Jak si vyrobit Ležící Seat\n# >> vhodnost Cvičení Tipy >> zdraví >> Spinning >>\nJak si vyrobit Ležící Seat\nLežící sedadla poskytují cyklistům s maximálním komfortem . Sklon snižuje tlak na kolena a záda . To umožňuje jezdci s zad a zranění kolena , aby využívali výhod cyklistiky , aniž by absorbovat jeho tělesný šok . Domácí ležící sedadla mohou být velmi nastavitelná splnit fyzické potřeby jakýchkoli rider.Hard - shell sedadla nabízejí jeden - velikost- sedí-všichni přístup k cyklistice . Ležící ve stylu sídlo a kola byla vynalezena proto, že existuje bezpočet tvarů a velikostí těla . Kvalita ležící sedadlo lze nastavit tak, aby dokonale tlumí jakýkoliv subjekt . Dobře udělaný ležící sedačka se může pochlubit schopnost jezdit 100 mil bez bolesti nebo nepohodlí . Věci, které budete potřebovat\n12 stop z 7/8-inch OD hliníku CB antény trubky\njízdní vice svorku klipart Svařovací hořák\nSvinovací metr Praha 6 o 2 - palec kus hmotnost - ložiska nylonu\ndesítek 1/8-palce širokých , 1 1/16-inch dlouhých šroubů\ntucet 1/8-palce široké matice\nCut hliníkovou trubičku s plechovými frézy . Uřízněte část 17 - palcový na základně , 18 - palcový kus pro podporu vzpěry a část 16 - palcový připojit korunu . Pro vnějšího rámu , budete muset snížit dvě části potrubí na 80 sune se na délku .\nUmístěte vnější potrubí ( dva 80 - palcové sekce ) vzájemně rovnoběžné . V dolní části trubice , kde sekce jsou v blízkosti , umístěte 17 -palcový základny mezi konci . Seřaďte to se přesně . Weld17 -palcový základny na vnější na obou stranách .\nBendrámu pomocísilný , namontovat vice přilnavost . Opatření 3.5 palců od svařovacího bodu na každé straně . Ohnout hliníku do úhlu 30 stupňů na každou stranu v hladký , dokonce i konvexní tvar . To bude poskytovat šikmou obrys , který minimalizuje nárazy do dolní části zad a kolen .\nBendrám na 35 palců posledních vašeho prvního svařovacího bodu . Začněte tím, že staví malé , 20 - stupňový konkávní tvar U přibližně 4 cm dlouhý . Na konci konkávní tvar , ohýbat hliníkové vzad pod úhlem mezi 100 a 120 ° . Po zatáčce , abyrám na cestu vzhůru v přímé cestě . Úhel zvolíte je založen na osobní preferenci . Více tupýúhelvětší potenciál důraz bude klást na bederní části páteře .\n5 buďte opatrní a při svařování dodržovat všechny bezpečnostní protokol .\nWeldčást 18 - palec hadice Vás řez na začátku . Tento kus bude poskytovat podporu hmotnost - ložiska a strukturální stabilitu na nejzranitelnější části rámu . Tento paprsek by měl být nastaven vodorovně na začátku konkávního oblouku , který vede k zadnímu rámu . Před svařováním , ujistěte se, žedélka 18 palce dostatečně připojí k rámu exteriéru . V případě , že jerozdíl , potom ohnout hliníku na svařovacích bodů , takžerozdíl je přesně 18 palců .\nZměřte diagonální vzdálenost 6 palců od základny rámu 6 centimetrů nad základnou zadního rámu . Délka by měla být asi 16 cm. Řezané dva kusy hliníkové trubky pro přesné délce úhlopříčky mezery . Svařovat tyto vzpěry na 6 -palcový bodu ze základny na 6 -palcový bodu na zadním rámu . Udělej to na obou stranách . To pomůže rovnoměrně rozdělí hmotnost jezdce a minimalizovat potenciální zranění .\nstroje 1/8-palce otvorů od horní do spodní části rámu v 3 - palcový intervalech . Vrtačka celou cestu dolů potrubí vytvořit pečlivě vyrovnaných 1/8-palce otvory na vnitřní a vnější stranu rámu .\nUřízněte část hustého nylonu která pokrývá délku a šířku rám . To nemusí být přesné . Můžete odříznout přebytečný materiál později .\nCut malé otvory ( přibližně 1 /16 palce) do krytu nylon sedadla . Střih těchto otvorů na obou stranách a vyrovnejte je s otvory vám vyvrtaných v rámu . Vložte 1/8palcový široký , 1 1/16-inch dlouhé šrouby skrz nylonu . Zatlačte je přes rámu díry a ven na druhé straně . Vzhledem k tomu,potrubí je 7/8 palce tlustý , bude k dispozici dostatek místa pro šroub a matici na každé vyčnívající šroub . Utáhněte matice , jak pevně k rámu , jak je to možné .\n10lehociped jevelmi moderní twist na nadčasovou zařízení .\nZhodnoťte svou práci . Na tomto místě budete mít kompletní , nosný, hladce tvarovaná ležící sedadlo . Po silnici testování své nové sídlo , zvažte přidání dalších hmotnost - ložiska vzpěry a podporuje podle potřeby . Vždy se můžete ohnout rám , aby lépe vyhovoval vašim potřebám fyzické stejně .\n>>Jak se Připojit Spinning Kopačky\n>>Různé Spinning Pozice\nJak se chránit prostaty Z jízdní…\nJak nainstalovat Bike rychloměr\nRotoped sprintovat vs Track sprinto…\nJak cyklus s bolestmi ochromit\nJak se k nám Spinning Fan psát sl…\nSpinning Instructor certifikace\nJak to udělat Cyklistika Intervaly…\nJak zabránit Finger podvrtnutí Za…\nLycra Skin pro šnorchlování\nČásti Cricket Field\nPovinnosti a Povinnosti Cricket roz…\nJak se dostat na vrchol Kalifornie …\nJak uvázat pěny Hooper\nRůzné typy Sjezdové lyže\nVýhody zvýšená tepová frekvenc…\nStřední škola Basketbal Koučová…


články s tagem: zbraně a munice\nMAGAZÍN 5. 8. 2020 11:56 - Magazín - 0\nMěly zklidnit rozzuřené davy během demonstrací bez toho, aby někoho zabily. Gumové projektily, které byly poprvé použity před 50 lety v Severním Irsku, ale mají co do bezpečnosti daleko. více\nKonflikt, který stvořil Bílou smrt\nMAGAZÍN 13. 3. 2020 11:09 - Magazín - 0\nV první polovině března 1940 skončil nevyrovnaný válečný střet, v němž se finští vojáci hrdinně bránili sovětské přesile. Jedním z těchto finských hrdinů byl i legendární odstřelovač Simo Häyhä, lépe známý pod zlověstnou přezdívkou Bílá smrt. více\nVynálezce kulometu svědomí nikdy netrápilo\nMAGAZÍN 8. 3. 2020 17:49 - Magazín - 0\nExistují tři druhy demisí, napsal kdysi Ivan Mládek ve své knížce Zápisky šílencovy: dobrovolná, nedobrovolná a kulometem. Ale komu vůbec vděčíme za vynález kulometu? více\nMAGAZÍN 17. 10. 2019 17:47 - Magazín - 0\nTurecký prezident Recep Tayyip Erdogan vystoupil ve středu před poslanci s plamenným projevem. Odmítl, že by se bál jakýchkoliv sankcí, kterými Západ Turecku hrozí, pokud neukončí ofenzívu v severní Sýrii. Image rozhodného vůdce ale nezakryje fakt, že Erdoganovu stranu AKP za poslední rok podle serveru Al- Monitor opustilo 800 tisíc členů. Z toho 56 tisíc odešlo jen za srpen a září, píše Tereza Engelová na webu Hlídací pes. více\nZvuk podobný cikádám a obrovský tlak v hlavě. Agenti CIA mají z Kuby poškozené mozky\nROZHOVOR MAGAZÍN 13. 8. 2019 18:07 - Magazín - 0\nJedna z obětí mi popsala, jak ležela v posteli a partner, který byl přitom na stejné posteli, neslyšel nic, ani se mu nic nestalo. Je to záhada, kterou možná nikdy nevyřešíme, popisuje reportér prestižního amerického časopisu New Yorker Adam Entous. Kauzu kolem onemocnění 40 amerických diplomatů na Kubě mapuje přes rok. více\nAmeričan se roky neoholil, závistí by před ním zbledl i Krakonoš\nGALERIE VIDEO MAGAZÍN 2. 6. 2019 14:20 - Magazín - 0\nVousy nikdy nevyšly úplně z módy, v posledních letech jsou však obzvlášť in. Což potvrdí i řada zarostlých hipsterů napříč zeměkoulí. Lance Wooton z Kentucky však tento trend posunul do extrému... více\nProhledávají a čistí minová pole, aby další lidé nedopadli jako jejich manželé\nGALERIE MAGAZÍN 2. 6. 2019 10:11 - Magazín - 0\nJejich manželé, otcové či bratři většinou zemřeli nebo byli vážně zraněni během čtvrt století trvající občanské války. Na truchlení ale nemají čas, musí živit rodiny. Vybraly si k tomu jednu z nejnebezpečnějších prací, kterou ale zároveň zamezí svým blízkým v podobně kruté smrti. Tamilské ženy čistí jedno z největších minových polí na světě. více\nVIDEO KOMENTÁŘ 24. 10. 2018 19:51 - Komentáře - 0\nDonald Trump s Vladimirem Putinem mohou vrátit Evropu do časů blízkých éře studené války. A Čechy to může stát majlant. Desítky a desítky miliard. více\nMAGAZÍN 27. 4. 2018 19:22 - Magazín - 0\nMinulý pátek si tisíce Berlíňanů opět užily skoro již tradiční nedobrovolnou bojovku, kdy se musely evakuovat kvůli plánované likvidaci letecké pumy z druhé světové války. I 73 let po skončení bojů se v Německu každý rok najde přes dva tisíce tun válečných bomb, munice a podobného harampádí. Podle expertů je riziko s tím spojené čím dál tím větší. více\nROZHOVOR 5. 3. 2018 10:58 - Magazín - 0\nJe Putin dobrý pokerový hráč, nebo má Rusko skutečně zbraně nevídané síly? Západ by neměl brát slova ruského prezidenta na lehkou váhu. více\nRuská armáda má nový kalašnikov. Je pro supervojáka\nMAGAZÍN 5. 2. 2018 14:07 - Magazín - 0\nStarým kalašnikovům odzvonilo. Ruští vojáci dostanou novou verzi slavné útočné pušky. Svou zbraň budou mít i ruské jednotky zvláštního určení. více\nMAGAZÍN 22. 1. 2018 15:16 - Magazín - 0\nMoskva zvažuje vyprojektovat novou raketu na více použití. Neskrývá přitom, že jí inspirovalo úspěšné používání raket Falcon 9 od vynálezce Elona Muska. více\nMAGAZÍN 5. 1. 2018 13:01 - Magazín - 0\nSkoro 90 procent munice a zbraní zajištěných u jednotek tzv. Islámského státu (IS) v Sýrii a Iráku pochází z Číny, Ruska a východoevropských zemí EU. Nový průzkum tak vyvrací často šířenou tezi, že islamisty de facto vyzbrojily hlavně Spojené státy. Ty jsou v "dodavatelském" žebříčku nízko. Dokonce i za Českou republikou, píše Vojtěch Berger na webu Hlídací pes. více\nMAGAZÍN 29. 12. 2017 09:05 - Magazín - 0\nJe možné, aby chudá země bez výrazného technologického zázemí, navíc vystavená masivním mezinárodním sankcím, dokázala během relativně krátké doby vyvinout a vyrobit fungující mezikontinentální rakety? Experti o tom pochybují a jsou si téměř jisti, že severokorejský režim rakety dostává z Číny nebo z Ruska. Mohlo by jít o střely ze starých sovětských zásob. více\nMAGAZÍN 23. 11. 2017 14:30 - Magazín - 0\nAmerický prezident má velkou moc, dokonce může nařídit jaderný útok, aniž by se o tom radil se členy vlády. Generálové však upozorňují, že u nich by s tímto rozkazem mohl narazit. více\nKOMENTÁŘ 3. 10. 2017 15:42 - Komentáře - 0\nStephen Paddock byl špatný chlápek, který v Las Vegas postřílel desítky lidí. A žádný dobrý chlápek ho nezastavil. více\nMAGAZÍN 28. 9. 2017 10:48 - Magazín - 0\nHluboko v týlu létají miny. V ukrajinské explodoval jeden z největších skladů zbraní a munice. Kyjev si myslí, že to je práce ruských diverzantů. Experti spekulují o zahlazování stop nelegálního prodeje zbraní. více\nBez Babiše by nebyl semtex. Vláda chce snížit závislost Explosie na Agrofertu\nMAGAZÍN 6. 9. 2017 16:40 - Magazín - 0\nNebýt dodávek z holdingu Agrofert, konkrétně ze společnosti Synthesia, výroba známého semtexu a dalších výbušnin by se v pardubické Explosii zastavila. Nejde ani tak o dodávky výrobních surovin, ale o takřka absolutní závislost státem vlastněné firmy na dodávkách vody, elektřiny či technologické páry – právě ze Synthesie, napsal na webu Hlídací pes Robert Břešťan. více\nZmizí jaderné zbraně z Německa?\nMAGAZÍN 28. 8. 2017 14:51 - Magazín - 0\nČasy se mění. Ke konci války se Američané báli, aby Němci nesestrojili atomovou bombu dřív než oni. Dnes se obávají, aby se Němci nechtěli jejich jaderných zbraní zbavit. více\nMAGAZÍN 16. 8. 2017 09:50 - Magazín - 0\nRuská hrozba na obzoru. Na Ruskem obsazeném Krymu jsou umístěny rakety Kalibr s doletem přes dva tisíce kilometrů. Lehce mohou zasáhnout Prahu nebo Berlín. Tyto zbraně, které mohou nést jaderné hlavice, se nachází také v Kaliningradu. Vrací se nejhorší noční můra studené války do Evropy? více


