Vnímání kosmetických stereotypů - Lenn\nNeurotik na cestách\nVálčení na střední\nJak jsem brigádničila\nNěco jako lifestyle\n"Be gentle with yourself. You’re doing the best you can."\nVnímání kosmetických stereotypů\nVydala Lenn - Leden 30, 2018\t Leden 31, 2018 Tok myšlenek\nHome Tlachání Tok myšlenek Vnímání kosmetických stereotypů\nTěžké chvíle před publikem\nLásku nedělá jeden svátek\nNedávno jsem se během vybírání rtěnek zamyslela nad tím, jak vlastně kosmetiku a líčení celkově vnímám. Takové to, jak by řekl můj oční lékař, když máte fasádu na obličeji. Stěžovala jsem si totiž na umělé slzy ke kontaktním čočkám, že mi rozmazávají řasenku a linky. Tak mi s pobavením doporučil sprej, který mi “tu fasádu nezničí”. S líčením jako takovým jsem začala na dnešní dobu celkem pozdě, prakticky až kolem 14 let. Tehdy jsem dostala svou první řasenku a laky na nehty (dodnes si pamatuji, jaké barvy), ten stříbrný lak jsem tahala skoro pořád.\nJelikož jsem neměla žádnou starší sestru ani kamarádku, která by mě do líčení zasvětila, chodila jsem postupem času s oranžovým make-upem na obličeji, přeplácanou řasenkou a tlustým obočím. Byla jsem nešťastná a záviděla ostatním holkám, jak se umějí hezky namalovat a jak jim to sluší. Já měla nevzhledné brýle, křivé zuby a nemožné vlasy, takže mě žádné líčení stejně nevylepšilo, spíš naopak. Vypadala jsem jako klaun, malovat se přestala a kamarád mě tehdy chlácholil, že aspoň nejsem “zmalovaná barbína” a líčit se nemusím. Což mě přivádí k otázce známých stereotypů o skvělých holkách do nepohody bez make-upu a zmalovaných princeznách, které nedostanete pod stan, protože by si zlomily nehet.\nPoslední dobou jsem k pohoršení mé babičky přišla na chuť výraznějšímu líčení a objevila spoustu hezkých rtěnek i stínů. Bohužel se tak výrazně maluji většinou jen doma (zase logika k pochopení, opravdu) a nebo když jdu někam večer. To, že kolikrát přes den chodím úplně nenalíčená nebo maximálně s pudrem a řasenkou, je dílem lenosti. Chtít po mně, abych si ráno přivstala kvůli líčení? To raději spím. A pak si za to nadávám. Když si na sobě dám opravdu záležet, tak se cítím mnohem sebevědoměji, upraveněji a ráda se fotím. Na druhou stranu ale nemám problém vyjít před lidi nenalíčená, protože už netrpím na problematickou pleť a rozhodně si nemyslím, že bych byla ten typ holky, kterou po odlíčení nepoznáte.\nObčas tak různě čtu názory o tom, že si některé holky potřebují nahánět sebevědomí líčením, že tak zakrývají svoji ošklivost a že jsou umělé. Na druhou stranu nenamalované holky jsou skvělé, all natural a zaručeně nejsou falešné nebo namyšlené. Chápete význam těch předsudků? Copak to, co máte na obličeji, ovlivňuje vaše chování či povahu? Je spousta nevýrazných slečen, které líčení mnohem více zvýrazní. To je i můj případ, bez líčení mám téměř neviditelné obočí i řasy. Bez té “umělé” chemie na vlasy nemám krásnou černou barvu, ale špinavou blond, která mi absolutně nesluší.\nNaopak jsou zase jiné slečny, které líčením ani zvýraznit nepotřebují. Jiné se zase malují proto, že je to baví nezávisle na tom, jestli s tím vypadají lépe nebo ne. Další se nemalují, protože je malování nebaví a cítí se lépe bez něj. Ani jedno z toho ale rozhodně neznamená, že podle přístupu k líčení odhadnete povahu člověka. Ta namalovaná slečna s vámi může klidně jet bez problémů na vodu a ta od pohledu “přirozená” s tím může mít problém. Sama líčení vnímám jako jistou formu umění, názor o zakrývání ošklivosti a zakomplexovanosti mi připadá jako přežitek z dob krále Klacka, jak se říká. Možná už jste slyšeli o pojmu “make-up artist”. To jsou lidé, kteří vám dokáží na obličeji vytvořit skutečné umění a něco, co je vám pak líto i smýt.\nMám ráda všechny ty barvy, které si můžu na obličej nanést a vypadat každou chvíli trochu jinak. Nebýt mé lenosti, vyhraji si s líčením každý den, ale bohužel… měla bych s tím něco udělat. A to ne kvůli zmalování sebe sama, ale kvůli tomu, jak laxní přístup k péči o sebe mám. A to je škoda. Nemám ráda pojmy jako zmalovaná, nepřirozená, přirozená, barbína… a mohla bych pokračovat. Vnímejte člověka jako celek. Na Instagramu vidím různé fotky ať už namalovaných nebo nenamalovaných slečen a vždy mě zaujme, když se hezky usmívají a vypadají spokojené samy se sebou. V tu chvíli nevidím nálepky jako přirozená slečna nebo nevýrazná bledule, vidím pěknou slečnu, která se má ráda.\nTo samé nevidím zmalovanou barbínu, ale rovněž slečnu, která je se sebou spokojená. Některé jsou spokojené nenalíčené, jiné zase nalíčené. A tak to má být. Chtít po mně, abych chodila nenalíčená jen kvůli nějaké rádoby přirozenosti, když mám málo vlasů (tím pádem i obočí a řas) a cítím se nalíčená lépe? Navíc mě baví si s těmi všemi barvami a štětečky vyhrát. Pořád ale ještě nemám highlighter a bronzer a nevím, jak se to používá, ha. Chtít po slečně, aby chodila nalíčená, když ji malování nebaví, necítí se v něm a je spokojená bez něj? Spokojenost, to je to zásadní.\nNejste špatné, když se líčíte výrazně a nejste špatné ani, když se nelíčíte vůbec. Je to jen vaše volba a nejpřitažlivější je právě ten úsměv a zdravé sebevědomí, tím přitahujete nejvíc. To je taková ta věc, kterou já tak často postrádám a vím, že mi k tomu nepomůže ani tuna make-upu. To musí vycházet zevnitř, z toho nitra, se kterým se tak často peru. A divili byste se, kolik lidí je schopno hrotit holku podle toho, jak moc se maluje či nemaluje.\nBože můj, ať si každý chodí tak, jak se mu líbí přece.\n💄 A co vy a líčení? 💄\n51 x komentováno\nPěkný článek! 🙂 Já jsem přesně ten rádoby klišé typ, co si bere make-up i pod stan. Doslova. Chci být hezká i pro kamarády a na fotkách. Na hory nebo víkend na kolech si ale vyjedu ohromně ráda a ostatní výdobytky civilizace nemám problém oželet.\nDříve jsem mívala pěknou pleť, tak jsem make-up prakticky nenosila, jen řasenka, stíny nebo lesk na rty. Pak se mi hormonálně rozhodilo tělo a výsledkem je akné na obličeji i zádech. Všichni slibovali, že to za rok dva zmizí, ale nezmizelo. Kortikoidy to řešit nechci, tak se holt maluji a nenosím šaty a tílka s odhalenými zády. Decentní make-up na “zakrytí škod” mi každé ráno zabere dobrých 20 minut. Když to ale někomu neřeknu, tak by na mně tři vrstvy krycích barviček hledal jen těžko. Myslím, že výrazné líčení mi ani příliš nesluší.\nLeden 30, 2018 at 16:11\tpřed 3 měsíci\nDěkuji 🙂 Já bych ráda chodila častěji namalovaná i decentně, ale jsem bohužel moc líná si přivstat 🙁 😀 Hormonálně rozhozené tělo a v důsledku toho příšerné akné jsem si zažila loni v létě a naštěstí se to už vrátilo víceméně do normálu. Snad to nezakřiknu 😀 Je pravda, že některé ženy jsou výrazné i bez líčení a pak s výrazným líčením nevypadají třeba úplně nejlépe.\nLeden 31, 2018 at 11:00\tpřed 3 měsíci\nPoslední třičtvrtěrok jsem ubrala, jak na množství, tak na produktech, ale nemyslím si, že bych někoho soudila “jenom” skrz množství líčidel. Naposledy mě naštvala nově koupená vyschlá řasenka; slečny v drogerce pootvírají všechno, co můžou, a pak to vyschne a někdo si to koupí 🙂\nLeden 30, 2018 at 16:22\tpřed 3 měsíci\nTo se mi ještě nestalo, řasenky v obchodech neotevírám a jak tak koukám, asi bych se občas měla přesvědčit 😀\nLeden 31, 2018 at 11:01\tpřed 3 měsíci\nVeľmi pekný článok 🙂 Toto však funguje podľa mňa aj pri oblečení, aké máme auto, kde bývame.. Ľudia zvyknú veľmi súdiť, žiaľ niekedy som sa pristihla, že som rovnaká 🙁 Je to veľmi ťažké nespadnúť do toho stereotypu a nesúdiť knihu podľa obalu..\nLeden 30, 2018 at 17:31\tpřed 3 měsíci\nMoc děkuji 🙂 Ano, bohužel to tak je. Tuhle problematiku jsme rozebírali i ve škole na psychologii, lidé jsou zvyklí ostatní házet do různých škatulek, aby šetřili čas a lidi si zařadili podle různých společných vlastností. Pak ale dochází ke spousty mylným úsudkům, společnost je hrozně povrchní. Většinou když člověka vidím poprvé, tak si ho pomyslně podle dojmu také někam zařadím, ale vždy mu dávám šanci, protože první dojem není vždy vše. 🙂\nLeden 31, 2018 at 11:03\tpřed 3 měsíci\nJá ráda experimentují s líčením, ale na konci to vypadá příšerně nebo se cítím zmalovaná. Make-up nenosím, ale vlastním jeden už tři roky (asi už je prošlý), mam i pudr, imobilizér a bronzer.\nNa instagramu se ráda nalicim výraznou rtěnkou, pomalu je začínám nosit mezi lid kromě tmavě hnědé, tu mam jen na fotky.\nJsem proti, aby holky, co mají krásnou pleť, nosily make-up, dívám se na to možná z pohledu kosmetičky. Obočí mám černé a poměrně husté, tak ho nemusím ani nijak tvarovat, jen ho trochu zvyraznim světle hnědou barvou, líčím si oči (podle toho, jestli pospíchám), řasy a rty leskem nebo rtěnkou. Když jsem doma a nikam nejdu, tak se nelíčím vůbec.\nLeden 30, 2018 at 18:41\tpřed 3 měsíci\nDoma se také běžně nelíčím, to jen když se třeba nudím a mám zrovna chuť udělat pár fotek doma, proto ta zmínka o líčení doma v článku 🙂 Holkám s krásnou bezchybnou pletí celkem závidím, protože ty make-up skutečně nepotřebují, já ji zas tak bezchybnou nemám a nalíčená vypadá lépe 🙂 Výrazné rtěnky jsem si v poslední době oblíbila hodně 🙂\nLeden 31, 2018 at 11:05\tpřed 3 měsíci\nVida, musím říct, žes mě příjemně překvapila. 🙂 Podle nadpisu jsem čekala jedno z milionu lamentování o tom, že nám média předkládají určitou podobu, jak by měla holka vypadat. Takových lamentů je internetu až hrůza a mně se nechtělo věřit, že by ses pustila do dalšího. A taky že ne! Máš pravdu, co na mně sakra mění to, že se maluju? Mám neviditelné obočí a ne zrovna nejlepší pleť, a tak se s make-upem cítím líp. Jasně, druhá věc je, když to holky přehánějí a ve jménu konturování si dělají z obličeje podivné omalovánky, ale koneckonců i to je jen jejich věc.\nLeden 30, 2018 at 19:18\tpřed 3 měsíci\nMoc děkuji 🙂 to ne, na podobné téma jsem nedávno ve škole měla prezentaci a je to takové rozšířené téma, že bych o tom ani nechtěla psát (média x líčení). Omalovánky na obličeji, to už je také věc. Výrazně nalíčenými slečnami jsem myslela ty, které jsou namalované hodně, ale zároveň jim to sluší a umějí si s tím vyhrát. Velké, až “marfuší” vrstvy na obličeji, kdy je odstín make-upu úplně jiný než zbytek těla, to už je zase otázka soudnosti. Nejlepší je zlatá střední cesta, ale na tu pochopitelně stereotypy nevznikají 🙂 😀\nLeden 31, 2018 at 11:09\tpřed 3 měsíci\nA je pravda, že některé holky třeba namalované vypadají lépe, některé to vůbec nepotřebují.\nJá starší sestry mám, ale ani jedna se nelíčila, takže ani jedna mě neměla možnost naučit líčit. Jediný, kdo nejvíce používá líčení, je moje švagrová a tu to baví ta líčila i mě, když jsem šla např. na focení. 🙂\nJá někdy prostě vypadnu z baráku tak jak jsem, prostě mě to nebaví se malovat a hlavně, když jsem chodila do skladu, bylo to třeba zbytečný, ale občas mě to chytlo a musela jsem si dát řasenku a tužku i jenom do toho skladu. 😀 To je hlavně jediný, co používám a přijde mi to na mě hezký takové, že mě to zvýrazní a když už pak jdu fakt někam třeba na svatbu, dávám si i stíny. 🙂\nJak píšeš jde o to, aby ses cítila ty pohodlně. 😉\nLeden 30, 2018 at 19:29\tpřed 3 měsíci\nDěkuji 🙂 Taky občas takhle vyhodnocuju situace, kam se musím malovat a kam ne 😀 protože jsou někdy dny, kdy mě celé to líčení se vůbec nebaví a jindy mám zase naopak chuť si s tím pořádně vyhrát 🙂\nLeden 31, 2018 at 11:11\tpřed 3 měsíci\nJá se malovala asi jenom v 15 (a to jen tužku a řasenku). Teď jenom při zvláštních příležitostech. Ale také se i jenom takhle namalovaná příjdu mnohem sebevědomější a hezčí. I když mě to trvá jenom 2 minuty, teď jsem dostala i makeup a na úpravu obočí a než to na sebe napatlám (doslova, wtf co já vím jak se nanáší makeup), trvá mi to 8 minut. Mě ani tak nevadí to malování, jako odmalovávání. Většinou jsem měla dost blbý odličovat a hlavně tohle mě nebavilo 🙂\nLeden 30, 2018 at 19:44\tpřed 3 měsíci\nOdličování mě vůbec nebaví, hlavně odličování očí. Bohužel mám ráda linky a občas i nějaké pěkné stíny, takže pak je to odličování holt delší 😀 U mě je hlavní problém to nevýrazné obočí a nesjednocená pleť, proto když to ráno odfláknu a dám si jen trochu řasenky a pudr, tak mi to samozřejmě k nějakému “zhezčení” moc nepomůže 😀 🙂\nLeden 31, 2018 at 11:13\tpřed 3 měsíci\nHezký článek. V tomhle se shodnem, myslím si taky, že by si každý měl nosit, co chtěl. A pokud někteří lidi odsuzují ostatní jen kvůli tomu, jestli se rádi malují nebo ne a co maj vlastně na obličeji, a jak se sebevyjadřují, to je jejich problém. I když je vtipné sledovat reakce lidí jen tak na ulici, pokud se jedná o menší město nebo vesnici, jakmile má člověk jen trochu výraznější look, natož barevnou rtěnku, hned cítí ty pohledy. Ale přijde mi to vtipné proto, že mě když zaujme na ulici něčí vizáž nebo makeup, tak je to z toho důvodu, že se mi to líbí, ne proto, že bych se nad něčím líčením chtěla zamračit. Všechno je to o přístupu a o tom, jak člověk vnímá svoje okolí.\nLeden 30, 2018 at 20:37\tpřed 3 měsíci\nDěkuji 🙂 Přesně takhle to vnímám, nechápu, proč se někdo nad výraznějším líčením vůbec pozastavuje. Jak už jsem psala výše, nemyslím Marfušky bez soudnosti, ale nějaká výrazná rtěnka nebo stíny, co je na tom špatné? Vesnické drbny jsou kapitola sama pro sebe no 😀\nLeden 31, 2018 at 11:14\tpřed 3 měsíci\nMoje obočie je úplne biele, svetlejší odtieň blond snáď ani nie jeje. Hoci je husté, nič to nemení na fakte, že ho nevidno. Moje obočie si prešlo vlastnou evolúciou od hnedych oblúkov cez čierne hranaté (s blond vlasmi najtragickejšia kombinácia 😀 ) až k prirodzenej svetlohnedej, ktorej som verná skoro rok. My ženy si občas proste musíme a hlavne chceme pomôcť aj takouto cestou. Niektoré toho potrebujú menej a iné zasa viac, ale bohužiaľ viem, že tie nezmyselné predsudky tu budú vždy, čo je smutné :/.\nPředsudky budou bohužel vždy, všude a ve všem. Je to něco, co mě vážně mrzí, ale bohužel se s tím nedá nic dělat. I u sebe někdy vnímám, že je těžké neházet lidi do nějakých škatulek. Snažím se takové myšlenky vždycky potlačit a dát tomu člověku šanci, abych ho mohla lépe poznat a pak si dělat ucelený názor. Obočí je kapitola sama pro sebe, já mám tedy vlasy černé, takže obočí nosím buď černé a nebo hodně tmavě hnědé. S barvou problém není, ale doteď ho mám občas moc tlusté a nebo nesprávně vytvarované 😀 Musím si na to vyhradit více času, abych to obočí namalovala vážně decentně, protože stačí trochu přitlačit a už je to moc 😀\nLeden 31, 2018 at 11:17\tpřed 3 měsíci\nTenhle článek se ti opravdu povedl. Mám mladšího bratra a k líčení jsem také přišla až později jako ty. Já jsem tedy naštěstí nikdy netrpěla na nějakou extra problematickou pleť nebo akné, takže jsem “malovátka” používala vždy jen proto, protože se mi to líbilo a bavilo mě si to patlat na obličej. Řekla bych ale, že jsem nikdy nenosila nic výrazného nebo přehnaného, protože jsem docela stydlivá a hrozně jsem se bála toho, co si o tom ostatní pomyslí.\nPostupem času, bylo to tak ve druháku na gymplu, jsem se přestala líčit úplně. Nebavilo mě to a přišlo mi zbytečné vyhazovat za dekorativní kosmetiku peníze. Na konci druháku jsem se poznala s mým stálým přítelem, kterému jsem se nejvíc líbila nenalíčená, zkrátka přirozená, takže ani kvůli němu jsem nic řešit nemusela. Ale s přibývajícím věkem se mi namalované slečny začínají zase líbit. Navíc jsem se zamilovala do rtěnek – těch výrazných, a když už nějakou vytáhnu, tak si to opravdu užívám. Běžně ale chodím stále nenamalovaná, protože si také ráda přispím. A nevadí mi to.\nA samozřejmě souhlasím s tím, ať si každý chodí tak, jak chce. Je to každého věc.\nLeden 30, 2018 at 22:41\tpřed 3 měsíci\nDěkuji 🙂 Je zajímavé, jak se teď více lidem zalíbily výrazné rtěnky 🙂 Příteli se také líbím i bez líčidel a toho si moc vážím. Neřekla bych, že jsem bez make-upu nějak ošklivá, jen prostě nevýrazná a rychle splynu s davem. U mě je zvláštní, že bohužel hodně řeším názory okolí ohledně toho, co dělám, ale co se týká líčení a oblékání, tak to třeba vůbec neřeším. Nosím to, co chci já a v čem se cítím dobře 🙂\nLeden 31, 2018 at 11:20\tpřed 3 měsíci\nJá jsem hlavně pochopila, že je kosmetika a kosmetika. Ne každá je vhodná pro moji pleť.\nJinak, je to fakt. Mám spoustu kamarádek, co se nemalují a je jim to fuk. V poslední době se k nim začínám přibližovat, protože mám nějakou krizi v malování se.\nLeden 31, 2018 at 4:06\tpřed 3 měsíci\nJojo, souhlasím. Jako puberťačka jsem často používala kosmetiku od Vietnamců a vůbec mi to na pleť nesedělo, svědilo to, už nikdy víc. Jinak děkuji 🙂 Já měla v životě pár období, kdy jsem se nelíčila vůbec a nikam a teď to začínám mít zase pomalu naopak 🙂\nLeden 31, 2018 at 11:22\tpřed 3 měsíci\nJa som sa uz bala, ze som jedina co sa tmavo -goticky namaluje len na doma kvoli napriklad fotke 😁. Inak sa malujem podla mna velmi vyrazne…symetricke tmave linky, ktore pomocou tienov vytvoria efekt velkych oci a syty cerveny ruz ci matny nude su stalice, ktore striedam podla nalady. 🙂 Obdivujem kazde dievca, ktore aspon trochu neupravene ide do skoly ci von do mesta…ja by som sa citila naho a neprijemne 🙂\nLeden 31, 2018 at 13:06\tpřed 3 měsíci\nJá s tím problém tolik nemám, ale cítím se lépe, pokud jsem namalovaná 🙂 a jo, doma se často namaluju hodně výrazně a je mi to dobré pak akorát na fotky 😀\nÚnor 1, 2018 at 15:12\tpřed 3 měsíci\nJá mám takové dvě období. Období kdy se maluji každý den a druhé období, kdy jsem naprosto vyčerpaná a ráno si přivstanu pravděpodobně více kvůli snídani, než líčení. To je příklad zkouškového 😀 To jsem se fakt nemalovala. Pleť mám teď také dobru, tudíž jdu nenamalovaná ven hned, ale je pravda, že jsem přírodní blondýnka, takže mám obočí a řasy skoro neviditelné 😀 Dříve jsem nosila umělé, ale těch jsem se po čase vzdala, protože mi ničily ty moje. Výrazné rtěnky se mi také líbí, ráda nosím červenou ve všech odstínech 🙂 Naopak mi moc nesedí takové ty nude odstíny, když už tak přirozeně růžovou 🙂 Jinak co se týká těch stereotypů. Já moc zmalované holky nemusím, zvlášť když vidíš opravdu více make-upu než jejich obličeje, ale jak říkáš, jestli se v tom cítí dobře, proč ne 🙂 Třeba mému přítelovi se líbí natural look, ale když si vezmu hezké večerní šaty a červenou rtěnku, tak je taky paf 😀 Hlavní je si podle mě najít ten svůj look a toho se držet 🙂\nLeden 31, 2018 at 15:11\tpřed 3 měsíci\nS tím zkouškovým naprosto souhlasím, to kolikrát usínám i ve stoje a nějaké malování mě nezajímá 😀 Já u holek neřeším, kolik make-upu mají na sobě, zakazuju si sama sobě vytvářet nějaké předsudky. Napřed toho člověka poznám a pak až soudím 🙂 Červená rtěnka je moje oblíbená, ale u té jsem ještě nenašla ten správný odstín. 🙂\nÚnor 1, 2018 at 15:15\tpřed 3 měsíci\nČím jsem starší tak tím se líčím méně a také mi přijde, že se tak citím a vypadám mnohem lépe. Občas fakt nechápu, proč jsem na sebe v osmnáctí plácala krycí make-up a tak 😀 Fakt nechápu..\nLeden 31, 2018 at 15:41\tpřed 3 měsíci\nČlověk se během dospívání mění, mně se ta období různě střídají 🙂\nčlánek se mi moc líbil :). Já se nikdy moc nemalovala.. ve třídě jsem měla dvě spolužačky (základka) a ty chodili zmalovaný už asi od páté 😀\nLeden 31, 2018 at 19:11\tpřed 3 měsíci\nDěkuji 🙂 u dětí to je zase jiná kapitola, tam to moc nechápu, protože kolikrát chodí zmalované i mladší holky než páťačky.\nÚnor 1, 2018 at 15:16\tpřed 3 měsíci\nPřesně – já si taky raději pospím než abych vstala dřív a malovala se. 😀 Já stejně akorát obočí, řasenku, bronzer, občas rtěnka nebo nějaký stín a to je vše. 😀 🙂\nLeden 31, 2018 at 19:19\tpřed 3 měsíci\nBronzer jsem snad nikdy neviděla, jak vlastně vypadá 😀 a nevím, k čemu slouží 😀 budu to muset zjistit. 😀 🙂\nÚnor 1, 2018 at 15:17\tpřed 3 měsíci\nJe to pravda, že lidé dělají předsudky, ale když se nad tím zamyslím hlouběji, promiň, ale vesměs holky, co se výrazně líčí, mají tunu make-upu na obličeji, tak aspoň mém okolí jsou to holky, co by fakt na tu vodu nejely, protože by si zlomily nehet, neměly se kde umýt a hlavně, někdo by je mohl vidět nenalíčené.\nJá sama jsem se snažila podlehnout beauty bloggerkám a youtuberkám, ale pochopila jsem, že sice je to fajn, namalovat si na obličej něco hezkého, ale že mám pocit, že se pod tou maskou dusím, takže nosím jen linky, řasenku a sem tam si dokreslím moje obočí, kde mi chybí nějaký ten chloupek 🙂\njinak pěkně napsaný článek, určitě stojí za to se nad tím zamyslet 🙂\nLeden 31, 2018 at 19:28\tpřed 3 měsíci\nOno je výrazné líčení a výrazné líčení. Nějaká sytá rtěnka a stíny podle mě nejsou totéž co slečna s takovým tím opravdu silným make-upem, kdy je jasně vidět, jaká je to vrstva a má to třeba i jiný odstín než zbytek těla. To už je spíš otázka soudnosti. Jinak samozřejmě souhlasím s tím, že je spousta “zmalovaných” slečen, které na sebe nenechají sáhnout a do přírody by nešly, ale kdyby takové nebyly, tak by ty stereotypy ani neexistovaly. Na něčem založené být musí 🙂 Ale chtěla jsem se jen zamyslet nad tím, že je i spousta výrazně namalovaných slečen, které tyhle stereotypy vůbec nepotvrzují a jsou pak nespravedlivě odsuzovány 🙂 Jinak moc děkuji 🙂\nÚnor 1, 2018 at 15:19\tpřed 3 měsíci\nJá tomu nikdy nepřišla na chuť. Ale mám plno kamarádek, které se líčí ale i nelíčí a každá k tomu přistupuje po svém- líčení opravdu nic nevypoví o naší povaze. Hezký článek.\nÚnor 1, 2018 at 18:28\tpřed 3 měsíci\nÚnor 2, 2018 at 11:06\tpřed 3 měsíci\nJa nemám problém chodiť nenamalovaná, ale vždy sa cítim o niečo lepšie, keď si zvýrazním aspoň moje nevýrazné obočie. Podľa mňa je to každého slobodné rozhodnutie za čo utráca peniaze a čo si dáva na tvár. Naozaj pekný článok ❤ xx\nÚnor 1, 2018 at 20:49\tpřed 3 měsíci\nMoc děkuji 🙂 máme to podobně 🙂\nÚnor 2, 2018 at 11:07\tpřed 3 měsíci\nTy máš ale hezký blog! 🙂\nTo je zajímavé, jak si člověk pamatuje svoje první věci, které mu značili přechod z dětství do dospělosti. Já mám totálně živě v paměti malou lahvičku křiklavě tmavě růžového laku, který jsem dostala asi ke 13 narozeninám od tety a nosila jsem ho hrozně dlouho. V tu dobu ještě holky v mém věku laky moc nepoužívali, navíc to byla na tu dobu fakt výrazná a rebelská barva, tak jsem si připadala hrozně super. 😀\nÚnor 2, 2018 at 11:05\tpřed 3 měsíci\nMoc děkuji! 🙂 Jojo, takové věci si většinou člověk pamatuje hodně. Dodnes mám v paměti, jak jsem si z drogerie odnášela své první 4 laky na nehty (fialový, modrý, stříbrný a tuším, že zelený?) Ten poslední už nevím přesně, ale ten stříbrný jsem fakt nosila asi 2 roky skoro pořád 🙂 😀\nÚnor 2, 2018 at 11:08\tpřed 3 měsíci\nJá nosím přirozené líčení 🙂 je to pro mě pohodlnější :D, ale dříve jsem si neuměla představit chodit bez make upu a za poslední rok a půl úplně v pohodě a asi to bude taky tím, že mám o dost lepší pleť než dříve. Ale začala jsem se malovat poměrně pozdě, až v prvák na střední takže 15/16let, protože jsem dříve závodně tancovala a měla jsem dost malování na závodech :D. Ale co mi vadí je, když můj přítel řekne, že make up je šílený a ať na sebe nepatlám … nebudu sprostá jak on:D, ale vadí mi, že to odsuzuje :), ale co znám, tak celkově kluci právě nemají rádi make up (nebo to aspoň říkají:D)\nÚnor 2, 2018 at 11:24\tpřed 3 měsíci\nJojo a pak si vyberou tu nejvíce umělou slečnu široko daleko 😀 já make-up používám hlavně kvůli sjednocení pleti a zakrytí nedokonalostí, protože to pak vypadá mnohem lépe a rozhodně to nejsou žádné šílené vrstvy 😀 Příteli se také líbím i nenalíčená, ale když se zvýrazním, tak se mu líbím také a to je hlavní 🙂\nÚnor 2, 2018 at 11:40\tpřed 3 měsíci\nTaky se dost často líčím jen “na doma”, i když nemám v plánu někam jít, jen proto, že mě to baví, ráda zkouším různé kombinace a styly a pozoruji, jak líčení vypadám. Je to zábava a o tom to je ^^\nSice nemám uplně dokonalou pleť bez chyby, ale nemám problém jít někam nenamalovaná a třeba ráno do školy se mi také nechce vstávat o tolik dřív, abych si vytvořila krásné líčení. Takže do školy přirozeně- korektor na nedokonalosti, pudr, tvářenku ať nevypadám jako mrtvolka a řasenku. Cítím se tak dobře, je to pohodlné a moc času to ráno nesežere 😉 Naopak když někam vyrážím večer s přítelem nebo kamarádkama, ráda si ten čas navíc najdu a udělám si výraznější líčení 🙂\nÚnor 3, 2018 at 13:54\tpřed 3 měsíci\nTak to to máme dost podobné 🙂 je pravda, že do školy mě zas to líčení tolik nebaví, ale jsem naštvaná, když to odbudu až moc, že ty nedokonalosti ani moc nezakryju 🙁 😀\nÚnor 4, 2018 at 11:12\tpřed 3 měsíci\nSuper článok. Nemám problém s tým chodiť medzi ľudi bez makeupu. Keď sa naň necítim tak si ho proste nespravím. Ale keďže ma kozmetika a ličenie baví, tak sa líčím dosť často.\nÚnor 5, 2018 at 17:12\tpřed 3 měsíci\nÚnor 13, 2018 at 11:40\tpřed 2 měsíci\nKrásne posolstvo si v tomto článku načrtla. Človeka jednoducho nemožno súdiť podľa výzoru, či jeho záľub alebo koníčkov či niečoho iného. Za tým si stojím a stáť aj budem, primárne z vlastných skúseností. Preto sa snažím ľudí neodcudzovať a radšej ich vopred spoznať, aby som si vytvorila svoj vlastný úsudok ☃ ❄\nÚnor 7, 2018 at 15:15\tpřed 3 měsíci\nMoc děkuji 🙂 Mám to stejně, ale zase se nedá popřít, že je to někdy těžké. Člověka to k předsudkům a škatulkování automaticky někdy svádí. Důležité je se tomu nepoddat a člověka napřed poznat před vynášením názorů a soudů.\nÚnor 13, 2018 at 11:41\tpřed 2 měsíci\nMá kosmetická premiéra byla s modrými stíny. 😀\nJinak si myslím, že každý by měl chodit tak, jak je mu to příjemné.\nÚnor 15, 2018 at 17:15\tpřed 2 měsíci\nSouhlasím 🙂 Já stíny v začátcích naštěstí neměla, ale chodila jsem s velmi nevzhledným výrazným obočím 😀\nÚnor 16, 2018 at 11:56\tpřed 2 měsíci\nNo, možná za to buď ráda. 😀 Na modré stíny by měl být zbrojní průkaz. Málokdo ví, jak s nimi zacházet.\nÚnor 20, 2018 at 16:43\tpřed 2 měsíci\nDvacetiletá studentka mediálních studií s vlastním světem. Věčný snílek a pisálek milující poznávání nových míst a zážitků. ❤✈✍\nBlog založen: 16.6.2017\nView UCT5ZUJ3eaDM46LAPNuJNAXw’s profile on YouTube\nJarní výlet po okolí\nNákupy v second handech\nAutoškola Fotočlánky Horory Mé práce Rady blogerům Spolupráce Úzkosti Život blogera\nArchiv Vybrat měsíc Duben 2018 (4) Březen 2018 (4) Únor 2018 (3) Leden 2018 (4) Prosinec 2017 (6) Listopad 2017 (3) Říjen 2017 (3) Září 2017 (2) Srpen 2017 (1) Červenec 2017 (1) Červen 2017 (1)\nNapište svou e-mailovou adresu a přihlašte se k odběru, aby vám neunikl žádný nový článek.\nPřipojte se k 10 dalším odběratelům\nBlog pohání Anima & WordPress.


