdy vedle Alexe Krále měl tento ruský celek zájem i o jeho spoluhráče Tomáše Součka. A přestože měly obě strany spolu v případě Alexe Krále jednat už počátkem srpna, dohodly se až nyní. Zatímco tehdy jednání ztroskotala na odmínutí stamilionvé nabídky, nyní je situace diametrálně odlišná a nakonec tak tedy mladý fotbalista může okusit své první zahraniční angažmá.\nA to i přesto, že do pražské Slavie Alex Král přestoupil teprve letos v lednu a to z Teplic za 18 milionů. Za tak krátkou dobu si ale dokázal v nabitém kádru sešívaných najít své místo a stal se nepostradatelným hráčem pro Jindřicha Trpišovského. I díky němu se Slavia v loňské sezóně 2018/19 dostala v Evropské lize až do čtvrtfinále a jeho výkony zaujaly i v očích reprezentačního kouče Jaroslava Šilhavého, který si ho tak nominoval do A-týmu.\nAni účast Slavie v Lize mistrů tedy Alexe Krále neodradila od možné první zahraniční zkušenosti a stává se tak pátým důležitým hráčem Slavie, který z Edenu během tohoto letního přestupového období odchází. Připomeňme, že už dříve ze Slavie odešel Deli (Bruggy), Ngadeu (Gent), Stoch (PAOK Soluň) a Zmrhal (Brescia).\n"V kontextu, jak Alex ve Slavii působil a hrál, je jeho odchod velká rána. Je to český reprezentant, hrál ve velké formě. Nejlepší zápasy hrál v Evropské lize. V Genku, se Sevillou, Chelsea i nyní proti Kluži. Byl pro nás strašně důležitý, svým pojetím se pozici osmičky trošku vymykal, byl atypický," poslal Trpišovský komplimenty na Královu adresu a pokračoval: "Je to sportovní oslabení. Na druhou stranu nabídka pro klub byla monstrózní. Pro hráče rovněž skvělá nabídka. Alex to chtěl zkusit, chtěl odejít. Kdyby řekl, že nechce odejít, tak se přestup neřešil. Klub měl eminentní zájem, nebyl jediný. Nabídek na něj bylo hodně, mnoho klubů ho sledovalo. Nabídka se během týdne navyšovala a skončila na astronomické výši. Teď se vedení domluvilo se Spartakem."\nPřesto všechno, jakým byl Král pro Slavii důležitou oporou, mu v odchodu z klubu Trpišovský nikterak nebránil. "Říkal, že Spartak je pro něj obrovská výzva. Pak to bylo na vedení klubu. Já mu řekl, že bránit mu nebudu. Odvedl obrovský kus práce. Byli bychom rádi, kdyby zůstal. Druhý nejdražší přestup historie po Rosovi. Je to obrovská vizitka pro něj i pro klub. I pro celý český fotbal. O české hráče v zahraničí zrovna rvačka není. A pokud odcházejí, tak za zlomek ceny. Bylo složité odmítnout. Chápeme postoj Alexe. Náš sportovní úsek řekl určitou částku, Spartak ji bez mrknutí oka splnil," přibližuje okolnosti Králova transferu Trpišovský.\nTen tak nyní musí vyřešit následující rébus: kdo zvláště před blížícími se boji v Lize mistrů Alexe Krále nahradí. "Uvidíme. Hráčů máme dost. Právě proto, že jsme věděli o zájmu o některé, kupovali jsme jiné hráče dopředu," řekl kouč.


Rusko chce napadnout Ukrajinu, myslí si experti - CNN Prima NEWS\n3. ledna 2022 14:49\nUkrajinský voják na frontě hledí na území ovládané proruskými separatisty. Zdroj: Profimedia\nNa konci uplynulého roku ukrajinské úřady začaly šířit zvěsti o tom, že Rusko chystá začátkem ledna invazi na Ukrajinu. Podle západních vojenských expertů je takový scénář velmi reálný. Co by Kreml dokázalo od útoku odradit? A kdo by Ukrajině případně přišel na pomoc?\nNa rusko-ukrajinské hranici začalo být znovu dusno už loni na podzim. Kyjev obvinil Moskvu z toho, že chce na Ukrajině zorganizovat počátkem prosince armádní převrat. A to ve stejné době, kdy se začaly k hraniční linii stahovat desítky tisíc ruských vojáků, z nichž mnozí na místě hlídkují dodnes.\nJenže z údajného puče mělo sejít a Ukrajina tak datum ruské agrese posunula na začátek ledna. Právě v úvodu roku má Rusko podle ukrajinských zpravodajských služeb zahájit invazi na západ.\nAčkoli se politici i bezpečností experti baví o možném útoku Ruska na Ukrajinu stále v rovině teorie, možnost agrese podle nich není vůbec vyloučena. Například historik Niall Ferguson pro agenturu Bloomberg napsal, že „Putin se chystá na válku proti Ukrajině“.\nVe švýcarské Ženevě budou 10. ledna o situaci na Ukrajině hovořit představitelé USA a Ruska. O dva dny později se uskuteční rozhovory mezi Moskvou a Severoatlantickou aliancí. Podle Fergusona to ale vůbec nic neznamená. „V diplomatických aktivitách se pokračuje i pár hodin před útokem,“ myslí si.\nCo by mohlo Rusko odradit?\nReálné hrozby útoku se obává i americký kongresman a bezpečnostní expert Adam Schiff. Demokratický politik se domnívá, že Rusko není tak zadlužené jako jiné státy a slabé ekonomické sankce ho od útoku neodradí.\n„Vyžadovalo by to opravdu masivní sankce, které by Rusko od invaze odradily. S našimi spojenci musíme být za jedno a Rusko to musí pochopit,“ sdělil Schiff pro televizi CBS.\nKdo by Ukrajině přišel na pomoc?\nAčkoli americký prezident Joe Biden se dlouhodobě staví do role ochránce Ukrajiny, realita může být docela jiná. Ukrajina totiž není součástí NATO a Rusko opakovaně Západu pohrozilo, aby Severoatlantická aliance neverbovala Kyjev do svých řad.\nTo Velká Británie už naplno prohlásila, že Ukrajině v případném konfliktu na pomoc nepřijde. „Neměli bychom vytvářet dojem, že bychom přišli. Ukrajinci si toho jsou vědomi,“ řekl britský ministr obrany Ben Wallace časopisu Spectator.\nagrese Velká Británie útok invaze NATO Ukrajina experti USA Rusko


Připravujeme: Miki Kashtan: Svět nenásilí - Alferia.cz\nÚvod Blog Článek Připravujeme: Miki Kashtan: Svět nenásilí\nPřipravujeme: Miki Kashtan: Svět nenásilí\nProč číst Miki Kashtan?\nMiki Kashtan je zkušená lektorka nenásilné komunikace. Tuto metodu uplatňuje a šíří již přes dvacet let. Jejím záměrem je pomocí této metody přispět k vytvoření světa, kde budou vyslyšeny a naplňovány potřeby všech. Napsala sérii knih věnovaných proměně sebe a společnosti. Pro české čtenáře jsme se rozhodli začít částí jejího díla věnované práci na společnosti.\nUkázka z knihy Miki Kashtan\nPráce na sobě při snaze o nenásilnou společenskou změnu\nI když „být změnou“ samo o sobě ke společenské změně nestačí, vnímám to jako zcela nevyhnutelnou podmínku. Beze změny na vnitřní úrovni i nadále žijeme podle internalizované verze struktur, které chceme změnit. I když se nám podaří dané struktury svrhnout, je nepravděpodobné, že vytvoříme něco zásadně odlišného. Například když chceme vytvořit svět, ve kterém bude záležet opravdu na každém, avšak vnitřně jsme i nadále odcizení ostatním, projeví se to i při naší práci na změně a nově vytvořené struktury budou oním odcizením a polarizací prostoupeny.\nVše, co je třeba změnit vně, je třeba změnit i uvnitř. Tato práce na sobě samých nenahrazuje práci na systému ani jí nepředchází. Vnitřní práci vnímám tak, že živí naši práci na vnější změně a je vnější změnou současně živena. Obě se nevyhnutelně doplňují.\nPři práci na změně společnosti se mění i podmínky, v nichž pracujeme. Práce samotná je pozoruhodně podobná každodenní práci. Naším cílem je udržet si své odhodlání k nenásilí i v obtížných podmínkách práce na sociální změně i s jejími skutečnými riziky. Přijetí a aplikování principiálního nenásilí přesahuje míru každodenních vztahů s jinými lidmi a zve nás k hlubšímu pohledu do vlastního nitra. Některé části našeho vědomí je nutné transformovat a osvobodit od dědictví odcizení, nedostatku a bezmoci, které jsou již několik tisíciletí pevnou součástí naší psýché. Takováto transformace vyžaduje značné odhodlání, odvahu a lásku.\nVize jako opěrný bod\nJak můžeme zůstat pevní v našem přesvědčení o možnosti vytvořit svět založený na lásce, štědrosti, ekologické citlivosti, laskavosti, míru a úctě vůči lidským bytostem a životu samotnému, v podmínkách přebujelého cynizmu, zoufalství a materialismu?\nVzpomínám si na příběh, který mi před mnoha lety vyprávěla má matka: Na náměstí ve městě přichází každý den muž, postaví se na to samé místo a vypráví příběhy. Je úplně sám, nikdo ho neposlouchá. Přesto muž přichází znovu a znovu. Jednoho dne se ho malé dítě zeptá, proč stále vykládá své příběhy, když ho nikdo neposlouchá. A on odpoví: „Kdysi jsem své příběhy vyprávěl v naději, že si je někdo vyslechne. Dnes je vyprávím proto, abych se ujistil, že je nezapomenu, a nenaslouchal jiným příběhům.