Babiš odsoudil výhrůžný nápis na brněnské mešitě - Seznam Zprávy\nZprávyDomácíŽivot v ČeskuBabiš odsoudil výhrůžný nápis na brněnské mešitě\nPremiér Babiš na Twitteru zareagoval na dotaz týdeníku Respekt.\nPremiér Andrej Babiš k výhrůžce na posprejované brněnské mešitě uvedl, že je to nepřijatelné a „daleko za hranou“. Uvítal, že se případem zabývá policie.\nPremiér Andrej Babiš se k sobotní události vyjádřil na dotaz týdeníku Respekt na sociální síti Twitter. „Výhrůžky smrtí komukoliv jsou pro mě osobně nepřijatelné, daleko za hranou odlišného názoru či víry a je správně, že případ začala okamžitě vyšetřovat Policie ČR,” napsal.\nPane redaktore, vy v @RESPEKT_CZ vyžadujete moje odpovědi a když jsem chtěl, abyste ve vašem časopisu jedno moje stanovisko zveřejnili, odmítli jste. Tak doufám, že to novém roce bude lepší. K vaší otázce... https://t.co/nChaiTl42M\nNeznámý pachatel posprejoval mešitu v Brně ve Vídeňské ulici nenávistným nápisem „Nešiřte islám v ČR! Jinak vás zabijeme“. Mešita, kterou provozuje Islámská nadace v Brně, byla terčem útoků již v minulosti. Sílit začaly po roce 2015. Kromě nenávistných nápisů a vandalismu někdo před mešitu v roce 2016 položil prasečí hlavu.\nKardinál Dominik Duka na svém facebookovém profilu v neděli uvedl, že nikomu není dovoleno vyhrožovat zabitím, ať už patří, nebo nepatří k nějakému náboženství.\nNikomu není dovoleno vyhrožovat zabitím, ať už patří, nebo nepatří k nějakému náboženství. Hranicí náboženské svobody je pak veřejný pořádek, který má na starosti stát. (Dignitatis humanae 7)\nZveřejnil(a) Dominik Duka dne Neděle 5. ledna 2020\n„Policii jsme to oznámili, jakmile jsme to zjistili. Bereme to vážně jako přímou výhrůžku, není to anonymní výkřik na internetu. Je potřeba to vnímat i ve světle útoků na mešity ve světě a celkově, řekl bych, tíživé nálady a atmosféry v Česku,“ řekl ČTK předseda Ústředí muslimských obcí v České republice Muníb Hasan Alravi.\nPo pachateli policie pátrá, případ vyšetřuje jako poškození cizí věci.


VOLNÉ sezení-line chatu i bez registrace - Video chat Filipíny\nVOLNÉ sezení-line chatu i bez registrace\nChat seznamka je nejlepší bezplatná registrace a nejlepší free chat stránky k účastiChat seznamka nabízí DJ komunikace a Raj rádio-show, chat, mobilní aplikace, software zdarma a nejlepší zábava na světě. Setkání v chatu chatu, chat, php volný chat, flash chat v místnosti, chat, chat, free radio, DJ, show, show Raj, zdarma historie a literatura. Místnost chat pro zábavu, přátel, lásky a rodiny Je to čisté a známém prostředí, chat, a nemáte právo používat používání faul výrazy, reklamu, obtěžování, zneužívání, rasistické výroky nebo mluvit o jakékoliv náboženství.\nV případě porušení výše uvedených pravidel, budete vyloučen z chatu. A skromný požadavek ke všem vám za tento chat vaším druhým domovem V případě stížnosti, návrhy a zpětnou vazbu, můžete přejít na kontaktní stránku nebo nabízí zdarma on-line DJ a RJ rádio show, chat, mobilní aplikace, software zdarma a nejlepší zábava na světě.\nVideo chat, audio, chat, Php Volný chat, Flash chatu, chat, chat, free radio, online, éterické DJ show, RJ show, povídky, skutečné příběhy, vtipy a básně. Chat pokoje pro zábavu, přátele, lásku a rodinu to je jako chat, kde lidé komunikují v chatu je skvělý způsob, jak sdílet informace, a můžete se seznámit s kulturami různých národů.\nobčas pokoje světa, v těchto Bezplatných chatovacích místnostech si můžete vyměňovat informace na různá témata, jako je můžete sdílet informace a zprávy, a tak dále.\nMilí muži, indické ženy chtějí více sexu. Times of India\nVideo дунтэк чат филиппинский - филиппинский video чат, интыысь филиппинский-тодматскизы, видео чат случайной филиппинский\nsex seznamka video inzerce seznamka seznamka pro dospělé videa video chat datování chat ruleta ke stažení zdarma videochat zdarma video chat roulette i bez registrace přátelství online můžete se seznámit seznamka pro dospělé bez registrace


Trilogie Pán prstenů... Zapomeňte na film a čtěte znova. | blog | Databáze knih\n30.09.2013 v 13:04 / Walkyrka (1381 views)\nPo přečtení některých komentářů u knih trilogie Pán prstenů, jsem měla doslova na krajíčku. Ano chápu, film byl naprosto „boží“. Dokonce i člověk, jenž před tím četl knižní zpracování, musel smeknout před prací filmařů. Doslova a do písmene se režisérovi povedlo nacpat celou trilogii do posledního detailu na „stříbrné plátno“ a tím toto neměnné dílo získalo i vizuální podobu. Nejeden fanoušek Tolkiena si řekl, takhle nějak jsem si to představoval. Mnuli jsme si ruce, protože toto veledílo zažilo svůj druhý velký bum, ale tím to skončilo. Žijeme v uspěchané době. Na nic není čas. Nestíháme domluvené termíny, domluvený čas a tak dále. Proto mám tak ráda chvíle kdy se mohu na chvíli zastavit otevřít geniálně a detailně napsanou knihu a užít si\nkrásu světa, který popisuje.Toto dokázal Tolkien naprosto geniálně. Ostatně bylo to jeho celoživotní dílo, jeho vášeň. Čtenář si mohl vzít do rukou knihu a nekonečně\ndlouho obdivovat krásu přírody. Zapomněl na nedodělané plány, nedokončené úkoly, zameškané schůzky a prostě se jen vypravil za dobrodružstvím po nekonečném nádherném světě. Jenže kouzlo této knihy nám vzal film.\nTo co naše oči vidí a dokáží vyhodnotit během 20 sekund, to spisovatel pro mozek sepisuje několik hodin. Oči vidí, že je tráva zelená, zároveň s tím dostanete informaci, jak intenzivně je zelená, dokonce i to, že přes listy prosvítá slunce a že se mladé lístky pohupují ve vánku. To všechno „vidíte“ během několika sekund, ale zkuste si vzít papír s tužkou a všechno to co vidíte někomu popsat. Možná pak pochopíte, proč Tolkien popsal popisem okolní krajiny tolik stránek. Díky jeho peru jsem znala celý svět jako ten náš. Dokázala jsem si živě představit malebnost Dna Pytle a krásu Roklinky, než mi ji filmový štáb pro mé oči naservíroval jak na stříbrném podnosu. Znala jsem krásu i ušlechtilost hrdinů a dokonalost a klid okolního světa. O to jste se, moji přátelé, ochudili tím, že jste nejprve shlédli film, a pak se pídili po knize.Bolestné jsou vaše předsudky vůči „nekonečnému popisování přírody“, protože právě v dokonalém popisu světa, byla jedinečnost těchto knih. Byl to dokonale ztvárněný svět jen papírem a perem a přesto ho dokázala fantazie zhmotnit, na základě získaných informací, do téměř hmatatelného objektu. Trochu nostalgicky se dívali čtenáři na děj na filmovém plátně. Málo kterému by se nevykouzlil zasněný úsměv na rtech, když hrdinové pohlíželi na Roklinku. Bohužel toto už nemáte šanci zažít. Možná kdybyste dokázali z mysli vymazat film a číst stránky tak jako byste v rukou drželi nový příběh,\nbyste mohli odhalit krásu těch stránek. Jenže dovede to někdo?\nPro mě kvalitně napsaná kniha musí mít i kvalitní popisy prostředí, děje a osob. Chci se v tom prostředí pohybovat, děje prožívat, být tím hrdinou. Ke knize potřebuji trpělivost, představivost a fantazii i když se jedná třeba o literaturu faktu. Film byl, je a bude zkratka, jinak by se na to nedalo koukat. Ačkoli se nemohu pokochat krásou slova, což u dobré knihy předpokládám jako samozřejmost, mou fantazii dobrý film zcela určitě vybudí rovněž a mohu zase obdivovat jiné aspekty díla (výkon herců, filmové efekty, ...). Pokud je film opravdu dobře udělán, pak si také nemyslím, že by nějak předlohu degradoval, natož potenciální čtenáře odradil. Spíše naopak. U komiksů nepotřebuji ani trpělivost, ani fantazii, ani představivost. Prohlídnu si pár obrázků, přečtu si pár vět typu: Kraaach! Óóóóh! a je konec. Tedy já to neudělám, ale ten, kdo se takto seznamuje s literaturou, či uměním obecně, se o hodně připravuje. Pro mě je to, jako bych se kochal pouze rámem a obraz zcela ignoroval.\nJak to tu popisuješ, jsem také moc ráda, že jsem celou trilogii i Hobita nejdříve četla a pak až viděla. Musím se přiznat, že jsem to při čtení viděla malebněji, pro mě ten 2.a 3. díl filmově byl až moc temný. Knihám se to prostě nevyrovná.\nIkkju: naprosto souhlasím, je zde krásně vypíchnutá filosofie toho díla. Ještě bych doplnila tohle: http://www.databazeknih.cz/knihy/pan-prstenu-filozofie-jedna-kniha-vladne-vsem-26835 . S obojím by se dalo krásně pracovat ve výuce filosofie, etiky apod.\nTo: Standa Šebek - Rád bych četl víc komiksy, ale když jedna komiksová kniha o 120 stránkách stojí 400 kč, to si třikrát rozmyslím, než do toho půjdu, zvlášť když takovou knihu přečtu za dvě hodiny\nDo hodně zajímavého světla staví knihy J.R.R.Tolkiena tato kniha, doporučuji http://www.databazeknih.cz/knihy/do-sveta-na-zkusenou-cili-o-cestach-tam-a-zase-zpatky-57003\njo, člověk holt potřebuje někdy upustit páru:-)\nAle myslím, že zkoušet přesvědčovat někoho, kdo prostě Tolkiena odloží, protože ho nebaví, je prostě marná snaha, u který se jeden akorát rozčílí. Takoví lidé si ho nezaslouží číst:-) Je lepší se na databázi knih sdružovat se stejně smýšlejícími blázny.\nA Tolkien je ještě v pohodě, představ si zoufalství těch osamělých křižáků, kteří se skutečně marně snaží svému okolí vysvětlit, že komiks může být literárně hodnotná umělecká tvorba, a že to nejsou jen kresbičky pro pologramotné puberťáky. Těch pozdvižených obočí, co si vyslouží! :-)\nJá samozřejmě přiznávám, že jsem extrémní případ. Fantasy je moje láska a Tolkien pomyslný zakladatel. Proto mě to rve na kusy. Přesto všechno je to čistě mé vnímání věci. Vím, že, laicky řečeno, plivu kolem síru. Měla jsem potřebu to ze sebe vyřvat, říct si k tomu své. Zakřičet si do světa, že nelze knihu posuzovat podle filmu. Jestli je to tak i naopak o tom by se mohli vest pře, přece jen filmy nesou jména Tolkienových děl. Vím, že je to výstřel na slepo a vlastně bych se nebála říct, že pálím do vlastních řad, jelikož všichni kdož jsem přidali svůj názor, četli a četli s láskou a respektem. Já chtěla zasáhnout svědomí těch, co drželi v rukou knihy a odložili je, protože byli příliš detailně napsané, geniálně napsané. Jsem zaujatá a možná i neprávem vysazená na filmový svět. Trochu naivní a trochu šílená. Pořád věřím, že lidstvo se přestane utápět v bahně televize a začne objevovat krásy literatury.\nHTO: Nemluvila jsem o postavách, ale o okolním světě. Omlouvám se. Špatně jsem formulovala slova.\nČetl jsem knihy, viděl jsem filmy. Knihy beru jako skvělý příběh z fantastického světa mistra Tolkiena a filmy zase jako špičkovou filmařinu. Obojí mám rád a obojí stojí u mě na pomyslné špici. Já neporovnávám co je lepší, to v mém případě ani nejde. Ne vše co funguje v knize může fungovat ve filmu (např. Tom Bombadil) a naopak. To ale neubírá na kvalitě těch děl.


