Poeta.cz: Bastyho přelud\nNenarodí se jenom dítě z matky, ale i z dítěte matka.\n[Le Fort] Další >>\nhard sci-fi z nepříliš vzdálené neradostné budoucnosti\nAutor: Jiří Hons, 6.1.2005, Povídky\nStarý oprýskaný teréňák Woodmaster se zakvílením pneumatik zatočil za roh a pravým bokem nabral řadu plastových popelnic tak šikovně, že napůl staženým okénkem dovnitř vletěla pomuchlaná plechovka od piva a usadila se mi na klíně. Vzal jsem ji štítivě mezi dva prsty a opatrně vyhodil ven tak, aby na mě nevytekla ani kapka z jejího případného obsahu.\n"Řídíš jako prase," řekl jsem. Myška, natahující krk, aby alespoň trochu obstojně viděl přes mohutné okruží volantu na cestu, se hihňavě zasmál. "Klídek," zapištěl vysokým hláskem.\n"Všechno mám pod kontrolou."\n"No, to doufám."\nDotkl jsem se pravého boku a pohmatem přes bundu jsem se ujistil, že má sedm dvaašedesátka je na správném místě. Věděl jsem sice, že Myška všechny zákazníky předem prověřuje, než se odhodlá se mnou za nimi zajet, ale náhoda je blbec, jak jsem docela nedávno zjistil na vlastní kůži. Jeden pošuk se rozhodl že nás naloží do svého auťáku, odveze na policejní stanici a shrábne tučnou odměnu, která je na nás vypsaná. Šel na to od lesa - párkrát jsme spolu uzavřeli obchod, všechno v pohodě a pak najednou vytáhl pistoli a hybaj do auta, jedeme za bengama. Nebýt Myšky, který mu za jízdy ve chvíli nepozornosti vykroutil bouchačku z ruky a vyhodil ji z okna, už bychom se dávno houpali na šibenici. Dostal při tom kulku do stehna a já jsem si to s naším drahým zákazníkem rozdal na nože po námořnicku - kdo první umře, prohrál. Prohrál on, ale o fous. Kdyby uměl zacházet s nožem jen o trochu líp, nebo měl lepší technologii než já, kdoví. Měl jsem víc štěstí než rozumu a Myška taky, jestli se ovšem při průstřelu stehna dá vůbec o štěstí mluvit.\nNa obrazovce v palubní desce Woodmasteru se objevil záběr na několik vyhořelých policejních dodávek, rozstřílených nejspíš nějakým starším typem velkorážové ruční tarasnice, jak jsem si stačil všimnout. Rakety z moderních typů nedělají tak velké díry při vstřelu a explodují buď téměř jen dopředu, nebo naopak hlavně do stran - záleží na tom, jestli jsou určeny k probíjení pancéřování a vyřazení vozidla z provozu, nebo spíš ke zničení posádky. Zkrátka a dobře, zásah s nimi je čistý - a to zásahy policejních aut rozhodně nebyly. Práce nepříliš profesionálního pouličního gangu, pomyslel jsem si. Práce chlápků, kteří nemají styl, prostě rozstřílejí, na co přijdou.\nChtěl jsem se dozvědět, o co vlastně jde, a hmátl po černém knoflíku s inverzním nápisem sound. Nic se nestalo, samozřejmě. Zapomněl jsem, že nám včera kdovíproč odešla veškerá zvuková aparatura auťáku a Myška ji ještě nedal dohromady, i když se v elektronice rozhodně vyznal. Včera ale měl co dělat s nabouráváním se do centrálních registrů Města a prověřováním našich dnešních zákazníků.\nZnovu jsem se zahleděl ven a zjistil, že Myška se opět chystá ostře říznout zatáčku. Polohlasně jsem zaklel a stačil vytáhnout okénko nahoru dřív, než jsme vletěli do obrovské louže hnědavě kalné vody. Špinavá břečka se rozstříkla po popraskaném čelním skle (i tvrzené sklo vyztužené bezpečnostními fóliemi při zásahu lehkým kulometem popraská) a samozřejmě i přes okénko na mé straně vozu. Málem jsem měl všechen ten sajrajt v obličeji... Vyčítavě jsem se podíval na Myšku, urputně zápasícího s volantem a navrhl mu zpomalit a zapnout stěrače, protože čelním sklem bylo vidět asi jako skrz sklenici whisky. Nejspíš jsem urazil jeho hrdost na vlastní řidičské umění, protože mi neodpověděl a trucovitě si nasadil i-brýle. Přes jejich leskle černé plochy jsem neměl šanci poznat, jestli se dívá na svět naštvaně nebo ne, tak jsem jenom zavrtěl hlavou a nasadil si je taky. Docela rád vidím, do čeho jedu, když už se někam řítím.\nNáš Woodmaster se přiblížil k rozlehlé budově dávno opuštěného skladiště a Myška zpomalil. "To je ono," kývl hlavou směrem ke skladišti. "Kdysi tady měla Lunární dopravní společnost překladiště zboží, ale už nejmíň deset let je celej areál určenej k demolici. Objedeme to celý pomalu dokola a pak jdeme dovnitř, připrav se."\nOdhrnul jsem cíp své kožené bundy a tasil pistoli. Kdysi jsem ji koupil za pár šupů a za pomoci technologií, se kterými spolu s Myškou ilegálně kšeftujeme, ji upravil tak, aby odpovídala mým představám o ideální krátké palné zbrani. Původně jednočinné bicí ústrojí jsem vyměnil za dvojčinné a hlaveň byla zpevněna jemným vnitřním a masivním vnějším nástřikem hybridního metaloplastiku kombinovaného s keramolaminátem. To proto, že si sám laboruji náboje na vyšší výkonnostní faktor a bál jsem se, aby původní hlaveň zvýšené hodnoty tlaku žhavých plynů vydržela. Náboje ráže sedm dvaašedesát mají vysoký výkon sice už samy o sobě, ale po zvýšení množství prachu v nábojnici, samozřejmě taky zpevnění a nástřiku špiček střel stejným materiálem, jakým jsem vylepšil hlaveň, pro mě neprůstřelné vesty už nepředstavovaly žádnou překážku, ani ty nejmodernější, vybavené keramickými pláty a metaloplastickými výztužemi. Jednou jsem zkoušel účinnost své sedm dvaašedesátky na prefabrikátové příčce - a střely prošly skrz ni a zachytila je až další, vzdálená od té první celých padesát metrů. Na pistoli hodně slušný výkon. Když k tomu přidáte dvouřadový prodloužený zásobník s kapacitou dvacet pět nábojů místo původního jednořadého na osm a laserový zaměřovač, dostanete přesný a extrémně výkonný ruční kanón. Dostanete tak přesně to, co při své práci velmi často potřebuji.\nPřesvědčil jsem se, že zbraň je nabitá včetně náboje v komoře, sice už asi potisící, ale čert nikdy nespí. Vrátil jsem pistoli zpět do pouzdra, sundal si i-brýle a nahradil je mnohem dokonalejšími, pomocí biologické zpětné vazby ovládanými screen-čočkami, vyhlížejícími docela stejně jako obyčejné kontaktní čočky. V okamžiku, kdy jsem si je vložil do očí, se automaticky spustily a přes mé zorné pole se rozvinul průsvitný panel hlavní nabídky. Vybral jsem si zostřené vidění zasahující do ultrafialového i infračerveného spektra, překrývající se s detekcí kovu pomocí multifunkčního náramku na mém pravém zápěstí, se kterým čočky v případě potřeby komunikovaly. Do vnitřních kapes bundy jsem ještě uložil několik balíčků první pomoci a na kolena jsem si ze zadního sedadla přitáhl matově černý kufřík se vzorky nabízených technologií. Byl jsem připraven.\nMyška zastavil kousek od hlavního vjezdu a do poutek taktické vesty ukryté pod neprůstřelným kabátem si rozvěsil zásobníky do brokovnice, několik granátů a holoprojektor. Šikovná věcička, tenhle holoprojektor. Po spuštění generuje obraz nás dvou, stojících s rukama nad hlavou a křičících "Hej, tady jsme! Vzdáváme se, nestřílejte!" Už se nám s ním párkrát podařilo výstřelu.\nJako poslední se pod Myškův plášť schovala zkrácená samonabíjecí brokovnice. I-brýle si nechal, protože vlézt dovnitř bez nich by bylo podezřelé - těm, s kterými budeme jednat, by bylo hned jasné, že máme hodně vyspělou technologii a dávali by si větší pozor, čímž by snižovali naše šance v případném střetu. Takhle to vypadalo, že mi Myška, i když malého vzrůstu, dělá ochranku a že já spoléhám na údaje promítané na sítnici jeho očí vnitřní stranou i-brýlí, které se dají různými triky odrušit. Na to už se taky pár lidí nachytalo a pak se divili, jaktože víme, co na nás připravují, i když jsou Myškovy i-brýle dokonale odstíněny. Screen-čočky byly náš tajný trumf. Oblafnout screen-čočky je nesrovnatelně těžší než odstínění i-brýlí a kdo to dokáže, nemusí se pokládat za amatéra. Kupříkladu já bych to asi dokázal, Myška naproti tomu určitě, tak byl v elektronice dobrý. Já byl zase expert přes biotechnologie, nanopreparáty a zbraně, a tak jsme se dokonale doplňovali. Navenek jsem ale obvykle vystupoval jako dealer jenom já, zatímco on hrál nablblého bodyguarda. Nutno říci, že Myška měl výborný herecký talent.\n"Jdeme?," zeptal se Myška.\n"Jo, můžem," přisvědčil jsem.\n"Tak tradá," ušklíbl se Myška, natočil motor a pomalu dojel k rezavé plechové bráně kdysi snad zelené barvy. Túúút - túúút - tut- túúút, odtroubil klaksonem smluvený signál. V levé polovině brány se otevřela malá dvířka a protáhl se jimi ostražitě vyhlížející vyhublý mladík s fialovým čírem, oblečený do těsných červených kalhot a kožené bundy prošpikované spínacími špendlíky. Jeho vzhled doplňovaly masivní kožené boty a krátká důstojnická útočná puška, kterou třímal v obou rukách. Mohlo mu být tak šestnáct. Jakmile jsem si to uvědomil, zamrazilo mě. Šestnáct bylo mému bratrovi, když zemřel. Dokonce i chodil podobně oblečený. Zbloudilá střela mu prorazila lebku... A já jsem se rozhodl sehnat klonovací nádobíčko a pomáhat lidem, aby jejich blízcí nemuseli umírat tak jako můj bratr. Udělal jsem to a od té doby žiju na útěku před policií.\n"Heslo?" vyštěkl mladík nedůvěřivě a já se probral. "Tygr dokáže pořádně kousnout,"odpověděl jsem. Trochu ho to uklidnilo, ale ještě zbývala druhá polovička hesla.\n"Proč satelitní města v noci svítí?"\n"Protože je osvětlují duše zbloudilců," ušklíbl jsem se. Člověk, který hesla vymýšlel, musel být pořádný magor.\n"V pořádku," prokmitl v mladíkových očích plamínek úlevy. "Já jsem Gordy. Chvíli počkejte, hned vám otevřu." Zmizel za vraty a vzduch naplnilo skřípění zarezlých, teď s námahou odsouvaných závor. Když se otevřela samotná vrata, skřípělo to ještě víc. Pokynul nám puškou, abychom vjeli dovnitř. Udělali jsme to a zastavili na dvoře dlážděném panely z prefabrikátů, mezi nimiž se ze spár neuměle utěsněných asfaltem draly řídké chumáče plevelovitých rostlin. Dalších několik okamžiků hlasitého skřípění a udýchaný Gordy se objevil u Myškova okénka. "Třetí vrata vpravo," oznámil důležitě. "Je na nich nakreslenej červenej pentagram a tři šestky." Jak jinak, pomyslel jsem si. Satanistická symbolika nevyjde z módy asi nikdy. Člověka prostě z nějakého důvodu přitahuje zlo a sebezničení zvlášť.\n"Díky, Gordy," odpověděl Myška odměřeným, bručivým tónem. Uměl dokonce i imitovat cizí hlasy, parchant jeden. Zrovna teď zvolil hlas jednoho z televizních padouchů. Gordy si toho nevšiml, ostatně toho by si asi nevšiml vůbec nikdo.\nVrata, o kterých mluvil Gordy, vypadala opuštěně. Vystoupili jsme z vozu a Myška na ně zabouchal masivním kovovým prstenem, který nosil na prostředníku pravé ruky. Měl v něm zabudován elektrický kondenzátor, po odjištění malým kroužkem na dlaňové straně prstenu produkující slušný elektrický výboj. Výborná věcička pro případ nouze.\nTentokrát jsme se nestačili ani nadát a vrata se otevřela dokořán. „Pojďte dál,“ pozval nás téměř dvoumetrový pankáč s maorským tetováním v obličeji. Jeho mohutné paže třímaly protiteroristickou verzi armádní pušky UT-31 ověšenou světlometem, laserovým zaměřovačem, dálkoměrem, nočním puškohledem a podobnými hračičkami. Držel ji v těch svých prackách jako totální amatér a nejspíš jím i byl. Vlastně mě to mohlo napadnout hned, když jsem zahlédl kluka u vnější brány. Pankáči. Děti, které chtějí změnit svět, ale tuší, že to není možné. Zoufalí lidé s velkým srdcem a pramalou nadějí na zázrak. Hned jsem měl ze všeho lepší pocit. Strašně rád pomáhám těm, kteří se postaví proti společnosti, stejně jako jsem to kdysi zkoušel já sám. No, vlastně to dělám pořád - prodej ilegálních technologií trestají ctihodní a spravedlivě rozhořčení pánové u soudu ještě přísněji než terorismus nebo prodej drog.\n„Třicet táců,“ oznámil jsem cenu laserového kanónu, o který měli tak eminentní zájem. Zřejmě se chystali někomu pořádně zatopit, možná skinheadům, se kterými se pankáči odedávna nesnášejí, nebo snad policii, to mi bylo ovšem šumafuk. Jejich věc. Každopádně lepší zbraň proti těžkému pancéřování sotva mohli sehnat.