“\nPro mne z tohoto vyprávění plyne poučení o tom, jak důležité je pěstovat vizi, na které pracuji, a udržet si ji bez ohledu na to, co všechno se ve světě a okolo nás děje.\nKdyž nám chybí vize, riskujeme, že naše práce na společenské změně se může stát bojem proti nejnovější hrůze, která nás postihla. Práce proti čemukoliv vede dříve nebo později k vyhoření a ztrátě účinnosti.\nI když aktivity, které podnikáme, jsou samy o sobě obstruktivní povahy, jako například občanská neposlušnost, můžeme tyto aktivity vytvářet podle vzoru Martina Luthera Kinga a Mahátmy Gándhího – zaměřením se na takovou občanskou neposlušnost, která ukazuje, v jakém světě chceme žít, spíše než na protest samotný.\nVize hraje i další důležitou roli při mobilizaci a udržení nasazení při práci. Roli, s níž jsem se dobře seznámila při psaní této knihy. Když totiž pracujeme na vizi, do jisté míry žijeme ve světě, který tvoříme, a zažíváme tak krásu a cítíme možnosti spojené s takovým pohledem do budoucnosti. To nám pomáhá vyvázat se z útrap a žalu života ve světě, který nefunguje pro tak obrovské množství lidí, a povznáší nás to blíže k možné budoucnosti, ve které můžeme opravdu plně spočinout.\nSetkání se zoufalstvím\nNení lehké znovu a znovu pracovat na plném otevření se zoufalství, hrůze a jiným emocím, které zažíváme, když vidíme, co se ve světě děje. Pokud s těmito emocemi nepracujeme, mnoho lidí, včetně těch, kteří pracují na sociální změně, má tendenci pocity potlačovat nebo zcela znecitlivět a je pro ně obtížné řídit se spíše svou vizionářskou vášní než hněvem a naléhavostí.\nV prvním svazku této série jsem napsala kapitolu s názvem „Prožitek zoufalství“ Podstata této části je stejná, jakou nám nabídla Joanna Macyová: Pokud nepracujeme se svým zoufalstvím, zůstaneme pravděpodobně znecitlivění, bezmocní nebo rozhněvaní. Když se svému zoufalství dostatečně věnujeme, uvolníme tím sílu naší péče a vášně, které nás jako palivo pohánějí dopředu.\nMá zkušenost mi říká, že s hlubšími vrstvami zoufalství můžeme jen těžko pracovat bez podpory jiných. Je to jedna ze situací, kde podporu komunity vidím jako nezbytnou. Paradoxem zůstává, že mnohé komunity takové práci často spíše brání. V mnoha skupinách se vyvine atmosféra cynismu a spravedlivého rozhořčení, případně tendence dělat jízlivé poznámky o politických rivalech. O to složitější je pak zpomalit, aby se skryté zoufalství mohlo vyplavit na povrch. Zoufalství není hezké ani příjemné a odhodlání opakovaně se k němu stavět čelem vyžaduje od každého vědomé rozhodování.\nNa druhé straně se mi ještě nikdy nestalo, abych se po intenzivní práci na svém zoufalství nebo se svým žalem necítila lehčí, nabitější a naplněná nadějí a radostí. Svět zůstal stejný, ale má schopnost přijmout ho takový, jaký je, se opět zdokonalila.\nNelpění na výsledku\nJestliže jste aktivistka nebo jiným způsobem pracujete na změně vnější reality, můžete se podivovat nad tím, proč se vůbec zabývám myšlenkou nelpění na konkrétním výsledku, a říkat si, zda to nakonec nemůže vést k apatii nebo k polovičatým výsledkům.\nNelpění však není o nechtění. Nevázanost je spíše o zodpovědnosti za své potřeby a o tom být otevřeni možnosti, že zůstanou i nadále neuspokojené – což již dlouho platí pro mnoho z nás.\nTi z nás, kteří pracují na společenské změně, se často odosobňují od vlastních potřeb a s velkou naléhavostí trvají na tom, že to, co chtějí, je správné. Mluvíme o tom, co by vláda „měla“ dělat, místo abychom mluvili o tom, co chceme. Víme přesně, co se „musí“ stát, místo abychom mluvili o své bolesti při pohledu na to, co se děje, a o své touze po jiném světě. Hovoříme spíše o všem okolo nás než o tom, co se děje v nás samých. O svých potřebách se zmíníme málokdy. „To, co dělám, není o mně!“ říkáme. Chováme se, jako by mluvení o tom, co chceme, snižovalo naléhavost toho, co říkáme, nebo jako by nás pak ti druzí nebrali vážně, když otevřeně položíme své srdce na dlaň. Toužit po něčem, mít lidské potřeby je vnímáno jako slabost, jako něco, za co bychom se měli stydět, nebo přímo jako něco hloupého.\nNavíc se myšlenka osvobození od fixace může zdát pošetilá, když se vášnivě snažíme „zachránit svět“. Co hladové děti například? Jak můžeme netrvat na tom, aby byly nasyceny?\nNelpění na výsledku neznamená vzdát se naděje, že všechny děti na světě budou mít dostatek jídla. Není to ani o tom, vzdát se práce na takovém cíli. Jde spíše o naši schopnost vnitřně tolerovat možnost, že se to nestane. Pokud takovou možnost nejsme schopni tolerovat, jak v sobě můžeme najít dostatek prostoru k fungování v dnešní realitě? Jestliže je náš přístup založen na tom, co by se mělo stát, bez schopnosti přijmout život v jeho reálné podobě, co by nám bránilo ve snaze si změnu vynutit? Mnoho revolucí vyústilo do režimů plných hrůz. Jak si budeme schopni udržet svou vizi a otevřenost, když nejsme schopni tolerovat ty, kteří podporují to, co se dnes děje?\nMít otevřené srdce znamená prožívat hrůzu vědomí, že každých šest vteřin zemře na světě jedno dítě do pěti let na následky nemocí, chudoby, podvýživy a válek. Bez nástrojů k tomu, abychom si vědomě udrželi svá srdce otevřená, se mnozí z nás uzavřou a vytěsní tuto realitu z vědomí, aby dokázali žít dál. Jiní naopak podlehnou hněvu nebo zoufalství, které mohou zase vést k hrůze a dominanci nad druhými.\nKdyž přijmeme možnost, že řešení nalezeno nebude, a současně si udržíme svá srdce otevřená, když budeme věnovat pozornost situaci a konat v zájmu naší vize – naše snaha bude mít velice odlišný nádech. Míříme k našim snům, plně se věnujeme naší vizi i potřebám a zůstáváme otevření tomu, co se uvnitř i kolem nás děje.\nOdvaha snášet následky\nU většiny z nás se následky praxe nenásilného postoje mohou podepsat na našich vztazích s druhými. Když se však pokusíme o systémovou změnu, následky mohou být naprosto odlišné. Postavit se čelem strachu z možných následků je naprosto nevyhnutelné, protože strach brání svobodnému výběru. Ten je absolutně klíčový pro naši schopnost udržet si nenásilný postoj v někdy i velice náročných situacích.\nFilm Police, Adjective, který napsal, natočil a produkoval Corneliu Porumboiu, je citlivá studie hranic odvahy. Příběh je pozoruhodně jednoduchý: policista sleduje teenagera, který je podezřelý z prodávání drog, a v průběhu tohoto sledování se dostává do morálního dilematu.\nProžívala jsem tento film jako vzácně mistrnou práci, jako hluboké a citlivé objevování klíčových aspektů toho, co to znamená být člověkem. Film se odehrává ve velice pomalém tempu a zdánlivě se v něm, kromě jedné scény na konci filmu, nic neděje. Kvůli výčitkám svědomí je protagonista postaven před neuvěřitelně obtížnou volbu, která někomu může změnit celý život. Vyvrcholením filmu je rozhovor hlavního hrdiny – policisty – s jeho nadřízeným, během kterého se pokusí ze situace vycouvat nebo změnit svůj úkol. Bude se řídit svým svědomím a postaví se moci čelem, nebo podlehne strachu a vzdá se? Právě tento rozhovor, který tak umně a dramaticky odhaluje, co znamená postavit se moci čelem, považuji za mistrovský kousek. Nemohla jsem si pomoci a plně jsem se ztotožnila s hlavním hrdinou jako s člověkem, který stojí tváří v tvář rozhodnutí, zda hájit pravdu, nebo ne.\nJak daleko je každý z nás ochoten zajít ve snaze následovat svou morální intuici? Do jaké míry a jak často se dokážeme vzdát vlastní pravdy, abychom měli dost peněz, aby nás ostatní přijali, nebo abychom si udrželi jakýkoliv jiný druh základního pohodlí? Na tyto otázky nemám jednoduché a krátké odpovědi. Něco hluboko uvnitř mi však říká, že jistým způsobem naše budoucnost závisí na naší rostoucí schopnosti se takovými otázkami zabývat, jakož i na naší kolektivní schopnosti přiblížit se hluboké morální a osobní integritě. Chci v těchto oblastech růst a inspirovat druhé. Chci se i nadále zabývat svou vlastní spoluúčastí na tom, s čím vnitřně nesouhlasím. Chci najít své hranice, přijmout je a posunout, abych i tváří v tvář strachu dokázala dělat stále troufalejší kroky. Chci zdokonalovat svou schopnost povzbuzovat ostatní k tomu samému, protože chci žít v budoucnosti, na kterou se můžeme těšit a celým srdcem se jí účastnit.