Úvaha: Ranní ptáče dál doskáče | Slohové práce | Český-jazyk.cz aneb studentský underground\nJe spousta pověr a pořekadel, které vznikaly během staletí. Stáří některých se dá počítat na stovky let. A přesto jim spousta lidí skálopevně věří i dnes. Jsou ale pravdivá? Ani jediný prst bych za to do ohně nedala. Jak to je s ranním vstáváním? Asi nejznámější průpovídka k tomuto tématu je: Ranní ptáče dál doskáče.\nMůžeme si položit otázku: Co je lepší - vstávat za tmy a chodit spát se slepicemi a nechat se probouzet slunečními paprsky nebo do postele hupsnout až v ranních hodinách? V mém okolí jsou lidé, kteří bdí už brzo ráno, ale i ti, co vyspávají až do oběda. Moje teta vstává i o víkendu okolo šesté a chodí spát hned, jak skončí Rodinná pouta. Naopak můj bratranec zalehá v době, kdy já už dávno chrupkám, takže nemůžu říct přesně, v kolik hodin to je, ale myslím si, že dřív jak po půlnoci to není. Z postele se s železnou pravidelností vyhrabává jako poslední, většinou až po tom, co s ním všichni členové rodiny postupně zatřesou. A teď pozor! Ptám se: Je mezi nimi nějaký rozdíl? Lépe řečeno: Je rozdíl mezi jejich schopnostmi fungovat během dne? Žádné odlišnosti jsem nezpozorovala. Pochybuji, že bratrancovo ustavičné vyhýbaní se mytí nádobí způsobilo pozdní uléhání do postele.\nSamozřejmě nemůžeme porovnávat jen dvě osoby. U každého je to určitě trochu jiné. Určitě existují i lidé, kteří se nedají zařadit ani do jedné skupiny. A těch bude jistě většina. Mezi lidmi můžeme najít i takové jedince, kteří považují spánek za svůj koníček a spí v každé volné chvíli. To je ale úplně jiná skupina lidí.\nMyslím si, že v dnešní době tak zvaná ranní ptáčata v podstatě neexistují. Lidé mají pevnou pracovní dobu, kterou musejí dodržovat a na nějaké vyspávání jim čas nezbude. Takže přes týden vstávají třeba už v pět hodin, aby se dostali brzo do práce a o víkendu si každý rád přispí. Přes den do sebe lijeme litry kafe, abychom vůbec byli schopní pracovat a soustředit se. Večer tím pádem nemůžeme spát a ráno si zase musíme dát kafe "na probuzení". Přirozený spánkový cyklus je tak narušen a o tom, jestli jsme ranní ptáče nebo ne můžeme jen spekulovat.\nSpánek je ostatně poslední dobou velmi diskutované téma. Přece jenom se říká, že čas jsou peníze a spánek nám ho hodně ukrádá. Proto někteří lidí vyrazili do boje proti zbytečnému mrhání času a nabízejí nám mnoho způsobů, jak obalamutit tělo a místo zaslouženého odpočinu se věnovat daleko zajímavějším činnostem. A proto heslo dneška zní: Pryč se spánkem! Pryč s ranními ptáčaty! Už nemusíte spát vůbec!\nerben záhořovo lože Jak trávit volný čas druhé pohlaví astronomie postava z knihy ostrava Franz Werfel chicago Humorný příběh bojím Zkrocení zlé durrenmat Rukopis zelenohorský hrnek Prvních 100 skrblík podstatne jmeno blecha tajemství katakomb nový román moderní revue moderní technika bony a klid na stopě forrest nohy z jílu na samotě u lesa plavba moderní epos studovat\nPočítadlo: 562 358 904


Robert Pál: Velký zájem o zimní sérii je výsledkem dlouhodobé práce | Jezdci.cz\n12.02.2020 11:46 | AUTOR: Pavlína Záhorová, Josef Malinovský |\nV neděli 9. února, krátce po skončení Grand Prix v rámci třetího kola Winter Masters Series, se se svými pocity z právě ukončených závodů podělil před kamerou EquiTV.cz ředitel mítinku, Robert Pál. „Jsem velmi spokojený, účast byla výborná, měli jsme možnost sledovat jezdce zvučných jmen ať už z České republiky, Německa, Maďarska. Mám radost z toho, že k nám začínají jezdit také mladí jezdci zasportovat si před venkovní sezonou. Viděli jsme třeba děvčata z Chorvatska, která skákala výborně. Stavitel skvěle odhadl startovní pole Grand Prix, ze základního kola postupovalo deset, dvanáct nul, byl to skvělý sport.“\nWinter Masters Series se díky velmi bohaté účasti zahraničních jezdců vymyká úrovně národních závodů. Za oblíbeností tohoto seriálu jistě stojí vybavenost šamorínského areálu, prostorná hala i opracoviště, v neposlední řadě rovněž kvalita parkurů. „Snažíme se také v každém dílu série vytvářet rozdílnou atmosféru, například obměnou skokového materiálu,“ prozradil Robert Pál, který je sám aktivním jezdcem. Co ho motivovalo uspořádat skokový seriál? „V prvé řadě to byli moji svěřenci, v druhé mladí koně, které jezdím. Byl jsem už rozhodnutý s aktivním ježděním skončit, nakonec se však v sedle věnuji mladým koním. Motivací byla především možnost účastnit se kvalitních závodů, aniž bychom museli daleko cestovat.“\nO závody Winter Masters Series je skutečně velký zájem, což, jak tvrdí sám organizátor, je výsledek dlouhodobé práce. „Začínali jsme na Slavii, což je pro mě nostalgické místo, poté jsme se přesunuli do Dunajského Klátova a nyní jsme v Šamoríně.“ Soutěže jsou však regulované, proto s přihláškou není radno příliš otálet. „Začínáme kolem půl deváté, končíme večer v sedm, osm, tak aby to bylo příjemné pro jezdce i koně. Je potřeba říci, že také držíme přednostní místa těm, kteří k nám jezdí již od začátku a účastní se seriálových soutěží,“ upozorňuje Robert Pál.\nSezona 2020 je teprve na začátku, ale již nyní je jasné, že v Šamoríně bude i letos opravdu živo. „V březnu bude velkým lákadlem derby, které mělo v roce 2019 premiéru, ale samozřejmě se také těším ven, na pěkné počasí, dvě arény. V plánu jsou tři venkovní akce – jarní, letní a podzimní,“ zve na další mítinky Robert Pál. Informace o jím pořádaných akcí můžete sledovat na Facebooku, Instagramu a také na webu „Riders & Dreams“.\nŠtítky: koněRobert PálskokyrozhovorWinter Masters SeriesŠamorínSlovensko


Georges Seurat : souborné malířské dílo / André Chastel, Fiorella Minervin ; z italského originálu ... přeložila Jana Seifertová\nKlíčová slova: Seurat, Georges, 1859-1891, francouzští, malíři, Francie, 19. století, neoimpresionismus, moderní, malířství, monografie\nVedle mne jste všichni jenom básníci : /Zlomky a skici k Jeanu Arthurovi Rimbaudovi/ / Miloslav Topinka ; [graf. upr. Vladislav Zadrobílek]\nKlíčová slova: životopisy, deníky, poznámky, Rimbaud, Jean Arthur, francouzští, Francie, literatura, básníci, prokletí, poezie\nBolestný život Baudelairův / Francois Porché ; z francouzského originálu ... přeložil Svatopluk Kadlec ; poznámkami opatřila Nora Obrtelová ; text přehlédl a ediční poznámku napsal Mirek Balaštík\nSignatura: 929 Baudelaire, Charles Pierre\nKlíčová slova: literatura, francouzská, Baudelaire, Charles Pierre, 1821-1867, francouzští, prokletí, básníci, životopisy, literární, díla, biografie\nVinnetou a já : můj skutečný život / Pierre Brice ; z německého originálu ... přeložila Vlasta Jiranová\nKlíčová slova: Brice, Pierre, 1929-, herci, francouzští, filmoví, Vinnetou, životní příběhy, vzpomínky, autobiografie, životopisy\nŽivot Diderotův / André Billy ; z francouzského originálu ... přeložil Jan Binder ; verše přeložil Gustav Francl ; doslov napsal Jindřich Veselý


Kulový kohout pro automatizaci V153-34\nDomů / Armatury a kohouty / Kulové kohouty; průmyslové provedení / Kulové kohouty V; s přírubou pro automatizaci / Trojcestné kohouty V153; mosazné pro automatizaci / Kulový kohout trojcestný V153 - 3/4"\n1 842 Kč / ks 2 229 Kč včetně DPH\nKulové kohouty pro automatizaci V153 se závitem 3/4" ve světlosti DN20. Mosazné kulové kohouty s vnitřními závity určené pro automatizace pomocí pneupohonu nebo elektropohonu. Trojcestné provedení s vrtáním koule do L s přírubou pro automatizaci dle ISO 5211. Určené pro neagresivní média (voda, vzduch apod.) v průmyslu\nKulové kohouty pro automatizaci V153-34