\nJejich šéf, asi pětatřicetiletý, nakrátko přistřižený chlápek s jizvami ve tváři a brejličkami z tenkého drátu na nose, který se představil jako Squish, se zachmuřil.\n„Je v tom nějakej problém?,“ zeptal jsem se a položil ruku na otevřený kufřík ležící na stole, jako kdybych ho chtěl v následující chvíli sbalit a vypadnout s ním pryč. Divadelní gesto, v kufříku nebylo nic, o co by měli zájem. Chtěli jen ten dalekonosný laser, nic víc, ale ani nic míň.\n„Nemáte snad prachy?,“ přidal se nazlobeně Myška. „Proč jste nás otravovali, když nemáte na zaplacení? Myslíte si, že děláme zadarmo? Že žijeme ze vzduchu?“\n„Ale ne,“ zavrtěl Squish hlavou. „Jen nás překvapilo, jak je to zboží... ehm, drahé.“\nRozesmál jsem se. „Třicet táců je podle vás moc! Třicet zasranejch táců za laserovej kanón, za kterej bych z fleku visel!“ Přisunul jsem kufřík Squishovi pod nos a otevřel ho dokořán.\n„Tady máte věci za pár stovek, maximálně za pár tisíc. Vyberte si, když tolik šetříte. Chcete i-brýle, nebo snad náramkovej detektor kovů a výbušnin? Máte je mít! Je libo náboje do brokovnice s nervově-paralytickou náplní? Fólii k odstínění zbraní před detektorem? A nebo něco pro první pomoc - třeba regenerační pastu na povrchová a injekční ampule na vnitřní zranění - obojí jsou poslední výkřiky nanotechnologie!“ Skoro jsem křičel.\nSquish zvedl ruce v obranném gestu. „To všechno už máme,“ řekl vyrovnaným hlasem.\n„Možná, že i o trochu lepší, než nabízíte. Ale to laserové dělo opravdu potřebujeme. Nikdo jiný než vy není schopen ho sehnat, takže... Musíme přistoupit na vaši nabídku. Peníze na něj seženeme, buďte bez obav.“\n„To bych prosil,“ přitáhl jsem kufřík zpátky. Na chvilku jsem zaváhal a pak ho zavřel. Obchod už byl stejně u konce a jeho obsah nebyl potřeba.\n„Patnáct táců teď jako zálohu a zbytek po dodání a ozkoušení.“\n„Dobře,“ kývl Squish a odpočítal patnáct užmoulaných tisícidolarových bankovek ze svazku, který vytáhl z kapsy olivově zelené armádní bundy. „Kdy budete mít zboží připravené k dodání?“\nMohl bych tady bouchat na vrata klidně za půl hodiny, pomyslel jsem si. Dva laserové kanóny se před půl rokem ztratily z vojenského vlakového transportu, který při projíždění naší čtvrtí z neznámého důvodu (tak o tom mluvili v televizi) vykolejil. Ten neznámý důvod byl Myška, který na koleje umístil několik vlastnoručně vyrobených supravodivých elektromagnetů, naprogramovaných k tomu, aby se po nějaké době samy zničily. Proto policie nikdy nezjistila příčinu havárie. Elektromagnety vychýlily automatem řízený vlak, řítící se rychlostí tří set padesáti kilometrů za hodinu po magnetickém polštáři nad kolejemi z dráhy, úplně mimo trať. Řeknu vám, byla to ale pěkná šlupka... V nastalém zmatku se nám pak podařila perfektní čórka, která nám teď mohla vydělat spoustu peněz. Jenom jsme pankáčům museli dát trochu času, než seženou dalších patnáct tisíc městských dolarů. Jak jsem si všiml, v balíčku, ze kterého Squish odpočítával první patnáctku, nezbyly víc než tři bankovky - peněz opravdu neměli nazbyt. Budou muset prodat hromadu fetu, než je vydělají.\n„Za čtrnáct dní,“ řekl jsem. „Bude to stačit?“\n„Snad ano,“ souhlasil váhavě Squish.\n„Obchod je uzavřen,“ podal jsem mu pravici. Vážně přikývl a plácli jsme si.\n„Tvůj podíl,“ zamával jsem Myškovi, leštícímu právě odblokovaný laserový kanón, sedmi tisíci pěti sty městskými dolary před nosem. „Nebo ho snad nechceš?“\nMyška se na peníze ani nepodíval. Jeho pohled mířil kamsi do dáli, do krajin, které znal jen on sám a o kterých nemohli mít ostatní ani ponětí.\n„Přemýšlel jsi někdy o tom, jakej má vůbec to, co děláme, smysl?“ ozval se tiše a zadíval se mi do očí. V jeho pohledu byla znát beznaděj. Krátce jsem se zasmál. Takhle jsem se občas díval i já.\n„Ale to víš, že jo. Je to jednoduchý - prostě se snažíme přežít, jak nejlíp umíme. To je všechno. Nic víc, nic míň. Možná občas někomu pomůžeme, ale... Za to si nic nekoupíme. S dobročinností se to nesmí přehánět.“\n„Stali se z nás cynici, Side,“ zavrtěl Myška hlavou. „Dřív jsme nebyli takoví, víš, když nám bylo dvacet - měli jsme spoustu ideálů, chtěli jsme po sobě na světě něco nechat, pomáhat lidem jako jsme my proti tý zkurvený společnosti a jejím pitomým zákonům. A co teď děláme? Zajímáme se jen o to, jak vydělat prachy, o nic víc. Ideály se někam vytratily. Vždyť náš život vůbec nemá smysl!“\n„No tak, no tak!“ pokusil jsem se ho zabrzdit. „Takhle nemluv. Jsme možná cynici, ale jedině proto, že jinak bychom neměli šanci v tomhle zkurveným světě přežít. A se smyslem života se netrap. Život sám o sobě nemá žádný smysl. Je to jen obrovská náhoda, že tady teď sedíme a povídáme si, s tím se musíš smířit. Buď rád, že žiješ, a užívej si, jak jen to jde.“\n„Myslíš, že Bůh neexistuje? Že nad námi není nikdo vyšší, lepší než my, kdo by na nás dozíral? Opravdu si myslíš, že jsme jenom hromádky kdovíproč a kdovíjak oživenýho organickýho bahna?“ Myška očividně prožíval krizi. Nic se nedělo, podobných krizí jsme oba zažili a překonali bezpočet. Potřeboval se jenom trochu uklidnit, možná si dát pár hltů dobré whisky a párkrát potáhnout z hašišového jointa. Hlavně ale potřeboval, aby s ním někdo byl a on se necítil být sám.\n„Podívej se,“ řekl jsem mu. „Bůh nejspíš není, Myško. Kdyby existoval, nedovolil by, aby se děly věci, který se dějou. Jestli náhodou existuje - ale já tomu fakt už nevěřím - a nechává svět, aby se beztrestně vraždil a znásilňoval, tak je to strašnej zmrd a klidně mu to řeknu do vočí. Třeba kdysi existoval a pak umřel, nebo někam zmizel, kdoví. Ale teď určitě není.“\nBůh zemřel společně s tvým bratrem, zaznělo mi v hlavě. Všechny ostatní události ti už jeho neexistenci jenom potvrzovaly... Nenašel jsi jediný důkaz pro. Zato těch proti byl bezpočet.\nPoplácal jsem Myšku po rameni. „Na, kámo, tady máš svý prachy. Kup si za ně něco pěknýho, něco, co tě potěší. A už nemysli na blbosti. Hele, co kdybychom zašli k Brodymu a pořádně se tam opili? Co ty na to? Potřebuješ se uvolnit...“\nMyška se pokusil o úsměv. „Asi máš pravdu.“\nBratr stál u mé postele a upřeně mne pozoroval. „Co je?“ zeptal jsem se a zkontroloval čas na budíku vévodícím nočnímu stolku. 5:30, hlásily rudé číslice do tmy studeného zimního rána. Holly doprovodil můj pohled shovívavým úsměvem. „Promiň, že jsem tě vzbudil, brácho. Chtěl jsem tě jen vidět, než odejdu.“\n„Kam,“ načal jsem otázku, ale vzápětí jsem si vzpomněl. Holly šel na další demonstraci za lidská práva. Už druhý rok byl bez práce, stejně jako tisíce dalších, propuštěných z nerentabilních a prodělečných středních škol. Bez vzdělání, bez praxe... Jenomže práci nutně potřeboval, aby naše rodina neumřela hlady. Já byl na práci příliš mladý, a i když mé inteligenční testy ukazovaly, že bych patrně exceloval i na univerzitě, peníze prostě nebyly ani na lepší oblečení, natož na školné na nějaké dosud fungující střední škole, o univerzitě ani nemluvě. „Mamka s tím nesouhlasí,“ řekl jsem. „Bojí se o tebe. V televizi říkali, že tahle demonstrace není povolená. Možná po vás budou i střílet.“\nBratr se znovu usmál, tentokrát nějak smutně. „Já vím. Bude to drsný. Ale jít tam prostě musím, víš? Tady jde o princip. Jenom mám nějaký divný pocit... Prostě jsem tě ještě chtěl vidět.“ Otevřel dveře mého pokoje a vyšel do chodby, ale ještě než je definitivně zavřel, zašeptal: „Hele, Side, budu tam do večera, možná do noci. Uklidňuj mámu, kdyby se hodně bála, jo?“\n„Můžeš se na mě spolehnout,“ odvětil jsem. Bere mě jako dospělýho chlapa, uvědomil jsem si potěšeně. To je fajn.\n„Čau, měj se,“ řekl Holly a zavřel dveře. „Čau,“ zavrtal jsem se do peřin a znovu usnul.\nTeréňák pomalu zajel do haly, Myška zastavil a vypnul motor. Vyslal jsem povel a naskenoval screen-čočkami celý vnitřní prostor. V pořádku, žádné tepelné ani magnetické anomálie. Tetovaný pankáč měl kromě útočné pušky ještě krátký samopal pod dlouhým pláštěm, stejně jako minule a ostatní alespoň po jedné pistoli v podpažních pouzdrech integrovaných do jejich neprůstřelných vest. Jinak nic. Žádná past.\n„Tak co?“ šeptl Myška. „Já nic zvláštního nevidím.“\n„Já taky ne. Myslím, že můžeme vylízt.“\nSquish se zvedl od umakartové stolní desky a podal mi ruku. Když jsem ji stiskl, napřáhl ji ještě směrem k Myškovi, ale ten se ani nehnul. Stál na místě a tvářil se odměřeně.\n„Ehm,“ odkašlal si rozpačitě Squish a stáhl ruku zpátky, „máte ten kanón?“\n„Jistě. V autě. Ale nejdřív chci vidět prachy.“\n„Proč ne,“ pokrčil Squish rameny.\nJedna, dvě, tři, čtyři,... deset, jedenáct, dvanáct, třináct, čtrnáct, patnáct, počítal jsem tisícidolarovky pleskající o stůl. Jeden za druhým dopadaly na jeho desku obrázky nerudného obličeje předsedy městské rady, vylepšené jedničkou a třemi nulami ve všech čtyřech rozích. Nádherný zvuk. Skoro jsem se nad ním začal rozplývat, když jsem zaslechl ještě něco dalšího, disharmonického, nelahodícího mému sluchu...\n„Side!,“ křikl naléhavě Myška a hrábl pod kabát pro brokovnici. Pohled jeho očí, vnímajících svět přes plochy i-brýlí, směřoval kamsi za má záda. Vzápětí se mi podařilo dešifrovat onen disharmonický zvuk. Někdo navrtával prefabrikátovou zeď haly. Zadíval jsem se do Squishových očí, rozšířených hrůzou. „Vy... vy jste nás podrazili,“ šeptl překvapeně.\n„My ne,“ otočil jsem se a nastavil na panelu termovize screen-čoček maximální výkon. Zeď zmizela kamsi do neznáma a přede mnou se objevil obraz prostoru za ní, znázorněný ve falešných barvách. Čtyři těžce ozbrojené postavy v neprůstřelných vestách. Dvě bojová pěchotní vozidla. Rudě znázorněný diamantový vrták, pronikající do zdi jako žhavý drát do kostky ledu. Rychle jsem přejel screen-čočkami zesíleným pohledem zbytek prostoru kolem haly - čekali ještě u vchodu, jedno obrněné vozidlo stálo za plechovými vraty, která hlídal zatím nic netušící pankáč s obličejem inspirovaným maorskými bojovníky.\n„Nejspíš policajti,“ řekl jsem nahlas. Ta slova patřila hlavně Myškovi, ale zaslechl je samozřejmě i Squish. „Doprdele,“ zaječel. „Všechno je v hajzlu!“\n„Drž hubu,“ okřikl jsem ho. „Máte tady ňákej nouzovej východ?“\n„Ne,“ zavrtěl hlavou. „Nic takovýho. Jsme v pasti...“\n„Vy pitomý kreténi!,“ rozeřval jsem se. „Jak můžete kšeftovat se zbraněma v baráku, kterej nemá nouzovej východ?“\nSquish se pokusil něco namítnout, ale ohlušující výbuch, rezonující v obrovském prostoru skladiště několik dlouhých vteřin, ho umlčel. Kumulativní nálož, blesklo mi hlavou. Teď sem vhodí dýmovnice a půjdou dovnitř. Tasil jsem pistoli a zamířil do díry, kterou nálož vyrazila ve zdi, ale to už tam Myška nasázel několik shluků hrubého sekaného olova. Screen-čočky mi ukázaly, že tím docela dobře pročistil prostor za zdí. Na nějakých čtyřicet metrů sice nemohlo olovo z brokovnice neprůstřelné vesty útočníků prorazit, ale respekt jim určitě nahnalo. Broková rána bolí i přes keramickou výztuž a dost možná se za zdí válel i někdo v bezvědomí.