Ještě jeden důvod, proč milovat podzim | Šťastný blog\n← Proč je tak těžké přestat se pořád připravovat a začít doopravdy něco dělat?\nTři minuty dokážu dělat cokoli →\nJirka - tenisák píše:\n28.9.2011 (3:57 pm)\nA jejej, začíná podzim, budu se depresit\n28.9.2011 (7:00 pm)\nJá mám podzim nejradši, je mi akorát, v létě je mi většinou vedro, v zimě je mi většinou zima a na jaře je mi jednou vedro, jednou zima. Prostě miluji podzim a nevadí mi déšť ani plískanice. Babí léto je nádhera a ty plískanice dělají útulný domov. Dumám proč to tak vnímám a docházím k závěru, že to je tím, že současně prožívám i podzim života…\n1.10.2011 (6:23 am)\nPane Toms,vyjadril jste to krasne,take zboznuji podzim,proste je to nejlepsi rocni obdobi..\n29.9.2011 (12:36 pm)\nJá mám vlastně rád všechna roční období — na jaře je krásné, jak všechno ožívá, v létě sluníčko a vůně luk, podzim s deštěm, knížkou a barvami a zima… ta je pro mě speciální. Miluju totiž led a sníh a všechno okolo. Není nic lepšího než si jít zabruslit na rybník, vytáhnout lyže a pak se ohřát doma. Už se moc těším! 🙂\n29.9.2011 (12:47 pm)\nSouhlasím. Já mám ráda všechna roční období, když vypadají tak, jak mají vypadat. V létě horko, v zimě sníh, na podzim pošmourno a na jaře všelijak.\n29.9.2011 (10:40 pm)\nTahle pointa se mi hrozně líbí, píšete úžasně, keep it alive and small