Voi ch´ascoltate in rime sparse il suono... / recenze - boris cvek\n„Byl jsem jeden z vašeho houfu, smrtelný človíček, nepříliš vznešeného ani nízkého rodu. Ze starobylé rodiny, jak o sobě říkal Augustus Caesar. Příroda mi nedala ani špatnou, ani nestoudnou povahu. Uškodily mi spíš špatné návyky. Oklamalo mě dětství, strhlo mládí a napravilo stáří, když mě vlastní zkušenost naučila, že pravda je to, co jsem četl dávno předtím: Mládí a rozkoše jsou plané věci... Největší králové mého věku mě milovali a hleděli si mě. Nevím proč – budou to vědět sami. A tak jsem se s některými stýkal jako rovný s rovnými a jejich vysoké postavení bylo pro mne zdrojem mnoha výhod a žádné nelibosti.“ To jsou slova Franceska Petrarky, obsažené v jeho listu potomkům. Citoval jsem je z výboru Petrarkovy poezie Zpěvník (Československý spisovatel Praha 1979), který je předmětem úvah této recenze.\nNarodil se dvacátého července před rovnými sedmi sty lety a umřel skoro přesně o sedmdesát let později. Pocházel z rodiny florentského notáře, který žil v politickém azylu ve městě Arezzo. V roce 1326 byl Petrarka po studiích v Montpellieru a v Bologni vysvěcen na kněze. Žil střídavě v Itálii a ve Francii, přičemž hodně a rád cestoval (nezřídka s politickými posláními). Byl typickým představitelem i šiřitelem obdivu k antice, antické archeologie a všemožného bádání v antických pramenech. Politicky snil o obnově starověkého Říma s jeho mocenským primátem na úrovni celé Evropy. Jeho básnické dílo lze dělit podle jazyka, jímž psal, na italské a latinské. Ačkoli si Petrarca vážil více svých latinských spisů (mezi hlavní patří epos Africa, oslavující antického hrdinu Scipiona staršího, Bucolicum carmen, soubor dvanácti eklog, De viriis illustribus, životopisy slavných Římanů, a dále poučná pojednání a četné listy), pozdější doba jednoznačně upřednostnila jeho italské verše, zejména milostnou poezii adresovanou Lauře, s níž se poprvé setkal šestého dubna roku 1327 v kostele Sv. Kláry v Avignonu. O tom, kdo byla Laura, nic přesného nevíme. Kromě této Petrarkovy tvorby, shrnuté v tzv. Canzioniere čili Zpěvníku, se budu věnovat ještě básním nazvaným Trionfi (Triumfy), které jsou součástí českého výše uvedeného českého výboru a jejichž ráz je silně reflexivní a vizionářský.\nPetrarca přišel na svět v době, kdy Dante začal psát svou Božskou komedii a kdy italské básnictví mělo za sebou již více než stoletou a pohnutou historii. Od básníků il Dolce stil nuovo, z nichž je Petrarkovi nejblíž Cino da Pistoia, převzal jemnost a dokonalost verše, sklon k blouznění a s ním milostnou tematiku vycházející z osobní zkušenosti kontemplativně transponované do mystické a filozofické roviny. Je ovšem mnohem víc soustředěný na sebe, čímž jeho poezie nabývá podoby reportáže (byť stylizované) o nitru člověka, o prožitcích a o světě kolem. Zatímco v Dantově nebo Cinově lyrice budeme jenom nesnadno hledat prolnutí všedních věcí a lásky, Petrarca je mnohem pozemštější. Je ve srovnání s Dantem i nábožensky chladný, pesimistický, pasivní a uctivý vůči mocným tohoto světa. Pro Danta zakořeněného v divoké epoše komun je odpor k svévoli vládců podložen robustním křesťanským zásvětím a kosmickou vizí univerzálních hodnot, pro Petrarku žije člověk v relativizující vrženosti svých prožitků, přičemž vzájemné sdílení, hledání harmonie a rozumění je cestou k univerzálnímu lidství, arci jen relativnímu. Vítězstvím svobody městských komun, za niž bojoval florentský prior Dante, padl ideál, který mu byl tak drahý, totiž středověký katolicismus. Petrarca se v novém světě relativity a pozemskosti cítí ještě smutný, je mu blízký i cizí zároveň, prožívá ho jako rozpor, zrcadlící se v jeho nitru. Naopak po Petrarkovi již lyrika ustupuje ironicky zábavným povídkám Boccacciovým, jemuž není svaté nic a jenž se v pozemskosti cítí lépe než ryba ve vodě, a o něco pozdější, podobně ironické, nicméně mnohem romantičtější epice Ariostově. Náboženskou vlažnost Petrarkovy Itálie a Petrarky samotného ostatně výmluvně prozrazuje již to, že byl otcem nemanželských dětí a že jej, kněze, i přesto lidé velice ctili.\nO Zpěvníku můžeme získat úvodní informace např. v The Cambridge History of Italian Literature (edited by P. Brand and L. Pertile, Cambridge University Press Cambridge 1996): „The Canzoniere consists of 366 poems made up of sonnets (317), canzoni (29), sestine (9), ballads (7) and madrigals (4). The vast majority of these poems concern Laura and the vicissitudes of Petrarch´s love for her. Prominent among the poems of other than amorous inspiration is the political canzone Italia mia..., an indictment of Bavarian (i.e. mercenary) treachery... in respect of Italy´s „fair land“... With this may be grouped the canzone addressed to Giacomo Colonna on the ocassion of the 1333 crusade against Islam... and Petrarch´s hymn to Rome as the city most favoured by Fortune but, alas, the most destitue now of modern champions..., which probably belongs to the ocassion of hist first visit there in 1337. Another group of poems, including most conspicuously Una donna più bella assai che ´l sole... , conceived in the wake of Petrarch´s crowning as poet laureate in April 1341, concerns poets and poetry. Notable here is the sonnet S´i´ fussi stato fermo a la spelunca..., with its expression of the aridity of Petrarch´s inspiration in the vernacular... Other poems in the non-amorous sector of the Canzoniere include the moral meditation... But by far the majority of the poems in the Canzoniere are erotic in inspiration. They set out to explore the patterns of thought and emotion generated by Petrarch´s love for Laura, the subjective or psychological aspect of this love figuring, within the economy of the whole, altogether more prominently than its objective or descriptive aspect, than the figure of Laura herself.“\nÚvodní báseň Zpěvníku je sonet Čtenáři, až v mých rýmech zaslechneš (italsky Voi ch´ascoltate in rime sparse il suono). Formálně jde o typicky Petrarkův, vyzrálý, umný sonet s verši o deseti či jedenácti slabikách a se strukturou: ABBA ABBA CDE CDE (alternativou je ABAB BABA CDC DCD, ABBA ABBA CDC DCD nebo jiné variace). Hojné přesahy (ne vždy zdařile) slouží k tvoření unikátních melodických celků. Básník nás uvádí do své sbírky z pohledu vzpomínajícího a kajícího se starce. Avšak mnohem spíše chce sonet čtenáře upozornit na Petrarku samotného, na to, že teď vstupujeme do jeho světa a že se v tom ohledu můžeme spolehnout na to, že je rozumným mužem, který ví, co se patří, a dokáže být patřičně zbožný i uvážlivý. Usiluje vyvolat soucit, vzbuzuje zvědavost, ptáme se po příčině jeho smutku, Petrarkův život a smutek máme toužit pochopit, seznámit se s ním. Na začátku jedenadvacátého století se jeho verše mohou zdát o to víc umělé, směšné a bez básnického účinku. Krkolomnost Dantova se dala snést, stála za námahu, neboť tryskala jako láva z jeho žhoucího srdce, vyjadřovala nesmírnou intenzitu i originalitu prožitku, byla autentická a se svým uměleckým ztvárněním často rezonovala a synergicky splývala. Je ale Petrarca opravdu jen předchůdce marinismu, efektního, leč prázdnem dunícího veršotepectví? Domnívám se, že nikoli, musíme ale přistoupit na jeho hru a hledat jeho osobnost ne tak přímo ve verších, jako v pohledu na jeho verše. Nevstupujeme do nitra, nýbrž do bytu, autor je totiž vedle nás a jeho pozvání směřuje k tomu, abychom se spolu s ním kochali nad jeho tvorbou. Jestliže Zpěvník nebudeme chápat právě tímto způsobem, Petrarku mineme a v ruce nám zbudou jenom umělé veršíky. Připomíná mi v tom Michela de Montaigne, jenž ve svých Esejích (ERM Praha 1995) napsal: „Mým úkolem je stát v koutě knihovny a rozptylovat souseda, příbuzného, přítele, jemuž přijde vhod znovu se v této podobě se mnou setkat a opět si se mnou popovídat.“ Ve srovnání s tím je marinismus absolutně neosobní a pouze efektní, nic víc než efektní.\nÚvodní sonet, co se týká věcného sdělení, má asi tento obsah: kdysi jsem byl krásně pošetilý, miloval jsem a psal jsem o tom básně... myslím, že v tobě, čtenáři, vzbudím soucit a že mi má blouznění promineš; na druhou stranu si hořce uvědomuji, že jsem byl po celá léta lidem jenom k zábavě, a cítím lítost, poznávám, „že slasti světa jsou jen krátký sen“. Báseň je hladká, nikde nevzrušuje, nestrhává, forma a libozvučnost převažují nad obsahem, imaginace se nevlamuje do našeho srdce, aby je uchvátila, nýbrž se v kontrastu s Dantovou lyrikou spíše podobá jemnému, znovu a znovu vychutnávanému zasnění, o němž se ví, že není ničím více. A to lze říci i o každé jiné básni Zpěvníku. Valná část z nich je dokonce méně libozvučná a působí dojmem přílišné šroubovanosti i myšlenkové chudoby. Přesto lze nalézt velmi krásné a působivé básně, z nichž se nejprve zmíním o sonetech. Je to třeba sonet Rozvíval kdysi vánek zlaté vlasy, jenž ukazuje klady Petrarkovy lyriky: toporným veršotepectvím nijak nezkažená intimní vzpomínka, prosté soukromí, idealizované, ale bez romantického pnutí, dokonalost formy, libozvučnost, vyrovnanost a nadhled nad vlastní bolestí, a přece pravá osobitost, teplo opravdového prožitku. První dvě čtyřverší znějí takto: „Rozvíval kdysi vánek zlaté vlasy / a v tisíc sladkých uzlů zaplétal; / nad všechnu míru v krásných očích plál / líbezný svit, skrovný v nich v dnešní časy. // Zbarvil tvář vskutku soucit, nebo já si / to při pohledu jenom namlouval? / V prsou jsem tolik vznětů k lásce hřál: / Je to snad div, že vzplanul jsem z té krásy?“ Líčen je okamžik, konkrétní událost, jež se udála dávno a od níž má básník už odstup, což velice dobře naznačuje na konci první strofy... ale začátek druhé ho vtahuje ještě hlouběji do vzpomínky. Necítí pocit zmaru, ale současnost vnímá skrze živou minulost, skrze vyvstalý prožitek, který kondenzuje v intimní otázce. Petrarca se ptá sebe, ale také nás, a to ne proto, aby někdo odpověděl, nýbrž líčí tak to, co prožíval a co je pro něj stále ještě vroucně živé. V následujících trojverších vzniká idealizovaný obraz milované, ale bez vášně, spíše jen se spokojenou láskyplností, se šťastným usebráním: „Ona jak smrtelnice nechodila, / šla krokem andělů a její slova / znívala jinak, než zní lidský hlas. // Duch z nebes, živé slunce tenkrát byla, / jak jsem ji viděl. Tak ji vidím znova. / Vem luku šípy – rána pálí zas.“ To přirovnání k andělům, k duchu z nebe, ke slunci má své opodstatnění, je jednak vytržením vzpomínky nad čas, naplňuje její prioritu před současností, jednak souvisí s intimitou líčené, konkrétní události, neboť v intimitě nejde o fakta, nýbrž o prožitek. A Petrarca nás k sobě nepozval, abychom zkoumali jeho curriculum vitae, nýbrž abychom se s ním empaticky sdíleli o to, co nelze popsat, avšak co lze aspoň zhruba navodit básní. Konec sonetu lze chápat jako návrat ke smutku, ale s ohledem na celek také jako vzdor, jako protest proti bolesti způsobené Amorem, čili jako by mu říkal: vím, že mne to bolí, aťsi... jen si střílej, je to příliš krásné, stojí to za to.\nMezi dobré sonety patří v první části Zpěvníku, nazvané Na život paní Laury, ještě Mír nenacházím, k válce síla není... (líčící milostnou rozpolcenost) nebo Dští oheň z nebes, děvko na tvůj vlas... (útočící na avignonské papežství) a další. V druhé části, která nese název Na smrt paní Laury, za zmínku stojí sonety Zlomen laur svěží i sloup kolonád... nebo Život nám utíká a nezastaví... (oba kontemplují marnost a bezvýchodnost života). Podrobněji bych se však chtěl věnovat dvěma jiným sonetům. První z nich začíná slovy Když nářek ptáků nebo sladký šum... a pokračuje takto: „ / haluzí, jimiž letní vánek kývá, / je slyšet a když z řeky ke břehům / zurčení průzračných vln tiše zpívá, // sednu psát slova lásky zádumčivá. / Co nebe zjevilo, zem skryla snům; / paní – teď vidím, slyším, chápu – živá / odpovídá z dálky mým povzdechům.“ Autor vnořený do své lásky se oddává v tichém ústraní iluzi, snaží se nám tím, jak líčí své okolí, opět otevřít svůj svět... jeho opravdu milé a lahodné verše se třesou osobním životem, autenticitou, slabě, ale znatelně. Ve skutečnosti, vzhledem k obsahu, který báseň sděluje, jsou Petrarkovy strofy stručné, jednoduché a nesofistikované. Prožitek se vyvíjí, mohl jistě klesnout k nějakému umělému sebeudržování, mohl padnout do rozčarování nebo se také dalo hledat něco nového, překvapivého, Petrarca však navazuje na Danta a vstupuje do oblasti víry... nechává Lauru, aby ho poučila ze zásvětí. Zatímco Beatrice je teologickou projekcí, Petrarca se setkává s Laurou jako s živoucí pozemskou ženou, obohacenou novou zkušeností posmrtné existence: „„Proč před svým koncem stravuješ se sám?“ / slitovně řekla. „Jde ti z očí celá / bolestná řeka. Já pláč nežádám. // Mé dny se staly věčné smrtí těla. / Tady jsem oči zavřela a tam, / ve vnitřním světle, jsem je otevřela.““ Jde o typickou, nám srozumitelnou útěchu. Laura nechválí onen svět, nevaruje Petrarku před soudem, nesnaží se mu vylíčit divy, které tam prožívá... nic z toho, jen ho utěšuje. Básník ve svém poklidném zasnění staví věc do pozemské perspektivy, v níž se mu spojuje krása přírody, vize žijící a spokojené Laury, jež ho nabádá, aby nesmutnil, a konečně i naděje v posmrtný život, který je – pro Petrarku typicky – uvnitř člověka. Dante vzal vážně středověkou teologii jako vskutku externí, objektivní fakt a z této pozice pranýřoval věčnými tresty své nepřátele – naopak Petrarca hledá věčnost právě v křehké niternosti, ve vnitřním, intimně známém světle, a tato jeho představa nedává mnoho možností k externalizaci a ke konfrontaci reality se snem. Pro Petrarku byla náboženská víra, aby ji dokázal brát upřímně, zřejmě čistě privátní věc, neboť mu nezáleželo na tom, jak to vše doopravdy je, pro něj byl důležitý jeho pocit, jeho nálada, jíž se poddal v snivém ústraní. A v tom byl asi velice moderní.\nPoslední sonet, o němž chci mluvit, uvádějí slova Jdu, oplakávám svoje prošlé časy. – a pokračuje: „Pro smrtelnou věc v lásce vyprchaly. / Křídla jsem měl a nevzlét, aby daly / činy vzor, který úctu vyžádá si. // Vidíš, duch k činům nehodný se hlásí, / neviditelný, věčný nebes králi. / Zbloudilou duši, křehkou, prázdnou, chvály / nehodnou naplň milostí své spásy – // tak abych, když jsem v bouři, válce žil, / v přístavu, míru zhas! Když tady žít / je nic, abych se ve cti rozloučil! // Na těch pár chvil, jež tu mám ještě být, / a v smrti ruku pomocnou sem schyl! / Naději v jiného nemohu mít!“ To vše jsou opět slova pozemšťana, kterému jde o to, aby život, jenž mu ještě zbývá, byl klidný – a aby neměl těžkou smrt. Zabývá se tím, že se nestal vzorem, jde mu o úctu, tedy o podstatně světskou hodnotu. Stejně tak Bůh je osloven nejprve jako neviditelný a ve spojení s nebesy je postaven jako vládce čehosi vzdáleného, jenž může mocně zasáhnout do vezdejších dějů, aniž by ale proto byl tu s námi. Pocit marnosti a selhání, jemuž se asi neubrání nikdo, kdo na sklonku života vskutku upřímně uvažuje sám nad sebou v poklidu intimních zastavení, Petrarca nezastírá – opět nalézáme jeho srdce, i když teď v jiné náladě než jindy. A protože nechce ztratit svůj klid, obrací se na Boha. Dá se říci, že co se týká obsahu jeho přání, je Petrarca antickým člověkem, což platí o celém jeho světě, jenže podobně jako v milostné poezii, i tady je s antikou v příkrém protikladu svou něžností, se kterou odmítá připustit si tvrdou skutečnost. Jeho něžnost vypolstrovala byt, kam nás pozval, a tak i Bůh je její obětí, je někým, k němuž se může měkce snivý básník obrátit, aby si zajistil budoucnost, jež ho nebude příliš zneklidňovat.\nSchéma Petrarkových balad lze vystihnout takto: ABBA CDEDCEEGGA. Verš je slabičně nepravidelný, nicméně i přesto je téměř každá balada příkladnou ukázkou technické virtuozity. Celkové vyznění je ovšem často spíš krkolomné a mechanické. Nemyslím však, že by balady a madrigaly, obsažené ve Zpěvníku, přinášely něco opravdu nového oproti tomu, co jsem již řekl o sonetech. Mnohem zajímavější jsou kancóny, básně o 5-10 strofách s kratším závěrečným posláním (každá strofa obsahuje 11-16 veršů, např.: ABCBACCDEEDFDFF, ABCABCCDDEE či ABCBACCDEEDDFGFG atp.), v nichž Petrarca poněkud zdůrazňuje svůj rétorický talent na úkor básnictví. Zmíním se o třech kacónách, které považuji za krásné i svébytné v rámci Petrarkova díla: Má Itálie, třeba slova marná..., Z myšlenky k myšlence, z hor k horám sám... a konečně Co mám dělat? Co teď, Lásko má?\nKancóna, obracející se k Itálii, vyjadřuje Petrarkovo politické i vlastenecké cítění. Její tón je pozoruhodně nálehavý a zainteresovaný, což je asi způsobeno tím, že tváří v tvář neustálým lokálním válkám, které vedly k úpadku Itálie, k jejímu rozštěpení a k bezmocnosti vůči cizím armádám, nestačilo uchýlit se do svého nitra a příjemně snít. Privátní atmosféra je pryč, básník se konfrontuje s tím, co nelze překonat krásnými sny. Najednou nestojí jen vedle nás, ale mluví k nám přímo ze své básně – cítíme napětí, verše jsou kratší, údernější, rým se víc podobá bubnům než hladkému, zahloubanému trylku flétny. Z toho všeho se snadno dá učinit závěr, že Petrarkovi na Lauře příliš nezáleželo, že byla jen extrapolací niterného snění, jeho zájmu o sebe sama. Neříkám, že Laura jako fyzická osoba neexistovala, jistě existovala, stala se však náhodným a lhostejným věšákem, na nějž uchytil své sny a svou „lásku“. Kdyby Lauru skutečně miloval, psal by o ní stejně jako o Itálii. První strofa kancóny zní takto: „Má Itálie, třeba slova marná / jsou na smrtelné rány, / jichž sta z tvých krásných údů na mne zírá, / chci aspoň lítost pět, jak čeká na ni / kraj Tiberu, kraj Arna, / kraj Pádu, kde zlý čas mi srdce svírá. / Vladaři všehomíra, / soustrast, jež kdysi na zem jít ti dala, / kéž dnes tě vede k zemi milované: / hleď, laskavý náš Pane, / z tak planých příčin tak zlá válka vzplála. / A srdce okoralá, / surová, zprahlá, divá / otevři lásce, učiň přístupnými / a pravda tvá ať zpívá / (ač nehoden jsem) jasně ústy mými!“ To je silná strofa... Petrarca se soustředí na bolest vlasti bez jakýchkoli póz, připouští si její tragédii, a proto sám trpí, jeho smutek je poctivým setrváním u reality, díky které si Itálii představuje konkrétně, ba v jakési solidaritě jednotlivých krajů, čekajících na to, až vyzpívá společný bol. Přechází ke Kristu, jenž není vnímán v původním křesťanském smyslu jako Vykupitel, ale básník v něj spoléhá jako v učitele, který má za úkol otevřít lidská srdce lásce, a tak přinést úlevu od válek a od utrpení již na zemi. Proto Petrarca chce, aby Kristus opět fyzicky přišel a zjednal pořádek, neobrací ke Vzkříšenému, který sedí po Otcově pravici a který může zasahovat do běhu světa, i když v něm není fyzicky přítomen. Na druhé straně Petrarkova analýza příčiny italských konfliktů je příliš povrchní, věcný pohled je umlčen moralistickou vizí básníka-spasitele, který – když Kristus osobně nepřijde, což těžko bylo, byť sebeméně, očekávatelné – přes svou nehodnost přináší učení o lásce, která osvobodí vlast od válek.\nDalších sedm strof je znatelně slabších. V druhé strofě se obrací k italským vládcům a rozhořčeně jim vysvětluje, že používat neitalské žoldnéře ve vzájemných válkách je zhouba pro celou Itálii. Rýmy zní přesvědčivě a úderně, nevnucují dojem, že de facto i bez nich by se dalo říci totéž stejně dobře, nicméně vskutku jde spíše o rétoriku než o poezii. Nemám ovšem nejmenší důvod zpochybnňovat, že je to rétorika efektní a že rýmy jí sluší. Další strofy znějí šroubovaněji a klopotněji, Petrarca napadá hloupost těch, kdo žoldnéře zvou do země, útočí na „tlupy těch barbarů“ a vzpomíná na doby antického Říma. Zmíním se o šesté strofě, kde se v básníkovi opět zvedá opravdové zaujetí svou vlastí: „Zde první krůčky nosila zem sladká, / zde rodné hnízdo stálo, / zde od dětství zdroj životodárný je, / zde otčina, jíž srdce přísahalo, / laskavá, měkká matka, / prsť svatá, která rodiče mé kryje... / Probůh, což neožije / svědomí ve vás? Mějte slitování / s hořkými nářky lidu zmučeného, / jenž čeká konec všeho / po Bohu od vás jen; když aspoň zdání / lítosti hne teď vámi, / čest proti zběsilosti / vyrazí v boj – a krátký bude, skvělý: / vždyť naše dávné ctnosti / v italském srdci ještě nevymřely!“ Tohle je určitě poezie par excellence. Složitý melodický celek se spojuje s obsahem a vytváří emocionální atmosféru nenapodobitelnou prózou. Nejde o to, co říká, ba dalo by se to říci jistě naléhavěji, jde o to, že se u svého pocitu zdrží, že ho vyjadřuje tak, aby ho vyvolal, že se v něm odráží a formuje, čímž může teprve vstoupit k nám, do našeho srdce. Vyvolat akci, sdělit fakta nejsou jediné cíle, ba ani hlavní. Petrarca sází na to, že vtáhne do svého pocitu, že rozrezonuje nitro.\nChtěl bych nyní přistoupit ke kancóně Z myšlenky k myšlence, z hor k horám sám... Vedle lásky k Lauře a k vlasti je pro Petrarku charakterstická láska k přírodě, která by se např. u Danta hledala těžko a jež se pojí s láskou tou i onou. Petrarca v první strofě říká, že veden Láskou chodí myšlenkami a horami, odmítá se prý dát „cestou prošlapanou“, v osamělé pouti přírodou nachází totiž klid. Je však třeba rozumět slovu klid a Petrarkův génius se zableskne, když v dalším představuje klid zamilovaného člověka, procházejícího se horami, jako bouři lásky, která si s ním dělá, co chce. Milující duše je pánem situace, přičemž všechno podřizuje lásce a vyvolává na tváři poutníka úsměvy, pláč, nutí ho k osamělým monologům, ba celá krajina kolem se mění ve výraz vnitřního života: „A jak v ní Láska vznítí / v myšlenkách smích, pláč, strach – hned jistá zas / tvář obrací se tam, kam duše hne se; / chmuří se, zjasňuje se, / v témž tvaru setrvá jen krátký čas. / Kdo v takovém životě zkušený je, / řek by: žhne, neví, v jakém stavu žije.“ Petrarca je opět vedle nás, sdílí se s námi a teplo jeho života lze cítit víc než kdy předtím. Má nadhled, ale spád a ráznost strofy, její jednota vířící se jako ozvuk toho, co popisuje, svědčí o velice živé vzpomínce, již lze snadno obnovit. Spojením nadhledu, jenž umožňuje virtuozitu, a čehosi opravdu prožitého, co se hlásí o slovo, dosahuje Petrarca krásy typické pro složité renesanční strofy. Chybí mu však hloubka a zvrásněnost, mluví příliš obecně, nevstupuje do analýzy svého nitra nebo života a světa, jak je znát u Shakespearových Sonetů. Tento rozdíl mezi Petrarkovou a Shakespearovou lyrikou lze pochopit z předpokladu, že Petrarca je vedle nás, že své básně nebere jako svědectví o něčem, nýbrž že jeho typus sdílení je nad básní, nikoli v básni. Jako bychom s ním u něj doma vedli konverzaci nad jeho básněmi, zdvořilou, příjemnou, nicméně celkem povrchní.\nDruhá i třetí strofa vyprávějí o tom, jak básník stále myslí na svou Lásku a jak jej Láska odrazuje od toho, aby se jí vzdal. Za zmínku stojí závěr třetí strofy, který jde hlouběji a vystihuje důležitý, ostatně známý a snadno pochopitelný, paradox zamilovanosti: „Ze všech ji tak krásnou vidí cit, / že kdyby trval klam, víc nechci mít.“ Nabízí se závěr: klam by stačil, neboť z klamu zamilovanost žije – z klamu okouzlujícího a nádherného, v kterém se život zdá snadno smysluplný a nekonečný, ale právě proto je to klam. Čím víc se tento skvělý klam stupňuje, čím více se jím člověk opíjí, tím víc se blíží k bodu, kdy se fantazie zalkne a duše spadne zpět do obyčejné šedi. Petrarca to geniálně zachytil na konci čtvrté strofy: „Pak, když ty sladké klamy / odvane pravda, sednu si zas chladný, / sám, mrtvý kámen v kameni, jenž dýše – / já člověk, který myslí, pláče, píše.“ Poslední dvě strofy pokračují v líčení toho, co je pro prožitky samotářské, blouznivé lásky typické: Petrarca pláče, když pomýšlí na to, jak je od Laury vzdálen, uklidní se ovšem představou, že ona cítí totéž vůči němu; poslání konečně metaforicky naznačuje, že básník je živ u své milované, ale bez ní žije mrtev, což je posléze řečeno naprosto jasně: „Tam je mé srdce, ta, jež bere mi je; / tady jen bezduché mé tělo žije.“\nKdyž Laura umřela, píše Petrarca kancónu Co mám dělat? Co teď, Lásko má? Tvoří ji osm strof, v nichž bychom marně hledali niternou vzpomínku na vztah k mrtvé, zapomenutí na svět, na rétoriku a na vypilovanou umnost... právě naopak! Kancóna se snaží dosti okázale upozornit na básníkovo utrpení i na to, co svět v Lauře ztratil. Oboje je ovšem pojato obecně, stejně jako u všech jeho básní: jestliže by mu někdo zadal úkol, aby napsal kancónu na smrt milované ženy, pak by to dokázal podobně, aniž by nějakou ženu miloval. Laura je sice oproti Beatrici, jak už jsem výše naznačil, pozemštější, Petrarca ji vidí optikou prostých milostných prožitků, které známe i my z vlastního života, nicméně mohla by to být klidně jen iluze ženy, s níž si spojoval svou niternou lásku, již nedokázal naroubovat na žádnou ženu, se kterou se vskutku fyzicky miloval nebo se kterou se aspoň pokusil „chodit“. Lauru i svůj cit k ní dává stále na odiv, aniž bychom se s ní však mohli v jeho bytu setkat. Dokonce by bylo překvapivé, kdyby někde na stolku měl její podobiznu. Nakonec to, co mu na smrti Laury vadí, je to, že nemůže snít, jak říká v první strofě: „Že zde ji potkám – snít / už nemohu. Čekat mi protivno je, / když všecka radost moje / se jejím odchodem v pláč obrátila / a sladkost života mi vzata byla.“ Snít, že ji potká... možná by se to dalo říci takto: sním, že potkám ideální ženu, o níž pěji své básně, a protože jsem přestal věřit, že ji potkám, nechal jsem ji zemřít, a teď nad její smrtí pláču. Tohle by bylo naprosto petrarkovské!\nV další strofě poněkud pozérsky do svého smutku Petrarca zatahuje i Lásku, i svět, který neoslovuje zrovna s vlídností: „Nevděčný, slepý světe! / Až příliš proč máš se mnou naříkat: / S ní ztratils, cos tu krásného měl rád.“ Třetí strofa tuto úvahu rozvíjí, čtvrtá medituje nad Lauřiným posmrtným údělem, ale ani zde, ani v dalších strofách, jež jsou pokračováním čtvrté, se nedá říci, že by Petrarkova víra v Lauřin život na onom světě byla přesvědčivá. Na druhou stranu nachází sám sebe, když si v šesté strofě uvědomuje, že on je hoden lítosti, a ne jen tak ledajaké lítosti, nýbrž lítosti ze strany žen: „Měly jste, ženy, krásu před očima, / a jak andělsky žila, / nebesky na zemi se chovala. / Kéž se mnou soucit vás a bolest jímá, / ne s ní, jež vystoupila / v ten mír a mne zlé válce nechala.“ Moc bych se nedivil, kdyby se za těmito slovy skrývala určitá poťouchlost, ale stejně tak je to nanejvýš upřímný návrat do svého světa, a to tím spíše, když se v předposlední strofě nechává zemřelou Laurou utěšovat. To pro mne představuje vrchol celé kancóny, neboť rétorika naprosto ustupuje útěšné vizi, jež je básníku vlastní, byť je možná poněkud zbabělá, možná příliš lidská, ale o to méně pozérská. Najednou mu jde umnost snadno a takřka na jeden tah dosahuje myšlenkové bohatosti i kouzla prožitku: „Dej uzdu strastem, jež tě přemáhají! / Když žádost přepíná se, / nebe, kam toužíš, ztratí choutka lichá. / Tam žije ta, již za mrtvou zde mají. / Nad svými ostatky se kráse / tělesné usmívá – nad tebou vzdychá. / Po slávě, která dýchá / tvým jazykem dál v mnoha částech světa, / prosí, ať není veta – / spíš ať s tím jménem zjasní hlas a sílí, / jestli ti sladké oči šperkem byly.“ V poslední strofě se sice Petrarca trochu lekne své radosti, ale pokouší se ji zahnat dosti neupřímně... vlastně to dělá jen kvůli tomu, co se sluší a nesluší.\nNež přejdu k Triumfům, rád bych se aspoň krátce zmínil o Petrarkových sestinách. Sestina je zvláštní provensálská forma skládající se ze šesti šestiveršových strof a závrečného trojverší. Verše (jedenáctislabičné) se nerýmují, na jejich konci se však stále opakuje šest stejných slov. Jestliže v první strofě označíme poslední slovo prvního verše 1, poslední slovo druhého verše 2 atd., pak v následující strofě musí být pořadí koncových slov jednotlivých veršů 615243, a to platí obecně. Jinými slovy řečeno: v jakékoli strofě je vždy poslední slovo prvního verše posledním slovem posledního verše předchozí strofy, poslední slovo druhého verše je posledním slovem prvního verše předchozí strofy atd. Napsat dobrou sestinu je velice obtížné, většinou se totiž podaří jen krkolomná a neživotná skládačka... tak dopadl i Petrarca, třeba v Toho, kdo pevně rozhod se hnát život... nebo Vzduch plný par a dotěravá mlha..., ačkoli obě tyto sestiny jsou přece jen jasným svědectvím důvtipu a zručnosti. Nejdůležitější a zároveň nejobtížnější při psaní sestin je udržet čtenářovu pozornost, nemluvit stále dokola o tom samém (k čemuž silně svádí forma), nýbrž zažít si mechanismus sestiny natolik, aby jaksi spontánně vznikala na základě autentických prožitků, stále a zajímavě rozvíjených. Potom se může stát nevšedním uměleckým zážitkem, něčím opravdu fascinujícím, jak rád věřím.\nVe výboru Petrarkovy poezie, z nějž čerpám, jsou přeložena torza z dvou Triumfů, první kapitola Triumfu smrti a závěr Triumfu času. Triumfy jsou napsány jedenáctislabičnou Dantovou tercínou ABA BCB CDC DED... YZY Z. První kapitola Triumfu smrti popisuje střet mezi, řečeno s Petrarkou, líbeznou, vzácnou paní a Smrtí. Jedná se o podmanivou vizi, ve které se básník občas nechá strhnout k nádhernému, vysoce poetickému zhuštění reflexe nad pomíjivostí a smyslem života, jindy je však rétoricky chladný a šroubovaný. V Triumfu smrti můžeme najít to nejúpřímnější a nejhlubší, čeho byl Petrarca schopen na poli víry, totiž jeho potýkání se se smrtelností, v němž dospěl k syntéze Boha s ryze pozemskou krásou. Paní vzdoruje suverénní Smrti tím, že se odevzdává do rukou Božích (nic jiného jí taky nezbývá). A tehdy Petrarca vykresluje spektakulózní defilé mrtvých, nad nimiž zaznívají jeho překrásné verše: „Ti „šťastnými“ nazvaní příliš záhy, / císaři, papežové, vládci zemí: / teď každý žebrák, ubožák a nahý. // Kde jsou teď bohatství a pocty, gemy, / koruny, žezla, vavřín na věnec, / mitry a purpur, skvoucí nade všemi? // Bloud skládá naději v smrtelnou věc / (kdo neskládá?), až vidí, jak se mění / v podvedeného – a právem nakonec.“ Vědomí této pozemské marnosti života vrhalo antiku, a to už od dob Homérových, do náruče drsného pesimismu, leč Petrarca se vztahuje k Bohu, aby mohl měkce doufat, aby nemusel být zoufalý. Bůh je pro něj jakýmsi háčkem, na který může zavěsit svou imaginaci přetvořující triumf smrti v triumfální vítězství věčné krásy a věčného života. Jeho pozemšťanství je tak mnohem poctivější než to, které se snaží odpovědět na marnost marností samou, zdajem života vezdejšího. Ti, kdo říkají, že náš život zde na zemi má smysl sám v sobě, se pouze blamují, odmítajíce připustit otázku (to se však nesmí plést s epikureismem, který nabízí kosmickou perspektivu!). Petrarca jde mnohem hlouběji, když popisuje tvář mrtvé paní těmito slovy: „Téměř jak kdyby oči sladce snily, / když duch už vysvlečený z těla září: / zemřít to nazývají pošetilí. // Smrt krásná zdála se v té krásné tváři.“ K tomu potřebuje Boha, ale zdá se, že právě jen k tomu. Na druhé straně těžko budeme ve světové literatuře hledat podobně elegantní, suverénní a podmanivé vyrovnání se se smrtí. To omračující defilé mrtvých, to zničení všeho materiálně ceněného má smysl v tom, že básník ve jménu věčnosti může s drtivou převahou říci ta sladká slova: zemřít to nazývají pošetilí. Duch a duchovní hodnoty (nota bene: včetně fyzické krásy!) vstávají tedy z popela a triumf smrti je triumfem duchovního života nad materiálním.\nTriumf času (závěr) představuje poněkud fádnější líčení pomíjivosti všeho lidského bez nějakého pokusu o obrat, jaký se Petrarkovi povedl tak geniálně u Triumfu smrti. Je cítit, že je časem fascinován, že si jasně uvědomuje jeho strašlivé mystérium i úplnou relativitu časových měřítek, které pocházejí z jepičí délky lidského života. I v tom je jeho středověký pohled poctivější než ti, kdo se snaží věřit, že v čase něco zůstane, třeba pověst, sláva, stopa... Pouhý čas dává jedině záruku věčné marnosti. Petrarca to shrnuje takto: „Ať věří velkým bludům zvyklé davy, / že jméno září dál po dlouhý věk! / A co je vlastně to, co se tak slaví? // Hrabivý Čas vše serve nazpátek. / Říká se věhlas – je to druhý hrob, / a na oba dva není žádný lék. // Tak zmáhá Čas jména i svět všech dob.“\nObecně zaměřené tercíny jdou Petrarkovy o poznání lépe než milostná lyrika, jak jsme ji měli možnost poznat. Bere je vážněji, je v nich zaujat, a proto genialní, je před námi a nikoli vedle nás. Dokáže hořet pro obecné vize, jež se klenou jako skleník nad jeho křehkým vnitřním světem, v němž bydlí pozemský člověk soustředěný nejvíc na sebe – a teprve odtud se stylizuje jako milující muž, jako mluvčí Itálie nebo nábožný básník. Považuji za důležité na závěr svého přemítání nad Petrarkou srovnat jeho poezii s pozdnější renesancí, s barokem a romantismem, neboť tak vynikne jeho osobitost (s Dantem jsem ho již srovnával). Petrarca asi není renesančním básníkem, je-li typickou renesancí Burchiello, Ariosto, Ronsard, Chaucer, Spenser, de Vega či Sachs. Liší se od nich v tom, že je víc soustředěn na sebe než na svět a že svět v něm vyvolává náboženskou reakci, již ovšem nedokáže naplnit. Zůstává tedy sám se svým sněním, a v tom je mnohem intimnější než renesanční poezie, která ve srovnání s ním připomíná lomoz trubky, víření bubnů a pestrost radostného orchestru. Petrarkovi se podstatně víc podobají básníci z přechodu renesance k baroku, např. Tasso, Michelangelo, Shakespeare nebo Donne. Jenže jakýsi znepokojivý (více či méně náboženský) smutek těchto básníků je spojen s tím, co bylo Petrarkovi vždy zcela cizí, totiž s vášní a s leskem světských krás. Nebo jinak řečeno: baroko ve své předzvěsti i ve svém vrcholu je mnohem enegičtější, vášnivější a zároveň racionálnější než Petrarca. Je méně intimní... vskutku! Ačkoli se na první pohled jistě mnohé Michelangelovy verše budou zdát vrcholem milostné intimity, potkáváme se v nich víc s tím, co básník vyvrchlil, než s básníkem samotným. Teprve romantikové se dokázali stejně jako Petrarca opravdu soustředit na vlastní nitro, zaobírat se jím při psaní a vnést do poezie hlubokou intimitu, jenže oproti němu se zmítali v prázdnu. Jedině on mohl se svou povahou a ve své době najít rozhraní mezi ztrácejícím se světem dantovské víry a přicházejícím světem univerzálního a univerzálně relativizujícího humanismu, na kterémžto rozhraní vyrostl jako svébytný krystal, jehož zárodkem se stalo individuální já, jež se obalovalo středověkou vizí, která se proměnila v (pouhou?) útěchu. Kdyby Petrarca nebyl slabý, žádnou útěchu by nemohl potřebovat a jeho já bez ochranného skleníku, za nímž ho vidíme skoro jako v inkubátoru, by sežehl ostrý plamen rozčarování, o němž nám podává svědectví Boccaccio.