\nPro jistotu jsem třikrát vystřelil tím směrem. Výstřelů ale zaznělo mnohem víc a okolo obličeje mi proletěl nespočet klasických mosazných i moderních plastových nábojnic. Stříleli všichni kromě pankáče u vchodu. Squish pálil z vojenského Glocku s prodlouženou hlavní, jeden ze dvou jeho bodyguardů vyprazdňoval zásobník stařičkého Ingramu ráže pětačtyřicet a druhý dělal kravál obouruční střelbou ze dvou devítek Ruger. Můj pohled padl na Myšku - soustředěně pozoroval otvor ve zdi, sice ve střehu, ale bez jediného dalšího výstřelu. Squishův bodyguard zahodil prázdný zásobník a vecpal do Ingramu nový, já jsem se znovu zadíval k otvoru a uskočil za solidní ocelový sloup, podpírající střechu haly. Přímo proti zdi najíždělo pěchotní vozidlo s jedním ze dvojice rotačních kulometů neomylně namířeným proti otvoru, skrz který jsme stříleli. Myška spatřil můj úhybný manévr, ostatně jeho i-brýle ho musely také varovat, a vrhl se k zemi. Ostatní, nevybavení screen-čočkami jako já, nebo i-brýlemi jako Myška, zůstali na místě a my jsme je už nestihli varovat. Kulomety spustily oba najednou. Vzduch naplnil triumfální řev smrti, probíjející se přes tenkou prefabrikátovou zeď, která pro kulometné střely nepředstavovala žádnou překážku. Jedna jediná dlouhá dávka, zanechávající po sobě dvouapůlcentimetrové díry ve všem, co jí přišlo do cesty, smetla umakartový stůl, několik židlí a oba Squishovy bodyguardy, ze kterých nadělala fašírku. Cáry zkrvaveného masa, které se rozlétly na dva metry od místa, kde původně stáli, by na lidské bytosti odhadl na první pohled snad jenom hodně zkušený soudní patolog.\n„Auto!,“ křikl jsem na Myšku. Náš teréňák znamenal jedinou možnost, jak se dostat z tohohle strašného průseru. Respektive ani ne tak teréňák, ale to, co se válelo na jeho zadních sedadlech pečlivě zabalené v hadrech. Laserový kanón, který si objednal Squish a jeho kumpáni. Hračka, schopná ničit pasivní i aktivní pancéřování jako mávnutím kouzelného proutku.\nMyška okamžitě pochopil a opatrně, zatímco neustále skenoval prostor haly sběrnicemi i-brýlí, se vydal doleva dozadu, do místa, kde zaparkoval náš Woodmaster.\nPodezřelé zašoupání za sloupem, rychle do podřepu a s napřaženou pistolí skočit po zvuku. Málem jsem zastřelil Squishe, plazícího se ve zjevném šoku po čtyřech co nejdále od sporých ostatků svých osobních strážců. „Dávej pozor, kam lezeš,“ sykl jsem na něj. Nezdálo se, že by vnímal, tak jsem ho popadl za límec a zatáhl za sloup, kde mohl být relativně v bezpečí. „Zůstaň tady!!“ křikl jsem mu přímo do ucha - snad pochopil, protože jsem měl dojem, že nepatrně kývl.\nPřes mé zorné pole proletěl s ostrým zasyčením ohnivý šíp, aby vzápětí explodoval v čelním pancéřování pěchotního vozidla. To se konečně vzpamatoval tetovaný pankáč od vchodu, který nějakým zázrakem vyvázl z kulometné palby bez sebemenšího zranění a odpálil ze spodní hlavně své útočné pušky protipancéřový granát. Kulomety náhle jako na povel ztichly, dokonce i motor vozidla se škytnutím vysadil, pak znovu naskočil, chvíli běžel čím dál pomaleji a nakonec zmlkl úplně. Díru ve zdi zablokovalo deset tun kvalitního pancíře. Posádku druhého vozidla to nejspíš pořádně namíchlo, a tak začala za pomoci palubních kulometů systematicky proměňovat zeď v drť drobných úlomků prefabrikovaných panelů. Pankáč od vchodu se přikrčil, doběhl ke sloupu vzdálenému asi deset metrů od mého úkrytu a schoval se za něj. Ještě že střelce-operátory obrněných vozidel nenapadlo použít rakety, pomyslel jsem si. To už bychom asi byli po smrti.\nStřelba náhle umlkla a nastalo tíživé ticho, ve kterém bylo slyšet jen vlastní dech a dunivý tlukot k smrti vyděšeného srdce. Podíval jsem se, co dělá Squish - potichu pokyvoval s mírným úsměvem hlavou a šátral v náprsní kapse své vojensky zelené bundy. Snad se nezbláznil, napadlo mě. Ale co, i kdyby... Teď musíme s Myškou vyřešit horší polízanici, než je šílený klient. Lítostivě jsem pohlédl směrem k rozstříleným troskám stolu. Patnáct tisícovek, které jsem nestačil sebrat se tam neuspořádaně povalovalo po betonové podlaze, některé proděravělé kulometnými střelami, ale všechny přesto dosud platné.\n„Tady policie,“ prořízl už téměř nesnesitelné ticho neosobní hlas, zesílený megafonem.\n„Vzdejte se a bude vám to přičteno k dobru jako polehčující okolnost. Na rozmyšlení máte dvě minuty, tedy přesně sto dvacet vteřin, ani o jednu více. Pokud se do určeného času nevzdáte, budeme vás muset zlikvidovat.“\nSnad nekecají a opravdu nám dají trochu času, aby Myška stačil nahodit kanón... Kde je vlastně, kurva, Myška? Už by dávno měl být u auta... Hm, možná tam už je, ale než zaktivuje kanón, bude to stejně chvíli trvat. V napjatém očekávání uběhlo několik desítek vteřin, aniž by se cokoliv dělo. „No tak,“ ucedil jsem nervózně mezi zuby.\nNěco mě zatahalo za nohu - byl to u země usazený Squish. S nepřítomným výrazem ve tváři mi ukazoval malou černou krabičku s displejem, na němž běžel odpočet. 3:28, 3:27, 3:26...\n„Co je to?“ vykřikl jsem.\n„Pojistka,“ zasmál se chraptivě Squish. „Neboj se, nedostanou nás. Ani náhodou! Než se jim povede nás dostat, bude všechno lítat v povětří!“\n„Do prdele!,“ zaklel jsem. „Jde to nějak zastavit?“\n„Nejde! Policajti dostanou na prdel!“\n„Jenomže my taky, kurva!“ ...Už nejmíň deset let je celej areál určenej k demolici, připomněla se mi Myškova slova, pronesená při minulé návštěvě tohoto prokletého místa. Za chvíli tedy k té dlouho odkládané demolici dojde... Výbušniny musí být hodně dobře odstíněné, když je screen-čočky neobjevily. Na podobné úvahy jsem ale neměl čas. Musel jsem se co nejdřív dostat k autu. Hrábl jsem pod bundu a roztrhl jeden z balíčků první pomoci. Na dlaň jsem z něj vysypal autoaplikační ampule s adrenalinem a speciálně vázaným adenosin-tri-fosfátem, dodávajícím energii lidskému organismu přímo přes buněčnou membránu. Tak to by bylo. Jednou adrenalin, dvakrát adenosin-tri-fosfát, ozdobily mé levé předloktí tři jemné vpichy. O jejich dezinfekci jsem se nestaral, na tu bude dost času, až jestli se mi povede přežít. Prázdné ampule cinkly o zem a já jsem pohlédl na Squishe. Mám mu pomoci, nebo ne? Ne, radil rozum, jen běž, ale já, pitomý humanista, jsem neposlechl.\n„Pojď!“ křikl jsem a trhnutím za límec ho postavil na nohy. „A kam?“ namítl.\n„Venku nás zabijou a tady si alespoň ještě něco užijou.“\nNaložil jsem si vzpouzejícího se Squishe na záda a bez zbytečných řečí se vydal k Woodmasteru. Adrenalin a adenosin-tri-fosfát už začaly účinkovat a já jsem se rozběhl, aniž bych cítil jakoukoliv únavu. Přestal jsem myslet na svět okolo a mou mysl pohltila jediná myšlenka - běžet, běžet co nejrychleji. Stihneme to, ujišťoval jsem se, musíme stihnout se odsud dostat...\nPankáč s útočnou puškou mne uviděl, jak táhnu jeho bránícího se šéfa někam k východu a zamračil se. „Dělej, poběž za mnou, za chvíli tady všechno vylítne do vzduchu!“ křikl jsem na něj dřív, než stačil zamířit. Zarazil se a pak poslechl. Naštěstí nebyl zvyklý jednat podle svých ukvapených závěrů, ale podle cizích rozkazů.\n„Zbývá šedesát vteřin,“ připomněl megafon. „Půlka času na rozmyšlenou je pryč.“ Do výbuchu skladiště dvě a půl minuty, hlásila krabička ve Squishově ruce. Padesát metrů před námi Myška nahodil motor Woodmasteru. Doběhl jsem tam za šest vteřin, pankáč asi o dvě později.\nSquish se náhle rozchechtal, praštil mě pěstí do nosu, až se mi zatmělo před očima a zmizel kdesi ve středu skladiště. Ani screen-čočky nebyly schopny ho vypátrat. Nejspíš se schoval za některým z ocelových sloupů. „Debil jeden,“ otřel jsem několik kapek krve z nosu.\n„Serem na něj, zdrháme!“\n„To teda ne!,“ zařval pankáč. „Počkejte na mě, jdu pro něj!“ rozběhl se zpátky.\nPrudce jsem trhl zadními dveřmi, vecpal se dovnitř a pozdvihl lesklou hlaveň laserového kanónu. Červená číslice výstražníku mě upozorňovala, že v zásobníku čeká pět supravodivých baterií, zelené světélko na pistolové pažbičce zase hlásilo, že zbraň je zajištěna. Odjistil jsem ji a na pažbičce zaplála červená.\n„Připraven?“ zeptal se Myška. „Jo,“ ujistil jsem ho.\n„Tak dávej pozor - teď otočím auto zadkem kolmo na směr, kterým přijedou, až prorazí vrata. Ty je sejmeš a já vycouvám ven - kdybys něco viděl, hned střílej. Jakmile budeme moct, otočím auto zase normálně a co nejrychleji vypadneme pryč.“\nPitomci, podíval jsem se směrem, kterým zmizel Squish a jeho kumpán. Mohli jste zdrhnout s námi. Myška otočil vůz a já jsem namířil přes zadní sklo na vrata. Jen sem vjeďte, svině policajtský. Bude vám pěkně horko.\nSnad nemají moc výkonné infrapřístroje, zděsil jsem se náhle. To by věděli, kde přesně jsme a já bych možná nestačil stisknout spoušť.\nZe zeleně natřených vrat z vlnitého plechu se na mnoha místech odlupovala barva a odhalovala tmavě hnědou rez.\n„Čtyři!“ hrozil megafon.\nPřivřel jsem oči a upřel veškerou pozornost směrem k vratům. Na celém světě existoval jen kanón, neoddělitelná součást mého těla, a cíl, který jsem měl zničit. Na všechno ostatní jsem zapomněl.\nDva ohlušující výbuchy splynuly v jeden. Vpravo jsem koutkem oka zahlédl, jak se dobrá půlka stopadesát metrů dlouhé zdi proměnila v trosky. Vlevo zase odlétla plechová vrata, následovaná ohnivou smrští a odplachtila kamsi doprostřed haly. Myška dupl na plyn a popojel s Woodmasterem kousek stranou, asi tři metry od původního stanoviště, to aby ztížil střelci v policejním voze orientaci. Jestli mířil pomocí infrazaměřovače, musel být na pár okamžiků, než se rozptýlí horká vzduchová bublina po výbuchu, téměř slepý a střílet by mohl jedině popaměti.\nTmavě modré pěchotní vozidlo s fluorescenčními nápisy POLICIE na bocích vrazilo dovnitř, já jsem zamířil a stiskl spoušť. Obličej mi ožehla vlna rozpáleného vzduchu, jak paprsek z hlavně kanónu roztavil zadní sklo vozu. Naštěstí se neomezil jen na něj, pokračoval dál a hravě pronikl pancéřováním obrňáku. Vyhodil jsem ze zásobníku vybitou baterii a vystřelil ještě dvakrát - uvnitř policejního vozidla teď už musely sedět jen zuhelnatělé kostry v nehořlavých kombinézách.\nVpravo zazněl výbuch - to pankáč, hledající Squishe, vypálil proti druhému vozidlu protipancéřový granát. Minul a prostřelil tak jeden z podpěrných sloupů, ale obrátil pozornost na sebe. Přesně to jsme potřebovali.\nMyška přinutil Woodmaster k šílenému zrychlení a vyskočil s ním pozpátku ze skladiště. Dvůr byl naštěstí prázdný, jen u vchodových vrat stálo další obrněné vozidlo s dvojicí raket na bocích. Na nic jsem nečekal a okamžitě proti němu vypálil. Netrefil jsem se moc dobře - líznul jsem vozidlo šikmo z boku, ale i to nám zachránilo život. Ve stejném okamžiku odpálil střelec ve vozidle tepelně naváděnou raketu - a zatímco posádce uvnitř bylo jen trochu horko, vnější plášť pancíře se rozpálil do ruda. Raketa, která do nás už už narazila, náhle změnila směr, vzlétla do výše a střemhlav se vrhla proti vozidlu, které ji vypálilo, následovaná chvostem světle šedého dýmu. Střelec - operátor vystřelil tepelnou past, ale už příliš pozdě. Kumulativní hlavice rakety projela skrz pancéřování jako nůž hrudkou másla a tříštivě-trhavá nálož, umístěná v těle rakety za ní, dokonala dílo zkázy. Obrňák se rozloupl jako rozlomený humr a s ohlušujícím rachotem explodoval.\n„Ty vole,“ ulevil jsem si. „A pryč, než se tady všechno posere!“\nMyška otočil Woodmaster téměř na místě a nejvyšší rychlostí, jakou byl vůz schopen vyvinout na těch dvou stovkách metrů, které nás dělily od pootevřené brány, vyrazil pryč. Brána se šílenou rychlostí přibližovala, čím dál tím větší a majestátnější, a když do ní Myška narazil radlicí z chrommolybdenové oceli, přimontovanou k přední kapotě Woodmasteru, byl jsem vymrštěn ze zadního sedadla a zastavil jsem se až o přední sklo. Můj už jednou natlučený nos se srazil se sklem a během okamžiku vyprodukoval slušnou louži krve.\n„Kurva, Side, dávej trochu pozor,“ vrhl po mě Myška starostlivý pohled.\n„V pohodě, kámo,“ uklidnil jsem ho a otřel si nos dlaní pravé ruky. Celá okamžitě zrudla, zbarvená krví unikající mi z těla. Krví, která, jak jsem věděl ze zkušenosti, za chvíli sama od sebe přestane téci. Prozatím, v naší situaci, nemělo smysl ji zastavovat. Musel jsem se starat o mnohem důležitější věci.