\nVidět lidskost v každém z nás\nLáska je spásná a vynalézavá. Láska buduje a spojuje, nenávist boří a ničí. Přístup „ohněm proti ohni“ přináší trpkost a chaos. Láska přináší smíření a vytváří milovanou komunitu. Fyzická síla může potlačovat, omezovat, donucovat, ničit… ale nemůže vytvářet a organizovat nic stálého – jenom láska to dokáže. Ano, láska – tedy pochopení, vynalézavá a spásonosná ochota… i vůči nepřátelům – je opravdovým řešením.\nTo, co v konečném důsledku činí nenásilí výjimečným, jsou spíše jeho úmysly než činy samotné. Ježíš, Gándhí, King a další tvůrci praxe nenásilné sociální změny se zasazovali o to, abychom v každém jedinci vždy viděli plnohodnotného lidského tvora, včetně lidí, jejichž chování bezpochyby ubližuje nám nebo jiným. Podmínky jsou to nekompromisní a vždy zahrnují lásku – lásku k nepřátelům, lásku k těm, kteří nás nenávidí. I snaha zastavit člověka, o němž jsme přesvědčeni, že ubližuje, může být vykonána s láskou a respektem.\nNa to, abychom k lidem přistupovali jako k lidským bytostem, a ne jako k nepřátelům – bez ohledu na jejich pozici, nebo na to, zda s nimi chceme spolupracovat, zda je chceme organizovat, přesvědčovat je či se jim postavit na odpor – potřebujeme vnitřní kapacitu. Přeji si, aby tato kapacita byla v kruzích sociální změny široce rozšířená.\nVzpomínám si na filmový záznam z přípravy černošských aktivistů Hnutí za občanská práva, kteří se chystali na to, jak budou sedět jídelnách vyhrazených jen pro bílé. Neumím si představit, jak bylo možné dosáhnout takové úrovně sebeovládání a vnitřního klidu, kterou tyto mladé ženy a muži prokázali, pokud neměli dostatek hluboké lásky k tomu, aby vyvážila ponižování, trápení a brutalitu, jimž byli vystaveni. James Zwerg, jeden z členů skupiny zvané Freedom riders, který byl lynčován davem a téměř podlehl svým zraněním, řekl toto: „Poprosil jsem Boha, aby mi dal sílu zůstat nenásilný a abych lidem dokázal odpustit to, co mi mohli udělat.“\nNevidím žádnou kratší cestu. Pochybuji o tom, že kdokoliv, kdo vážně uvažuje o zapojení se do nenásilné společenské změny, tak může činit dlouhodobě nebo účinně, aniž se naučí milovat každého člověka. Je to nejlepší lék na strach, a tedy i zdroj odvahy snášet následky.\nZáměry nenásilné komunikace\nMít jasno ve svých úmyslech nám pomáhá žít a konat v souladu s našimi hodnotami. Při používání nenásilné komunikace se zaměřujeme na následující záměry. Činíme tak, protože věříme, že obohacují náš život a přispívají ke světu, ve kterém je mírumilovně postaráno o potřeby každého z nás.\nSoucit k sobě samému. Snažíme se zbavit sebeobviňování, sebeodsuzování a stejně tak i sebedonucování a přistupovat k sobě samému se soucitem a s pochopením pro potřeby, které se svými činy snažíme naplnit.\nCitlivé vyjadřování. Při vyjadřování se snažíme vycházet ze svého srdce. Mluvíme o svých pocitech, o svých potřebách a vyjadřujeme konkrétní a uskutečnitelné prosby.\nCitlivé naslouchání. Vždy se snažíme za slovy a činy druhých vidět jejich pocity a potřeby, bez ohledu na to, jak se vyjadřují (odsuzování, nátlak, fyzické násilí…), a zda jsou naše potřeby naplněné nebo ne.\nSpojení jako priorita. Obecně, ale obzvlášť v napjatých situacích, se snažíme nejprve soustředit na lidské spojení s potřebami druhých namísto automatického hledání rychlého a potenciálně pochybeného řešení.\nZa hranicemi „správného“ a „nesprávného“. Snažíme se překonat svůj návyk odsuzovat to, co se děje, jako „správné“ nebo „nesprávné“ (morální posuzování), a zaměřit se na to, zda jsou lidské potřeby naplněny, nebo ne (odhadování míry naplnění lidských potřeb).\nVědomý výběr, zodpovědnost, klid\nZodpovědnost za své pocity. Snažíme se vidět spojení mezi svými potřebami a pocity a přitom si uvědomujeme, že druzí nemají moc ovládat naše pocity. Toto poznání nám dává moc/sílu rozhodnout o našem dalším kroku namísto toho, abychom čekali, až se ti druzí začnou chovat jinak.\nZodpovědnost za své činy. Snažíme se vždy vidět možnost vnitřního výběru a rozhodovat se podle stavu potřeb svých i těch druhých v dané situaci. Vyhýbáme se činům motivovaným strachem, pocitem viny, hanbou, povinností nebo touhou po odměně.\nŽivot v míru s neuspokojenými potřebami. Když naše potřeby zůstávají nenaplněny, snažíme se pracovat se svými emocemi. Usilujeme o spojení s tím, jak si dané hodnoty (potřeby) ceníme, než abychom za každou cenu trvali na jejím naplnění.\nSchopnost naplňovat potřeby. Snažíme se pěstovat svoje vnitřní zdroje, zejména dovednosti v nenásilné komunikaci, abychom mohli efektivněji přispívat ke spojení mezi lidmi a k hledání tvůrčích řešení při naplňování lidských potřeb.\nSchopnost odpovídat na aktuální situaci. Namísto našeho návyku určovat, jaký kdo jsme, se snažíme pěstovat svou schopnost spojit se v dané situaci s potřebami všech.\nDělení se o moc (partnerství)\nPlná péče o potřeby všech. Snažíme se vyslovovat upřímné prosby bez skrytého vynucování. Tak můžeme zůstat otevření návrhům ostatních. Když slyšíme „ne“ nebo když ho sami vyjádříme, v dalším kroku usilujeme o naplnění potřeb všech stran – ne pouze svých, nebo jen těch druhých.\nRozdělování zdrojů založené na naplňování lidských potřeb. Při dělení se o přírodní zdroje se snažíme uplatňovat takové strategie, které mají za cíl uspokojit co nejvíce potřeb co největšího počtu lidí a životního prostředí.\nOchranné použití síly. Sílu se snažíme použít pouze k ochraně života, zdraví či materiálních hodnot. I v takovém případě ji používáme citlivě, ohleduplně, v co nejmenší možné míře a pouze v situacích, kdy dialog není možný nebo neumožňuje momentální fyzické bezpečí. V žádném případě ji nepoužíváme k výchově, jako trest nebo k tomu, abychom dosáhli toho, co chceme, bez souhlasu ostatních. Jakmile se cítíme bezpečnější, snažíme se vrátit k dialogu.\nMiki Kashtan se více než dvacet let věnuje vizi světa, který se stará o potřeby všech.\nMiki se narodila a vyrůstala v Izraeli. Když jí bylo přes dvacet let, rozhodla se opustit válečný Izrael a přestěhovala se do USA, kde se živila jako programátorka. Od roku 1988 se postupně propracovala z postválečné deprese do práce na jasné vizi. Její vize se týká světa, který se dokáže uspokojovat potřeby veškerého života. V roce 1994 objevila nenásilnou komuikaci a zjistila, že tato metoda jí může pomoci uskutečňovat její vizi. V roce 2002 spoluzaložila organizaci Bay Area Nonviolent Communication.\nMezi lety 1989 a 2019 žila střídavě v Berkeley a v Oaklandu v Kalifornii. Na Univerzitě v Berkeley získala doktorát ze sociologie. Mikiiny články byly publikovány v mnoha médiích, včetně The New York Times.\nMiki se učí, objevuje, rozvíjí a vyučuje principy a dovednosti, které z její vize dělají reálnou možnost. Je spoluzakladatelka organizace Bay Area Nonviolent Communication a certifikovaná lektorka nenásilné komunikace. Jako trenérka mediace, facilitace skupin, koučinku, vedení workshopů a skrze konzultační práci v organizacích a s jednotlivci inspirovala a vyškolila studenty po celém světě.\nPokud si přejete přispět k Mikiiným snahám o osobní a společenskou transformaci, můžete tak učinit skrze Mikiin Kruh podpory: http://thefearlessheart.org/how-you-can-help/circle-of-support/.\nSvé blogové příspěvky publikuje na webu The Fearless Heart. Osobní stránky Miki Kashtan jsou mikikashtan.org.\nKdy kniha Miki Kashtan Svět nenásilí: Obnovování tkaniny lidského společenství vychází?\nČeské vydání této knihy v překladu Miro Zálety připravujeme na červen 2022. Design knihy je od Marcely Vorlíčkové.\nObrázky v tomto článku jsou od Beatriz Aurory.