Dokovací stanice Native Union Dock Apple Watch Marble Black DOCK-AW-MB-BLK | BScom.cz\nBScom.czArchivDokovací stanice Native Union Dock Apple Watch Marble BlackDokovací stanice Native Union Dock Apple Watch Marble Blackpro Apple Watch, luxusní provedení z vysoce kvalitního mramoru, možnost vertikálního i horizontálního umístěn, nabíjecí kabel není součástí balení (DOCK-AW-MB-BLK). Více informací\nKód produktu0561586Kód výrobce (PN)DOCK-AW-MB-BLKVýrobceNative UnionZáruka24 měsíců\nHlídat cenuPřidat k porovnáníPotřebujete poradit?Doporučit známémuVytisknoutPrůměrné hodnocenínehodnoceno0×0×0×0×0×Ohodnotit produktZobrazit recenze (0)PopisPodrobnostiDiskuze Vlastníte chytré hodinky Apple Watch? Tak to by vám neměla chybět tato stylová dokovací stanice Native Union. Vypadá opravdu náramně a ať už ji budete mít doma či na pracovním stole v kanceláři, vždy bude působit opravdu krásným dojmem. Vytvoří tak elegantní a stabilní základ pro nabíjení vašich hodinek.Tělo stanice je vyrobeno z toho nejjemnějšího mramoru a rameno z broušeného kovu. Navíc je magnetické, takže hodinky budou pevně držet na svém místě. Lze s ním i otáčet a snadno si tak můžete nastavit potřebný úhel, abyste měli potřebný obsah neustále na očích. Dokovací stanice pracuje s magnetickým nabíjecím kabelem, který je součástí dodávky hodinek Apple Watch.Klíčové vlastnostiStylová dokovací staniceUrčeno pro všechny chytré hodinky AppleOtočné rameno pro nastavení optimálního úhluVertikální i horizontální použitíMagnetický nabíjecí kabel není součástíLuxusní tělo z mramoru pro Apple Watch, luxusní provedení z vysoce kvalitního mramoru, možnost vertikálního i horizontálního umístěn, nabíjecí kabel není součástí balení (DOCK-AW-MB-BLK)Diskuze k produktuMáte otázku? Zajímá vás konkrétní detail? Zeptejte se nás.Položit dotazNový dotazVaše jméno:Váš e-mail:(E-mail nebude zveřejněn)Nadpis:Text příspěvku:Zeptat seVaše jméno:Váš e-mail:(E-mail nebude zveřejněn)Text příspěvku:Přidat reakci