\nProdrápal jsem se okolo Myšky zpět na zadní sedadlo, právě včas, abych spatřil nehybné tělo, ležící na chodníku vedle vrat, která jsme zrovna relativně bez následků rozrazili dokořán. Bylo to tělo mladíka oblečeného v kožené bundě a těsných červených kalhotách, jehož hlavu zdobilo fialové pankáčské číro... Gordy ležel v kaluži krve, hlavu zjevně prostřelenou hodně zblízka. Do dvou policejních dodávek stojících poblíž, naskákalo komando po zuby ozbrojených obrněnců a dodávky se prudce rozjely. Jedna z nich přejela přímo přes Gordyho tělo. Svině, zabili jste ho stejně jako Hollyho... Vystřelil jsem poslední ránu, vyřadil jednu z dodávek z provozu a s lítostí pohlédl na vybitou baterii, která opustila zbraň. Alespoň jednou kdybych mohl ještě vystřelit!\nTeď už nepoužitelný kanón jsem pustil z rukou a tasil jsem pistoli. Zjistíme, jestli náhodou nemají podřadné pancéřování, napadlo mě a vysypal jsem všech zbývajících dvaadvacet sedm dvaašedesátkových projektilů do čelního skla poslední dodávky. Nic se nestalo, řidič ani nezpomalil. Všechny střely se neškodně svezly po skle a odfrčely do dáli.\n„Dělej, Myško, přidej!“ křikl jsem dopředu. Museli jsme se ztratit dřív, než policajty napadne vyklonit se z otevřených dveří s nabitou tarasnicí na rameni. Dřív, než je napadne nás vyhodit do povětří. Do povětří...? Za jak dlouho vlastně vybuchnou nálože, o kterých mluvil Squish? Mrkl jsem na hodinky, ale dřív, než jsem stačil přečíst údaj na jejich displeji, jsem znal odpověď. Přišla kurevsky rychle a stejně tak byla i hlučná. Nejdřív zahřmělo, pak se zablesklo - jasně, vím, že světlo je rychlejší než zvuk, jenomže já si to pamatuji vážně takhle - a pak se přihnala tlaková vlna. Nesla s sebou spoustu prachu a drobných úlomků panelového zdiva a viditelnost v běžně vnímaných vlnových délkách spektra se snížila téměř na nulu. To mě, ani Myškovi samozřejmě nevadilo a nevadilo to ani policajtům - alespoň i-brýle měli určitě taky. Co jim ale muselo vadit stejně jako nám, byla prudkost, s jakou tlaková vlna udeřila. Nešetrně smýkla vozem a převrátila ho na pravý bok, takže jsme v plné rychlosti narazili do domovní zdi. Ani dodávka našich pronásledovatelů neunikla překocení a tak jsme se v následujících okamžicích škrábali z aut všichni, jak já s Myškou, tak i oni.\nMyška se vzpamatoval dřív než já, chytil mě za rameno a téměř mě dokopal do pasáže jednoho z padesát let starých domovních komplexů. Než jsme tam doběhli, nestihli policajti vystřelit ani jednu ránu.\nDoklopýtali jsme za nejbližší roh a na okamžik se zastavili. Zhluboka jsem se nadýchl a zadíval se Myškovi přímo do očí. „Já vím,“ vzdychl, když si přečetl, co říká můj pohled. „Jsme v prdeli... Nemáme skoro žádnou šanci jim zdrhnout.“\n„Nedáme se lacino,“ zkontroloval jsem, jestli v rukojeti mé pistole sedí nový, ostře naládovaný zásobník. „Pár jich vezmeme s sebou.“\n„Mluvíš jako ňákej sráč z lacinýho westernu,“ ušklíbl se Myška, ale nutkání zkontrolovat brokovnici, kterou držel v rukou, neodolal. Protože i když jsem napodobil jednoho z béčkových až céčkových herců, nám se chtělo zatraceně moc žít a o svůj život jsme byli rozhodnuti se rvát do posledního dechu.\nU vchodu do pasáže vykoukla hlava jednoho z pronásledovatelů a já jsem ho pár ranami donutil ji znovu schovat. „Musíme se ukrýt někde dál v komplexu,“ řekl jsem Myškovi.\n„Právě na to myslím,“ souhlasil. Za rohem zaduněly okované boty našich pronásledovatelů, ze zdí okolo nás zaútočila ozvěna jejich kroků a já dostal strašlivý strach o Myšku. Podivné bylo, že o sebe jsem se vůbec nebál, jako kdybych byl snad nesmrtelný.\n„Kurva,“ usoudil Myška, když dunění utichlo zatraceně blízko a poryv větru k nám zanesl šepot policistů, domlouvajících nejvýhodnější strategii. „Neměli jsme se zastavovat. Teď se do nich musíme pustit.“\nPřikývl jsem a rozhodl se zjistit situaci. Tahle zeď byla ze solidních cihel, navíc ještě obložená masivními mramorovými deskami, screen-čočky nebyly schopné podat mi sebemenší informaci o tom, co se za ní děje. Takže jsem poklekl ke zdi, skrčil se a rychle nahlédl za roh, hlavu co nejníže u země. Jen jsem hlavu vystrčil, hned jsem ji zase schoval, několik zlomků vteřiny předtím, než do rohu udeřily střely z útočných pušek policistů. Byl to nesmírně riskantní manévr a já to moc dobře věděl, jenomže na druhou stranu šlo zase o nejlepší způsob, jak zjistit, kolik jich po nás jde. A navíc mi to prošlo, tak co.\nBylo jich šest, velkých chlápků v neprůstřelných vestách a přilbách, s přídavnými chrániči paží a nohou a i-brýlemi na očích. Profesionálové každým coulem a navíc už určitě požádali o posily. Šance na vyváznutí se zdravou kůží opravdu mizivá...\nOkolo rohu proskákala odjištěná válcovitá dýmovnice, tlumeně v ní prásklo a z obou jejích konců se vyvalil hustý modrý dým. Všimli si, že nemám i-brýle, uvědomil jsem si. Myslí si, že je nebudu v mlze vidět, zato oni mě ano. Takže jsem ve výhodě, oni nečekají, že bych viděl stejně dobře jako za jasného slunečného dne. Nečekají, že bych mohl mít screen-čočky, které jim ministerstvo vnitra nakoupí možná tak za sto let. Jak by mohl mít člověk, brázdící ulice ve starém Woodmasteru v očích vsazený poslední výkřik sítnicové elektroniky? Odpověď je jednoduchá, samozřejmě. Protože vím, do čeho se vyplatí investovat. Nemá cenu předvádět se s nablýskaným bourákem, když starší auto poslouží stejně dobře a navíc vypadá nenápadně. To screen-čočky jsou úplně jiné kafe.\nS namířenou pistolí jsem čekal, až se objeví, a netrvalo to vůbec dlouho. První, druhý, třetí... Víc jsem jich za roh zaběhnout nenechal. Blikl jsem laserem na hruď prvního a třikrát vystřelil. Projektily ze sedm dvaašedesátky probily hrudní plát jeho vesty a poslaly ho do krajin věčného spánku. Ještě než jeho bezvládné tělo dopadlo na zem, už jsem střílel na druhého a současně se ozvalo temné zadunění Myškovy brokovnice a pak ještě druhé, třetí. O zem udeřila další dvě těla a krev z otvorů v jejich vestách ošklivě zaneřádila chodník. Zbylí tři se stáhli. Já a Myška jsme čekali, co je napadne dál.\nDýmovnice po třiceti vteřinách dohořela a zpoza rohu se ozvalo opatrné zakašlání. „Hej!“ zavolal mladý hlas. „Vzdejte se, máte poslední šanci. Poslední šanci nedostat provaz...“\n„To určitě,“ odpověděl jsem. „Myslíte si, že vám něco takovýho sežeru? Už teď byste nás museli oběsit alespoň pětkrát za sebou. Já radši chcípnu v boji, než na šibenici!“\nChvilku bylo ticho. „Nemusíte... nemusíte dostat provaz,“ ozvalo se pak. „Právě jsem mluvil s velitelstvím. Chtějí vás dva do svých služeb. Prý jste ve svém oboru nejlepší v celém Městě...“ Zdálo se mi to, nebo jsem slyšel v tom hlase úctu? Že by nelhal? Že bychom měli šanci vyváznout odsud se zdravou kůží a přestat se bát policejních šťár?\n„Půjdu k vám jako vyjednavač,“ ozval se policajt.\n„Nebudu mít zbraň, nestřílejte na mě, ano?“\nTázavě jsem pohlédl na Myšku. Ten jen bezradně pokrčil rameny. „Třeba nekecají. Spíš si ale myslím, že chtějí získat čas, než přijedou posily, a pak nás prostě rozstřílejí na hadry.“\nPřikývl jsem. „Serem na ně. Zmizíme v tomhle bludišti,“ ukázal jsem hlavní pistole ke komplexu za našimi zády. Ve zkazkách, obíhajících po Městě se říkalo, že pod touhle čtvrtí se skrývají pěkně dlouhé podzemní chodby, z nichž některé vedou možná až za hranice samotného Města. Jestli je to pravda, to nevěděl asi nikdo, protože plány čtvrti, zvané jejími obyvateli Liberty a městskými radními pětaosmdesátý městský obvod, se ztratily snad už před dvaceti, třiceti lety. No, ztratily... Já osobně si myslím, že je někdo normálně ukradl a teď pašuje podzemními chodbami plodiny a suroviny z Venkova, nebo dokonce až z Pustin. Musí mu to pěkně sypat, při dnešní drahotě zeleniny, ovoce, dřeva a vůbec všeho přírodního.\nZpoza rohu vyšel mladík, asi pětadvacet let, kudrnaté hnědé vlasy, modré oči - zkrátka ten typ, po kterém jdou buchty jako mouchy po mucholapce. Neměl u sebe žádnou zbraň, v tom nekecal, jak mi potvrdily screen-čočky. Dokonce i vestu si sundal. Ruce držel sepnuté za hlavou a sebevědomě se usmíval. Nejspíš si myslel, že je pořádnej frajer, když dokáže takhle beze zbraně jednat s vrahy policistů a ilegálními překupníky armádních a policejních technologií. Že na něj mířím a červený bod laserového zaměřovače mu klidně spočívá na hrudi, jako by mu vůbec nevadilo.\n„Pozdě,“ šeptl Myška a namířil mu hlaveň brokovnice přímo do obličeje. Měl pravdu, kdybychom si trochu pospíšili, mohli jsme už dávno být uvnitř komplexu a hledat tajný východ.\n„Doufám, že mě nezabijete,“ řekl mladý policajt. „Ostatně, tím byste si mohli jenom uškodit.“\n„Něco mi tady nehraje,“ upřel jsem mu pohled přímo do očí.\n„Jaktože nám nabízíte spolupráci až teď? Vždyť jste se nás v tom skladišti snažili zabít! A teď najednou...“\nKudrnáč zavrtěl hlavou. „Před chvílí jsme ještě nevěděli, po kom vlastně jdeme. Původně jsme vyjeli zlikvidovat poslední zbytky Squishova gangu, což se nakonec povedlo. Netušili jsme, že narazíme taky na vás, pane Crafte,“ vyslovil mé jméno, „a na vás, pane Beninsky,“ mrkl směrem k Myškovi.\n„Vy dva jste absolutní špička mezi dealery ilegálních technologií a máte jistě velmi vysoko postavené klienty a široce rozvětvenou síť těch chudších. Mohli bychom se domluvit. Vaše svoboda za pár desítek jmen. To nezní špatně, co říkáte? Za chvíli sem dorazí poručík Garmont, který vás sleduje už téměř půl roku a dnes se mu konečně podařilo vás s pomocí našeho oddílu dopadnout. Jemu vděčíte za to, že jste dosud na živu. Před chvílí, když jsme nahlásili vaše popisy na ústředí, nás kontaktoval a zakázal nám po vás střílet jinak než v sebeobraně.Tak co, jak jste se rozhodli?“\nSvoboda za pár desítek jmen... Pěkná blbost, jen co je pravda. Jakmile by se naši zákazníci dozvěděli, že jsme je práskli, čekala by nás dlouhá a velmi bolestivá smrt, která by možná trvala i několik dní. Šance, že bychom unikli jejich zvýšenému zájmu by byla absolutně nulová. Pche, to se radši nechám zastřelit.\n„Víš co mi můžeš?,“ řekl jsem mu. „Koukej padat zpátky, než tě odprásknu jako toulavýho psa.“\nNechápavě na mě vytřeštil oči. „Cože?“\nMyška vystřelil. Ne na něj, ale stranou od nás, do jednoho z oken, které se s pronikavým zařinčením vysypalo.\n„Co je,“ houkl jsem na Myšku.\n„Ti pitomci se nás snaží obklíčit!,“ křikl na mě a znovu vystřelil. „Hm, asi jsem ho dostal,“ ucedil mezi zuby. „Jdu to zkontrolovat.“\n„Co to má znamenat, frajere?,“ obrátil jsem se zpátky k policajtovi. Stál sice ještě na stejném místě, ale už se neusmíval. Začínal se bát.\n„Já - já nevím, asi chtěli jenom zkontrolovat, jestli jsem v pořádku. Nikdo se nebude pokoušet vás zabít, to je přímý rozkaz od poručíka Garmonta!“\nAsi nás vážně nechtěli zabít. Možná, že nás chtěli jen spoutat a pak se pochlubit živým úlovkem na stanici. Dost možná, že ano. Ale dost možná se jim taky nechtělo poslouchat zbytečně umírněné rozkazy a měli chuť pořádně se pustit do hajzlů, kteří jim zabili tolik kolegů za jeden jediný den. Nevím. Každopádně jsem v okamžiku, kdy se rozrazily dveře po mé pravici a vyskočila z nich postava v policejní neprůstřelné vestě, s útočnou puškou drženou ve výši pasu neváhal a několikrát vystřelil. Policajt udělal kotrmelec a sekl sebou o dlažbu, ale ještě předtím stihl stisknout spoušť skoro současně se mnou. Všechny střely z krátké dávky, kterou vypálil, mne minuly, až na tu poslední. Ta proletěla skrz koženou bundu s lehce neprůstřelnou podšívkou, zavrtala se mi do těla na levém boku a zády mé tělo zase opustila. Klesl jsem na kolena a nevěřícně se zadíval na krev, vytékající z rány - ne, necítil jsem bolest. Zatím jsem byl v šoku, bolest přijde až později. Neměl jsem ani strach - jen jsem se divil, jak se to jen mohlo stát. Jaktože trefil zrovna mě, kterému se střely až dosud vyhýbaly?