Bramborové keksy – Jídlo jako dárek\nPotřebujete-li chutný klon mezi bramborákem a sušenkou, kterým uctíte návštěvu nebo hladový žaludek u večerní televize, je tohle to, na co si můžete vsadit.\nPokud byste chtěli do Vánoc trochu potrénovat vykrajování a k tomu měli třeba přebytek vařených brambor od večeře, měla bych tip na tyhle bramborové keksíky. Narazila jsem na ně při listování své oblíbené kuchařky od Denisy Bartoškové. Nevím, jak je to možné, ale vždycky tam na mě vyskočí recept, který jsem předtím opomíjela. Tentokrát tedy padla volba na bramborové „sušenky“.\nPříprava těsta není nijak náročná, vlastně dost připomíná přípravu bramborových knedlíků. Nejvíc se asi zapotíte při vykrajování sušenek.\nZ uvedeného množství jich totiž bude fakt hodně (velká plná miska) a plechy\nv troubě několikrát protočíte. Potřebujete-li tedy spíš chuťovku, klidně si vystačíte s polovičním množstvím.\nBudete potřebovat (sušenky na cca 3 plechy, konkrétní množství záleží na velikosti vykrajovátka):\n6 lžic másla (asi 80 g)\n8 lžic polohrubé mouky (asi 100 g) + na podsypání\ndvě vrchovaté lžíce majoránky\nlžička sušeného česneku (nemusí být)\nBudete-li vařit brambory přímo pro tuto příležitost, oloupejte je, nechte vcelku a vařte do poloměkka, budou se vám pak lépe strouhat.\nUvařené brambory nakrouhejte na jemném struhadle, přidejte k nim mouku, máslo, sůl a koření. Vypracujte pružné těsto, které následně na pomoučněné pracovní ploše vyválejte na sílu asi 0,5 cm. (Při daném množství to půjde lépe, jestliže si těsto rozdělíte na 2 – 3 části).\nKulatou formičkou (nebo třeba i skleničkou s odpovídajícím průměrem hrdla) vykrajujte kolečka, skládejte na plech (narozdíl od cukroví netřeba dělat velké rozestupy, sušenky se vám spíš smrští než nebydou) a pečte v troubě na 180°C dozlatova. Mělo by to trvat asi 10-13 minut.\nUpečené vychladlé sušenky naskládejte do uzavíratelné nádoby (nemáte-li tedy v plánu je sníst ještě týž den, což je samozřejmě nejlepší). Pokud je necháte na vzduchu, natáhnou vlhkost a křupavým keksům můžete dát sbohem :-(\nmartina.vidu 12.11.2017 12.11.2017\nPředchozí Previous post: Čokoládové cupcakes s krémem a pekanovými ořechy\nDalší Next post: Hruškové muffiny


16 komentářů k článku Co to jsou ARIA atributy:\npeci1 15.5.2015 v 10:12\nVazne ARIA zapisuje boolean atributy touhle nestandardni HTML syntaxi?\nAnonym 15.5.2015 ve 22:07\nTohle opravdu někdo kromě různých státních webů, který to musí mít dle zákona používá? Já myslím že ne, protože zbytečně plýtvat časem a prodlužovat si kód věcma, který jsou stejně k ničemu (kdo slepý bude číst web? lol) snad žádná soukromá firma nemůže zaplatit, ne?\nMartin Hassman 15.5.2015 ve 23:02\nNo opravdu, mí všichni nevidomí kamarádi web čtou a je to pro ně snad i nejhlavnější zdroj informací. K ničemu to rozhodně není.\nsatai 16.5.2015 v 08:03\nKdyž ho očividně mohou číst i blbí…\nic 17.5.2015 v 08:46\nJá tady u tlačítek\njsem byl zvyklý raději na konstrukci\nZavřít\ns tím, že pokud je potřeba místo textu Zavřít nějaká ikonka, tak to už doladím přes CSSka (skrýt text a do ::before dát content=“x“… třeba) je to trošku více textu v css stylech, ale zase lepší zobrazení bez css a lepší pochopení textu vyhledávači (né že by se zrovna tlačítko Zavřít muselo indexovat Googlem :) , to je přímo případ pro rel=“nofollow“ ale obecně se občas hodí si tlačítko a jeho odkaz nechat zaindexovat)\nJe v tom z pohledu přístupnosti nějaký rozdíl? Případně je některé z těchto řešení lepší?\nAleš Roubíček 18.5.2015 ve 17:11\nScreen readery nejsou vyhledávače a CSS interpretují. Takže když popisek schováš pomocí display: none tak ho AFAIK ani screen reader nepřečte. Dřív se kvůli tomu dělaly kejkle typu: přepozicovat popisek 10000px doleva… Aria atributy jsou v tomto ohledu mnohem čistším řešením.\nDeficek 18.5.2015 ve 22:34\nPopisek může schovat pomocí text-indent a má mnohem čistší řešení než prázdný element jehož obsah je nacpaný do ARIA atributu. Ještě by mohl použít\n\nZáleží ovšem na situaci, ale vše je lepší než prázdný element.\nic 24.5.2015 ve 14:09\nPrávě zrovna display: none to byt nemůže, to už bych dovnitř nedostal tu ikonku pomocí toho ::before a content. Takže to je plno jiných fíglů, font-size, opacity, text-ident a dalších spousty. Ale zajímalo by mě, co z toho je pro čtečku k přečtení a co z toho bude ignorovat, to by byl zajímavý článek.\nRadek Pavlíček 24.5.2015 ve 23:07\nPokud bys měl čas ujmout se přípravy těch různých řešení, rád je všechny vyzkouším s různými screen readery a pak o tom můžeme společně ten článek napsat. Šel bys do toho?\nMichalKleiner 19.5.2015 ve 05:15\nCo lze určitě doporučit je si nějakou softwarovou čtečku pro nevidomé vyzkoušet. Alespoň na klíčových stránkách/prvcích na webu. Kolikrát by se člověk divil, jak matoucí web může být bez správné podpory. Třeba právě když chybí popisek tlačítka.\nJan Prachař 20.5.2015 v 10:02\nMyslel jsem, že už se neříká „postižení“, ale „osoby s omezenou schopností pohybu a orientace“.\nJaroslav Horák 20.5.2015 ve 18:46\nJako ARIA furt nechápu. Proč se tahá něco nového když se podle mě dá vystačit s prvkama co už jsou?\naria-label=“Zavřít“ proč nebrat title?\ntaky mě to přijde zbytečné, to čtečka neinterpretuje required? To mu neřekne když se na ten input dostane?\naria-describedby=“popisek“ na tohle je placeholder případně label\naria-hidden=“true“ ok tohle jediné z příkladu beru, když čtečky neinterpretují css\nCo mě z mého pohledu asi vadí je že se zodpovědnost přehazuje na x developerů místo toho aby to správně uměli ty čtečky. „Obtěžovat“ s tím někoho kdo má „postižené“ zákazníky v desetinách % místo toho aby to pořádně řešil někdo kdo má 100% postižených zákazníků (výrobci čteček).\nMůj postoj se prostě skeptický, přijde mi že chce jen někdo plnit nějakou agendu. Možná jestli by nebyli lepší příklady? To co bylo v tomhle článku je z mého pohledu zbytečné.\nMartin Hassman 22.5.2015 ve 01:14\nARIA byla vytvořena hlavně pro případy, které stávajícími prvky řešit nešly. Doporučuji přečíst starší seriál, který to třeba objasní podrobněji: http://www.zdrojak.cz/serialy/pristupnost-dynamickych-webovych-aplikaci/\nRadek Pavlíček 22.5.2015 v 12:49\nAle ono to vůbec není o přehazování zodpovědnosti. Screen readery (respektive asistivní technologie obecně) umí vytáhnout z kódu ohromnou spoustu informací a zprostředkovat je svým uživatelům. Je ale třeba, aby v kódu tyto informace byly. Pokud tam nejsou a vývojář dělá všechno (nadpisy, tlačítka, atp.) pomocí nastylovaných divů, neřeší přístupnost z klávesnice atp., pak není kde brát a je potřeba tyto situace nějakým způsobem ošetřit.\nA právě zde je možné použít techniky z WAI-ARIA. Ty mohou buď přístupnost vylepšovat nad dnes běžně používané vývojářské postupy (zde bych zařadil třeba definování rolí jednotlivých částí stránek), nebo „hasit požáry“ tam, kde buď selhal developer, nebo neexistuje jiná technika.\nOsvěta směrem k developerům je tedy potřeba právě proto, aby kód byl napsaný přátelsky pro asistivní technologie. Bez toho to nikdy fungovat nebude.\nObecně samozřejmě platí, že, když to jde, je lepší použít nativní HTML elementy.\nJaroslav Horák 26.5.2015 v 09:58\nMůžu tedy říct že pokud budu psát sémantické html tak by s tím neměli mít čtečky problém?\nMartin Hassman 26.5.2015 ve 14:13\nARIA byla vytvořena hlavně pro webové aplikace. A psát dostatečně sémanticky webové aplikace nejde, samotné HTML k tomu prostředky nemá. ARIA se to snaží doplnit.