Vychází další Škvorecký | Týden.cz\nTři nové tituly z edice Spisů Josefa Škvoreckého přicházejí na předvánoční knihkupecké pulty. Pro příznivce detektivek je to povídkový soubor Smutek poručíka Borůvky, v prvním vydání vychází Zločin v šantánu a jiné filmové povídky a scénáře i další svazek textů o společnosti a politice nazvaný Timeo Danaos a jiné eseje.\nTexty vydává vysoká škola Literární akademie, jež nese ve svém názvu jméno slavného autora.Všechny tři tituly vycházejí stejně jako celá edice spisů v přebalu grafika Petra Babáka, vedoucího ateliéru grafického designu na Vysoké škole uměleckoprůmyslové.\nZločin v šantánu a jiné filmové povídky a scénáře je 28. svazkem spisů, v němž se Škvorecký představuje jako filmový scenárista. Kromě povídky Zločin v šantánu, jejíž literární verze je odlišná od scénáře a je zařazena v souboru Smutek poručíka Borůvky, se čtenáři mohou těšit na nerealizovaný scénář Irenka v mnohonásobném zrychlení. Ten je prvním společným dílem manželů Škvoreckých.\nV souboru je i text Farářův konec, což je poslední celovečerní film, který Škvorecký napsal (spolu s Evaldem Schormem) a po sestřihu také zhlédl ještě v Praze. Čtyři výše uvedené scénáře doplňuje filmová povídka, respektive synopse zamýšleného filmu podle románu Zbabělci, který autor v roce 1968 připravoval s režisérem Milošem Formanem a jehož realizaci znemožnila sovětská invaze do Československa.\nVybrané scenáristické a dramatické tvorbě Josefa Škvoreckého budou v souboru spisů věnovány zřejmě ještě dva další svazky.\nDvanáct povídek, které spojuje postava zakulaceného pesimistického génia poručíka Borůvky, tvoří 29. svazek spisů nazvaný Smutek poručíka Borůvky (1966). Povídkový soubor o smutném kriminalistovi, který nyní vychází již v pátém vydání, zahájil cyklus dalších Škvoreckého detektivek, pokračující sbírkami Hříchy pro pátera Knoxe (1973) a Konec poručíka Borůvky (1975) a uzavřený románem Návrat poručíka Borůvky (1981).\nProzatím poslední, 30. svazek Spisů Josefa Škvoreckého nazvaný Timeo Danaos a jiné eseje tvoří vybrané texty o politice a společnosti z let 1986 až 1997. Svazek obsahuje také komentáře, ve kterých čtenář nalezne citace případných souvisejících článků, resumé jejich obsahu či aspoň bibliograficky zachycený další život pojednávaného tématu.\nLiterární akademie převzala vydávání Spisů Josefa Škvoreckého od konce roku 2006. V příštím roce chce poprvé vydat titul, který již v rámci edice souborného Škvoreckého díla jednou vyšel. K 50. výročí od jejich prvního vydání se ke čtenářům dostanou Zbabělci v původní verzi tak, jak je autor napsal na konci 40. let.