> Podle značky tabletu>Apple iPad>Ochranné tvrzené sklo 9H pro Apple iPad Mini 1, 2, 3 a Retina\nTvrzené sklo pro Apple iPad Mini 1,...\nKód zboží: AIMTGLASS\nTvrzené sklo pro Apple iPad Mini 1, 2, 3 a Retina je nejúčinnější a nejlepší ochranná fólie, která se nachází na trhu. Je navržená pro maximální pevnost a jasné barvy displeje. Fólie je vyrobená z tvrdého flexibilního skla navrženého přímo pro ochranu LCD před poškrábáním a poškozením.\nTvrzené sklo se může pochlubit svou úžasnou tenkostí - pouze 0,26 mm a přesto velmi vysokou pevností 9H, což je třikrát větší pevnost, než u běžných fólií. Vysoká pevnost je způsobená vyšší molekulární hustotou, což umožňuje vysokou ochranu tabletu Apple iPad Mini 1, 2, 3 a Retina proti poškrábání či pádu.


Slíbili nám, že se o nás postarají, ale nestalo se, stěžují si bývalí poslanci ČSSD | Hospodářské noviny (iHNed.cz)\nSlíbili nám, že se o nás postarají, ale nestalo se, stěžují si bývalí poslanci ČSSD\nMiroslav Svoboda, poslanec za ČSSD Miroslav Svoboda, poslanec za ČSSD autor: archiv HN – František Vlček\ns přispěním Marie Bastlové\n22. 4. 2014 19:07 / 2 minuty čtení\nČSSD poslanec Sobotka Bohuslav\nBývalí poslanci ČSSD měli přislíbené různé posty. Většina z nich si ale teď stěžuje, že se o ně strana nepostarala. Záruky jim přitom před rozpuštěním sněmovny slibovalo celé vedení.\nKdyž se loni v létě hlasovalo o rozpuštění poslanecké sněmovny, mnoha sociálně demokratickým poslancům se tehdy příliš nechtělo zvednout ruku pro. Bohuslav Sobotka ale chtěl vypadat jako silný předseda, jehož strana nelpí na politických křeslech, a potřeboval si proto zajistit hlasy všech.\nA tak váhajícím poslancům přislíbil po volbách lukrativní posty ministerských náměstků. Jenže po půl roce Sobotkovy vlády je zřejmé, že na většinu slibů nedojde. "Těch uspokojených je minimum, ani se neozvali," říká teď jeden z bývalých poslanců ČSSD Miroslav Svoboda.\nPremiér Sobotka má 34 poradců. Mezi nimi je právník Kudrna či exministr Mertlík\nPremiérovi Bohuslavu Sobotkovi bude radit 34 lidí. V týmu poradců, kterému šéfuje expremiér Vladimír Špidla, zasedne například akademik Jiří...


Postformingová deska – Kovové konzole na police\nPracovní deska postforming Nejpoužívanější typ pracovní desky – na dřevotřískovém jádru je nalisována vrstva tvrzeného vysokotlakého laminátu se zaoblenou . U laminované pracovní desky (HPL desky neboli postformingu) je nosným materiálem voděodolná dřevotřísková deska, povrchově upravená odolným HPL . Deska parapetní postformingová odolná oděru, UV záření, vařící vodě, vysokým teplotám a běžným domácím chemikáliím; varianty: L 2- tvaru L, nos v mm .\nNosným programem naší společnosti je výroba polotovarů pro nábytkářský a stavební průmysl, jako jsou kuchyňské pracovní desky, stolové desky, nábytkové . VLASTNOSTI postformingových pracovních desek EUROSPAN: EUROSPAN. Dekor: D1- bílá, D4- classico, D3- žlutý . Pracovní desky FunderMax mají dvojí zaoblené přední hrany.\nJsou vyrobeny z dřevotřískových desek potažených umakartem HPL v kvalitě postforming. LN-42-363601x28x60Kč 4Kč pracovní deska postformingová tvarová. LN-39-9901x28x65Kč 6Kč pracovní deska postformingová, hl. LN-39-121201x28x67Kč 9Kč pracovní deska . Vyrábíme postformingové desky, obklady i kompletní sestavy v krátkých dodacích lhůtách i atypických rozměrech.\nTeplotní odolnost postforming desek – min. Cílem zadavatele je vytvořit jednotný příjemný pracovní prostor. Orientační obrázek – designová představa . Pracovní desky se snadno udržují a díky povrchové úpravě kvalitním HPL laminátem jsou odolné proti .\nTato technologie se nazývá postforming a umožňuje vysokou odolnost proti poškození a poškrábání. Pracovní deska je základ kvalitní kuchyně, je to . Postforming Postformingové desky od dodavatele Kaindl přinášejí mnoho výhod. Elegatní kuchyně v provedení dvířek magnolie bílá, tvar č. Nábytkové kování BLUM, TANDEMBOX antaro, .


Festival Jím pro charitu - Žena.cz - magazín pro ženy\nAkce fesitval Jím pro charitu jde pomalu do finále\nMódní policie z Met Gala 2021\nMorissettová v dokumentu promluvila o znásilnění v 15 letech\nChcete být tento rok štědří a přispět na charitu? Vydejte se na festival Jím pro charitu\nIlona Víchová 13. 12. 2012\nRozhodli jste se tento rok udělat něco i pro druhé? Zkuste se zapojit do festivalu Jím pro charitu, který probíhá už od 19. listopadu. Máte šanci už jen pár dní darovat peníze na rekonstrukci herny na Transplantační jednotce ve FN Motol.\nCelý festival zaštiťuje Ondřej Slanina a Radek Šubrt, kteří mají hodně společného, ale hlavně jsou patroni akce Jím pro charitu, které se můžete zúčastnit i vy!\nAbyste pomohli vybudovat hernu na Transplantačním oddělení, stačí vaše rezervace. Do projektu Jím pro charitu se zapojilo více než 175 restaurací po celé České republice. Festival trvá od 19. listopadu do 19. prosince. Vybrané restaurace si pro vás v rámci festivalu Jím pro charitu připravily speciální nabídku. Ochutnejte výjimečná menu plná delikates.\nPatronem akce jsou dva čeští šéfkuchaři\nLetos se patronem akce stal Ondřej Slanina a Radek Šubrt. Patří k nejznámějším českým šéfkuchařům, rádi hrají squash a jsou hvězdami televizních kulinářských show. Ondřej Slanina se stal kuchařem i díky Sváťovi Kuřátkovi ze seriálu Rozpaky kuchaře Svatopluka. Do povědomí široké veřejnosti se dostal díky televizní show Kluci v akci, ve kterém vystupuje s Filipem Sajlerem.\nRadek Šubrt se učil vařit v Mnichově i v New Yorku. Největší praxí pro něj byla stáž u slavného francouzského šéfkuchaře Daniela Bouluda v jeho restauraci v New Yorku. V současnosti působí ve vyhlášené pražské restauraci Amade a donedávna jste ho mohli vidět jako jednoho z porotců kuchařské show MasterChef.\nFestival Jíme pro charitu\nHlavní myšlenkou je spojit dobré jídlo s dobrým skutkem. Stačí jediné, zdarma si zarezervovat na www.jimeprocharitu.cz stůl v restauraci. Za každého hosta věnuje alkarte.cz 10 korun Nadačnímu fondu Kapka naděje, který za vybrané peníze pořídí dětskou hernu na Transplantační jednotce ve FN Motol. Šéfkuchaři v rámci festivalu připravili tříchodová menu. Ochutnáte tak jelení plec na víně s bramborovými plackami nebo pečený jehněčí hřebínek s houbami portobello.\nPokud budete chtít přispět i bez rezervace v restauraci, stačí poslat peníze na zřízený účet Nadačním fondem Kapka Naděje 73257325/0300, variabilní symbol 1111. Nezáleží na tom, kolik pošlete nul. Udělejte dobrý skutek.\n"Utajené" a překrásné místo na Pražském hradě. Je škoda, že o něm spousta lidí neví\n"Utajené" a překrásné místo na Pražském hradě. Je škoda, že o něm spousta lidí neví | Video: TV Architect