Bulimie vysává pacientkám tělo. Někdy až k smrti - iDNES.cz\n„Na počátku může být anorektické dietní období, které se přesmykne do záchvatů přejídání, následovaných pocity viny, ztrátou sebeúcty a očistnými sebepoškozujícími manévry: kromě zvracení i zneužívání projímadel, látek na odvodnění organismu a mnoha dalších zdraví ohrožujících látek,“ řekla iDNES.cz profesorka Hana Papežová, která na Psychiatrické klinice 1. Lékařské fakulty Univerzity Karlovy a Všeobecné fakultní nemocnice vede Centrum pro léčbu poruch příjmu potravy.\nBulimie má podle doktorky Papežové více příčin. „Tou biologickou jsou například časté diety, psychologickým rizikem je nespokojenost se sebou a s postavou, což může souviset s různými vývojovými a vztahovými problémy od dětství do dospělosti, které nedovede člověk řešit jinak, zdravěji, smysluplněji,“ konstatuje profesorka.\nOdborníci z celého světa se shodují, že poruchou může trpět prakticky kdokoli, různého věku nebo rasy. Nemoc se dokonce netýká jen výhradně žen. „V minulých desetiletích jsme mluvili o poměru žen k mužům 9 : 1, ovšem nyní nám na klinice nápadně narůstají žádosti mužů o léčbu,“ říká Hana Papežová z Centra pro léčbu poruch příjmu potravy.\nV roce 2015 bylo v ambulancích v Česku ošetřeno s poruchou příjmu potravy 3561 pacientů, z toho 1235 bylo nově přihlášených. Experti se shodují, že by tato čísla byla daleko větší, kdyby podstatná část problémů nebyla dlouhodobě utajována. I tak podle profesorky Papežové je u hospitalizovaných pacientů patrný nárůst závažnosti onemocnění.\nŽe se porucha příjmu potravy nevyhýbá opravdu nikomu, dokazuje rovněž to, že se bulimie objevuje také u výkonnostních sportovců – zvláště mezi atlety či gymnastkami. Hana Papežová upozorňuje, že sportovci mnohdy příčinu svých obtíží tají, „preferují“ jiné diagnózy než poruchu příjmy potravy, vyhledávají jiné zdravotnické odborníky a psychiatrické péči se – často ze strachu ze stigmatizace – vyhýbají.\nMezi známé ženy trpící bulimií patřila například slavná císařovna Sissi, která držela drastické diety a neustále cvičila. Kult podvyživených modelek pak v 60. letech odstartovala vyhublá Twiggy. Od té doby se na veřejnosti objevují stále další případy žen, které propadly bulimii nebo anorexii – například princezna Diana nebo americká herečka Jane Fonda.\nLéčba bulimie je možná ambulantní v denních stacionářích, v závažnějších případech je pak nutná hospitalizace ve specializovaných centrech. „Bohužel ne vždy je vhodná léčba dostupná,“ konstatuje doktorka Hana Papežová. Stává se rovněž to, že pacientky nebo jejich rodiče raději vyhledávají jiné diagnostické a léčebné postupy.\nBulimie byla jako ďábel. Vzala mi mou duši i přítele\nÚspěšnost léčby je zhruba mezi 40 a 60 procenty. Část pacientů se nevyléčí úplně a asi 20 procent zůstane v chronické formě nemoci po celý život. Právě tyto případy pak mohou skončit i předčasným úmrtím.\nSamozřejmě ideální je prevence, tedy nenechat u sebe bulimii vůbec propuknout. „Profesionální prevence se nyní posunuje i v rámci Mezinárodní zdravotnické organizace, takže v našich preventivních programech učíme děti a jejich učitele umět zacházet s emocemi a stresem, který život přináší, aniž by se to muselo řešit třeba právě jídlem,“ říká profesorka Papežová.\nK prevenci podle ní patří rovněž možnosti najít si své obtíže a jejich léčbu na internetu, možnost o nich chatovat a nehledat na internetu zavádějící proanorektické nebo dietní návody.\nTémata: Bulimie, onemocnění, Anorexie, léčba, Příjem, Jane Fondová, Univerzita Karlova, Poradna: Potraviny, Poradna: Zdraví, Lékař, nemoc


Jak najít kadeřník ve vaší oblasti pomocí Instagramu v roce 2020 - Tipy A Triky\nZde je návod, jak najít nejlepší kadeřník ve vašem okolí na Instagramu\nInstagram je jedním z největších a nejlepších nástrojů pro hledání všech druhů věcí: recepty, inspirace životního stylu, potvrzení o péči o sebe, tipy pro fitness a ANO, takto najdete kadeřník. Možná jste v koleji se svými vlasy, neměli jste s stylistkou nějaký dobrý vztah, nebo jste se nedávno přestěhovali a potřebujete kadeřnici ve svém novém městě. Skvělá zpráva! Instagram můžete proměnit ve svůj osobní vyhledávací nástroj, a to nejen pro nový vzhled, ale i pro toho správného profesionála, který vám tam pomůže.\nJak najít kadeřník pomocí Instagram'text-zarovnat: vlevo '> Mnoho mých klientů mě našlo na Instagramu, takže mám dobrý nápad, jak to funguje z jiné perspektivy. Na Instagramu jsem našel stylistku. Po sledování, interakci a obdivování práce @audreyinskeep celé roky jsme se rozhodli konečně setkat a udělat si vlasy druhé. Když se moji klienti přestěhují, používám tyto přesné tipy, které jim pomohou najít nového stylistu.\nZa prvé, pomáhá získat představu o tom, co pro vaše vlasy chcete. Chcete jít světlejší / tmavší, rovnější / vlnitější nebo kratší / delší? Chcete konkrétní službu? Chcete udělat velkou změnu, aktualizovat svůj klasický vzhled nebo zachovat současný stav? Nyní pomyslete na pár slov, která popisují, co chcete. Toto budou vaše klíčová slova. Některé příklady jsou balayage, bruneta, blondýna, dlouhé vlasy, krátké vlasy, brazilská foukačka, prodlužování vlasů, účes, nejlepší účes, svatební vlasy, prom vlasy atd.\nZde je to, co byste měli dělat\nDĚLAT Vyhledejte hashtagy, které se skládají z vašich klíčových slov, plus vaší místní oblasti (např .: #balayageportland, #hairextensionsmiami, # brazilianblowoutlosangeles, #bostonbridalhair a #dallashighlights).\nDĚLAT Zkontrolujte karty a podívejte se na „poslední“ příspěvky, které odpovídají vašemu vyhledávání. Tyto příspěvky jistě mají velkou inspiraci a aktuální informace.\nDĚLAT Zkuste se zaměřit na fotky lidí s vaším typem vlasů, přirozenou barvou vlasů, tónem pleti, tvarem obličeje atd.\nDĚLAT Vyhledejte hashtagy, které popisují osobu, kterou chcete najít, plus vaši místní oblast (např .: #dchairstylist, #detroitcolorist, #phillybarber a #sfhairsalon)\nDĚLAT Použijte funkce „Uložit“ a „Kolekce“ Instagramu. Vidíte toto malé tlačítko v pravé dolní části příspěvku, který vypadá jako stuha? Používá se k ukládání příspěvků, abyste k nim měli později přístup. Uložené příspěvky můžete také uspořádat do kategorií pomocí možnosti „Kolekce“, takže nebudete mít místa, kde se brunch spojuje, s vaší inspirací pro vlasy.\nDĚLAT Prohlédněte si stránky několika stylistů, na které narazíte. Dělají hodně stejné věci? Pokud ano, je to, co chcete? Ukazují širokou škálu účesů, barev a typů? Pokud ano, je mezi nimi váš?