\n„Side!“ vykřikl Myška a vrhl se ke mně. V okně za jeho zády se mihl stín... A vystřelil. Krátká dávka z útočné pušky proděravěla Myškův plášť asi na pěti místech. Policajt mířil hodně dobře.\n„Side...“ řekl Myška potichu a padl obličejem k zemi. Už se ani nepohnul. Zvedl jsem se z kleku, kupodivu to šlo, i když jsem cítil jakousi zvláštní slabost, která jako by mě nutila si lehnout zavřít oči a spát, na nic nemyslet... Policajt v okně si toho všiml a znovu vystřelil, tentokrát ale vedle mě.\n„Vzdej se, ty parchante!“ vykřikl. Zdálo se, že mám pro benga větší cenu než chudák nebožtík Myška. Jejich chyba.\nSkočil jsem k zemi, do lehu a zamířil na okno. Policajt mě teď nemohl vidět, musel se naklonit z okna ven - a právě to instinktivně udělal. Už se nikdy nedozvěděl, jaká to byla blbost. Rány z mé pistole seděly přesně na místě, které označoval červený bod laserového zaměřovače - na jeho hlavě. Vylepšené projektily prorazily plastovou přilbu a pohrabaly se mu v mozku. Nezdálo se, že by z toho měl zrovna radost.\nZe shora náhle něco přiletělo a já zíral na okovanou botu, drtící mi zápěstí. Upustil jsem pistoli, druhá okovaná bota ji odkopla a mě se konečně povedlo podívat vzhůru. Můj starý známý policajt - vyjednávač se povzbudivě usmál. „Klídek, hochu, ty si ještě užiješ. Ale jedním si můžeš bejt jistej - zabiju tě dřív, než přijede Garmont. Zmrd jako ty nemá právo na život, ať má jakýkoliv schopnosti. Za chvíli tě v sebeobraně zabiju, do tý doby ale...“\nMým tělem projela vlna mučivé bolesti, jak si poskočil a rozdrtil mi v ruce několik drobných kůstek. Ve stejný okamžik se přihlásila i bolest v boku. Zdálo se, že šok jakž takž odezněl. Jenže k čemu mi to je, pomyslel jsem si hořce. Další vlna bolesti se vydala od drcené ruky směrem k hlavě a před očima se mi roztančily barevné kruhy. Tohle je konec, uvědomil jsem si. Dostali mě.\nPrásk! ozvalo se a bolest v zápěstí trochu polevila. Rozevřel jsem pevně sevřená víčka a pohlédl před sebe. Mladík, který mi ještě před pár okamžiky sliboval smrt, se s ní sám právě důvěrně seznamoval. Ležel na břiše, záda prostřelená projektilem velkého kalibru a jeho tělem probíhaly poslední křečovité záchvěvy.\n„No tak vstávej, nemáme moc času,“ ozvalo se za mnou. Chtěl jsem poslechnout, ale tělo mě nějak neposlouchalo. Zvláštní.\n„Jeho se nemusíš bát... Ten už to nerozchodí,“ dodal hlas s náznakem ironie. S velkým úsilím jsem se otočil na bok.\n„Vidíš, že to jde,“ řekl mi podsaditý muž v policejní uniformě. Mohlo mu být tak padesát, vlasů už měl pomálu a i ty, které mu zbyly, prokvétaly světle šedými pramínky.\n„Kde máš bouchačku?“ zeptal se mě. S údivem jsem zjistil, že nejsem schopen mu odpovědět. Nějak divně se mi pletl jazyk.\n„Co říkáš?“ vyvalil na mě oči. Pak uviděl pistoli, ležící pár desítek centimetrů od mé rozdrcené ruky, poznal, že je to hodně upravená zbraň a pochopil, že asi nikoho z mrtvých policajtů nebude. A taky uviděl kaluž krve, ve které jsem ležel a o které jsem ještě nevěděl ani já.\n„Ty kreténe,“ zařval vyděšeně, „vždyť ty mi tady ještě vykrvácíš!“ Rychle sáhl po megabalíčku první pomoci z tlumoku, který měl na zádech, a rozbalil ho. Do míst, kudy střela vnikla dovnitř a kudy zase tělo opustila, vrazil několik dávek regenerujících nanopreparátů. Do žíly mi vstříkl prostředky podporující krvetvorbu a přidal i něco proti bolesti, rány obvázal tlakovým obvazem - a to bylo všechno, co mohl udělat. Víc už mohl zvládnout jedině lékař.\nTvrdé betonové dlaždice pode mnou se někam propadly a já cítil, že se vznáším. Když jsem se pekelně soustředil, zjistil jsem, že mě ten člověk nese. Bylo mi to jedno. Chtělo se mi jen spát, a to ukrutně. Nic jiného mě nezajímalo.\nPřed očima se mi mihla má zbraň. „Je to vážně tvoje bouchačka?“ slyšel jsem z veliké dálky. „Beru ji s sebou, nikdo by mi nevěřil, že jsi utekl beze zbraně.“\n„Jo,“ vypravil jsem ze sebe s krajní námahou. Pak se okolo setmělo a já spokojeně usnul.\nUlicí se ke mě blížila banda čtyř výrostků asi o tři roky starších, než jsem byl já. Ampule s drogou, poschovávané po kapsách mě začaly nepříjemně tížit. Do prdele. Jsem v hajzlu. Barvy na jejich kožených bundách mě nenechávaly na pochybách, o koho jde. Mustangové, gang ovládající podstatnou část čtvrti. A já v jejich rajónu prodával ampule s Modrým snem. Zabijou mě. Kurva, já tady přece nechci prodávat věčně! Nechci jim sebrat všechny kšefty. Potřebuju jenom nějaký prachy, abych si vydělal na klonovací sadu. Abych mohl vrátit Hollyho zpátky...\nNejvyšší z nich, dlouhovlasý blonďák s rukama zatíženýma snad kilogramem stříbrných prstenů, se zastavil přímo přede mnou. „Tak ty prej v našem rajónu prodáváš fet, jo?“ zeptal se ironicky. Horečně jsem přemýšlel. Když mu řeknu jo, zabijou mě. Když mu řeknu ne, zabijou mě taky. Tak dobře, vy sráči. Nejspíš čekáte, že budu vystrašený a budu pro vás snadná kořist. S vystrašeností sice máte pravdu, ale tak jednoduché to se mnou zase nebude.\nBlonďákovy oči mě upřeně pozorovaly. Zatvářil jsem se tak vyděšeně, jak jen to šlo a spatřil v jeho poďobaném obličeji posměšný úšklebek. Fajn. Teď!\nMá pravá ruka, až dosud skrytá v objemné kapse dlouhého pláště, se vymrštila kupředu. Blonďák zašilhal do hlavně archaické devítky Mateba a vzápětí mu ulétla pravá polovina obličeje. Stiskl jsem spoušť ještě jednou a pak obrátil zbraň proti ostatním. Padali k zemi legračně zkroucení, s nechápavými výrazy ve tvářích... Cosi mi cáklo do očí. Protřel jsem si je - byla to krev. Jejich krev. Pak jsem si to teprve uvědomil. Já je zabil! Jsem vrah! Já jsem vrah!\n„Nekřič,“ říkal mi neznámý mužský hlas. „Měl jsi asi nějakej divokej sen. No tak, otevři pusu, musíš přece něco jíst. Řeknu ti, chlape, měl jsi namále. Už jsem se bál, že mi umřeš pod rukama.“\nS námahou jsem otevřel oči. Ležel jsem v bíle povlečené posteli, v místnosti, ve které panovalo přítmí. „Kde... Kde to jsem?“ zeptal jsem se.\n„Na bezpečným místě, neboj se. Hele, otevři tu pusu, jo?“ Poslechl jsem a spolkl trochu sladké kašovité hmoty, kterou jsem slízl z nabízené lžíce. Chutnala docela dobře.\n„Je to dobrý,“ řekl jsem.\n„To jsem rád, že ti už konečně chutná jíst. Uznej, že jsem si na tom pudinku dal záležet.“ Nevděčně jsem neuznal nic, protože jsem se znovu propadl do říše snů.\nStál jsem u okna a se založenýma rukama pozoroval šedé, přízračné obrysy Města, prošpikované milióny světel a světýlek víc než vánoční stromeček. Neustále jsem se šklebil a ošíval, ale nedělal jsem to bezdůvodně. Svědil mě obličej, od střílení laserem přes sklo Woodmasteru pěkně popálený, ale díky regenerační pastě už téměř zhojený. Opatrně jsem si přejel levou rukou po tváři - pravá spočívala ve fixačním obvazu - a odrolil z tváře několik drobných žmolků odumřelé kůže. Nová, krásně růžová, se klubala pod ní, ale ještě nestála za moc, stále byla příliš citlivá a snadno zranitelná.\nNad Městem přeletěl nákladní raketoplán a s rozsvícenými pozičními světly se snesl k zemi na jednom z periferních letišť, nejspíše v šestadevadesátém obvodu. Potraviny pro boháče z hydroponických farem na Měsíci, odhadl jsem ho podle hnědozeleného emblému Koloniálních zahrad, a.s., namalovaného na nosných plochách. Luxusní lahůdky... Jedl jsem je vůbec někdy? Jako dítě určitě ne, otec s matkou nepatřili do sorty bohatých rodičů. Když jsem dospíval, měli jsme peněz ještě méně a po Hollyho smrti najednou jaksi nebylo na nákup nějakých pochutin ani pomyšlení. Ani ovoce nebo zeleniny z Venkova jsem neochutnal nijak mnoho. Celý život jsem jedl jen syntetickou stravu, výživnou a dokonale stravitelnou, ale často ne zrovna chutnou.\nZa mými zády se s tichým zasyčením hydrauliky zasunuly do stěny vchodové dveře bytu a dovnitř vstoupil poručík Garmont. Nesl v náručí plastikovou tašku s nákupem - syntetický plátkovaný chléb, sójové maso, koření, kartón piva v plechovkách.\n„Hezkej pohled, co?“ řekl a položil tašku na stůl. „Když jsem sehnal byt takhle vysoko nad Městem, měl jsem z toho obrovskou radost. Mám tady nadhled nade vším, co mě trápí. No...,“ zarazil se a pohlédl mi do očí, „úplně nade vším ne. Ale to ty víš.“\nAbych nevěděl. „Víš, co jsem ti říkal, Basty,“ oslovil jsem ho jeho přezdívkou ze střední policejní školy, kterou jsem z něj před několika dny téměř vypáčil.\n„Nebude to ona. Už nikdy to nebude ona. Chceš po mně, abych stvořil úplně cizího člověka. Přinesu ti jen další utrpení.“\nBastyho rysy rázem ztvrdly. „Nemluv mi do toho, co chci, ano? Stejně nemáš na vybranou. Buď mi pomůžeš získat zpátky Patty, nebo...“ Jeho ukazováček jemně načrtl ve vzduchu před mým obličejem oprátku. Mírně mne zamrazilo v zádech. Pokrčil jsem rameny - měl pravdu. Mohl si se mnou dělat, co chtěl.\n„Dlužím ti za záchranu života, Basty,“ promluvil jsem smířlivě.\n„Já to pro tebe udělám ne proto, že mě držíš v šachu, ale prostě proto, žes mi zachránil život. Jen se ti snažím vysvětlit, že podle mé zkušenosti nenajdeš to, co hledáš. Patty je minulost a nikdy se nevrátí - měl by ses s tím smířit.“\nBasty chvíli pozoroval slunce, zapadající nad fantaskní siluetou Města, nad jeho věžemi, mrakodrapy, visutými dálnicemi a odpalovacími rampami raket a raketoplánů.\n„Kdybych tě nepotřeboval, zabil bych tě, to víš moc dobře,“ odpověděl. „A kdybys ty mohl, okamžitě bys mi zmizel. V podstatě jsme oba stejní, jenom stojíme na opačných stranách barikády. Oba nás vychovala ulice, nic neděláme zadarmo. Nedělejme si o sobě žádný iluze. Znáš moji nabídku. Za pár dní budeš v pořádku, do tý doby se rozhodni.“\nPřikývl jsem. „Už jsem se rozhodl. Pomůžu ti. Ale budeme potřebovat spoustu peněz. Klonovací sada, obzvlášť mobilní kit, který potřebujeme, není vůbec levná záležitost.“\nJen mávl rukou. „O peníze se nestarej, seženu, kolik budeš chtít. Takže kolik?“\nS přimhouřenýma očima jsem začal vypočítávat: „Dvacet tisíc na nákup mobilního kitu. Pak ještě asi osm tisíc na chemikálie a výživné roztoky. A alespoň čtyři tisíce budou stát růstové stimulátory. Počítej s dvaatřiceti, ale spíš s pětatřiceti tisícema.“\n„Těbůh,“ hvízdl překvapeně Basty. „Chvíli mi bude trvat, než si je vypůjčím od známých.“\n„Zapomínáš ještě na jeden výdaj,“ upozornil jsem ho s mírným úsměvem. „Doklady, o kterých jsi včera mluvil. A letenka s doporučením pro imigrační úřad Svobodné republiky Mars.“\n„Pěkná pálka.“ Basty se poškrábal ve dvoudenním strništi vousů na bradě. „Ale udělám cokoliv, abych znovu viděl svoji Patty...“\nBasty měl zřejmě velmi bohaté a důvěřivé přátele - během dvou dnů byl mobilní klonovací kit v jeho bytě. „Tak se předveď,“ vybídl mě, když ho přitáhl složený ve třech obludných plastových přepravních boxech, které opatrně vynosil ze své dodávky a naskládal vedle sebe na koberec. Nenechal jsem se dvakrát prosit a pustil jsem se do práce. Bylo to už dávno, co jsem naposledy zasedl ke klonovacímu nádobíčku, n\nNoční přelet | Ostré bílé špičáky | Vysoké sněhové závěje | Legrační masakr | Bastyho přelud\nJiří Hons17.1.2005, 16:02\nDíky za uznání, potěší... Nicméně sháním už docela dlouho nakladatele, mám dobrých věcí docela dost, ale nějak se mi nedaří vydat sbírku... Nemáš nějaký tip?\nTřebaže tato povídka čítá 18 stran formátu A4, což mnoho čtenářů odradí, stojí to za přečtení. Povídka je opravdu povedená a já nemohu dát jinak než plný počet bodů. Pokračuj ve stejném duchu, jen uber na délce..