V pohybu aneb paradoxní výmluva proč se málo válim po pláži a nepíšu blog - Dan Tržil\nV pohybu aneb paradoxní výmluva proč se málo válim po pláži a nepíšu blog\nAno, přiznávám to, aktivita tohoto blogu byla v posledních týdnech bídná, jak jízda ve vietnamským autobusu. Po sedmi týdnech v Saigonu jsem totiž místní kapitolu ukončil, nasadil imaginární toulavý boty (resp. žabky) a jel vyzkoušet i ostatní místa ve Vietnamu. Po 3 týdnech v Hanoji a Da Nang bylo v plánu se přesunout na Filipíny.\nAčkoliv zážitků po cestě bylo asi na slušnou esej, nebo možná právě proto, bojoval jsem se zvládáním klasických pracovních povinností a objevování nových míst a blog odsunul lehce do pozadí. Možná jsem si i zbytečně nasadil laťku tak, že chci aby každý článek měl nějakou hodnotu, hlubší myšlenku, téma a tyhle běžný zápisky z cest, dle mého tuto kvalitu a hodnotu tolik nemají. Ale možná se mýlím. Možná právě obyčejné zážitky ze zajímavých koutů světa tuto hodnotu pro někoho představují.\nMoje verze digitálního nomadstvi je zvláštní tím, že ačkoliv je podstata zkoušet nová místa a zážitky, samotný akt cestování už mě láká mnohem méně, než v době studia a low cost výletů po Evropě. Nepřijel jsem se do Asie válet po pláži ani pracovat méně. Naopak jsem ve fázi, kdy není možné si vzít týden dovolenou, protože firma běží na 3 lidech, a tak výpadek každého je znát. Také mám pocit, že momentálně je to “Make it or break it” období, kdy je potřeba do toho pomyslného vozíku hodně tlačit, aby pak jel na volnoběh. To vyžaduje určitou rutinu a stabilitu. Já sem normálně hrozně línej a prokrastinující člověk. Nutnost denně hledat nové místo pro práci, ubytování, dobré jídlo, kam se dostat další den či jak se tam vlastně dosta snižuje moji produktivitu ještě více. Ta nejistota a zkoušení nového, které jsou na cestování nejlepší, proto jdou přímo proti tomu soustředit se na práci. Musím přiznat, že posledních pár týdnů tím bylo dost ovlivněných.\nPotvrdil jsem si domněnku, že je potřeba zhruba měsíc na to opravdu se zabydlet na nějakém místě, vytvořit si návyky, dostat se do komunity atd. Minimálně v Saigonu (Ho Či Minově Městě), kde je skupina online podnikatelů obrovská, ale dost roztříštěná, to opravdu trvalo měsíc a můj život se po měsíci rapidně zlepšil. Najednou bylo stále co dělat, stále koho potkávat a stále co zkoušet, což se v prvních pár týdnech nedělo. Bohužel jsem tedy po měsíci opět prásknul do bot a začínat to celé od znova jinde, je trochu otravný. Proto jsem se rozhodl, že příště v Asii budu na jednom místě ideálně 2-3 měsíce, klidně i déle, pokud mi to bude vyhovovat. Taky jsem zjistil, že Vietnam momentálně z mého pohledu není místo pro trvalé usazení. Ne že by to bylo špatné, je tam spousta výborných věcí, ale pro expaty je zřejmě stále nejlepší místo Saigon a toto obrovské, znečištěné velkoměsto prostě není moje vysněné místo pro život. Nechci ovšem nikoho odrazovat, chápu, proč někteří lidé v Saigonu žijí a milují to, ale je to na každého osobních preferencích a hodnotách. Rozepíšu se o tom více v příštím příspěvku, který bude opravdu ultimatním zdrojem informací a poznatků, pokud přemýšlíte o životě ve Vietnamu.\nNyní jsem tedy na FIlipinách a věci se alespoň trochu stabilizovaly. Po prvních 4 dnech v Manile (hnus) a surfovým městečku Baler (naprosto bez vln, internetu a míst kde je možné pracovat) jsem zvolil radikální řešení! Následující den jsem si koupil letenku na ostrov Cebu. Vědel jsem tam o jednom coworkingovém centru, a tak bylo jisté, že alespoň zvládnu dohnat práci, kterou jsem na předchozích místech nebyl schopný dělat. Cebu je ostrov nádherných pláži, ale jak už jsem naznačil, pro mě je teď prioritou práce, a tak jsem zatím v moři byl jen 10 minut (se zapomenutým iphonem v kapse). I přes to, že filipínské jídlo není zdaleka tak pestré jako vietnamské, a zřejmě je tu i nebezpečněji než ve Vietnamu, musím uznat, že se mi tu zatím celkem líbí. Nebudu zastírat, že na to mají vliv i místní holky. Ne, že by měl bílý kluk ve Vienamu špatnou pozici k seznamování se, ale tady se to blíží pozici rockový hvězdy. Historky z tohodle soudku tady ovšem vynechám:)\nRád bych se vrátil spíše k příspěvkům o podnikání, úspěchu a životnímu stylu a příště rozhodně čekejte Průvodce Vietnamem! Ocením jakoukoli zpětnou vazbu na článek tohoto typu. Měl bych to dělat častěji? Co konkrétně by vás zajímalo o životě v Asii nebo cestování obecně? Dočetl to někdo až sem? A podobně…\neda on April 30, 2015 at 2:45 pm\ndobry! keep movin\nDan on May 8, 2015 at 8:44 am\nChupita on May 3, 2015 at 2:12 pm\nJa chci prispěvky o Filipinkach! To je samej intelektuálskej článek a nic vod srdce! :)))\nkrotka on May 8, 2015 at 8:23 am\nTak tenhle článek mě moc oslovil. Asi protože mám podobnou zkušenost, i když za jiných okolností. Už tři roky žiju a cestuji na plachetnici. A to bere čas! Navíc najít připojení na net, mít dostatek energie k dobytí PC a hlavně najít čas, který cestování tolik konzumuje (přesně jak výstižně píšeš) mi během těch tří let neumožnilo ani začít s (takřka teď už vysněným) blogem.\nA nejen to. I já mám své pochyby o hodnotě toho, co mohu vyprávět. Má to cenu? Nebudu jen zanášet už tak znečištěný digitální svět?\nKaždopádně jen tak dál, tvůj blog žádným znečištěním rozhodně není! Líbí se mi a moc!\nDiky Petro. Zrovna blogovani by na jachte mohlo byt celkem mozne, takze doufam ze brzo tady uvidim odkaz na nej!\nladiskav on May 23, 2015 at 9:52 am\nDocetl az na konec 🙂\nJrlikoz se chystam na mesic do Viet tak me v podstate zajima cokoliv. Nektere veci pro tebe uz rutina pro nekoho poznatek ktery se mu vyplati.\nDigNomadstvi vypada fajn urcite je to narocnejsi nez si rano tramvaji dojet do kanclu a tam makat ale na druhou stranu to neni o tom mit nekomu neco vypravet zazitky atd ale o tom ze proste se hybes po svete delas co te bavi a co chces a navic nemusis jit na zastavku v -15° 🙂\nNarazil jsem na tw na tvuj blog a uz ho mam skoro cely nacteny. Rozhodne lepsi cteni nez chodit na idnes a nechat se strasit okolnim svetem.\nHodne stesti a zdravi ti preji\nDan on May 23, 2015 at 3:23 pm\nDiky za idnes kompliment:)\nUzij si Vietnam a budu rad když doplníš tipy a předáš dojmy.


Vyhlídky pro Čínský Jüan Přecenění Zlepšit\nVe své pololetní zprávě Kongresu, ministerstvu Financí opět nepodařilo oficiálně štítek Čína (nebo jakékoliv země na to přijde), za měnového manipulátora. Žádné překvapení tam. Zatímco je evidentní, že Čína manipuluje RMB (přes peg s americkým Dolarem), politické implikace takového štítku zabránit tomu, že používat pouze v extrémních případech. Nicméně, tam je rostoucí tlak na Čínu, a to jak domácí a mezinárodní, na "upravit" peg a umožnit Yuan přesuňte se blíže k základní hodnotě.\nVětšina mezinárodní tlak byl měkký, přichází v podobě kruhového objezdu důvody pro Čínu, aby povolila Yuan float "kvůli globální stabilitu." Řekl jeden americký Senátor slabě, "doufám, že se silné vedení ze Spojených Států G-20, osn a mezinárodní instituce bude provádět to, co bylo chybí — cílené, trvalé a smysluplné multilaterální angažmá na adresu manipulací měny a stávající nerovnováhy." Ve stejné době, některé z této rétoriky byla nedávno přeložena do akce. Minulý měsíc, Obamova Administrativa schválila 35% clo na Čínské pneumatiky produkty. Ostatní země také začaly obavy o Čínské dumpingové, a přináší jejich případy WTO pro dobré opatření.\nMnohé z těchto zemí jsou ve skutečnosti trpí více než MY. Vzhledem k tomu, Yuan je skutečně vázáno na Dolar, pokles ta se odrazila od bývalého. Od mnoha jiných měnách rozvojových zemí jsou také pevné, to ponechává jen hrstka absorbovat šok. Například, Euro a Yen mají oba vzrostly o 15% proti RMB za poslední rok, v souladu s jejich zhodnocení vůči Dolaru. Hrst plovoucí měny v regionu, jako je korejský Won, Indické Rupie, Malajský Ringhit, atd. mají také čelit silný tlak. Pro ně, to není tak moc slabý Dolar, který se bojí tak moc, jako slabé RMB, protože Čína je přímým konkurentem pro všechny z nich.\nJeště důležitější je, tam jsou teď hlasy v Čínské vládnoucí Komunistické strany, která také začali usilovat o silnější Juanů. Nacionalistickém táboře, například, tlačí na Čínu, aby Yuan více prominentní měny na mezinárodní obchodní scéně. Zatímco taková nemá ze své podstaty vyžadují plovoucí měny (ve skutečnosti, všechny z obchodu/dohody o swapu týkající Juanů jsou založeny na fixních měnových kurzech), uvolnění kontroly kapitálu a liberalizace finančních trhů by pravděpodobně přinést silnější Juanů.\nDruhá skupina tlačí na silnější Yuan je tak na více základních, ekonomických důvodů. Právě vydané 2009 2. Čtvrtletí údaje o HDP ukázala, prelimenary odhady růstu o neuvěřitelných 8.9%! Není to špatné, zvláště když si uvědomíte, že zbytek světa se dál utápí v recesi. Čínští ekonomové do značné míry ignorovat politické důsledky představa, že tento růst pravděpodobně přišel na úkor zbytku světa, a místo toho se zaměřit na economc důsledky.\nPrvní je, že ekonomika je stále beznadějně závislá na vývozu k růstu, který může být pouze remedid přes silnější Juanů. Za druhé, to ohlašuje příchod inflace. Mnoho cizinců i nadále nalít "horké peníze" do Čínských trzích aktiv doufat, že sklízet vzhůru z obou aktiv a zhodnocení měny. V reakci, "Analytici říkají, že Čína by mohla nechat yuan ocenit pomoci omezit inflaci, protože silnější yuan by snížilo cenu dovozů. Někteří ale upozorňují, že Peking se snažil podobnou strategii na začátku roku 2008, ale ani dosáhnout velkých úspěchů v potlačování inflace nebo zastavení přílivu."\nZatímco analytici nečekejte, že Bank of China umožnit RMB stoupat až po Čínský Nový Rok v lednu, investoři jsou ceny v dílčích ocenění každý měsíc, počínaje příští. Ve skutečnosti, futures ceny se již odráží očekávání, že RMB zvýší o 3% v průběhu příštích dvanácti měsíců. Vsadím se, že to bude odstartovala další jednorázové zhodnocení, ve stejném duchu jako. července 2005. Nyní stejně jako tehdy, Čína potřebuje, aby se dohnat ztracený čas.\nDubna Označí Dolar Obrat\nKanadský Dolar může být nadhodnocena\nAverze K Riziku Výtahy Carry Trade\nJohn Snow: bude Čína revalvovala\nRozvíjející Se Trhy Mull Měnové Kontroly\nČas na Krátký Euro\nPolitická Nestabilita Rukojeti Kanada\nSilné Euro ohrožuje členských ekonomik\nBritská Libra: To je Relativní\nČína: Přecenění není bezprostřední\nECB: žádné zvýšení sazeb v Květnu


O firmě - Polychem Systems\nVyvíjíme izolační řešení individuálních potřeb a aplikací!\nChcete znát naši nabídku?\nŠiroká základna polyuretanových lepidel k zaručení úspěšné realizace!\nPrůkopníky v polyuretanovém průmyslu. Počátky polyuretanového oboru na polském trhu nebyly lehké. Zkušenosti, které jsme získali v průběhu téměř 35 let působení v oboru, v době politických změn a měnících se ekonomických trendů, nás naučily, jak budovat budoucnost byznysu. Když se polyuretanový průmysl začínal teprve rozvíjet, ve společnosti Polychem Systems Sp. z o.o. se tvořily výrobní technologie, které se staly základem úspěchu v dalších letech.\nProfesionály v oboru polyuretanů! Jsme silným týmem profesionálů, který dynamicky rozvíjí nabízené výrobky, organizaci a sebe. Nárůst zaměstnanosti a investice do výrobního a technologického zázemí nám umožňují přijímat nové výzvy. Specializujeme se na řešení přizpůsobená specifickým požadavkům odběratelů. Naše výrobky se vyznačují opakovatelnou kvalitou a skvělými užitkovými vlastnostmi. Naši obchodní partneři mohou vždy počítat s pomocí zaměstnanců Polychem Systems Sp. z o.o.\nDále rozvíjet a určovat nové směry v oboru. Budeme tvořit budoucnost polyuretanového průmyslu.\nPři stanovení dalších cílů se na ně díváme očima zákazníků. Díky tomu se přizpůsobujeme potřebám zákazníků, trhu a okolí. Rozšiřujeme obchodní nabídku a hledáme nové možnosti pro použití polyuretanů, zavádíme inovační řešení a výrobky. Budoucnost tvoříme již DNES.


Prodej Byt 3+1, Neratovice, okres Mělník | Mapio.cz\nProdej Byt 3+1 2 700 000 Kč 74 m²\nSpecialista na Neratovice Vám exkluzivně nabízí k prodeji byt 3+1/L se zasklenou lodžií, v osobním vlastnictví, ve 2. patře panelového domu, v oblíbené klidné lokalitě v Neratovicích.\nČistá plocha bytu činí 73,60 m2 včetně vnitřní komory + zasklená lodžie + přistavěná předsíň + vnější komora na společné chodbě.\nByt je možné financovat hypotékou, kterou Vám rádi vyřídíme zdarma.\nBytové jádro je zděné a v jádru jsou rozvedeny nové elektroinstalace v mědi s novým rozvaděčem.\nKoupelna je vybavena rohovou vanou se skleněnou sprchovací zástěnou, umyvadlem se skříňkou a přípojkami pro pračku. Strop v koupelně byl opatřen sádrokartonovým podhledem s bodovkami.\nV bytě jsou obložkové zárubně s dveřními křídly v odstínu světlý dub a plastová okna s parapety a se žaluziemi. Dveře do kuchyně jsou z borovicového masivu, posuvné prosklené s obložkovými zárubněmi.\nPodlahu ve všech pokojích a v chodbě pokrývá plovoucí podlaha. V předsíni, v obou komorách, v koupelně a na WC je dlažba a v kuchyni je lino.\nVytápění bytu je ústřední s radiátory s digitálními měřidly.\nV místě je veškerá občanská vybavenost, poliklinika, nemocnice, supermarkety, MŠ, ZŠ, úřady, knihovna, pošta, sportoviště, plavecký bazén, koupaliště, zimní stadion, dům dětí, společenský dům s kinem a několik restaurací i kaváren. Výborné dopravní spojení zajišťuje vlakové nádraží a bus 348 do Prahy – Ládví, bus 351 do Prahy – Letňany, bus 473 do Kralup n/V a bus 471 na Mělník a do Brandýsa n/L.\nV případě zájmu o více informací a domluvení prohlídky kontaktujte uvedeného makléře.\nKdyž v kategorii Prodej bytů 3+1 U stadionu Ruská 28. Října Masarykova V Olšinkách Mládežnická Neratovice okres Mělník Středočeský kraj Střední Čechy 348 351 objevíme nový inzerát nebo změnu ceny existující inzerce, přijde Vám okamžité upozornění emailem.\nProdej bytů 3+1 okres Mělník\nProdej bytů 3+1 Neratovice\nProdej bytů 3+1 Ruská\nProdej bytů 3+1 28. Října\nProdej bytů 3+1 Masarykova\nProdej bytů 3+1 V Olšinkách\nProdej bytů 3+1 Mládežnická\nProdej bytů 3+1 348\nProdej bytů 3+1 351\nProdej Pronájem Byt Dům Pozemek 3+1 Garsonka 1+kk 1+1 nezáleží 2+1 3+kk 4+kk 4+1 5+kk 5+1 6+kk 6+1 7+kk 7+1 Atypický Jiný 2+kk U stadionu Ruská 28. Října Masarykova V Olšinkách Mládežnická Neratovice okres Mělník Středočeský kraj Střední Čechy 348 351