\nDĚLAT Obraťte se na stylistu tak, jak mají nastavenou stránku. Někteří budou mít tlačítka pro volání, text nebo e-mail. Někteří budou mít odkaz na svůj web / stránku s rezervací. Někteří řeknou, v jakém salonu pracují a ukážou tam číslo.\nZde je to, co byste neměli dělat\nNECHTE Hledejte svá klíčová slova samostatně. Funguje to pro nalezení inspiračních fotek, ale většina výsledků nebude nikde blízko vás, takže vám nepomůže najít stylistku.\nNECHTE Strávte příliš mnoho času sledováním „nejlepších“ příspěvků, které odpovídají vašemu vyhledávání. Mohli být velmi populární z konkrétního důvodu, ale obrázky již nemusí být aktuální nebo relevantní.\nNECHTE Nechte se chytit do vlasů, které máte rádi, pokud to není pro váš typ vlasů realistické (Charlize Theronův jemný, ostříhaný střih by na hustých vlasech Chrissy Teigenu nevypadal stejně)\nNECHTE Vyhledejte popis osoby, kterou chcete najít, bez umístění. Proč? Existují stylisté po celém světě.\nNECHTE Navštivte stránku Instagramu někoho, kdo ukázal něco, co se vám líbilo, a nezapište si název stránky ani neudělejte screenshot. Takto se k tomu budete moci vrátit a nebude pohřben mezi memy, citáty a informace o koncertech, z nichž vždy vyfotíte.\nNECHTE Upevněte se na prvního stylistu, se kterým se při vyhledávání setkáte. Je dobré podívat se na možnosti, takže si tu uložte, ale stále hledejte.\nNECHTE Očekávejte okamžitou odpověď, zejména pokud zasíláte zprávy mimo obvyklé hodiny v salonu. Sociální média nás mohou přimět k tomu, abychom se cítili spojeni s lidmi, které opravdu nevíme, ale pamatujte, že si zaslouží také svůj soukromý / rodinný čas, takže buďte trpěliví a čekejte den nebo dva, až vám pošlou zprávu zpět.\nZde je několik tipů superstar Instagram stylistky Amy aka @camouflageandbalayage:\nProveďte náležitou péči\nNyní, když víte, jak najít kadeřník a dokonce mít ve vaší oblasti několik lidí, jejichž práce máte rádi, je čas se hlouběji kopat. Co říkají jejich bios? A co jejich titulky? Vidíte něco, co vás inspiruje, mluví k vám, zní jako někdo, s kým byste chtěli strávit pár hodin? Zápas osobnosti je důležitou součástí skutečného spojení s vaším novým stylistou. Přečtěte si komentáře k jejich obrázkům; píší jejich klienti a říkají, že milují své vlasy? To je vždy skvělé vidět.\nPro další výzkum, zjistit, zda stylisté mají stránku Yelp. Pokud jejich bio uvádí jejich salon, podívejte se na ten salon na Yelpu. Kromě recenzí vám může pomoci získat lepší představu o prostředí salonu, což je také důležité. Budete muset zkontrolovat, zda vaše návštěva přijde s určitým vybavením, jako je Wi-Fi, nápojový servis, parkování, přijímá kreditní karty nebo další služby, jako je voskování / péče o pleť? Yelp obvykle tato témata zobrazí.\nV neposlední řadě nabídne většina stylistů na konzultaci novým klientům krátké konzultační schůzky zdarma. Nebo, pokud se jedná o poplatek, je to pravděpodobně použitelné na rezervované služby. Vezměte si tedy tyto informace, stiskněte gram a najděte svého vysněného stylistu.\nPokud se vám tento článek o tom, jak najít kadeřnictví na Instagramu, líbil, postupujte moje stránka na Instagramu pro více nápadů na vlasy a tipy.


Život podle Karol: června 2020\nLUŠTÍME: Časopis Puntík - červenec + srpen 2020\nHola, hola, další číslo časopisu Puntík volá. Tentokrát se jedná o letní dvojčíslo a předplatitelům přišel zároveň také Maminčin Puntík s Janou ze Zásadně zdravě na titulce.\nLetní dvojčíslo je zaměřeno na zvířata všeho druhu. Čeká Vás plazící se had, panda Švanda řešící problém červené pandy, kreslení pandy červené, hledání nesmyslů, Olík a Lili jdou do zoo, popletená zvířátka, průzkumním Žárovka v zoo, vystřihovánka zoo, originální hra Poznej zvíře a mnoho dalšího.\nLUŠTÍME: Velká zelená kniha - Ekologické luštění\nLuštění v kombinaci s ekologií? O tom je Velká zelená kniha, která vyšla na jaře letošního roku, takže je v podstatě novinkou a já jsem z ní maximálně nadšená! Má celkem 128 stran plných zábavných eko aktivit a já bych Vám i ve spolupráci s nakladatelstvím Grada představila. Tohle bude přesně ta recenze, kde bude mnoho fotek, protože ty řeknou víc, než text :-). Pokusím se Vás provést skrze celou knihu a popíšu Vám jednotlivé fotky.\nŠtítky: Aktivity, Děti, Ekologie, Grada, Knihy, Luštíme, Recenze\nPOPÍJÍME: Kakaový nápoj z tahini pasty\nStejně jako miluju chalvu, tak miluju i tahini pastu (a taky tahini tyčinky od kRAWky samozřejmě). Tahini pastu jím třeba i obyčejně namazanou na pečivu anebo z ní dělám jiné pomazánky a dokonce ji dávám i do krémových polévek. Používá se také do hummusu nebo jako omáčka do falafelu.\nTahini pasta je dokonce označována jako jeden z nejlepších zdrojů vápníku (mák je úplně TOP), takže je opravdu zdraví prospěšná, ale zároveň nemusí zachutnat všem. Podle mě je tahini přesně ten druh potraviny, který buď milujete nebo nesnášíte.\nKaždopádně jsem brouzdala na internetu a objevila na webu jimejinak.cz tento skvělý recept, který jsem musela okamžitě ochutnat a hned jsem věděla, že Vám ho šoupnu i na blog.\nŠtítky: Popíjíme, Recepty, Sonnentor\nUČÍME SE: Svět plný svátků\nKdyž jsem si u nakladatelství Portál, se kterým dlouhodobě spolupracuji, vybírala další knihy k recenzi, nejvíce mě zaujala právě tato - Svět plný svátků.\nJá jsem člověk, který se zajímá o svátky po celém světě, který si doma uspořádá halloweenskou oslavu, který děti vystrojí jako La Cavera Catrina - ikonu mexického Dia de los Muertos neboli dne mrtvých a který se směje u videí běhu za sýrem, což je někdy opravdu o pusu (slušně řečeno).\nRáda si rozšiřuji obzory bez ohledu na to, jestli se jedná o svátky české, americké nebo anglosaské a proto jsem se na tuto knihu moc těšila. Ráda bych Vám ji tedy v této recenzi blíže představila.\nŠtítky: Děti, Knihy, Nakladatelství Portál, Recenze, Svátky, Učíme se\nMÁMA ČTE: Nezlob! Zásobník aktivit, kterými zabavíte dítě, kdykoli chcete\nInspirace na aktivity pro děti není nikdy dost. Spoustu toho najdete na internetu, ale ne vždy máte čas něco hledat a ne vždy jste třeba k tomu internetu připojeni. Taky toho na internetu je už spoustu okoukaného a vy hledáte něco, co jste ještě nezkusili - a co teď?\nRáda bych Vám v této recenzi představila zásobník aktivit s názvem Nezlob!, který nám poslala autorka Leona Šťávová. S knihou zažijete zábavu, poučení i hezké společné chvíle.\nKdyž se dítě nenudí, tak nezlobí.\nŠtítky: Aktivity, Albatros, Děti, Knihy, Máma čte, Recenze\nUČÍME SE: Kouzelné čtení - Vesmírné puzzle\nPoslední recenze na knihu Kouzelného čtení od Albi je na blogu téměř před rokem. Uff, to je pěkná doba co myslíte? Až jsem úplně zapomněla, jak se taková recenze píše, hahaha :-D.\nJe to ale i proto, že nám tužka začala zlobit a před Vánoci jsem řešila problém, kdy nám nefungoval Adventní kalendář. Jelikož tu v okolí nemáme nikde Albi prodejnu, tak jsem to řešila po emailu, že ji odešleme poštou. Jenže v lednu porod a než jsem se rozhoupala, bylo jaro a začala korona krize.