Monkey Business představí v Ostravě novou desku - Tipy deníku\nMonkey Business představí v Ostravě novou desku\nLoni v říjnu vydala kapela Monkey Business nové CD s názvem Bad Time For Gentlemen. Nyní na tento hudební počin naváže stejnojmenným klubovým turné po českých a slovenských městech. První koncert uskuteční v neděli 9. února 2019 v Bratislavě, sedmnáctku vystoupení kapela završí tradičním koncertem v pražských Žlutých lázních 23. května.\nTuzemská funky-pop stálice Monkey Business přiváží do Ostravy hned dvě novinky! Třetí sobotu v únoru se totiž představí v klubu BrickHouse na Dole Hlubina v Dolní oblasti Vítkovice s aktuálním albovým počinem Bad Time For Gentlemen a taktéž „jinou“ hlavní zpěvačkou Terezou Černochovou (nahrazuje původní ženský hlas kapely, Tonyu Graves). Monkey Business o poslední desce říkají, že nese „nezaměnitelný rukopis“ Romana Holého a vyzdvihují jak současnou vokalistku, tak kolegu za mikrofonem Matěje Rupperta. S kapelou dorazí i muzikanti světového věhlasu: pozounista Fred Wesley, saxofonista Tivon Pennicott, další zpěvák Ashley Slater či klávesista Ondřej Pivec. Koncert začíná ve 20 hodin.\n16. 2. (20:00–23:59)