Jaký je ZX Evolution – MB Maniax\nZX Evolution jsem zabudoval do prvního casu od PC, který mi padl do ruky a připojil k monitoru, o kterém vím, že zvládá 50Hz. Přivítala mne klasická úvodní obrazovka ZXEva, kterou jsem znal ze různých recenzí, které jsem si našel na netu…\nMimo jiné jsem se dozvěděl tuto informaci o firmwaru:\nBaseconf: ZXEvoTS&Base 04.02.2020\nJen několik informací, které jsem nenašel v přiložené příručce: mezi BaseConf a TSConf přepínáte pomocí klávesové zkratky CTRL+ALT+F12. Pokud se nacházíte v TSConf, tak WildCommander spustíte pomocí klávesové zkratky SHIFT (levý) +F12 a konfigurace TSConf se spouští pomocí klávesové zkratky SHIFT (pravý) + F12.\nNejprve si něco napíšeme o BaseConf, menu je takové spectrácké, ale není nejrychlješí – např. načítat adresář v browseru, kde se nachází spousta souborů, je opravdu pomalé. Na obranu položky v adresáři se seřazují, což nějaký čas sebere. Můžete si spustit soubory SNA, TAP, ale namountovat i virtuální disky TRD, SCL. U TRD a SCL, si můžete v browseru klávesou „V“ zobrazit obsah disku a ENTERem vybrat požadovanou položku na spuštění – výhoda tohoto řešení je ta, že když vlezete opět do browseru, ten si pamatuje, kde jste byli a nemusíte se zdlouhavě proklikávat. Menu BaseConf má i podporu K-Mouse, takže pokud jste zhýčkaní a máte nějaký ten čas navíc (protože ovládání klávesnicí je přeci jen o chlup rychlejší), můžete použít myšítko.\nPro BaseConf existuje pár her upravených, které využívají hardwarové vymoženosti EVA, ale není toho moc… Nejvíc jsem se těšil na WildPlayer, který umožňuje spouštění spoustu hudebních formátů z SD karty. Program funguje (dokonce jsem zjistil, že podporuje DivIde), hudbu přehrává, ale asi jsem díky mborikovi zmlsaný z NextPlayeru, který má detekci ukončení hudby, zaloopovaní, fadeout atd… Ale jo, v práci mi hraje AYčko převážně z tohoto přehrávače a halt když mám pocit, že hraje jedna hudba příliš dlouho, tak si pustím další.\nTSConf se tváří jako normální Pentagon s Betadiskem – což přestane ve chvíli, když stisknete SHIFT (levý) + F12. Spustí se Vám WildCommander, který umožňuje přehrávání hudebních souborů, prohlížení a editaci souborů, podporuje pluginy, prostě vše co od souborového manažera očekáváte. TSConf šel s grafickými rozšířeními ještě dál a je ruskou scénou celkem hojně podporovaný, takže jsou k dispozici dema, hry, které dokážou z tohoto hardwaru vytáhnout opravdu maximum.\nJelikož mám na desce ZiFi (WiFi modul ESP8266), pod TSConf jsem si pustil i program se stejným názvem. Předtím jsem si nakonfiguroval v INI souboru připojení do WiFi sítě a pak jen ENTERem odklepel program ZiFi. Jedná se o program, který umožňuje stahovat z (převážně) ruských stránek zaměřených na ZX (dema, obrázky), nebo spouštět hudbu. Na takovéto nudné odpoledne naprosto ideální – hraje AY hudba, kocháte se ZX Screeny a pak si necháte stáhnout nejnovější demo a spustíte si ho…\nPoslední co jsem na ZX Evolution zkoušel je NedoOS, což jen nový operační systém (který umožňuje spustit až 6 nebo 7 procesů najednou), hodně podobný DOSu nebo CP/M, na který bylo napsáno několik zajímavých programů. Jelikož jsem si k ZX Evolution pořídil i kartu ZXNetUSB, která podle názvu v sobě obsahuje ethernetový a USB konektor, chtěl jsem tento systém vyzkoušet. A to hlavně proto, že je tato karta v NedoOS podporována. Po nabootování NedoOS se spustí souborový manažer, který umožní základní operace se soubory, včetně pouštění programů. Já vyzkoušel např. IRC klient, který je napsán právě pro kartu ZXUsbNET a vše fungovalo na výbornou.\nProblémy se ZX Evo:\nV TSConfigu se mi špatně zobrazuje šedá barva, což jak mi potvrdil z00m a i Tetroid, u kterého jsem Evo pořídil, je problém některých LCD monitorů – na CRT monitorech se vše zobrazuje správně. V podstatě se mi tato chyba projevuje výrazně u ZiFi, což mi až tak nevadí..\nJinak s ZX Evolution nemám žádné výrazné problémy. Nemůžu si odpustit srovnání se ZX Spectrum Next. Oba to jsou FPGA klony (byť ZX Evolution má fyzicky Z80 na sobě) a v podstatě nabízejí po hardwarové stránce skoro to samé (větší paměť, rozšířené grafické režimy, WiFi konektivitu atd..). Jako vítěz mi ale vychází ZX Spectrum Next a to z toho důvodu, že jsem se v něm zorientoval od začátku velmi dobře (z pohledu uživatele). U ZX Evolution je trošku problém s různými konfiguracemi (BaseConf, TSConf, Scorpevo, NedoOS…) a tak je ovládání trošku chaotické a popravdě ze začátku jsem hodně skřípal zubama… Navíc je ZX Evolution zavřený v PC krabici, píšete na nudné PS2 klávesnici, prostě mi chybí takový ten pocit, že mám před sebou realný počítač. Ale tím nechci říct, že je ZX Evolution špatný, naopak zapínám ho každý den a funkci, proč jsem si ho pořídil, plní velmi dobře.\n4915total visits,3visits today\nDnes: 135 Tento měsíc: 7763 Celkem: 125200 Aktuálně online: 38


O nás a o našich PR článcích | extra PR\nO násWebové stránky extra-pr slouží k propagaci webových stránek, respektive jejich vlastníků, prostřednictvím PR článků, tedy public relations reklamy. PR články jsou nedílnou součástí SEO – optimalizace webových stránek pro fulltextové vyhledávače a tedy důležitým prvkem internetového marketingu.\nPodívejte se například na PR článek pro společnost Bazény Brandejský, firmu, která nabízí bazény a zastřešení bazénů. Dalším zajímavým článkem mohou být kuchyně na míru od společnosti Nabys, profesionálního kuchynského studia. Za zmíňku stojí i komíny, viz. článek „Kvalitně postavený komín“.\nExtra-pr jsou součástí aktivního působení stránek extra-web, které poskytují služby tvorby webových stránek, internetového marketingu a servisu a správy webu.\nPokud máte zájem o tvorbu webových stránek, je efektivní a chytré myslet i na to, aby se vaše budoucí webové stránky na internetu neztratily. Pro tento případ existuje mimo jiné SEO.\nSEO (ang. search engine optimalization) je způsob zviditelnění webových stránek a také zvýšení a zkvalitnění návštěvnosti webových stránek skrze fulltextové vyhledávače (Seznam, Google). PR články s vhodným poměrem klíčových slov a zpětných odkazů na propagovanou webovou stránku jsou jedním z nástrojů SEO.\nMáte-li zájem o více informací ohledně tvorby webových stránek, nebo SEO, neváhejte nás kontaktovat na stránkách www.extra-web.cz/kontakt.\nKvalitní bazény a zastřešení bazénů od firmy Bazény Brandejský\nParkety, plovoucí podlahy, dřevěné podlahy\nPodlahy, parkety, plovoucí a dřevěné podlahy od AB parket\nRozvoz květin od květinářství Papavera\nPotěšte své známé květinou, rozvoz květin nejen po Praze.\nKvalitní autofólie od profesionálů\nScháníte autofolii na své auto? navštivte solarstop.cz\nKomíny, nerezové komíny\nSpolečnost LC com s.r.o. nabízí odborné instalace a revize komínů a nerezových komínů.\nTepelná čerpadla Panasonic s vynikajícím topným faktorem od Superfrost s.r.o..\nmandlování Praha 4\nCopyright © 2013 extra-web, Pandomo, SEO servis


Michal Březina - Michal Březina: na kanadách jsem stál jen jednou a už je nikdy neobuji\nMichal Březina: na kanadách jsem stál jen jednou a už je nikdy neobuji\nPondělí, 12. dubna 2010,\nZatímco na poslední zimní olympiádě v Turíně nebyl mezi závodníky z našeho města a regionu vůbec nikdo, na té letošní reprezentovalo Brno a jižní Moravu pět Brňanů a další čtyři závodníci, kteří v Brně studují. Pomineme-li sedmé místo, kterého v celkovém hodnocení dosáhli naši hokejisté, byl nejúspěšnějším reprezentantem Brna na letošní olympiádě ve Vancouveru letos dvacetiletý Brňan Michal Březina.\nMichal Březina se stal letos naší mužskou krasobruslařskou jedničkou. Na seniorském mistrovství Evropy získal nepopulární bramborovou medaili, ale čtvrté místo v Tallinu bylo jeho doposud největším úspěchem. Potom ovšem přišla olympiáda a třetí nejlepší umístění mezi Evropany a celkové desáté místo. Nejlepší olympijské umístění našeho krasobruslaře od roku 1992. Jeho výkon ve Vancouveru ohodnotili všichni světoví experti a naše někdejší krasobruslařská hvězda, mistryně světa z roku 1949 a 1950 Ája Vrzáňová, ho označila za fantastický. Podle této členky krasobruslařské Světové síně slávy to může být pro Michala za čtyři roky v Soči i zlatá.\nNezatočila se vám z těch výsledků a z takových hodnocení hlava?\nTočit se budu muset ještě pořádně. Obrazně i doslova. Tohle je pro mě teprve začátek. Je pravda, že moji největší konkurenti za čtyři roky na olympiádě už možná startovat nebudou, ale já je chci porážet, i kdyby ještě závodili. A na tu příští olympiádu já teď nemyslím. Jedu závod od závodu. Je přede mnou moje první mistrovství světa mezi muži (rozhovor vznikal před mistrovstvím světa v Turíně) a tam chci být co nejlepší. Závodí se proto, aby se vyhrávalo. A já vyhrávat chci.\nKdo vás ke krasobruslení přivedl? Říká se, že váš táta, sám bývalý a dobrý krasobruslař...\nTo je pravda, ale tím prvním impulsem bylo vítězství našich hokejistů na olympiádě v Naganu. Dodnes si vzpomínám na tu atmosféru ranního televizního přenosu v únoru roku 1998. Jako většina kluků jsem pak hned chtěl hrát hokej a být Jágrem. Začal jsem se učit bruslit a šlo mi to tak dobře, že už mě pak táta jen nasměroval. Krasobruslení mě začalo bavit, stal jsem se žákovským mistrem republiky a bylo to.\nTakže vám není líto, že obouváte krasobruslařské brusle místo hokejových?\nNa kanadách jsem stál jen jednou a už je nikdy neobuji. Při prvním vstupu na led jsem si dal na břicho... (smích).\nAle kamarády mezi našimi hokejisty nějaké máte, ne?\nDobře si rozumím s Petrem Čajánkem. A ve Vancouveru jsem se potkal i s Jardou Jágrem. Když jsem se před těmi dvanácti lety díval na přenos z Nagana, určitě mě nenapadlo, že budu společně s tímto borcem v jedné olympijské výpravě.\nHodně se toho napsalo o vašem krasobruslařském nadání, obdivuje se váš trojitý axel nebo kombinace trojitého flipu s trojitým toeloopem. Hodně lidí ale u obrazovky trne, když na některý skok najíždíte. Skočí, neskočí... Na co při tom nájezdu myslíte?\nKdyž jedu na skok, nepřemýšlím. Vypínám hlavu. Odraz, zarotovat, dopad. To jde automaticky. Při skoku jsem hlavou ve výšce dva a půl metru, do dálky je to přes tři metry a celé to trvá něco přes vteřinu. Když člověk přemýšlí, co musí, co nesmí, tak zmešká tu setinu odrazu a skok je pryč. Když najíždím, tak se snažím mít v hlavě úplně prázdno.\nÚplně prázdno máte v hlavě i co se týče nějaké přítelkyně?\nMám kamarádky, ale na nějaký hlubší vztah nepomýšlím. Určitě teď nemám v plánu, abych se ve společnosti dívek nechal fotografovat na různých VIP párty. Když chcete vyhrávat, musíte tomu něco obětovat.\nNěkdo to možná bere jako odpočinek. Jak odpočíváte vy? Prý máte rád staré české filmy?\nNejraději mám ty s Vlastou Burianem. Poslouchám taky muziku. Momentálně je mým nejoblíbenějším zpěvákem Kanaďan Michael Bublé. Poslouchám ale taky Beatles, Louise Armstronga nebo Franka Sinatru. U toho se bezvadně relaxuje.\nPo mistrovství světa v Turíně ještě asi moc neodpočíváte. Vaši příznivci pro vás připravili narozeninovou oslavu v rámci benefičních Brněnských Velikonoc na ledě, i s tím Armstrongem, a taky vás pozval Jevgenij Pljuščenko...\nJe to exhibice Ice Olympic Tour, ve které se objeví také Stéphane Lambiel, Aliona Savčenková, Robin Szolkowy a další osobnosti. Tato show by k nám měla přicestovat v polovině dubna, a tak doufám, že se s některými z mých fanoušků při ní uvidím. Zatím děkuji za přání k narozeninám i za přízeň.\nMichal Březina se narodil 30. března 1990 v Brně. Ke krasobruslení ho přivedl táta Rudolf a fandí mu pochopitelně také maminka Edita a čtrnáctiletá sestra Eliška. Také krasobruslařka. Je členem TJ Stadion Brno a jeho trenéry jsou Petr Starec, Karel Fajfr a Karol Divín. Michal je studentem Gymnázia Johanna Gregora Mendla v Brně a v příštím roce ho čeká maturita. Měří 172 cm a váhu si udržuje na 64 kg. První juniorský titul mistra republiky získal v roce 2005 a obhájil ho v roce 2006 i 2007. Mistrovství světa juniorů se účastnil poprvé v roce 2007 a byl šestnáctý. O rok později byl pátý a v roce 2009 skončil v Sofii na 2. místě a vybojoval titul světového vicemistra. Seniorské mistrovství Evropy absolvoval poprvé v roce 2008 a skončil šestnáctý. V roce 2009 byl desátý a na letošním ME skončil na 4. místě. Letos poprvé získal titul seniorského mistra republiky. Jeho dosavadním největším úspěchem je desáté místo na olympiádě ve Vancouveru, byl třetí mezi Evropany. Koncem března absolvoval také premiéru na seniorském mistrovství světa v Turíně, které skončilo po uzávěrce tohoto čísla.\nzdroj: Zpravodaj městské části Brno-střed, duben 2010, číslo 4, ročník XIX


WLXY leštění broušení příslušenství sada nářadí - červený + stříbřitý - Doprava zdarma - DealExtreme\nWLXY leštění broušení příslušenství sada nářadí - červený + stříbřitý\n12-in-1 pohodlné praktické leštění broušení sada nářadí\n468 Tester + KD-1JPX-DXD + karta nůž + síť drát kleště sada nářadí\nOJADE přenosné mobilní telefon odstranění obrazovky odstranění UV lepidla sada nástrojů, škrábání nůž řezačky\nOJADE 4dílná sada nástrojů pro otevírání prutů\nOJADE 12-v-1 mobilní počítač počítač LCD displej opravy nástrojů, spudger pry šroubovák nářadí\nUniverzální ultratenká LEDAD deska s konstantním proudem OJADE\nmini řezbářská lavice svorka vrtačka svěrák svorka mikro klip plochá svěrák ořechová svorka DIY ruční nářadí 7x5x2.5 CM 1ks\nleštění a broušení sada nářadí. Tato sada přístroje je zabaleno na jemné box snadno uložit, není snadné ztratit.\nAplikace: vhodné pro leštění a broušení.\nZpracování plísní a údržba: kámen řezba, ručně broušená, řezání, broušení, duté; nefrit řezbářské; sklo sochařství; čistý odlévání, kování, svařování blesk, Burr, svaru; broušení, leštění a broušení různých brusný papír atd\nbarva formulář brown + stříbřitý\nMateriál pazourek písek + kovový\nRozměry 2.68 in x 2.28 in x 0.59 in (6.8 cm x 5.8 cm x 1.5 cm)\n6 * brusný papír\n5 * broušení slitiny bity\n1 * leštěný tyč