\nReklamaci jsme nakonec odesílali někdy koncem března a do 2-3 týdnů nám přišla úplně nová tužka, kterou si od té doby užíváme především ve smyslu koled, protože holky dohánějí, co nestihly o Vánocích. Albi ještě tímto děkujeme za skvělý přístup, komunikaci i řešení problému!\nKaždopádně Klaudinka má období Vesmíru, ale takové to období kdy už opravdu pátrá, zkoumá, chce znát názvy planet, jak vypadají jejich výřezy (na to mám appku) a já se jí v tom snažím co nejvíce podpořit, abych takové senzitivní období využila na maximum.\nNa puzzle Kouzelného čtení jsem koukala už nějakou dobu, ale měla jsem obavy z toho, aby se rychle neponičily neustálým rozkládáním a sestavováním. Řešila jsem to i s kamarádkou, která je z puzzlí nadšená a řekla jsem si, že Klaudinka je docela opatrná a že to zkusíme. Ve spolupráci s Albi bych Vám ráda tyto puzzle přiblížila :-).\nŠtítky: Albi, Děti, Kouzelné čtení, Puzzle, Recenze, Učíme se\nHRAJEME SI: Zámecké schody\nNedávno jsem psala recenzi na "smartku" Tři malá prasátka, které jsem vybrala Klaudince. No a aby se holky nehádaly, vybrala jsem něco i pro Sofinku - a tím jsou Zámecké schody. Rozhodovala jsem se podle věkového doporučení ale i podle toho, co by si vybraly holky.\nNa tuto hru jsem byla sama moc zvědavá, protože mě dětské "smartky" baví (na dospělácké nemám mozkové buňky :-D). Opět je tedy ve spolupráci s Mindokem a v této recenzi bych Vám ji chtěla detailněji přiblížit.\nJediné, co mě překvapilo, bylo to, jak je hra "malá". Já ji čekala o trochu větší, ale to je můj celoživotní problém, že nemám představivost na rozměry\nŠtítky: Děti, Hry, Logické hry, Mindok, Recenze, Smart games\nLUŠTÍME: Bludiště 2 - Záhada zlaté věžě\nPřed pár měsíci jsem, ve spolupráci s nakladatelstvím Grada, psala recenzi na první díl této knižní série bludišť s názvem Bludiště - Staň se soukromým detektivem, který mě nadchnul. Takové knihy jsem měla ráda už v dětství, takže si je užívám i teď. A když jsem zjistila, že je i druhý díl, tak další výběr knih byl více než jasný.\nČTEME: Pojďme objevovat Česko\nPo velmi pozitivních reakcích na obrázkovou knihu Pojďme objevovat Slovensko, se autorka Mária Neradová rozhodla, že vytvoří knihu ještě v druhé verzi a to Pojďme objevovat česko. Mária pochází z československého manželství, takže pro ní česká verze byla přirozenou volbou.\nNejvětší inspiraci nacházela v rodinných výletech z dětství. Jejich cestovatelská dobrodružství bývaly vždy rozděleny mezi tyto dvě země.\nKampaň na hithitu, kterou jsem Vám sdílela i na facebookové stránce blogu, byla úspěšná a já tu jsem již s detailní recenzí knihy, kterou jsme přímo od Márii dostali.\nŠtítky: Čteme, Děti, Knihy, Leporela, Recenze\nMÁMY SOBĚ: Randebox - Noc v Las Vegas\nPo delší době tu mám zase recenzi na další z Randeboxů, který jsme si po návratu manžela užili .. no, užili jak se to vezme, ale o tom už níže.\nS Ingrid a Dušanem, kteří stojí za firmou Randebox.cz spolupracujeme již téměř rok a půl. Oba jim moc fandíme a těšíme se, co nás čeká příště.\nV dnešním článku si přiblížíme Randebox s názvem Noc v Las Vegas a já musím říct, že jsme se takhle u žádného boxu snad nenasmáli, ale zároveň jsem se i několikrát nafoukla .. ženská no :-D. Tak se na něj pojďme zblízka podívat.\nŠtítky: Mámy sobě, Randebox, Recenze\nZDRAVÉ NÁKUPY: Kuchtící krabice - květen 2020\nKvětnová kuchtící krabice od kuchynebezhranic.cz je zaměřena na celozrnné špagety. Špagety jsou u nás doma velmi oblíbené na tisíce způsobů, tak jsem se těšila na ochutnání a vymýšlení nových receptů. V této krabici najdete tedy dva naše špagetové recepty, které jsou zatraceně dobré, až jsem sama koukala, jak se nám to povedlo :-D.\nHRAJEME SI: Tři malá prasátka\nCo jsem tak postřehla a vysledovala, tak "Smart games" lidé buď milují anebo nesnáší. My se řadíme mezi první partu a já je sama i cíleně vyhledávám. Líbí se mi, že to jsou sólo hry pro jednoho hráče a líbí se mi, že se u toho musí mnohdy až dost přemýšlet. Nám jsou navíc, a to nejen pro předškoláky, doporučovány i přímo p.učitelkou ze školky.\nMy jich zkoušeli několik různě po centrech nebo v iQ Parku. Doma máme jen Čarovný les, který spadá do cestovních smart games, Čoko IQ a pak ještě Meta-Forms, což jsem získala inspiraci přímo ze školky, kde ji hrají jak předškoláci, tak i dospělí.\nKdyž jsem, ve spolupráci s Mindokem, vybírala hry pro holky, chtěla jsem něco, co je chytne, že si s tím budou pravidelně nadšeně hrát. Pro Sofinku jsem vybrala Zámecké schody a Klaudince jsem vybrala právě Tři malá prasátka, která Vám blíže představím v této recenzi.\nLUŠTÍME: Časopis Tečka - červen 2020\nČervnové číslo časopisu Tečka! je zaměřeno na piráty, námořníky a vše kolem nich, takže věřím, že milovníci a milovnice pirátských či námořnických témat budou nadšení :-).\nVyřešíte zmatek popletených pirátů, dozvíte se zajímavosti o námořnickém svátku, zjistíte jakým způsobem se používaly hvězdy pro orientaci na moři, přečtete si informace o papoušcích, testem se dozvíte vaše pirátské povolání, vyrobíte si lodičky. stanete se špionem, zjistíte proč je moře slané nebo kdy rajče plave a tak dále.\nPro Klaudinku mi tentokrát luštění přišlo ještě těžké, takže se spíše z mého pohledu uspokojí starší děti - školáci. Tak se na ni pojďme mrknout blíže.\nČTEME: Pravdivý příběh o prasátku\nTaky to máte někdy tak, že si knížku zamilujete podle obalu a víte, že jí potřebujete i když vlastně nevíte, o čem je a co se v ní dočtete? Když jsem si po dlouhé době vybírala k recenzi knihy z nakladatelství Portál, tak jsem se naprosto zamilovala právě do této. Prasátko na titulní straně mě naprosto okouzlilo a ač si nevybírám tolik dětské pohádky, tak při pohledu na tento příběh jsem doslova tála.\n"Jednoho dne našli Líza a Petr v lese malé selátko, a protože nemělo maminku ani tatínka, vzali si jej domů. Ze selátka se vyklubala malá slečna Miriam, která brzy věděla, kdy poprosit, poděkovat, jak jíst příborem a kdy se chodí včas spát. Měla svoje rodiče moc ráda, a protože to byla zvídavá prasečí slečna, začala jednoho dne chodit do školy. Stejně jako ostatní děti i Mirinka ráda běhala, skákala panáka, hrála páku, dělala hlouposti. Nikomu nevadilo, že Miriam není obyčejná holčička. Že ona totiž vůbec není holčička. Až se jednoho dne Mirinka zamilovala…".\nTak zní anotace knihy, kterou bych Vám v této recenzi ráda představila :-).\nŠtítky: Čteme, Děti, Knihy, Nakladatelství Portál\nLUŠTÍME - Časopis Puntík - červen 2020\nV červnovém časopisu Puntík Vás čeká vaření limonády u Mylišáků, pátrající opička Maki, které někdo snědl kus koláče, nesmysly s bludištěm, vybarvovací aktivita k narozeninám Puntíka, skvělá hra Větší bere, průzkumník Žárovka na louce, hmyzí vystřihovánky, ledové osvěžení, puntíkovy nápady a mnoho dalšího.\nMÁMA ČTE: Nezlob! Zásobník aktivit, kterými zabaví...