USB flash disky | Minipočítače.cz, tablety, netbooky, nettopy\nUSB flash disk, někdy také nazývaný USB klíčenka či fleška je paměťové zařízení malých rozměrů s kapacitou od 1GB až 1TB. Moderní flash disky pracují s rozhraním USB 2.0 a rychlostí čtení a zápisu do 30 MB/s. Teoretické rychlosti 60MB/s pro USB 2.0 se dosahuje málokdy.\nVýrobci: vše ADATA Čína IDOMAX Lexar Maikou MSI Ourspop Quickman RYVAL Strontium Taou Ugreen\nUSB 3.0 flash disk ADATA UV128 16GB\nUSB 3.0 flash disk ADATA UV128 16GB, Barva černá + žlutá Model AUV128-16G-RBY Množství 1 ks Specifikace Rozhraní: USB 3.0 (zpětně kompatibilní s USB 2.0) Systémové požadavky: Windows XP / Vista / 7/8 / 8.1 / 10 nebo novější, Mac OS X 10.5 nebo vyšší, Linux Kernel 2.6 nebo novější Obsah balení 1 * AUV128-16G-RBY Rozměry: 2,36 x 0,79 na in x 0.35 in (6,0 cm x 2,0 cm x 0,9 cm) Hmotnost: 0,35 oz (10 g)\nUSB flash disk IDOMAX M027 4GB, bambus. Značka IDOMAX Model M027 Dřevo barva žlutá Množství 1ks Specifikace kapacita 4 GB Maximální rychlost čtení 10 ~ 12 Mb / s Maximální rychlost zápisu 4 ~ 5 MB / s USB USB 2.0 S ukazatelem č Rozměry a hmotnost Rozměry 2,48 x 0,83 v in x 0.47 (6,3 cm x 2,1 cm x 1,2 cm) Hmotnost 0,46 oz (13 g) Obsah balení 1 x USB flash disk\nUSB 2.0 Flash disk ve tvaru rtěnky 32 GB\nUSB 2.0 Flash disk ve tvaru rtěnky 32 GB. Materiál hliníková slitina Barva: černá + Golden + Multi-barevné Množství 1ks specifikace kapacita 32 GB Maximální rychlost čtení 12 MB / s Max Rychlost zápisu 5 mb / s USB USB 2.0 Díky indikátoru č. Další funkce Ostatní vlastnosti OS podporovány: Windows 7 / XP / 98/2000 / Me, Linux 2.4 Rozměry a hmotnost Rozměry 2.36 in x 0.71 in x 0.71 in (6 cm x 1,8 cm x 1.8 cm) Hmotnost 2,08 oz (59 g) Obsah balení 1 x USB flash disk\nUSB 2.0 Flash disk Quickman, nerez, 8GB. Značka Quickman Materiál Nerezová ocel barva stříbrná Množství 1ks specifikace kapacita 8GB Maximální rychlost čtení 12M / S Max Rychlost zápisu 4M / S USB USB 2.0 Díky indikátoru č. Další funkce Další funkce Podpora OS: Windows 7 / XP / 98/2000 / Me / Linux 2.4 Rozměry a hmotnost Rozměry 1.57 in x 0.51 in x 0.2 in (4 cm x 1,3 cm x 0,5 cm) Hmotnost 0,88 oz (25 g) Obsah balení 1 x USB flash disk\nUSB 2.0 Flash disk ve tvaru boty 64GB\nUSB 2.0 Flash disk ve tvaru boty 64GB. materiál Silikon Barva červená + bílá Množství 1ks specifikace kapacita 64 GB Maximální rychlost čtení 6 mb / s Max Rychlost zápisu 3 MB / s USB USB 2.0 Díky indikátoru č. Další funkce Další funkce Skutečná kapacita: cca 58,5 GB.; OS: Windows 98/2000 / XP / ME / 7, Vista, Mac Rozměry a hmotnost Rozměry 2.2 in x 1.14 in x 0.67 (5,6 cm x 2,9 cm x 1.7 cm) Hmotnost 1,94 oz (55 g) Obsah balení 1 x USB 2.0 flash disk disk\nUSB 2.0 Flash disk ve tvaru sandálu, vodotěsný,\nUSB 2.0 Flash disk ve tvaru sandálu, vodotěsný, 8GB. Značka RYVAL Model - materiál PVC Barva zelená + bílá + Multi-barevné Množství 1kus specifikace kapacita 8GB Maximální rychlost čtení 18 MB Maximální rychlost zápisu 5MB. USB USB 2.0 Díky indikátoru č. Další funkce Další funkce roztomilý Žabky styl, kreativní a stylové; velikost Mini s řetízkem, přenosné a pohodlné pro zavěšení na tašku, USB flash disk hlavní část a kryt připojeny i když jej otevřete, zabraňuje víko z ztratil; importované pouzdra PVC na životní prostředí, dokonale chránit flash disk čip USB. Rozměry a hmotnost Rozměry 1.77 in x 0.79 in x 0.71 (4,5 cm x 2 cm x 1.8 cm) Hmotnost 0,92 oz (26 g) Obsah balení 1 x USB flash disk\nUSB 2.0 Flash disk ve tvaru 500EURo bankovky 8GB. Model 008 materiál Plast Barva Světle fialová + bílá Množství 1ks specifikace kapacita 8GB Maximální rychlost čtení 6 mb / s Max Rychlost zápisu 3 MB / s USB USB 2.0 Díky indikátoru č. Rozměry a hmotnost Rozměry 3,31 x 2,09 na in x 0.08 in (8,4 cm x 5,3 cm x 0,2 cm) Hmotnost 0,39 oz (11 g) Obsah balení 1 x USB flash disk


Rehabilitace pro Kamilku\nBřeclav / Sbírku organizuje Adriana Čulenová zc.manzes@anairda.avoneluc\nVybráno 28 940 Kč z 150 000 Kč\nZbývá -400 dnů\nSbírka byla ukončena 24. května 2021\nDobrý den, jsem maminka 9leté Kamilky. Dcerka se narodila jako zdravé dítě. Skoro ve dvou letech se nám ale obrátil život vzhůru nohama. Kamilka ochrnula na všechny 4 končetiny a začal kolotoč vyšetření.\nZačali jsme okamžitě rehabilitovat, jak jen to šlo. Postupem času jsme rozhýbali levou ručičku, ale pravá ruka a nožičky jsou stále nehybné.\nS Kamilkou jezdíme cvičit každý týden a dvakrát ročně absolvujeme intenzivní rehabilitaci, kterou pojišťovny neproplácí. Kamilka je upoutaná na invalidní vozík, ale moc bychom si přáli, aby jednou vozík odložila a šla zase po svých nožičkách.\nProto se snažíme shánět penízky na tolik potřebné léčebné rehabilitace. Věříme, že s vaší pomocí udělá Kamilka další pokroky.\nVšem Vám moc děkujeme.\nKamilka a rodiče\n„Hodně štěstí! “\n„Držím palce, Kamilko.“\n„Držím palce “\n„Bojuj Kamilko “\n500 Kč — Jan Svoboda před rokem


Speciální vlaky CYKLO OHŘE začnou jezdit od 1. července - regiony.impuls.cz\nSpeciální vlaky CYKLO OHŘE začnou jezdit od 1. července\n19. června 2017 12:01\nLetní prázdniny se blíží a Karlovarský kraj i v letošním roce očekává příliv českých i zahraničních návštěvníků. Na ty, kteří se chystají putovat po karlovarském regionu na kole a přitom chtějí využít i železnici, čeká novinka v podobě speciálních vlaků CYKLO OHŘE.\n„Cyklisté a cykloturisté si náš kraj velmi oblíbili a poptávka po možnosti aspoň částečně přepravit kolo vlakem či autobusem stále stoupá. Proto Karlovarský kraj objednal pro letošní sezónu u Českých drah speciální vlaky „CYKLO OHŘE“, které budou po dobu prázdnin, tedy od 1. července do 3. září letošního roku vždy v sobotu a neděli, vyjíždět mezi Chebem a Karlovými Vary. Vlaky budou zastavovat ve stanicích ležících přímo u cyklostezky Ohře, například v Sokolově, Dasnicích, Kynšperku či v Nebanicích, takže si třeba rodiny s dětmi mohou naplánovat různé varianty výletů,“ uvedl náměstek hejtmanky Karlovarského kraje Martin Hurajčík.\nJde o dva vlaky, z nichž jeden bude z Chebu odjíždět v 8 hodin ráno a druhý z Karlových Varů v 9:15.\nZajímavým typem na nenáročný výlet pro pěší i cykloturisty je podle něj i využití sezónního spoje z Karlových Varů do Horního Slavkova - Kounice. Turisté zde mohou navštívit vyhlídkovou věž kostela, naučnou stezku s názvem „Uranová Golgota“ nebo v nedalekém Krásně vystoupat na známou rozhlednu, případně zavítat do hornického muzea. Na kole pak pohodlně sjedou do Lokte a po cyklostezce se vrátí do Karlových Varů.


Pitbull stenata prodej - Zvířata | Bazoš.cz\nŠtěňata Amerického Pitbulla s PP\nPoslední 2 pejsci a 1 fenka! Nabízím k odběru čistokrevná štěňátka Amerického pitbulla, narozená 27.3.2022,k odběru ihned.Jsou registrováni u české asociace BRBA.Jsou očkování, odčervení,nacipovani a s certifikátem pravosti puvodu.Fena i pes jsou mi ...\nNabízím štěňata nar.16.4,jsou odčervená, očkovaná, čipovaná. Otec s PP,matka bez PP. Oba rodiče jsou vyrovnané povahy. Poslední pejsek je po amputaci acásku- cena 9000 Kč. Liondog je mladé plemeno vyšlechtené z amerického bulla a amerického stafordšh ...\nMerle pejsek American bully XXL top rodokmen\nProdám štěňata narozena dne 18.6. 2022 bez PP\nAmerican Bully XL Merle Top rodokmen\nStaford s pitbullem\nDobrý den nabízím k prodeji štěňata 2 kluci černí a 3 holky hnědé.otec staford a matka pitbulka.neuhlidanim vznikla nová rassa nádherných štěňátek.v případě zájmu pište


Šarm aš-Šajch (anglicky Sharm El Sheikh, arabsky شرم الشيخ) je město v guvernorátu Džanúb Síná’ (česky Jižní Sinaj, arabsky جنوب سيناء) v Egyptě. Nachází se na nejjižnějším cípu Sinajského poloostrova.\nDálniční vjezd do města\n73 000 (2015)\nStaré vesnice Šarm (vlevo) a Habada s majákem a skálou\nU původní rybářské vesničky ve Žraločí zátoce vznikla na počátku 20. století egyptská vojenská základna, která byla v 50. letech během sinajské války dočasně obsazena Izraelem. Izrael území včetně celého Sinajského poloostrova dobyl během šestidenní války v roce 1967. V témže roce byla na místě dnešního Šarm aš-Šajchu založena izraelská osada Ofira. Pozůstatky války v podobě vraků lodí a vojenské techniky se zachovaly na mořském dně a bývají k nim pořádány exkurze.\nV roce 1970 u osady začala výstavba turistického centra, v němž o sedm let později stály 3 hotely a několik restaurací. Ofira a celá východní část Sinaje podél Akabského zálivu měla podle plánů izraelské vlády zůstat trvalou součástí Izraele i po případné mírové dohodě s Egyptem. V důsledku podpisu egyptsko-izraelské mírové smlouvy však bylo nakonec rozhodnuto o navrácení celého Sinajského poloostrova Egyptu. V roce 1981 se zde odehrál summit, na kterém se sešel egyptský prezident Anvar as-Sádát a izraelský premiér Menachem Begin. Na jaře 1982 izraelští civilisté osadu Ofira vyklidili a obec byla předána pod správu Egypta. Při té příležitosti egyptský prezident Husní Mubarak prohlásil Šarm aš-Šajch Městem míru; od té doby se zde často konají mírové konference.. \nZdejší zástavba nebyla zbořena a stala se součástí nynějšího Šarm aš-Šajchu. Turistický průmysl založený zde Izraelci, včetně letiště Ofir (dnešní mezinárodní letiště Šarm aš-Šajch), byl zachován a rozvinut.\nV červenci 2005 provedla teroristická organizace Brigády Abdalláha Azzama sérii bombových útoků, při nichž bylo zabito 88 lidí a dalších 200 bylo zraněno.\n1. prosince 2010 světové agentury informovaly, že při pobřeží došlo k útoku žraloků na čtyři šnorchlující turisty, kteří byli vážně zraněni (jeden přišel o nohu, druhý o paži).. 5. prosince 2010 byl jedna německá turistka žralokem usmrcena.\nNeobydlené ostrovy Tiran a Sanafir, které jsou v moři na dohled od Šarm-aš-Šajchu, vrátil Egypt v lednu roku 2017 oficiálně Saúdské Arábii. \nŠarm aš-Šajch sice leží nejseverněji ze všech letovisek u rudého moře, podnebí má však nejteplejší a nejstabilnější. Podobně jako Marsa Alam a Quseir, má v noci vyšší teploty než jiná egyptská letoviska. Oproti nim má však vyšší denní teploty, zejména v létě. Průměrná teplota nejteplejších měsíců července a srpna je 34 °C. Denní teploty atakují 40 °C, noční minima neklesají pod 25 °C.\nNejpříjemnějšími měsíci pro turisty jsou březen, duben, říjen a listopad. Průměrné teploty během dne se pohybují v rozmezí 28 °C-35 °C, v noci neklesají pod 20 °C a odpovídají tak letním teplotám ve Středomoří. Podmínky zjara zde zhoršují pouze horké větry ze Sahary-Chamsiny, které zdejší příjemné konstantní teploty ojediněle zvyšují až na extrémních 47 °C.\nDo roku 1967 byly hlavním hospodářským odvětvím rybolov a nákladní námořní doprava. Od roku 1982 se město díky vysokým investicím do výstavby hotelů, nákupních a zábavních center podél celého pobřeží soustřeďuje na turismus, jemuž slouží letecká i námořní doprava.\nPotápění a šnorchlování – jedny z nejlepších korálových útesů v Rudém moři má Národní park Ras Mohamed s potápěčskými oblastmi Fishermans Bank, Eel Garden, Shark Bay a The Alternatives. Několik desítek metrů od mořského břehu se táhne v délce 80 km směrem do Akabského zálivu korálový útes, svažující se 40–50 metrů kolmo dolů, umožňuje potápěčům pohybovat se po něm jako po stěně a sledovat rozmanité druhy ryb a korálů. Místa vhodná k sestupu potápěčů i šnorchlujících turistů do moře jsou označena.\ndvě delfinária – mají pro návštěvníky zábavný i edukační program\nKostel Všech svatých koptské pravoslavné církve\ndvě mešity: dominantní jsou vysoké minarety staré Mustafovy mešity; Mešita míru (Al-Salam Mosque) je nízká moderní stavba\nzbytky rybářské vesničky Šarm na skále nad Žraločí zátokou (Shark Bay)\npalmová promenáda v zátoce Naama Bay\nmoderní sochařská díla v okolí, včetně pouště (megality, pomník míru, aj.)\nvrak lodi Lullia vyčnívá z vody u ostrova Tiran; další vraky jsou zcela pod vodou a pořádají se k nim podmořské exkurze.\nkromě vodních sportů se ve městě celoročně konají mezinárodní tenisové turnaje žen.\nLetiště označené Sharm-el Sheik je severně od města v Ra's Nasrání, je třetí největší v Egyptě. Zajišťuje mezinárodní letecké spoje i vnitrostátní linku z Káhiry. Přístav má terminál pro výletní lodě i pro soukromé jachty a plachetnice. Autobusová doprava je převážně místní, autobusové nádraží Delta Sharm zajišťuje také pravidelné linky do Káhiry a do Akaby. Taxíky jsou kvůli bezpečnosti očíslovány.\nRudé moře z terasy hotelu Sheraton\nVrak lodi Lullia\n↑ jednání Husní Mubaraka\n↑ Egypt zažil nejkrvavější teroristický útok proti turistům. ČT24 [online]. 2010-07-23 [cit. 2020-09-17]. Dostupné online.\n↑ The Guardian z 16. ledna 2017\nObrázky, zvuky či videa k tématu Šarm aš-Šajch na Wikimedia Commons\nWorldCat Identities: lccn-n2005015619\nCitováno z „https://cs.wikipedia.org/w/index.php?title=Šarm_aš-Šajch&oldid=20377999“\nNaposledy editováno 10. 8. 2021 v 13:42\nStránka byla naposledy editována 10. 8. 2021 v 13:42.