Dřevěná kuchyňská linka - ano či ne? | Bydlení | NašeInfo.cz - návody, rady...\nDřevěná kuchyňská linka - ano či ne?\nJak je známo, dřevo je materiál, který se s vlhkým prostředím nesnáší bezproblémově. Ne všechny druhy dřeva jsou totiž vhodné, aby byly použité právě na výrobu kuchyňské linky. Pokud vám některý výrobce či truhlář řekne, že používá jakékoliv dřevo, buďte velmi obezřetní a možná byste raději měli navštívit jiného mistra.\nKuchyně jsou také prostředím, kde se střídají teploty, vyskytují páry z vaření, používá se tekoucí voda a tak dále. Pokud zvolíte nevhodné nebo špatně ošetřené dřevo, z původně pěkné dřevem vonící kuchyně bude dříve či později ošklivá, pokroucená a nevzhledná věc.\nI když vyberete vhodný druh dřeva, ještě nemáte vyhráno. Nejdůležitější je totiž jeho kvalita. Je nutné, aby vysychalo poměrně dlouhou dobu a před použitím na stavbu linky bylo vystaveno optimální vlhkosti a mohlo ji do sebe absorbovat. Také je dobré, pokud pochází použité dřevo z jedné lokality, ba dokonce ideální je, když z jednoho lesa, kde jsou stejné podmínky slunečního záření, aby desky neměly rozdílné odstíny.\nDřeviny vhodné pro výrobu kuchyňských linek jsou teak, dub, buk, třešeň a javor. Jediný teak přirozeně obsahuje množství přírodních olejů a jeví se jako zřejmě nejideálnější kandidát. Je to však nepoměrně dražší materiál než ostatní zmíněné dřeviny. Při těch je třeba věnovat pečlivou pozornost dostatečné povrchové úpravě speciálními vosky, laky nebo oleji, které zabrání "řádění" vlhkosti a také opotřebení. Materiál je nutné ošetřit ze všech stran a neměli byste vynechat žádnou hranu.


Využití autobusové hromadné dopravy v Kladně vzrůstá. Společnost ČSAD MHD Arriva Kladno vychází každou chvíli cestujícím vstříc a novinky jsou připravené i pro letošní jaro. O komfortu cestujících jsme si povídali s ředitelem kladenské firmy Ludomírem Landou, naší Tváří týdne.\nČeká na cestující, kteří jezdí se společností Arriva Kladno, v příštích týdnech něco nového?\nPostupně by měla na nejvíce vytížených zastávkách ve městě začít fungovat dopravní telematika, kterou u nás nazýváme živé označníky. Je to společný projekt kladenského magistrátu a ČSAD MHD Kladno. Na označnících bude promítán skutečný čas příjezdu autobusu na zastávku. Ten se spustí v momentě výjezdu autobusu z konečné zastávky.\nProč se k téhle službě přistupuje, když cestující už z podstaty, že musejí odjet autobusem, protože nemají jinou možnost, počkají tak jako tak až přijede...\nCestující dostanou možnost použít jinou kombinaci cestování. Když je možnost zlepšit komfort cestování, proč bychom toho nevyužili? Ta data z GPS stejně užíváme pro kontrolu autobusů.\nV kolika městech už taková telematika funguje?\nV rámci republiky, krajů a měst mají označníky svá specifika. Ve Středočeském kraji jsme určitě první, kdo takovou službu pro cestující v nejbližší době spustí. Označníky by měly stát na zhruba sedmdesáti kladenských zastávkách. První dva uvidíme na náměstí Sítná.\nKolik aktuálně jedoucích spojů se na označník vejde?\nPodle frekvence zastávek jsou označníky v různých velikostech. Největší tabule budou například na Sítné, u gymnázia, na náměstí Svobody či u vlakového nádraží. V základním módu jsou čtyři nebo pět řádků spojů. V současné době vidíte na zastávkách stavební přípravy pro montáž označníků.\nZlepšíte letos komfort cestování ještě jiným způsobem?\nV minulých dnech jsme posilovali jedním vozem linku číslo 2 ze Švermova. Počet vozů na linkách chceme dál navyšovat. Kombinujeme nasazování vysokokapacitních vozů se zkracováním intervalů. Po uvolnění nástupu do vozů i zadními dveřmi registrujeme totiž navyšování počtu cestujících. Jen za poslední dobu jde o patnáct procent. Nejvíce vytížené jsou nyní linky 3, 6, 5, 2 a začíná se zvyšovat po letitém útlumu frekvence linky číslo 1 mezi Kročehlavy a Rozdělovem. Pokračujeme v omlazování vozového parku tak, abychom v něm do konce letošního roku neměli vozy starší šesti let. Samozřejmostí by měly být nízkopodlažní autobusy. Ty se schůdky si ponecháme jako záložní vozy. Plánujeme doplnění počtu kloubových autobusů. Například na lince číslo tři nám ještě jeden kus schází a po kloubovém autobusu je veliká poptávka na lince číslo devět, která jezdí do Slaného. Vynasnažíme si jí uspokojit.


Fed připraven na QE3... denní přehled Trhy, data, výsledky - Patria.cz\nFed připraven na QE3... denní přehled Trhy, data, výsledky\nDle dnešního rozhodnutí soudu Evropské unie rafinérská společnost Unipetrol neměla, spolu s její někdejší dceřinou společností Kaučuk (nyní Synthos Kralupy), platit pokutu ve výši 17,55 mil eur kvůli údajnému podílu na kartelu na trhu se syntetickým kaučukem. Společnosti se odvolaly proti rozhodnutí Evropské komise z roku 2006. Oběma společnostem tak vzniká nárok na navrácení společně zaplacené pokuty ve výši 17,5 mil. eur. Akcie Unipetrolu dnes posílily o 1,51 %. Detaily čtete ZDE.\nBelgická bankovní skupina KBC potvrdila delší dobu trvající spekulace trhu, že neplánuje uvést menšinový podíl akcií tuzemské ČSOB na burzu. Místo toho hodlá odprodat polské bankovní a pojišťovací dceřiné společnosti KBC Kredyt Bank a Warta a prodat nebo uvolnit vybraná aktiva ABS a CDO. KBC dnes požádala Evropskou komisi, s níž měla banka od září 2009 původně jinou dohodu, o vydání souhlasu se změnou strategického plánu. Rozhodnutí se očekává do několika týdnů. Akcie Komerční banky dnes v reakci na zprávu vzrostly o 1,4 %. Podrobnosti z plánu KBC najdete ZDE.\nPrůmyslová výroba eurozóny v květnu stoupla pouze o 0,1 %, zatímco se očekávalo zlepšení o 0,4 %. Meziroční tempo růstu zvolnilo z 5,3 % v dubnu na 4,0 %. Více čtěte ZDE.\nNews Corp Ruperta Murdocha stáhla nabídku na převzetí 61procentního podílu v British Sky Broadcasting Group za 7,8 mld. GBP. Britští zákonodárci by nejspíš plánovanou transakci neschválili kvůli skandálu s odposlechy v britském bulváru patřícím do impéria News Corp. Akcie BSB ztratily v posledních pěti dnech více než 16 %, akcie News Corp dnes rostou o 4 %.\nV případě dluhové krize v Itálii čelí největšímu riziku francouzské banky. Na konci loňského roku byla jejich expozice vůči italskému privátnímu a veřejnému dluhu na úrovni 393 mld. USD (98 mld. USD představují státní dluhopisy), což je zhruba 45 % celkové expozice v zahraničních institucích a více než dvojnásobek toho, co drží německé instituce. Expozice vůči Itálii je zároveň vyšší než kombinovaná expozice na dluhy Španělska, Portugalska, Irska a Řecka. BNP Paribas např. drží více italských než francouzských státních dluhopisů.\nRusko a některé státy bývalého SSSR se snaží vytvořit konkurenci pro americké ratingové agentury. Uvažují o založení nezávislého rivala v příštím roce.\nJiž čtvrtá technická závada na obchodním systému NYSE Euronext v průběhu měsíce zvyšuje pravděpodobnost, že v případě úspěšné fúze s Deutsche Boerse implementuje vzniklá společnost obchodní a clearingovou platformu Deutsche Boerse.\nŠéf Fedu Ben Bernanke dnes při pololetním hodnocení měnové politiky v Kongresu uvedl, že centrální banka je připravena poskytnout ekonomice další stimul, bude-li potřeba. Znamenalo by to další program kvantitativního uvolnění, tj. nákupy státních dluhopisů, případně hypotečních dluhopisů. Fed by zároveň podle Bernankeho slov mohl výrazněji zavázat k dlouhodobě nízkým úrokovým sazbám. Více z projevu ZDE.\nSkupina investorů na čele s private-equity fondem Apax Partners koupí výrobce zdravotnických zařízení Kinetic Concepts za 5 mld. USD v hotovosti. Jedná se o největší leveraged buyout od kolapsu Lehman Brothers. Akcie Kinetic Concepts přidávají přes 5 %.\nEkonomická data z Číny pozitivně překvapila. Meziroční růst HDP ve 2Q sice zpomalil na 9,5 % z 9,7 % v 1Q, počítalo se ovšem s růstem "jen" o 9,3 %. Průmyslová výroba zrychlila meziroční tempo růstu z květnových 13,3 % na 15,1 %. Maloobchod akceleroval z 16,9 % na 17,7 %. Příznivá data nahrávají možnosti, že centrální banka bude pokračovat ve zvyšování úrokových sazeb či jiných formách zpřísnění měnové politiky. Další podrobnosti naleznete ZDE.\n14:30 USA - PPI -0,2 % m/m 0,2 % m/m\n14:30 USA - Maloobchodní tržby -0,10% -0,20%\n14:30 USA - Žádosti o dávky v nezaměstnanosti 415 k 418 k\nOček. EPS 1,206 USD\nKalendář výsledkové sezóny v USA včetně odhadů nalezenete ZDE.\n13.7. 12.7. Změna za den Změna za rok\n3M Pribor 1,2 1,19 0,01 -0,02\n2Y IRS 1,8 1,81 -0,01 0,13\n10Y IRS 2,84 2,86 -0,02 0,02\nCZK/EUR 24,33 24,25 0,30% -4,40%\nCZK/USD 17,19 17,37 -1,00% -12,60%\nUSD/EUR 1,4154 1,3966 1,30% 9,30%\nPX 1205,1 1194,9 0,90% 4,50%\nS&P 500 1329,9 1318 0,90% 23,20%\nDJ STOXX 50 2537,9 2529 0,40% 5,40%


PopisPtejte seTabulky velikostíVrácení a reklamaceDoprava a platba Nike Pro Hyperwarm Hz Poslat příteliTiskArtiklové číslo685969-100KategorieMikinyUrčeníFitnessVýrobce Nike Fitness dámská mikina bez kapuce značky Nike v bílé barvě. Bílá dámská sportovní mikina bez kapuce Nike Pro Hyperwarm Hz je určena především na fitness a jiné sportovní aktivity. Mikina má propracovaný střih, který lépe sedí na těle. Základem je lehký materiál (88% polyester/12% elastan), který rychleji schne. Už brzy po výkonu jste v suchém oblečení a mikina vám udržuje teplo u pokožky. Fitness mikina vás udrží v teple i při velmi náročné sportovní aktivitě. Bílá barva navíc působí velmi příjemně. Dopřejte si styl i při sportu. Mikina je navržena pro ženy na sport venku i v tělocvičně.