Zinfandel 2016 Calistoga Napa valley Ava Chateau Montelena 0.75 l - Kalifornie | Dios Vinotéka,víno\nZinfandel 2016 Calistoga Napa valley Ava Chateau Montelena 0.75 l\nznačka: Chateau Montelena\npodoblast: Napa valley\ns DPH: 1 358,00 Kč\nČervené tiché víno vyrobené z hroznů vinné révy odrůdy 92% Zinfandel, 8% Charbono, Mourvedre, Carignane vypěstovaných na vinicích americké vinařské oblasti Kalifornie - Napa Valley - suché.\nChateau Montelena má bohatou tradici, která se začala psát jednoho chladného podzimního rána, kdy si Alfred L. Tubbs poprvé prohlédl půdu, o které si myslel, že je vhodná na výsadbu vinic. Napa Valley je nejlepším místem pro pěstování hroznů v Kalifornii.\nDohoda o nákupu půdy byla uzavřena a v lednu 1882 si podnikatel ze San Francisca pořídil 254 akrů drsné půdy, jen dvě míle severně od Calistogy, na úpatí hory St.Helena.Alfred L. Tubbs nejdříve vysázel vinice a následně postavil zámek. V roce 1886 dováží vinaře, narozeného ve Francii. V roce 1896 již byly vinice Chateau Montelena sedmé největší v Napa Valley. S vinařením byl konec když byla uzákoněna prohibice.\nPo skončení prohibice vinařství dále pokračovalo v produkci vín a prodeji hroznů dalším pěstitelům. Rodina Tubbs prodala vinařství v roce 1958 do rukou Yorta a Jeanie Frankových, kteří hledali klidné místo pro odpočinek. Zámek je inspiroval k vykopání jezera a provedení terénních úprav tak, aby odrážely půvab čínských zahrad, který znali ze svého domova.\nDalší kapitola a velká renesance vinařství Chateau Montelena začíná s příchodem nového vlastníka - Jima Barretta. Jim byl tradičním vinařem z Kalifornie - původem společník v právnické kanceláři - prodal svů podíl, za který koupil vinařství a začal hospodařit.\nPo počátečních neúspěších se mu podařilo prorazit do světa díky obrovskému úspěchu jeho Chardonnay ve slepé soutěži proti nejlepším francouzským vínům.\nDotaz ke zboží: Zinfandel 2016 Calistoga Napa valley Ava Chateau Montelena 0.75 l\nTato stránka odešle Vašim jménem odkaz na zboží 'Zinfandel 2016 Calistoga Napa valley Ava Chateau Montelena 0.75 l' příjemci, jehož adresu zadáte.\nZinfandel 17 Zabaco 0.75l\nČervené tiché víno vyrobené z hroznů vinné révy odrůdy 100% Zinfandel vypěstovaných na vinicích amer...\nSchramsberg blanc Blanc de Noirs North Coast Ava 0.75 l\nBílé šumivé víno vyrobené z hroznů vinné révy odrůdy 87% Pinot noir a 13% Chardonnay vypěstovaných n...\nZinfandel „ Old vine ” 2017 Lodi Ava Cline cellars 0.75 l\nČervené víno vyrobené z hroznů vinné révy odrůdy 100% Zinfandel vypěstovaných na vinicích americké v...


Jak ihned prodloužit prémiové členství - Poradna - geocaching.cz\nJak ihned prodloužit prémiové členství\nVytvořeno od Kreten8 , dub 20 2017 10:11\nPublikováno 20 duben 2017 - 10:11\nRád bych si dnes prodloužil prémiové členství o jeden rok. Ale na stránce https://payments.geo...membership/edit\nmám jen možnost nastavit si automatické obnovení, které ale nejspíš proběhne až toho 26.4., kdy mi PM končí. Je nějaká stránka, kde si to PM mohu dnes zaplatit a prodloužit o ten jeden rok? Mě se nedaří nic jiného najít.\nPublikováno 20 duben 2017 - 10:18\nMůžeš si např. zakoupit PM u některých geocachingových e-shopů. Já to tak dělám už několik let. V současnosti to funguje tak, že jim zaplatíš částku a oni ti pošlou kód (prakticky je to asi dárkový kód), který pak použiješ na stránkách gc.com (návod k použití bývá součástí toho mailu). PM se ti pak prodlouží o jeden rok od stávajícího konce (tj. ve tvém případě od 26.4.).\nDruhou možností asi je si zakoupit dárkový poukaz přímo na stránkách gc.com a uvést sám sebe. Ale to jsem nikdy nezkoušel.\nJá bych preferoval první variantu.\nPublikováno 20 duben 2017 - 10:29\nA můžeš mi dát nějaký dobrý typ na eshop? Já co jsem našel, tak to mají za 800,- a to mi přijde drahý. Navíc bych rád, aby podporovali platbu kartou, aby to proběhlo pokud možno ještě dneska.\nPublikováno 20 duben 2017 - 10:50\nTak darovat PM sám sobě nejde. Tedy to musím udělat z jiného účtu.\nPublikováno 20 duben 2017 - 11:09\nJestli se nepletu, tak za 800 je nejlevnější PM co najdeš na eshopech..\nPublikováno 20 duben 2017 - 11:32\nCo já vím, tak teď jde sehnat za 400.\nPublikováno 20 duben 2017 - 11:37\nJenže to nesmíš být aktuálně PM. Pokud Kretenovi vyprší PM až 26.4. a chce to koupit dneska, tak musí za plnou cenu. Navíc 800 Kč je rozumná cena, nevím, kolik by si Kreten představoval.\nJá nakupuji na tytyty.cz.\nPublikováno 20 duben 2017 - 11:42\nJá jsem měla dobrou zkušenost s kupováním členství na Geocity.cz – jak s rychlostí, tak s velice slušným a milým (asi) majitelem.\nNyní tam stojí roční PM 789 Kč.\nPublikováno 20 duben 2017 - 13:58\nDíky všem za rady, nakonec jsem využil darování členství z účtu dcery a měl bych to mít za cca 750,-Kč\nPublikováno 22 únor 2018 - 13:48\nKomu jsi to platil a v jaké měně? Zajímalo by mne, jestli jsi dostal slevu z 30 Eur nebo přirážku z 30 USD\nPublikováno 22 únor 2018 - 14:20\nKde jde sehnat za 400?\n8 369 příspěvků(y)\nPublikováno 22 únor 2018 - 14:57\nOna už je zase nějaká akce?\nPublikováno 22 únor 2018 - 15:50\nTa akce byla vloni v dubnu!\nPublikováno 22 únor 2018 - 19:15\nHele, a koukal jsi i na účet, jestli se to strhlo opravdu přesně v této výši? Tohle je zpráva z GC, kde může být nějaký fiktivní kurz...\nPublikováno 23 únor 2018 - 20:15\nTak to je fakt zvláštni, to je skoro přesně mezi 30 USD a EUR, jak píše @nalano...\nPublikováno 24 únor 2018 - 9:37\nNebo to je "nevýhodný" kurz Paypal v dolarech. Nikde není psáno jak to bylo placeno.\nPublikováno 24 únor 2018 - 10:50\nAno, to by byla ta "horší" varianta. A skoro bych řek, že to bude ono, že z banky na paypal odcházely už koruny, o které si paypal řek na základě jeho kurzu a originál poplatek byl 30 USD :-( Jinak by Paypal/GS těžko věděl, kolik přesně korun odešlo z uctu v bance.\nVyloučené to není, já si PM obnovuju pravidelně (a zemí mám ČR) a platím pořád jeste 30 USD.\nPublikováno 24 únor 2018 - 19:37\nA co mas tady? Jaký poplatek? : https://payments.geo...p/latestreceipt\nTento příspěvek byl upraven od plavcik: 24 únor 2018 - 21:04\nPublikováno 24 únor 2018 - 19:58\nTo ti itunes účtuje vzdy o 15% horší kurz k dolaru? Nebo tam je nějaký jiný poplatek?\nPublikováno 25 únor 2018 - 0:32\nJo takhle :-) Tak to jo, my jsme totiž řešili ne tu rychlost obnovy (ta je samozřejmě okamžitá, pokud obnovu dovolíš udělat přímo aplikaci nebo na GC.COM, zaplatíš kartou a neřešiš cenu), ale právě tu cenu 709 Kč, která je přesně mezi 30 USD a cenou 30 EUR, která platí pro ČR. GC žádnou cenu v korunách totiž nemá. Aspoň myslím, a na té odkazované stránce bys viděl poslední účet za obnovu PM, kterou si Groundspeak naúčtoval a příslušnou menu (musíš být ale přihlášený na GC.com).\nA právě z té ceny by Ti vyšel kurz, který si za těch 30 EUR nebo USD zaplatil.\nTak by mě osobně moc zajímalo, jestli ta ceny obnovy na GC.com je stejná, jako když tu obnovu uděláš přes aplikaci a iTunes...


Při nehodách na Děčínsku se minulý týden zranilo pět lidí - Děčínský deník\nPři nehodách na Děčínsku se minulý týden zranilo pět lidí\nDěčínsko - Během minulého týdne došlo na děčínských silnicích k osmatřiceti dopravním nehodám. Při nich se zranilo pět lidí lehce. Škoda dosáhla 1 640 000 korun.\n„Nejčastěji se řidiči potýkali s následky dvou příčin dopravních nehod, a to s nepřiměřenou rychlostí a opomenutou předností v jízdě. Pod vlivem alkoholu byli v době ohlášených nehod tři řidiči,“ řekla děčínská policejní mluvčí Petra Trypesová.\n182 kilometrů za hodinu přes město. Rumburk je rájem pirátů silnic\nU Libouchce se střetla dvě auta. Na místě zemřeli dva…


Kočárek PETITE&MARS Street+ Heritage Folk\nZboží 458 / 897\nKočárek PETITE&MARS Street+ Heritage Folk 2020\nŽádné hodnocení. Kód: PETITEMARSSPORT039 Produktové číslo: 8595640904501 Doprava zdarma\nNový PETITE&MARS Street+ z řady Heritage Folk je originální kočárek pro rodiny s osobitým stylem.\nSet obsahuje: konstrukci sportovního kočárku PETITE&MARS Street+ + pěnová kolečka + velký nákupní košík + stříšku + set polstrování na bezpečnostní pásy\nSportovní kočárek Street+ je elegantní a kvalitní a ocení ho každá maminka, která bude mít možnost ho používat. Také ho ocení Vaše dítě, které se v něm bude cítit komfortně za každého počasí a určitě si ho oblíbí už během první jízdy. Street+ zajišťuje stabilitu, díky kvalitní konstrukci, která pomáhá tlumit nárazy. Materiály na kočárku zajistí, aby byl kočárek lehký, ale zároveň kvalitní a hravě tak zvládl jízdu na ulici ve městě, ale i mimo něj. Kočárek je určen pro děti od 6 měsíců do 22 kg. Maximální hmotnost zatížení kočárku je do 25 kg.\nJedinečná kolekce Heritage Folk, vychází z lidové tradice. Heritage Folk zobrazuje vzor, který proslavil obec Čičmany na Slovensku. Unikátní ornamentika, která se nachází na domech v obci Čičmany zdobí i kolekci našich kočárků v linii Heritage Folk Petite&Mars pro rok 2020. Unikátní vzor na kočárcích je doplněn o hnědé doplňky z eko-kůže, které spolu dotvářejí nádherný design kočárku, který si určitě oblíbíte a upoutá na sebe pozornost.\nkolekce Heritage Folk


práškové plnící stroje - plnící stroj práškový - PSM JUNIOR - 230V/50Hz\nKód 0186001 PSM JUNIOR – plnící stroj práškový\nRozměry 515 x 1 745 x 500 mm\nplnící stroj práškový - PSM JUNIOR\nPSM JUNIOR je nejoblíbenější plnící stroj, který je již více než 20 let úspěšně prodáván po celém světě. Stroj je flexibilní s velkým rozsahem příslušenství pro rozšíření základních funkcí a je výjimečný díky své kvalitě zpracování. PSM JUNIOR je široce využitelný plnící stroj. Stroj je vhodný pro trvalý provoz, lehce přemístitelný a výhodný pro svou malou velikost.\nStroj je vybaven elektrickým zpětným chodem a vysoce kvalitním motor s dlouhou životností. Stroj obsahuje 2 plnicí adaptéry pro plnění a odsávání všech typů hasicích přístrojů dostupných na trhu.\nOptimální nastavitelná velikost a kornoutovitý plnicí krk zaručují, že všechny HP mohou být plněny bez jakékoliv modifikace přístroje. Stroj je vybaven zásobníkem na 12 kg prášku.\nPSM JUNIOR je díky své přepravní výšce vhodný pro všechny standardní servisní vozidla. Příznivá pracovní výška je docílena umístěním motoru v ocelové kleci pod plnícím strojem.\nPSM Junior je malý plnící stroj vybavený silným průmyslovým motorem. PSM Junior je vhodný pro plnění HP o velikosti 1-12 kg – případně až do 50 kg s přídavným příslušenstvím – sada SK 50 – obj.č. 186008 (samostatné příslušenství) a – přídavný zásobník do 50 kg – obj.č. 186009 (samostatné příslušenství).\nPSM JUNIOR – plnící stroj práškový\n230 V, 50 Hz / 1,1 kW\nfiltrace - sítko z nerezové oceli, 10 keramických filtračních vložek\nsací trubky – průměr 25 x 780 mm