ASDF - Finančník.cz\nKdy mám vystoupit ze špatného obchodu???\nOtázka: ASDF odpověděl na příspěvek uživatele Giggs ve vláknu Dotazy a odpovědi\nSamozřejmě, ale otázka zní, jak to poznat, že jsme prohrál. Odpověď je správné nastavení stop loss. Jak ho nastavit, je otázka statistiky, time frame, na kterém obchodujete, zkušenosti s produktem i implementace vlastních algoritmů.\n21. srpna, 2018\npříspěvek: ASDF odpověděl na příspěvek uživatele organikcz ve vláknu Diskuze nad obchody\nmarže (margin) - jakmile je otevřena pozice, broker zablokuje částku X (marži) jako % objem k nominální hodnotě transakce - její velikost je dána více faktory: produkt, páka, objem, měna aj. Jakmile je pozice uzavřena, částka se vrací zpět na účet. Může se ale stát, že broker nemá tzv. margin call na úrovni blokované marže, ale pod ní. Potom, když zavíráte obchod se ztrátou, odečítá se tato z účtu, nic méně, část může být i z blokované marže. Někteří brokeři mají margin call nastaven na nulu, tedy nechají vás tak dlouho ve ztrátě, která se prohlubuje až k nule. Potom se vám nic nevrátí, neboť i marže byla pohlcena ztrátou. Doporučení: v live verzi si vyzkoušet jeden nákup a prodej s tím, že si zapíšete objem blokované marže na účtu na danou jednotku, např. na 1 lot. Potom když budete nakupovat např. 0,3 lotu, v excelu si můžete výši marže vypočítat, je zde lineární závislost. Pozor ale na obchody v Kč, kde se mění FX poměr. Platí také, že s cenou produktu roste výška marže, proto např. index může jednou být jako např. marže 96 peněz, a jindy jako marže 105. Brokeři většinou neuvádí na webu ani v aplikaci, jaká je marže viz. výše. Ani to není možné, kombinací je mnoho. Příklad: - na účtu máte 100 jednotek peněz - kupujete 1 produkt s marží 20 peněz - zůstává vám tak 80 na nákup dalších produktů - nakoupíte další produkt s marží 30, blokováno je celkem 50 z 100 - ve skutečnosti ale neplatí tento lineární poměr, protože cena se mění, když bude produkt ziskový, zvyšuje se původní hodnota 100, když ztrátový, stejně tak inverzně, třeba na 75 a tedy blokace bude jako 50 z 75, tedy vám zbude na třetí nákup již jen 25 - třetí produkt jako 25 ale již zpravidla nekoupíte, protože si musíte nechat rezervu na event., další pokles, kdy by mohlo dojít např. k situaci 66 ku 50 atd.\n- založení účtu, volba brokera - studium, znalosti z oblasti tradingu, případové studie - psychologie tradingu, mám na to? unesu ztráty? - technologie, komunikace atd. - jaký objem peněz mám k dispozici, tzv. alokace kapitálu - kolik času mohu tradingu věnovat - na jaké znalostní úrovni jsem - kolik peněz chci / mohu vydělat, desítky % p. a. jsou reálné, stovky možné (elitní tradeři) - podle úrovně znalostí volím produkt, s nízkou volatilitou nebo agresivnější - volba produktu je závislá i na jeho ceně - k produktu volím strategii, na jak dlouho držím produkt, kdy vystupuji - k tomu páruji hranice SL a TP - zpracovávám obchodní deník (excel stačí) - udělám si kalkulačku na money management, kolik peněz dávám na jeden nákup jednoho produktu v objemu X, kolik to činí z účtu - pokud používám páku, nutno stanovit SL s ohledem na tento faktor a velikost účtu - další kalkulačku potřebuji na samotný produkt, kolik stojí např. 0,1 lotu, kolik mě to bere marže, jaký je poplatek, swap, overnight fee, spread, FX konverze, transfery kapitálu, cena peněz atd., kalkulačku dělám na obě strany, na long i short - důležitý modul kalkulačky je i poměr peněz na jednotky produktu, např. když index X se změní o 10 bodů a já mám nakoupeno za Y peněz (pozor event. na páku), potom změna 1 bodu na indexu je Z peněz - podle toho stanovuji cíle, denní, event. týdenní, měsíční atd. - hodnotím každý obchod, zpracovávám statistiku\nNěkteré informace tlačí cenu nahoru, jiné jsou inverzní, některé působí na komoditu komplexněji, jako kombinace několika faktorů. Bohužel občas se stává, že i přes pozitivní zprávy je vývoj ceny komodity negativní. Doporučuji obchodovat jen s několika málo komoditami a vést si deník událostí, které cenu ovlivnily pro statistické účely. Časem lze přiřadit i váhy, neboť ne všechny informace mají stejný dopad. Něco málo o ropě, jako příkladu ze sektoru Energy: - pár USD/EUR ovlivňuje výrazně cenu, obvykle slabý dolar znamená vyšší cenu - politická jednání OPEC, zemí jako Rusko, Írán, dohody, prohlášení, země mimo OPEC, postoj USA - report US EIA, jednou týdně, zásoby ropy, zásadní vliv - pozice amerických těžařů z břidlice - korelace ceny ropy na spotřebitelské ceny USA (ropa WTI) a EU (ropa Brent) - pozice silného dolaru a slabých dat Eurozóny, korelace, analýza - nízká cena ropy a zlata = silnější dolar - hurikány v USA - sezónnost, období, zima ovlivňuje cenu, při chladnu roste poptávka - levná ropa = vyšší ceny akcií leteckých společností, korelace, historická data, statistika - geopolitická rizika, vyšší ženou cenu nahoru - korelace ceny ropy na HDP velkých ekonomik - korelace indexu VIX a ceny ropy atd.\nOtázka: ASDF odpověděl na příspěvek uživatele EmmaKate ve vláknu Dotazy a odpovědi\nAno, mám TraderGO, mimo jiné. U začínajícího obchodníka to není otázka konkrétního trhu, ale sumy pravidel. Evropa je stejně dobrá jako jakýkoliv jiný trh. Osobně však neznám žádného new startera, který dokáže konzistentně vydělávat. Doporučit mohu pro nováčka tato pravidla: - malý účet, obchodovat live mikroloty, jen tak zvládnete psychologii zisků a ztrát, na demu se to nenaučíte - držet vyšší timeframe, min., hodina, spíše ale 4 hodiny nebo den - ne mnoho trhů, ale jen velmi málo, zvolit index nebo komoditu - vyhýbat se obchodování s měnami - obchodovat trhy s malou volatilitou, např. S&P - otevřít účet v ČR, neřešit složité podmínky na druhé straně světa - volit brokera pod kontrolou ČNB - pokud chcete obchodovat CFD na páku, tak tuto problematiku je nutné se naučit na demu - umíte např. německy, dělejte německý trh, postihnete velké penzum informací a zpráv aj.\npříspěvek: ASDF odpověděl na příspěvek uživatele jeden u xtb ve vláknu Brokeři\nAno, CFD patří mezi rizikové produkty, i když existují nástroje s vyšší mírou rizika, jako např. opce. Obecně platí, že čím více seriózní broker, tím menší riziko z obchodu. Přes všechna negativa, zrovna XTB patří k těm slušnějším. Velmi dobrým nástrojem jsou Futures, což je regulovaný trh. Stanovit správnou míru SL oproti TP, aby byl dodržen money management (RRR), je nesmírné obtížné a troufnu si říct, že 95% účastníků trhu toho není schopno. Doporučit vám jako new starterovi lze jediné, orientujte se na produkt s nízkou mírou volatility, jako je např. ropa nebo index S&P 500. Jeden nebo dva produkty načtěte, nakoukejte a statisticky zpracujte, než začnete tvořit nějakou strategii. Pokud nedáte SL, neodcházejte od obrazovky. Trhy se dávno neřídí fundamentem, ale reagují nečekaně a rychle (je to způsobeno hlavně algoritmickým obchodováním). Co se týká brokerů, orientujte se na ty, kteří působí v ČR, a to z důvodu především komunikace a schopnosti postihnout všechny podmínky. Zvládnout smluvní vztahy např. podle práva státu New York nelze. Vyberte pouze takové, které jsou pod dohledem ČNB. Jako příklad může sloužit Česká spořitelna, bývalý brokerjet, který zastupuje Saxo Bank pro malé klienty, e-Broker od Fio aj. CSAS působí dlouhodobě v ČR a nemůže si dovolit reputation risk stejně jako jiné banky. Rozpoznat včas podvodného brokera v zahraničí je obtížné, proto ta orientace na český trh i za cenu např. mírně většího spreadu. Zvládnout trading na profitabilní úrovni je tak 10000 hodin i více a několik let práce! hodně štěstí!\nGraf z xstation, 1 hodina, peak tam vidět je. Obchodujete derivát LTCUSD a nikoliv LTC, neboť XTB nabízí pouze deriváty. LTC je kryptoměna, což je produkt mimo kapitálový trh a mimo veškeré regulace. Peak je cca 17%, což je u krypto měn naprosto normální a u derivátu tuplem. To, že takový peak vznikne nejen u XTB je dáno tím, že neznáte (a nikdy nebudete znát a lidé v Praze jej také neznají) algoritmus, který funguje na bázi propočtu dvou základních faktorů. To je stanovení podkladového aktiva pro derivát z několika burz a napojení na poskytovatele likvidity v daný okamžik. Nad tím je nadstavba brokera, která tento algoritmus umocňuje v případě, že se jí vychyluje portfolio jedním nebo druhým směrem. Tedy příliš mnoho klientů je long a produkt roste, na derivátu brokerovi vzniká ztráta, neboť on je vaším protihráčem. Proto broker, ať již automatizovaně, nebo manuálním zásahem nakoupí sám nebo prostřednictvím "spřáteleného subjektu" produkt, v našem případě o zmíněných cca 17% níže v patřičném objemu, a tím způsobí peak, samozřejmě v neprospěch klientů. Zasažením SL vypadne ze hry množství těch, kteří mohli mít profit, ale mají ztrátu. Dalším faktorem a vrstvou v algoritmu hry CFD broker - klient je skutečnost, že u derivátů neobchodujete v zásadě neomezený trh jako např. u EURUSD, ale kurzy pro prodej a nákup se párují v portfoliu klientů brokera. Nejste na reálném trhu, ač to tak může hezky vypadat. To znamená, že v příhodném okamžiku, když je skupina klientů malá, lze způsobit takový peak velmi jednoduše a s minimálními náklady. Celé je to ještě složitější, k dokreslení situace přidávám ještě 2 články z nedávné doby. Pamatujte si, že u derivátů typu CFD nelze udělat nikdy analýzu dat, protože se jedná o neregulovaný trh a vy nemáte žádnou jistotu, že data, která vám event. broker poskytne, jsou relevantní. Je to jen suma čísel generovaných jedním subjektem z neurčitého počtu klientů a obchodů. Nevíte ani, zda vzorek je statisticky dostačující. Na to váže strategie určení hodnoty SL k danému obchodu. Prostě to nelze nijak statistiky, ani pomocí technické analýzy, reálně nastavit. Navíc u kryptoměn je boom až letošní rok, takže data v zásadě nejsou žádná a zkušenosti také ne. Z tohoto pohledu se může jevit jako SL na minus 20% pro long jako normální. Dále doporučuji podívat se na profily z několika burz např. zde: https://bitcoinwisdom.com/ kde rychle zjistíte, jak jsou jsou rozdílné, ač obchodují jeden stejný produkt. U derivátu se všechny rozdíly násobí. Reklamace je tak v zásadě nemožná, nemáte se čím hájit, u soudu by broker na zásadách uvedených ve smlouvě a vlastních datech vždy dokázal, že jednal správně a v zájmu klientů a že splnil všechna platná mezinárodní pravidla pro trading. : https://byznys.ihned.cz/c1-65953650-maklerska-spolecnost-xtb-celi-v-polsku-podezreni-z-podvodu-jeji-akcie-se-propadly-o-tretinu https://www.w4t.cz/polsky-organ-financniho-dozoru-proveruje-zda-forex-broker-xtb-okradal-sve-klienty-64365/\npříspěvek: ASDF odpověděl na příspěvek uživatele pawoukcz ve vláknu Brokeři\nOtázka: ASDF odpověděl na příspěvek uživatele Scraper ve vláknu Dotazy a odpovědi\npro Scaraper: text XTB: Obchodník měl na svém obchodním účtu zůstatek 1 000 EUR. Zrealizoval prodejní pozici na instrumentu DAX o objemu 0,2 lotu na ceně 12 050,0. V pátek večer trh uzavřel na ceně 12 099,4 a obchodník tak byl na svém účtu v otevřené ztrátě 49,4 pips (494 bodů), t.j. -247 EUR. V pondělí ráno v 8:00 trh s německým indexem DAX otevřel na ceně 12 290,5, tudíž ještě výš, než v pátek uzavřel. Vznikla tzv. cenová mezera v rozsahu 191,1 pips (1911 bodů), která pro obchodníka představuje ztrátu dalších 955,5 EUR. Pokles marže na obchodním účtu pod 30 % aktivoval tzv. stop out a obchod byl automaticky uzavřen, aby se zabránilo větším ztrátám. Zůstatek na účtu obchodníka by za normálních okolností byl -202 EUR. Díky službě Ochrana před negativním zůstatkem je však aktuální zůstatek obchodníka 0 EUR komentář: - XTB hovoří o indexu DAX a pozici short (tedy prodejní pozice) na něm, v pátek večer se u XTB myslí v přibližně 21 hod. 59 min. a 50 sec., tedy asi 10 sec před uzavřením trhu na rozdíl od regulovaného trhu, který zavírá v 22:00:00 - otevřená ztráta je 49,4 bodů indexu a ne 494 bodů indexu, podobně špatně je to s body i v dalším odstavci - ve skutečnosti se jedná o produkt CFD na DAX (u XTB DE30), nikoliv DAX, který se obchoduje na burze XETRA (regulovaný trh Frankfurt) - dále XTB hovoří o otevření trhu v 8:00, opět se ale jedná o CFD na DAX, kde podkladovým aktivem je DAX Futures (burza EUREX, opět regulovaný trh), XETRA otevírá až v 9:00, - v uvedeném modelovém příkladu by se klidně se mohlo stát, že regulovaný trh otevřel v 8:00:00 na např. 12.200 a ihned šel prudce dolů, XTB otevřelo v 8:00:05 na pozici 12.290,5, tím došlo k vymazání účtu na nulu, klient na regulovaném trhu byl v pohodě na rozdíl od klienta na CFD - XTB neotvírá CFD produkt v 8:00, ale několik sekund po něm, to znamená, že má prostor na vyrovnání pozic (podobně jako na konci dne, zde v pátek), čehož obvykle brokeři na CFD využívají v neprospěch klienta (dlouhé knoty svíček na zlomek sekundy v době, kdy podkladové aktivum je stabilní), s tím se musí počítat\nOtázka: ASDF odpověděl na příspěvek uživatele Dalimil Brodský ve vláknu Dotazy a odpovědi\nZáleží na tom, co obchodujete Dane! Když hovoříte o xStation (broker XTB), produktem je vždy CFD, a to na indexy, akcie, či komodity, vždy ale CFD. CFD v zásadě kopíruje podkladové aktivum, ale ne u každého brokera stejné. Dá se říct, že čím solidnější broker, tím je kurs CFD a podkladového aktiva víceméně stejný. Ovšem u CFD je vždy rozdíl v kurzu a v tom, jak se tvaruje svíčka. Příklad: Broker A má řekněme 20 kurzů na 1 min., grafu, druhý broker také 20, hovoříme o CFD v obou případech. V průběhu minuty se budou kurzy lišit, směr nahoru a dolů ale bude zdánlivě přibližně stejný. Na konci minuty však bude svíčka brokera A odlišná od brokera B. Stejně je to i jiných časových frame. Rozdílnost je dána schopností brokera reagovat na likviditu trhu, počtem CFD traderů u každého brokera a také objemem jak short, tak long, myšleno také u obou. Složitější je to ještě v tom, že každý broker má svůj algoritmus na slippage, u CFD samozřejmě v neprospěch klienta. Stejně tak je tomu i s exekucí příkazů SL a PT. Jeden broker přidrží víc, druhý méně a naopak, s tím se musí u CFD počítat. Nastavit cokoliv v platformě týkající se kurzu nelze. Ten určuje u CFD broker a u podkladových aktiv trh. Na CFD nelze postavit profitabilní AOS!!! Je potřeba také pochopit, že CFD kurzy broker otvírá a zavírá v rozdílné časy od podkladových aktiv. Představte si např. CFD na DAX, kde podkladovým aktivem je DAX Futures (burza EUREX). Broker svoje CFD zavře např. v 21:59 a burza v 22:00. Jiný broker ale může CFD produkt uzavřít např. i v 21:55. Je to rozdílné, nezbývá se než se dotázat a vypozorovat chování brokera. U brokera po uzavření zůstane kurz statický, na burze se ještě třeba i 15 min. po uzavření trhů mírně dopočítává. Finální burzvní hodnota tedy může být odlišná od času v 22:00. V noci se ale hromadí objednávky na podkladové aktivum, které ale trader na CFD nevidí. Příklad: FDAX zavírá v 22:00 na 12.500. Broker na CFD v 21:55 na 12.490. Přes noc se nahromadí objednávky na FDAX a ten otevře druhý den v 8:00 gapem na 12.600. Broker ale otvírá až v 8:05 na úrovni, která odpovídá cca FDAX v 8:05. OK, ale těěch 5 minut a rozdíl na gapu může ale znamenat i margin call. papo33 zde uvádí ještě link na CME Group, kde obchodují komodity, tak jen na upřesnění: Obchodujeme-li v xStation CFD na US ropu (OIL.WTI), podkladovým aktivem je u XTB britský regulovaný trh, není to CME Group, až by se to zdálo logické. Konkrétně XTB otevírá CFD (OIL:WTI) v 02:05, ale americký Crude Oil WTI Sep 17 se obchoduje již od 01:00 našeho času. Pro přepočet časů ještě nezapomeňte na fakt, že různé produkty v USA mají rozdílný čas (NYSE, NYMEX apod.) a že se mění i letní a zimní čas. A také, že rozdílně se otevírají a uzavírají akcie od Futures, indexy od komodit apod.\nOtázka: ASDF odpověděl na příspěvek uživatele Noor-Zade ve vláknu Dotazy a odpovědi\nObchodovat DAX je prima, ale jen pro zkušené. Umí být extrémně volatilní a flash na obě strany nejsou žádnou výjimkou. Toto rozhodně není index pro začátečníky. Když už DAX, tak to zkuste přes CFD s účtem 1.000,- EUR a pozicemi 0,01 CFD. Je nutné trénovat na live účtu, demo slouží jen k pochopení ovládání aplikace, právě CFD mikroloty jsou pro tento účel velmi vhodné. Pokud budete obchodovat CFD na DAX, má to jednu výhodu, a to, že podkladovým aktivem je DAX Futures (burza EUREX). Tedy, že na rozdíl od Forexu se index obchoduje jen na jednom místě. Aby jste ale viděla skutečnou hloubku trhu, musíte si někde koupit (např. Saxo Bank) real time data na DAX Futures, aby jste viděla volume. Tím získáte reálný obraz o trhu s tímto indexem. CFD brokeři většinou nabízejí jen CFD volume, které však nemá reálnou vypovídací hodnotu, je to jen obraz několika long a short pozic tohoto konkrétního brokera. Na Forex zapomeňte, je to džungle, ve které jako drobný trader nemáte šanci uspět. Zkuste event. něco méně dynamického, např. ropu nebo index S&P 500 a opět přes mikroloty.\npříspěvek: ASDF odpověděl na příspěvek uživatele maty ve vláknu Knihy a ostatní software\nZáleží na produktu. Pokud se bude jednat o regulovaný trh, např. akcie nebo Futures, budou data u všech brokerů stejná. Případné odchylky lze s úspěchem reklamovat. Většina brokerů ale nabízí obchodování s deriváty, převážně CFD. To jsou neregulované produkty. Ty mohou být na indexy, akcie, komodity apod. Tento kurz má jako podkladové aktivum regulovaný produkt, např. u CFD DAX to je DAX Futures, ovšem u každého brokera bude jiná korelace. Čím horší broker, tím větší rozdíly, zvláště v době vyšší volatility. Broker u CFD kurz někdy přidrží, jindy "vypíchne", prostě hraje proti tobě s cílem dostat tě z pozice se ztrátou. Historická data na CFD nemají žádnou relevanci, téměř nikdy je proto brokeři ani nenabízejí. A pokud ano, tak jsou stejně neověřitelná. Na druhou stranu CFD mají často vysokou páku a na reálné obchodování stačí relativně malá částka. U seriózních brokerů bude i na CFD korelace na podkladové aktivum relativně vysoká. Postavit ale AOS na CFD kurzech s úspěchem nelze, stejně tak jako strategii malých stop loss. Z "českých" brokerů lze doporučit např. XTB a jejich platformu xstation5. Obchoduje se v korunách, produkty jsou ale CFD. Platforma obsahuje dostatek nástrojů pro technickou analýzu a je komplet v češtině.\npříspěvek: ASDF odpověděl na příspěvek uživatele Aleke.nb ve vláknu Dotazy a odpovědi - jen archiv [POUZE KE ČTENÍ]\nPište o index v EU, např. DAX, CAC, FTSE, k tomu seženete veškeré informace: - data - free aplikace pro model - sentiment - social trading - technická analýza - fundamentální analýza - atd. Pokud by jste psala o německém DAXu, tak mě pošlete otázky a já Vás navedu na vše potřebné. A klidně se Vám na DRAFT bakalářky i podívám, mám na to kvalifikaci :-)\npříspěvek: ASDF odpověděl na příspěvek uživatele Financnik.cz ve vláknu Finančník.cz - diskuze k článkům\nTrading na Win 10 není podle mě moc dobrý nápad. Problém se stabilitou a nekompatibilitou je všeobecně známá věc, mnohokrát podrobně popsaná v nejrůznějších diskusích. Já říkám sestava lenovo v řadě ThinkPad na Win7 s manuálními aktualizacemi selektivně vybíranými.