Pondělí, 11 Leden 2016 06:09\tCtibor Čejpa\nPracovníci muzea připravují nové expozice, které představí desítky světově unikátních exponátů. Národní muzeum bude své návštěvníky vítat nejen v Historické, ale i v Nové budově, které budou propojeny podzemní chodbou a vytvoří tak jedinečný muzejní komplex o rozloze více než 16 tis. m². Pro nejmenší návštěvníky bude připraveno zábavné a poučné Dětské muzeum. Na jaře roku 2016 bude vyhlášen vítěz mezinárodní architektonické soutěže, který má novému muzeu dát i nový design.\nNárodní muzeum otevře v nově zrekonstruované Historické budově a k ní podzemní chodbou připojené Nové budově celkem deset nových expozic, které budou návštěvníkům vyprávět příběhy našich i středoevropských dějin, přírody kolem nás i zajímavosti živočišné říše. Představí historické události, které se odehrály na území dnešní České republiky, vývoj českého a československého státu i národů, jež zde žily. Zaměří se i na vývoj a charakter přírodního prostředí naší republiky, přírody živé a neživé, její jedinečnost i souvislosti. Nebudou chybět ani speciální Dětské muzeum, které bude kombinovat hravost s informací, zábavu s poučením, nebo tzv. Pokladnice Národního muzea – exkluzivní expozice drahých kamenů, šperků, mincí a dalších významných a cenných exponátů.\nMuzeum bude o přípravách nových expozic návštěvníky průběžně informovat na svém zpravodajském portálu Muzeum 3000 (www.muzeum3000.cz), kde je postupně seznámí s jednotlivými expozicemi, jedinečnými předměty a zároveň poodhalí budoucí podobu expozic.\nS prezentací vzácných artefaktů začalo Národní muzeum už v roce 2015, kdy ve vestibulu stanice metra Muzeum představilo prostřednictvím informačních panelů desítku unikátů ze svých sbírek. S příběhy jednotlivých předmětů se návštěvníci seznamují také prostřednictvím videoreportáží na portálu Muzeum 3000.\nilustrační foto Národní muzeum, www.nm.cz a www.muzeum3000.cz


Jiri Paroubek, foto: ČTK Mezi ČSSD a ODS panuje v současné době "totální válka", píše pondělní Právo. Podle Mladé fronty Dnes by předsedové obou stran Jiří Paroubek a Mirek Topolánek měli přestat se vzájemným osočováním a začít dělat "zodpovědnou politiku". Lidové noviny kritizují šéfa ČSSD za to, že zveřejnil materiál, který ho měl údajně zdiskreditovat.\nMirek Topolánek, foto: ČTK Mladá fronta Dnes si myslí, že Paroubka nelze kritizovat za to, že materiál zveřejnil. Podle deníku by však měl říci, odkud ho získal a odkud dokument pochází. "Jinak je jeho důvěryhodnost pochybná," píše deník. List také kritizuje vzájemné napadání mezi Paroubkem a Topolánkem. "Bylo by navýsost žádoucí, aby přestali se vzájemným osočováním a začali dělat to, za co je lidé platí, tedy zodpovědnou politiku," píše deník.\nFoto: ČTK Tisk se také věnuje výročí teroristických útoků z 11. září 2001. V Hospodářských novinách svůj příspěvek k tomuto tématu zveřejnil ministr zahraničí Alexandr Vondra, v Lidových novinách americký velvyslanec v ČR William Cabaniss. Ministr zahraničí Vondra připomíná význam vzpomínky na tuto tragédii. Uvádí, že potenciálním cílem teroristů mohou být všechny demokratické země. "Svoboda, lidská práva, rovnost všech a hospodářská soutěživost nejsou jen americké hodnoty, ale i naše," píše šéf české diplomacie. V Lidových novinách Čechům děkuje za podporu americký velvyslanec Cabaniss. Podle něj si Spojené státy cení úsilí Česka v boji s terorismem.\nLidové noviny otiskují rozhovor s bývalým vicepremiérem pro ekonomiku Martinem Jahnem, který hovoří mimo jiné o vlivu volebního patu na českou ekonomiku. "Co podnikatelský svět potřebuje, je určitá předvídatelnost. Potřebujeme vědět, co se bude dít, ať už to bude napravo nebo nalevo, dobré nebo špatné. I na špatné zprávy se může člověk připravit a podle toho se chovat," řekl Jahn.\nPříští týden přijedou do Česka polští vyšetřovatelé. Budou vyslýchat bývalého premiéra Stanislava Grosse a ministry, kteří před dvěma lety spolurozhodovali o privatizaci petrochemické společnosti Unipetrol. V případu, kterým se tým z Krakova zabývá, jde o podezření z údajného miliardového úplatku a zmanipulování privatizace Unipetrolu. Píše to Mladá fronta Dnes. "Výslechy začnou příští týden. Naše policie zajišťuje polské straně jen zázemí. Jinak je to jejich vlastní vyšetřování," řekl Mladé frontě Dnes šéf protikorupční policie Miloslav Brych.\nPodle deníku do Prahy přicestuje z Polska vyšetřující prokurátor, jeho asistent a jejich tlumočník. Krakovská prokuratura chce vyslechnout především Grosse a bývalé ministry financí a průmyslu Bohuslava Sobotku a Milana Urbana. Na seznamu pozvaných je také exministr zemědělství Jaroslav Palas a zřejmě i předseda ČSSD a bývalý premiér Jiří Paroubek. Polský tým bude v Česku asi dva týdny. K dispozici bude mít jednoho detektiva z české protikorupční policie, který zajistí předvolání svědků a zvláštní místnost, kde budou vyslýcháni, píše deník. Urban Mladé frontě Dnes řekl, že o svém předvolání nic neví. Zopakoval také, že privatizace Unipetrolu byla v pořádku. "Na té privatizaci není nic ke zpochybnění," řekl deníku Urban.\nUkrajinská pobočka Interpolu zadržela v těchto dnech na západě země Češku s jejími třemi nezletilými dětmi. Žena je unesla z Kanady těsně před tím, než tamní nejvyšší soud v Ontariu svěřil děti do péče otce. Matka měla zakázáno opustit zemi před rozhodnutím soudu. Píše to pondělní Právo. Osmatřicetiletou ženu s dětmi vystopovali po třech měsících soukromí detektivové z pražských agentur a informovali o místě jejího pobytu Interpol. "Všichni nyní zůstávají pod dohledem tamní policie do doby, než budou učiněny právní kroky k jejich vydání zpět do Kanady," řekl Právu důstojník z kanadského Interpolu.