Pro radost: dubna 2010\nVystavil Vlaďka v 11:26 7 komentářů Odkazy na tento příspěvek\nVystavil Vlaďka v 10:23 8 komentářů Odkazy na tento příspěvek\nDnes jsem měla krásný den.Počasí u nás nebylo nic moc, ale ani to mě a moji kamarádku Moniku neodradilo od naší cesty do kouzelného zahradnictví v krkonošském podhůří.Monika je stejný fanatik na kytičky, byliny, dřeviny, čarovějníky, růže , jehličnany , listnáče a vše, co se dá pěstovat, tvarovat, krášlit, co dá jako odmněnu plod, krásný list nebo třeba i barevnou šišku.Jsme obě v klubu "zahrada je vášeň, radost, odpočinek, dřina a nekonečné hodiny práce na jejichž konci je krásný výsledek často mnohaletého snažení".Naše milované a velice oblíbené zahradnictví je v podhůří Krkonoš, kde mladí manželé -oba zahradní architekti vytváří úžasné arboretum okolo kouzelné roubenky, kde žijí se třemi malými dětmi a snaží se nás nadšence a laiky něčemu přiučit a dobře poradit a umožnit všem zájemcům, aby viděli to, co si kupují v reálné podobě na jejich božské zahradě.Jezdím sem již několik let a vždy jsem nadšená, okouzlená, poučená a vím, že vybraný nový přírůstek do zahrady bude krásný a vyroste, protože byl pěstován v tvrdých podmínkách podhůří a nějaký rozmar počasí ho nemůže rozhodit!\nA to jsou mé dnešní úlovky.Vřesy, skalničky, růžová hortenzie, bílá a růžová pivoňka, čechravy, hořce,zběhovce modré a bílé a můj vrcholný kus je japonská azalka s panašovaným listem a ostře červeným květem!Kouzelná kráska, která bude mít čestné místo na zahradě!\nKoupila jsem i bylinky.Mám je moc ráda! Nevydržela jsem a ještě v podvečer jsem osázela bylinkář.Levandule, oregano, thymián, ....\nA dnes se také na zahradě probudila moje chlouba a kráska z krásek nejkrásnějších! Dívám se na ní z okna kuchyně a je to skutečně pohled přímo božský!Škoda, že kvete jen krátce! Mám tak ráda svoje sakury a mandloně!\nA na závěr! Pan Pepa měl dnes opravdu hodně práce.Operoval ! Ráno kočičku, co nechtěla porodit normálně a musela na císařský řez a v podvečer kočičku, která si vymyslela zánět dělohy.Můj pan Pepa je trpělivý a šikovný.Večer jsem seděla u něho na ambulanci a dívala se , jak zručně a přesně si poradí s kočičím trápením.Mám ráda svého pana Pepu, protože je to chlap na svém místě a jeho práce, je jeho koníčkem! Tak by to mělo být, si teda myslím!...:o)\nVystavil Vlaďka v 12:05 7 komentářů Odkazy na tento příspěvek\nDnes byla moje krásná něděle.Slavili jsme moje "xcátiny" s rodinou.Přijeli rodiče, Honzík a Ondra s Kačenkou.Bylo opravdu kouzelné počasí a tak jsme mohli být celý den venku.Moje lehce depresivní nálada je konečně ta tam!Asi to byla momentální krize osobnosti ?!\nMenu: hovězí polévka s masem a nudlemi, vepřové závitky zapečené se šlehačkou , žampiony na cibulce a rozmarýnu na listu hlávkového salátu, šťouchané brambory, ledový salát s ředkvičkami, poté káva a medové řezy a báječný dort od Kačenky za " studena " s rybízem! Velice osvěžující!\nTatínek s maminkou jsou již ve " věku", ale pořád žijí svůj život naplno.Tátovi je téměř osmdesát a mamince o deset méně, ale jejich život je plný aktivit, stále pracují ve své milované profesi.Oba jsou lékaři.Maminka diabetolog a táta onkolog.Obdivuji je!Doufám, že i já jsem geneticky podědila tu úžasnou empatii a lásku k druhému.Mám tolik ráda své rodiče a doufám, že i moje děti budou jednou cítit to samé k nám.Život je krásný, když máme ten dar mít jestě v mém věku tátu i mámu.Jsem ráda, když je mohu hostit a rozmazlovat a dávat jim najevo, jak moc pro mne znamenají!Můj pan Pepa takové štěstí neměl, ale snažím se, co to dá, abych mu to i s celou další rodinou vynahradila.\nA štěňátka! Celý den byla s námi venku.Porvé na trávě, poprvé na zahradě a poprvé si mohla vyzkoušet, jak daleko je nožky donesou!\n...a poslední fotka je srdíčková ! To je Honza.Ještě můj malý studentík, srdíčko na dlani, vášnivý ochotník, milovník divadla, kytarista ve skupině Zamčená hlava, milovník zvířat a psích útulků a dnes mě postavil před hotovou věc a vyrukoval s tím, že 22.6. odlétá na měsíc do Toronta!Tak tady teď sedím a snažím se vzpamatovat.Myslela jsem si, že mám jenom jednoho syna dobrodruha.Ondrovi cesty za poznámím jsem se musela také naučit akceptovat.Už jsem přežila témeř všechny země v Evropě, Nový Zéland, TaiPei, Bali,Bankog,Libanon a další.Ondra je vášnivý cestovatel a milovník moderní grafiky a stále prahne po poznání. Honzík se evidentně vzhlédl ve starším bratrovi a matko, poper se s tím ! Ach, jak pravdivé : " Malé děti malé starosti!"\nVystavil Vlaďka v 12:06 6 komentářů Odkazy na tento příspěvek\nŠtítky: O mně, radosti, rodina\nDnes byla krásná a slunečná sobota.Ráno jsem byla v práci.Chodilo hodně lidí.Hlavně turisté nakupovali náplasti na poslední chvíli.Byl u nás tradiční "Žižkův štít".Turistický pochod s mnoha- letou tradicí.Nejkratší trasa je 7km a nejdelší 50.Letos jsem na účastníky koukala z okna lékárny a bylo mě líto, že se nezúčastním.Tak za rok!\nMůj pan Pepa udělal rychlý oběd a odpoledne jsme trávili na zahradě.Uklízeli jsme náš zahradní "altán", jak mu říkáme.Už je tam jako v pokojíčku a grilovací sezona může začít.\nNachystala jsem si květináče a když teplo vydrží, příští týden se dám do sázení hrnkových kytek.Mám to moc ráda!\nZahrada se už probouzí a začíná vypadat krásně! Tak alespoň ta naše práce nese ovoce!\nDnes také rozkvetla magnolie! Je kouzelná a tajemná! Magnolie je vznešená a inspirativní.Mám ji moc ráda.Na zítra mám nachystáno, upečeno a moc se těším a naši velikou rodinu.Pořád mi ještě není moc do smíchu, ale ono to přejde...a ještě štěňátka dnes byla poprvé venku!\nVystavil Vlaďka v 12:37 5 komentářů Odkazy na tento příspěvek\nŠtítky: Moje maličkosti, zahrada\nTento týden byl tak nabitý a nabitý mnohými událostmi, že utekl jako nic.Konečně začíná být teplo a sluníčko nabírá na intenzitě.Nějak na sobě cítím, že jsem o ten rok starší.Pan Pepa se mi směje, že i věkem už nejsem žádná mladice, takže klidně můžu někdy legálně hudrat, že mě něco bolí nebo se cítím unavená.Tak já tedy hudrám: "Venku konečně jaro, slunce!A já mám plno práce, domácnost se tváří jaksi zašle, pejskové by potřebovali učesat,zahrada volá , dnes jsem měla v práci kliku na opravdové " otravy ", zjistila jsem v obchodě s plným nákupním košíkem, že mám prošlou platební kartu, mám pracovní sobotu a v něděli budeme slavit narozeniny s celou rodinou, co já budu originálního vařit, abych se vyhla tradici svíčková versus řízek?Jak to stihnu a kdy napeču a proč mě už druhý den bolí přeležený krk!? " Ach, to jsem si zahudrala!No nevím, jestli je mi lépe, ale určitě bude.Dokonce jsem včera nebyla ani cvičit a to je co říci!Někam se mi zakutálel ten můj čtvrtek!\nAle ...možná, když jsem si tak zabušila do kláves a představila si, že to třeba , holky moje, budete číst, tak jsem ráda, že jsem si zahudrala a mít občas den "šedivák" i když svítí slunce a cítit se pod smečku psů, holt k životu asi patří! :o)\nA radosti moje veliké.Damián s Dobiášem! Už je nožky nesou, ochutnali první psí delikatesy a tváří se blaženě.Mám tak ráda tyhle malé kuličky! A jak krásně voní, i když mě pan Pepa říká, že ke štěňátkům se nečuchá!\nVystavil Vlaďka v 11:04 5 komentářů Odkazy na tento příspěvek\nVystavil Vlaďka v 11:43 6 komentářů Odkazy na tento příspěvek\nVystavil Vlaďka v 10:57 10 komentářů Odkazy na tento příspěvek\nDnes jsem měla krásnou sobotu.Byla jsem sama doma a moc jsem to potřebovala.Pan Pepa brzy po ránu odjel vzdělávat se na neurologický seminář a já měla celý slunečný den jen sama pro sebe.Bylo tak krásně!Celý den jsme byli s pejsky na zahradě a užívali si!\nNafotila jsem si pro radost pár fotek probouzející se zahrady.\nTulipány jsou mé květiny.Na jaře se jimi ráda obklopuji.\nModřence! Jsou tak prosté a nadělají tolik parády v zahradě.\nHyacinta.Mám ráda všechny barvy, ale růžová je kouzelná a ta vůně!\nI včely dnes měly napilno!\nTěším se, až rozkvete magnolie.\nA to je náš zahradníček - mazel Archibald, Archi, Baloun, Balík,Balda na všechna jména slyší.Je to typický cirkusák.Rád se předvádí.Nosí aporty, na povel lehá na pravý či levý bok a umí dělat paci, pacičky.Mám ráda Balíka, je to osobnost!\nVystavil Vlaďka v 10:01 5 komentářů Odkazy na tento příspěvek\nŠtítky: O mně, zahrada, zvířata