21.06.2012 11:16 Samuel\nPS: Video ke skladbě "Anchors" můžeš omrknout ZDE. Písnička aktuálně vyšla u Pirates Press i na flexi postcards. Vypadá i zní krásně!\nPS: Jak už to tak bývá, i Downtown Struts pojedou evropské turné a to hned letos o prázdninách – 10.8. v Mělníku a 12.8. v Ostravě … Naviděnou!


Finanční poradci sjednali ve třetím čtvrtletí 2019 finanční produkty v celkové hodnotě necelých 16 miliard Kč - Poradci-sobě.cz\nFinanční poradci sjednali ve třetím čtvrtletí 2019 finanční produkty v celkové hodnotě necelých 16 miliard Kč\nDomů Aktuálně z trhu Finanční poradci sjednali ve třetím čtvrtletí 2019 finanční produkty v celkové hodnotě necelých 16 miliard Kč\nTato zpráva je souhrnnou statistikou za jednotnou asociaci finančních poradců a zprostředkovatelů. Jako taková oproti předchozím indikuje tato hlavní zjištění:\nmezikvartálně klesl celkový obrat o 11 %\nobjem sjednaných investičních produktů vykazuje ve sjednocené statistice mezikvartální nárůst o 24 % u jednorázových investic a pokles o 54 % u pravidelných investic\nobjem hypotečních úvěrů v mezikvartálním porovnání poklesl o 14 %\nŽivotní pojištění (ŽP) v portfoliu finančních poradců vykázalo mezikvartálně nárůst a je vidět, že lidé stále však lidé dávají přednost běžně placenému pojištění oproti jednorázovému. Statistiky ČASF mezi 2Q a 3Q ukázaly téměř dvojnásobný vzrůst neživotního pojištění (NŽP).\nDle statistik rostlo penzijní připojištění. Naopak pokleslo v obratu i ve smlouvách doplňkové penzijní spoření.\nV oblasti hypotečních úvěrů došlo mezikvartálně k poklesu.\nMarek Černoch, výkonný ředitel ČASF, k číslům uvedl: „Letní měsíce jsou již standardně slabší. Je ale zajímavé že se toto nedotklo jednorázových investic, které i během léta rostly. Během léta a dovolených vzrostl pak také objem neživotního pojištění. U hypotečních úvěrů zaznamenáváme pokles, což může být způsobeno pokračujícím růstem cen bytů a nemovitostí celkově. Úvěrové sazby jsou sice stále příznivé, ale ceny nemovitostí za poslední roky stouply téměř o 50%.\nPodrobné údaje jsou k dispozici v PDF verzi tiskové zprávy.\nTisková zpráva ČASF\nFinanční poradci sjednali ve 4Q 2018 finanční produkty v celkové hodnotě přes 25 miliard Kč Finanční poradci sjednali ve 4. kvartále 2019 finanční produkty v celkové hodnotě necelých 17 miliard Kč 4Q2017: poradci sjednali produkty v celkové hodnotě necelých 18 miliard Kč Finanční poradci ČASF letos sjednali produkty v hodnotě přes 17 miliard Kč


Nastartujte jarní jídelníček s fermentovanými produkty | Jo magazín\nS prvními jarními dny se mnoho lidí pouští do změny jídelníčku a nastartování zdravého životního stylu. Jedním z možných přístupů může být i zařazení fermentovaných potravin do běžné denní výživy. Kysané produkty podporují správnou činnost střev a přispívají k naší celkové pohodě – o jejich účincích věděli již naši předci, proces fermentace je totiž jedním z nejstarších způsobů uchovávání potravin. Přitom dle průzkumu společnosti STEM/MARK* až 30 % Čechů vůbec netuší, jaké benefity pro naše zdraví mohou kysané produkty mít.\nFermentace je známa již od pradávna a naši předci ji používali především na uchovávání potravin. Nejstarší zmínka o řízeném kvašení pochází z Číny, kde takto upravovali potraviny již 7 000 let před naším letopočtem. Kysané produkty se ale objevovaly i později ve starověkém Egyptě či Babylonu. Fermentace stojí také za objevením dnes populárního pokrmu sushi. Pro uchování čerstvosti se naporcované a nasolené ryby nakládaly mezi rýži a kameny. Tlak kamenů a vznikající teplota a vlhkost udržovaly maso čerstvé až po dobu několika měsíců. Může za to právě probíhající proces kvašení. V souvislosti s ním vznikl i název sushi (kyselá rýže).\nFermentovanými produkty se myslí ty, jež za účasti mikroorganismů prošly procesem kvašení. Patří sem například jogurty, kefíry, mléčně kysaná zelenina, některé druhy sýrů, salámů nebo fermentované kojenecké mléko. Dnes jsou známé především jako zdraví prospěšné potraviny, jež jsou pro náš organismus dobře stravitelné, napomáhají dostat do střev přátelské bakterie a přispívají k jejich správné činnosti. Dle průzkumu společnosti STEM/MARK si je benefitů kysaných potravin mnoho respondentů vědomo, nicméně je zde stále až 30 % Čechů, kteří nevědí, proč by tyto produkty měli konzumovat, a jaký vliv mají na jejich zažívání.\nS počátkem jara se mnoho lidí snaží po zimě odlehčit jídelníček a přejít na zdravější životní styl. Fermentované produkty mohou být dobrým startem pro tuto změnu. To potvrzuje i primář dětského oddělení Vítkovické nemocnice MUDr. Jan Boženský: „Fermentace je přirozená chemická reakce, kterou najdeme všude kolem nás. Konzumace produktů, které prošly tímto procesem, nám umožňuje dostat do střev přátelské bakterie pomáhající s trávením, a je to určitá cesta, jak pozitivně ovlivnit celkový stav zažívání a docílit naší celkové pohody.“ Kysané produkty jsou vhodnou složkou potravy nejen dospělých, ale také dětí. Pro ně jsou velmi dobře stravitelné, mohou zmírnit zažívací obtíže jako je třeba nadýmaní, a tím celkově přispívají k jejich spokojenosti. Zvláště malým dětem ale nemůžeme většinu fermentovaných produktů podávat, protože ještě nemají dostatečně vyvinutý zažívací trakt. Jedinečným řešením jsou pro ně speciální fermentovaná kojenecká mléka, která jsou již zcela běžně k dostání v některých evropských zemích a brzy by měla být dostupná i u nás.\n* Průzkum společnosti STEM/MARK provedený na 514 respondentech v únoru 2017.\n• Fermentované potraviny jsou známé již více než 9 000 let\n• 30 % Čechů neví, jaké benefity jim mohou tyto potraviny poskytnout\n• Kysané produkty mají blahodárný vliv na zažívání\n• Mezi fermentované potraviny patří mléčné výrobky jako jogurty, tvarohy, kefíry, podmáslí, dále některé druhy sýrů či salámů a také mléčně kvašená zelenina (především zelí)\n• Fermentované produkty jsou vhodné i pro zdravé zažívání malých dětí, a to v podobě fermentovaného kojeneckého mléka


🚗 Mellieha Půjčovna aut – Rentalcargroup.com\nLevné autopůjčovny Mellieha\nCestovní omezení v Mellieha\nNavštěvování památek s půjčeným autem v Mellieha\nPři cestování s rodinou a dětmi doporučujeme vybrat auto s dostatečným prostorem pro zavazadla a dostatečným prostorem pro dětské sedačky. Děti musí cestovat v dětské sedačce / na podsedáku v závislosti na jejich hmotnosti nebo výšce. Rentcargroup.com nabízí širokou škálu rozmanitých osobních vozidel a mini dodávek v Mellieha.\nAutopůjčovny v Mellieha\nFakta o pronájem vozu v Mellieha\nMinulý měsíc, průměrný pronájem aut délka v Mellieha 5 dní.\nPrůměrná pronájem auta délka v Mellieha 6 dní.\nNejvíce rezervovaného auta typ vozu, v současné době v Mellieha MINI cars.\nV Loňském roce, nejvíce rezervovaného auta typ vozu, v Mellieha jsou MINI cars.\nKolik to stálo pronajmout auto v Mellieha? Minulý měsíc, průměrný pronájem aut cena byla 115 USD.\nPoslední rok, kolik to stálo pronajmout si auto v Mellieha? V loňském roce, průměrná pronájem aut cena byla 115 USD.\nCo je aktuální průměrná denní cena pronájmu v Mellieha? Minulý měsíc, průměrná cena za pronájem byla 22 kč za den.\nKolik to stálo pronajmout si auto v Mellieha během posledních 12 měsíců? V loňském Roce, průměrná cena za pronájem byla 18 USD za den.\nAuto pronájem společnosti jsou k dispozici v Mellieha: .\nMellieha Hodnocení pronájmu aut


Soutěž o lázeňský pohárek 2016\nJste zde: Úvodní stránka Archiv článků Soutěž o lázeňský pohárek 2016\n9. 12. 2016 proběhl v Karlových Varech v pořadí již XVIII. ročník soutěže o Lázeňský pohárek. Soutěž se konala pod záštitou Asociace kuchařů a cukrářů ČR, jejíž je naše škola členem, v prestižních místnostech Grandhotelu PUPP v Karlových Varech.\nTématem soutěže bylo období Karla IV. a jeho přínos pro českou gastronomii, hlavní surovinou letošního ročníku byly švestky (karlátka). Soutěžním úkolem tedy bylo zhotovit výrobky, jejich součástí byly švestky.\nNaší školu reprezentovaly dvě žákyně z oboru kuchař–číšník a cukrář, které připravily učitelka odborného výcviku Eva Květoňová a vedoucí učitelka odborného výcviku Bc. Klára Schwarzová.\nŽákyně 2. ročníku oboru kuchař–číšník Jindřiška Pličková se prezentovala tříchodovým menu, které tvořily čočkový salát s karlátky, vlašskými ořechy a s fumerovaným kapřím mlíčím v petrželovém kabátku, hovězí veverka plněná mandlovým karlátkem pošírovaná v červeném víně s kaštanovým pyré a perníkovo–makové raviolky se selským tvarohem a švestkovým coulisem. Tento moučník žákyně připravovala na pódiu. Za toto menu získala Jindřiška Plíčková umístění v bronzovém pásmu.\nŽákyně 2. ročníku oboru cukrář Veronika Moravová se prezentovala slavnostním dortem a moučníkem s názvem tvarohovo–makový koláček se švestkami s ovocnou omáčkou a čokoládovou ozdobou. Tento moučník připravovala žákyně na pódiu a za svůj výkon získala 2. místo.\nSoutěž se všem účastníkům líbila, přinesla jim mnoho nových poznatků a srovnání s jinými školami. Již dnes se těšíme na další ročník.