Michal Horák - Humor je můj nejpřirozenější jazyk - musicserver.cz\nMichal Horák - Humor je můj nejpřirozenější jazyk\nVydáno: 15.10.2021 08:00 v sekci Rozhovory - Hana Bukáčková | foto: Lucie Levá\nMichal Horák získává každou písní na popularitě. Nedávno vydal svou druhou řadovku, jejíž název "Michalbum" zrcadlí osobitý humor jeho songů. Nadsázka k jeho tvorbě patří, přestože během našeho povídání prozradil: "Nebránil bych se napsat něco vážného, kdyby si o to řekl někdo jiný."\nScházíme se na půdě Supraphonu. Na stěnách visí ocenění desek našich předních umělců typu Karel Gott, Hana Zagorová, Lucie Bílá. Sám jsi v anketě Žebřík obsadil v kategorii objev roku 2019 druhou příčku. Co to pro tebe znamená?\nNic se pro mě asi nezmění, jen je to pro ostatní vizitka toho, že to myslím vážně s hudební kariérou.\nJak ses za ty dva roky od vydání prvotiny změnil ty jako písničkář?\n© Michal Horák\nKdybych měl koukat na písničky, tak na debutu byla tvorba za posledních šest let. Aktivně jsem začal psát od čtrnácti a desku jsem vydal, když mi bylo dvacet jedna. Byl tam progres od puberťáka do postpuberťáka. Druhé album je ustálené a v něčem profesionálnější, vše bylo natočeno za pomoci Supraphonu. Ačkoliv je tam stále patrný můj textový diletantismus, který mě zároveň baví. I proto si za tím vším stojím více než za best of mého dospívání.\nNa to, jak jsi mladý, už v jednom songu uvažuješ, jaké to bude, až ti bude pětašedesát. Opravdu přemýšlíš tak dopředu?\nZrovna tato písnička je dost inspirována mým tátou. On má povahu, se kterou člověk vyhraje život - nezdolný optimista, který si s ničím moc nedělá hlavu, ale zároveň je cílevědomý, schopný a je s ním sranda. To mě přivedlo na myšlenku, že je takový věčný dítě, a k úvahám, jestli mně to vydrží taky. Jinak mu je šestapadesát, trochu jsem mu přidal.\nPrvotina se jmenovala "Michalovo cédečko", druhá řadovka nese název "Michalbum". Co bude následovat? Možnosti ubývají.\nVymyslet stupidnější návrh bude docela těžký. S názvem "Michalbum" přišel snad Voxel. Když jsme vymýšleli jméno pro první studiovku, chtěl jsem, aby to bylo vtipný až trapný. Ještě se nabízí "Michal Horák čichal sporák".\nJe těžké balancovat na hranici humoru a trapnosti, aby to nesklouzlo na tu horší stranu?\nJe. Ale myslím, že se mi to zatím daří. Napsat něco prvoplánově vtipného není jednoduché. Proto se snažím napsat něco, co mně přijde vtipný, zároveň si tam nechávám zadní vrátka, abych to shodil na sebe, že jsem prostě trapný. Kombinace, kdy se to zdravě potká, způsobí efekt, že to lidi vezmou. Trefit se do vkusu všech určitě není jednoduché.\nPři koncertech mezi songy improvizuješ, nebo už máš secvičené, co budeš říkat?\nDo určité míry to mám secvičené, protože se snažím každou píseň uvádět tak, abych ji přiblížil lidem, kteří ji slyší poprvé. Ale kdybych si to nezpestřoval, tak mně z toho hrábne. Zkouším reagovat na to, co se děje v publiku, a když něco pokazím, snažím se z toho vytěžit. Myslím, že právě tuto pestrost lidi na koncertech ocení.\nMěli jste jet tour s Voxelem. Sešlo z toho nakonec úplně?\nPadlo to. To by se muselo odjet teď a to jsme chtěli jet s touto deskou sólo, což by pro Voxela nemělo smysl. Ale nechali jsme si tam pražskou Lucernu, která se posunula na březen.\nMichal Horák je mladý český písničkář. Hraje na kytaru, klavír, foukací harmoniku a heligonku. Vyhrál několik talentových soutěží a od čtrnácti let koncertuje. Míchá několikrát žánrů, inklinuje však k folku s jazzovými prvky. Spolupracuje s Pokáčem a Voxelem, jimž předskakoval, stejně jako kdysi Tomáši Klusovi nebo Chinaski. Na svém kontě má dvě řadovky - "Michalovo cédéčko" a aktuální "Michalbum". Jeho písně oplývají humorem a vycházejí z obyčejných každodenních příběhů. Krom hudby se věnuje studiu pedagogického oboru na Karlově univerzitě.\nVyužíváš studium pedagogiky v hudební kariéře?\nSvoje učitelské skills, které jsem nabyl během studia, využívám při hudebním tvoření s dětma. Občas jezdím po nějakých hudebních táborech, dělám workshopy, kdy spolu napíšeme písničku, nebo lidem o skládání něco řeknu. Jednou za čas si udělám singl jako třeba "Plány jdou", kam si výslovně pozvu sbor při základce. Tady to vzniklo úplnou náhodou - oslovil mě pan učitel, jestli bych jim nepokřtil cédéčko, a nakonec z toho vyplynula tato písnička. S dětmi je strašně fajn práce, jen je nesmí nudit. Tohle natáčení trvalo dva dny, nebyla to sranda, ale když si člověk děti získá nebo když si u nich důvěru nepodělá, dočká se vděku a zadostiučinění, což u dospělých není. Nebo když se díky mně někdo začne učit na nějaký nástroj, tak je to fajn.\nTakovouto zpětnou vazbu dostáváš?\nPísničky třeba hrají v ZUŠkách, děti se je chtěj' naučit. Většinou mi píší učitelé, zda nemám noty. Jednou mi přišla poděkovat maminka, že se díky mně učí její dítko hrát. Takhle jsem to měl já, když mi bylo třináct, to jsem byl totálně zblázněný do Tomáše Kluse a začal jsem se učit hrát na kytaru.\nTy už jsi v pátém ročníku, čeká tě diplomová práce. Jaké sis zvolil téma?\n"Dětská píseň v kontextu vyjmenovaných slov".\nPokud se nepletu, před dvěma lety jsme se bavili o tom, že na toto téma už máš i song...\nTo jsem měl na praxích. A na to jsem postavil zbytek. Písničku mám na každé vyjmenované písmeno, aby si to ty děti líp zapamatovaly. Musí obsahovat všechna vyjmenovaná slova na dané písmeno a to celkově zapracuju do širokého kontextu. Vypracuju didaktické pomůcky, pracovní list, videa, noty. Takže to kolem tohoto nápadu bude ohromná omáčka. Najít téma, které by bylo nosné a zároveň by mě bavilo, není úplně jednoduché.\nZa ty dva roky se tvoje kariéra hodně posunula. Co na to říkají spolužáci a učitelé?\nMám tam fajn spolužáky, respektive sto deset spolužaček a jednoho spolužáka. Spolužáci i učitelé to vědí, ale že bych kvůli tomu měl něco výsadnějšího nebo si na mě naopak zasedli, tak to ne, mají profesionální, univerzální přístup jako ke všem jiným.\nJe pro tebe lehčí, když máš stanovená slova, kterých se musíš držet, nebo když máš volnou ruku?\nJe to úplně jiná disciplína. Je to pro mě výzva, nejen že musím napsat píseň, aby se v ní všechna vyjmenovaná slova objevila, ale zároveň se musím vyhnout slovům, která by mohla mást a píše se v nich měkké i. Ale napsat o čemkoliv je pro mě jednodušší.\nHodně tě srovnávají s Pokáčem - máte podobný humor a skládáte songy o běžných tématech z každodenního života. Čím se od něj odlišuješ?\nAčkoliv Pokáč dokáže být drzejší než já, jsem skoupější. Pokáč má jednolitější hudební styl, jednoduchý, každý, kdo hraje na kytaru, to zahraje. Tím, že jsem vyrostl na Semaforu a podobně, baví mě cpát tam jazzové prvky. Za to může i fakt, že mám jako dominantní nástroj klavír, kdežto Pokáč kytaru a ukulele. Nejradši mám komponování u klavíru, kdy si můžu dát nějaký vychytávečky na pochopitelným základě, aby z toho lidem nepraskla hlava. Ne všichni to docení, ale mě to baví strašně. Na cédečku je to docela znát, každá písnička je skoro jiný styl. Ale už podle předehry je podle mě slyšitelné, jestli to bude Pokáč, což u mě nemusí být vždycky.\nHraješ na řadu instrumentů. Na jaký sáhneš jako první, když jdeš skládat?\nVětšinou klavír, ale to vůbec nic neznamená. Protože pak můžu zjistit, že to více funguje na kytaru. Klavír je moje láska, se kterou si nejvíc rozumím. To, co mám v hlavě, nejlépe přenesu do klaviatury. Na kytaru hraju obstojně, ale ne v takových možnostech, jaké mi dává klavír.\n© Kateřina Hyláková\nPokáč skládá pro jedno rádio takzvané rychlovky. Šel bys do podobného konceptu, kdyby ti to někdo nabídl?\nV tomhle jsme trochu jiní. Do našich písní se odráží naše povaha. Závidím mu - je logik, vystudovaný ajťák. Za půl hodiny napíše song a vůbec se s tím nemaže. Já tohle neumím, občas se mi to povede, ale ze zásady na skladbě musím sedět měsíc, než z ní vyleze výsledná podoba. Kdybych se o to pokoušel, byl bych taková jeho nepovedená napodobenina.\nOvšem předběhl jsi ho s písní o kávě ("Pátý kafe") - tvrdí, že vždy chtěl na toto téma napsat song.\nTohle je zrovna skladba, kterou jsem napsal za půl hodiny. Jak jsme všichni byli doma, hrabalo mně. Měl jsem distančně školu, koukal jsem přes počítač na výuku a jen viděl, jak se mi tam kupí hrnky… pět káv, ještě takový ty kotle, to jsem si říkal, že mi z toho praskne pumpa. Najednou jsem si sedl ke klavíru a už to frčelo. Rovnou jsem k tomu na telefon natočil klip.\nKdyž kouknu na přebal desky - jsi to ty a věci, které tě obklopují, dělají tě šťastným, vystihují tě?\nMyšlenka alba byla taková, že jestli něco písně v tracklistu pojí, je to pohodička. Bylo by cool, kdyby to sálalo z coveru. Takže tam sedím, poslouchám to svoje cédo, baštím burger, což je takový nenápadný teaser na "Hodně jím a mám to rád", vedle spí pes na kufru, což je teaser na "Psí baladu". Míra Štejnar, co dělal grafiku, mě poprosil, abych pokřtil dětskou knížku, na které s týmem pracovali. Školili je tehdy lidi, co dělají v Pixaru, byli vyloženě v Americe. Pixar miluju, dějově, textově, graficky a hudebně, a když jsem viděl jejich styl, tak jsem se do toho zamiloval. Jde na mě z toho taková pohoda a určitá infantilnost, hravost a to mám rád.\nHravá je i píseň "Prsa". Jsou stále "the best", jak zpíváš?\nJsou. (smích) To je jediný text, který není můj. Asi v únoru mi napsal Pavel Čadek, že má dlouho v šuplíku verše od kamaráda Matěje Klusáčka, který vystupuje ve Slam Poetry jako pan Fenek. Zhudebnil jsem to napůl s ním a s Pavlem jsme to nazpívali. Mělo to takový dosah, že jsem to musel dát na album. Text mě baví, je to prča. Poprvé a možná i naposled jsem použil verše od někoho jiného.\nZpíváš taky o tom, že hodně a rád jíš. Co krom těstovin máš rád?\nUjíždím celkově na italské kuchyni, rád si dám čínu. Jím leccos. Nemám rád ořechy, mám na ně alergii. A nemám rád dojíždění týden starých zbytků.\nNa desce jsou dvě spolupráce s Berenikou Suchánkovou. Jak se vaše cesty protnuly?\nS Berenikou jsem se seznámil asi před třemi lety v době, kdy chodila s mým kamarádem. Hned jsme si padli do noty, jsme oba fanoušci Harryho Pottera, takoví ti úchylní, co znají všechno. Ona předtím účinkovala v písni "Rande" i se svým otcem. Byl to důsledek toho, že byl covid a nemohli jsme udělat song, kde by si zazpívala. Kvůli pandemii jsme se nemohli sejít, tak jsem ji oslovil, zda by si v klipu alespoň nezahrála, když už nic jiného. Nechával jsem si ji v záloze, že musíme něco udělat. Jak se rozvolňovala opatření, hned dojela, nazpívali jsme "Asociální duet" a rovnou jsme k tomu natočili klip.\nDočetla jsem se, že jsi po tom natáčení jel stříhat látku na roušky. Přišlo ti jako samozřejmost pomáhat, nebo co tě vedlo?\nByl jsem rád, že můžu pomoct, a taky to byla možnost vypadnout z domu. Byli jsme s Adamem Černíkem rádi, že můžeme manuálně pracovat a poslouchat u toho hudbu. Myslím, že jsme dost pomohli, nastříhali jsme látku asi na osm set roušek za den.\nKlip "Blaženo!" vypadá jako točený na jeden záběr, což samozřejmě není. Jak se to povedlo?\nJsem hrdý na to, že to byl můj nápad. Podobným způsobem jsme dělali už jiný klip. Stojí za tím Martin Hammerschlag, který točí moje ofiko videa. To k písni "Jak to s náma lásko bude" je na podobném principu. Na kolejích jezdí kamera furt tam a zpátky a my tam problikáváme na různých stanovištích. V podstatě to bylo sedm záběrů protnutých do sebe. A teď jsem nechal udělat, aby to jezdilo dokola. Nechal jsem na to vyrobit speciální stůl, deska měla v průměru dva metry s dírou na stativ a kameru. Udělali jsme si osm stanovišť, na kterých jsme se s Adamem vystřídali. Pětkrát jsme to sjeli celý, nesměli jsme se hnout, jinak by to bylo v pytli. Za hodinku to bylo hotový. Přišlo mi to jako originální.\nV dalším videu "Vpoho" jsi skočil z letadla. Dalo to moc přemlouvání?\nTo vůbec. Naopak. Nám se ozvala společnost, co dělá tyto skoky, jestli si u nich nechceme natočit klip. Nabídka jak blázen. Zrovna tyhle adrenalinové úchylárny mám rád. Skákal jsem na laně. Když jsou poutě, jdu vždycky na tu největší zvrácenost, co tam je.\nMáš v adrenalinových aktivitách nějakou metu?\nChtěl bych si skočit ještě z větší výšky. Skákal jsem ze třiceti šesti metrů v Harrachově na televizní věži. V Česku je někde sedmdesát dva metrů vysoké místo ke skoku. Pamatuju si, jak jsme s kapelou byli buskovat v Lucemburku a shodou okolností tam byla pouť. Navštívil jsem atrakci, kde lítáš navolno, osmdesát metrů tam a zpátky. Klidně bych opět zkusil něco obdobného.\nCo píseň, to jiný příběh ze života. Vycházíš ze svých zážitků?\nJak kdy. Často zpracovávám historky někoho jiného, ať už je to "Psí balada" nebo "Blaženo!" - to mi vyprávěl táta starosta, co se dělo u nás na vesnici. O "Rande" si často lidé myslí, že je to z mé zkušenosti, a já to rád vztahuju na sebe, ale není to tak, že by se mně žádné bizarnosti na rande nestaly, to se děje každému. Vždy musím mít v songu kus sebe nebo si musím představit člověka, za kterého to vyprávím.\nSlyšela jsem, že bys chtěl udělat písničku do pohádky. O čem by měla být?\nMyslím, že bych to zvládl, k podobným tématům mám blízko. Napsal jsem několik skladeb pro loutková představení, ale není to nic známého. Když jsme hráli v divadle, psal jsem taky soundtracky. Bylo by mi tak ctí a výzvou, kdyby něco takového přišlo. O čem by měl být příběh, je mi jedno.\nChtěl by sis rovnou v pohádce i zahrát?\nAsi ne hlavní postavu, ale nějakou vedlejší, vtipnou. Princ by mně nešel, na to nemám ksicht.\nVšimla jsem si, že jsi u podepisování přeobjednaných alb k deskám přihodil lístky na koncerty nebo trapnobásničky. Podle jakého klíče jsi to rozdělil?\nNapadlo mě to na místě, jak jsem tam měl tři sta cédeček k podpisu. Chtěl jsem to něčím ozvláštnit a přidat tomu větší hodnotu. Do sedmi jsem napsal básničku - říkal jsem si, že to třeba někomu udělá radost - a asi do tří cédeček jsem napsal, že se stává zároveň poukázkou na dva vstupy na libovolný koncert z turné.\nO tobě je známo, že je pro tebe takový textový Bůh Kato z Prago Union. Dovedeš si představit vaši případnou spolupráci? Dokážeš psát písničky na vážnější témata?\nKato by do žádné sranda věci nešel, on ve svých věcech servíruje těžký život. Ale bylo by mi ohromnou ctí. Napsat něco, do čeho by on šel, to by byla velká výzva, ale není to zatím v plánu. Nechám si pro to prostor. Mám pár nápadů, který si nechávám v šuplíku uzrát. Ale smířil bych se s tím, kdyby do toho nešel, je to jiná mentalita než to, co dělám já. Nebránil bych se napsat něco vážného, kdyby si o to řekl někdo jiný, ale humor je můj nejpřirozenější jazyk už od malička. Takže pokaždé tam musí být aspoň lehce nadsázka, bez toho by mi to vůbec nesedlo.\nColdplay Lady Gaga Ed Sheeran Deep Purple Metallica Dua Lipa Adele Ewa Farna Marie Rottrová Kryštof On Air BTS Abba Beata Hlavenková Billie Eilish Karel Gott Ozzy Osbourne Imagine Dragons Mirai Justin Bieber


O materiálu / Proč se přejmenoval MICRO CORD na PARACORD 100? - PARACORD.CZ\nDomů / O MATERIÁLU / O materiálu / Proč se přejmenoval MICRO CORD na PARACORD 100?\nPARACORD 100 = MICRO CORD\nJedná se o identický produkt, který jsme pouze přejmenovali.\nProč se dočtete níže.\nKdyž jsme začínali v roce 2011 s prodejem paracordu v České republice, na trhu byl vlastně jen jeden průměr - klasický 4mm paracord 550. Naši zákazníci byli tenkrát spíše z řad army nadšenců a lezců. Často u nás poptávali tzv. lavinovku nebo lavinovou šnůru, které se v ČR dříve vyráběla. A tak jsme nelenili a nechali jsme si vyrobit stejnou technologií jako paracord 550 i tenčí varintu – tlustou cca 2mm, která měla nahradit tzv. lavinovku a uspokojit poptávku. Tuto novou lavinovku jsme se rozhodli pojmenovat micro cord.\nMicro cord (aktuálně PARACORD 100) měl úspěch, prodával se dobře a prodává se do dnes, proto jeho barevnou škálu stále rozšiřujeme. Úspěch byl takový, že i v zahraničí si řekli, že je dobrý nápad vyrábět jiné průměry paracordu. Ty potom pojmenovali paracord typ I. 100, paracord typ II. 425, paracord typ III. 550 a paracord typ IV. 750. Přitom paracord typ I. 100 přesně odpovídá našemu MICRO CORDU. Tento stav nějakou dobu vydržel, ale pak si řekli že vyrobí ještě tenčí šňůrku a tu bohužel pojmenovali paracord micro a ještě tenčí šňůrku pak pojmenovali paracord nano. A tím nám začali zmatky.\nProtože chceme nabízet i tenčí šňůrky a nechceme mít dlouhodobě zmatené zákazníky, rozhodli jsme se ujednotit naše pojmenování se světem. A tím dochází jednorázově ke změně pouze názvu u produktu dříve MICRO CORD na nové označení PARACORD 100. Připomínám, že se jedná o identický produkt, na kterém jsme nezměnili nic, pouze název.\nNově tím pádem můžeme do nabídky přidat i Paracord Micro (tenčí než PARACORD 100) a případně po čase i paracord nano, pokud o něj bude zájem.\nZa TÝM PARACORD.CZ, Lenka\nPARACORD 100 (dříve MICRO CORD) koupíte zde.\nPARACORD MICRO (novinka) koupíte zde.


Nejlepší rychlodiety do plavek - MimiFórum.cz\nNejlepší rychlodiety do plavek\nStačí jen dva týdny a můžete mít až o devět kilo méně. Pokud potřebujete shodit víc, než vám umožní jedno až třídenní diety, zkuste některou z následující nabídky.\nDiskutujte: Jaké diety držíte, když potřebujete rychle zhubnout do plavek?\nO extra rychlých dietách na jeden až tři dny jsme už psali, avšak pokud máte času víc a potřebujete shodit až 9 kg, můžete vyzkoušet některou ze čtrnáctidenních diet. Koupání si pak užijete mnohem více, když se za svou postavu u vody nebudete stydět.\n»Bikinová« detoxikační dieta\nVáhový úbytek: až 3,2 kg\nShodíte přes 3 kg, budete se cítit lépe, vaše tělo se pročistí, a také vaše pokožka bude působit zdravěji a zářivěji. To vše má na svědomí »Bikinová« detoxikační dieta. Pokud budete pokračovat ještě další dva týdny, můžete počítat s tím, že budete minimálně o dva další kilogramy lehčí. Dieta je nízkokalorická a jejím základem je ovoce a zelenina. Když ji budete dodržovat, přejdou vás po pár dnech chutě na sladké a mastné potraviny a budete se celkově cítit lépe. Denně byste měla vypít 300 ml odstředěného mléka, naopak je třeba se vyhnout alkoholu. Základem je ovoce, zelenina, ořechy, nízkotučné mléčné výrobky. Jídlo se dělí do 4 až 5 porcí. Ovoce se i snídá, a tak pokud ho nesnášíte, není tato dieta určena pro vás. Detailní rozpisy co správně jíst najdete na internetu.\nDélka: 14 dní (1. fáze)\nVáhový úbytek: až 6 kg\nTřífázovou dietu, které se také říká plážová, držel i zpěvák Daniel Hůlka – a krásně po ní zhubl. I když je postavena na tom, že byste neměla hladovět, prvních čtrnáct dní je poměrně striktních. Nesmíte jíst chléb, rýži, brambory, těstoviny, pečivo, veškeré sladkosti ani ovoce. Naopak si dopřáváte libové maso, zeleninu, ořechy i vejce. Po čtrnácti dnech si v malém množství můžete zakázané potraviny dát, a v poslední fázi se snažíte u zdravé a vyváženého stylu zůstat, abyste si zachovala krásnou postavu. Dieta vás má naučit správně a zdravě jíst, v pěti porcích denně, a přitom mít svou váhu pod kontrolou.\nVáhový úbytek: až 9 kg\nPokud potřebujete zhubnout více a nemáte moc času, můžete zkusit dietu Scarsdale. Jejím autorem je lékař, Dr. Herman Tarnower a výhodou je, že u ní nemusíte počítat kalorie, a pokud není uvedeno množství jídla, můžete si ho dopřát, kolik chcete. Na rozdíl od Atkinsonovy diety můžete jíst i pečivo, ale protože jde o nízkokalorickou dietu, denní příjem kalorií je velmi malý. To má za následek, že sice rychle hubnete, ale jste zesláblá. Proto se také nedoporučuje cvičení. Dalším záporem je, že se velmi pravděpodobně nevyhnete jo-jo efektu. Denně se ke snídani při této dietě jí půl grapefruitu, který je nezbytný pro rychlé spalování. K tomu si můžete dopřát krajíc suchého chleba a černou kávu. K obědu si můžete dát tuňáka z konzervy, zeleninový salát a kávu a k večeři libové telecí maso, salát s dresingem z citronu a octa a kávu.\nFinanční nejistota, se kterou se poslední dobou potýkáte, vás velmi stresuje. Místo odpočinku ...