Rozpaky kuchaře Svatopluka 04 – eFenix\nSváťa nemohl dočkat rána. Spal jako na vodě, každou chvíli se budil a mžoural na budíka. Nakonec nečekal, až se ten trapič sám ozve a vstal dobře o 20 minut dříve, než normálně. Ranní hygieně věnoval mnohem víc pozornosti. Obvykle tyto úkony dělal zcela mechanicky, ale dnes si dával záležet. Potom stál před skříní a rozmýšlel, co by si měl vzít na sebe. Při tom si vybavil, jak před časem jel na zmršené rande v Praze. Tehdy se vymódil jako na svatbu a dopadlo to mizerně.\nJeho druhé já se mu nemilosrdně vysmívalo:\n„Ty blázne praštěnej, chystáš se jak chudej král do boje. Jdeš normálně do práce a ne na nějakou módešau. A že se máš po cestě setkat s Miluškou, to přece není žádné rande. Nebo snad chceš být nápadnej, aby si tě každej všiml?“\nNakonec si vzal čistou proužkovanou košili a nasoukal se do svých svátečních džín, které byly mírně oprané, jak tehdy frčelo. Pod bundu si vzal zapínací svetr a chvíli váhal, zda si vzít něco na hlavu. Čepice nosil nerad a klobouky nosili páprdové kolem padesátky.\nVlasů měl dost a proto si s pokrývkou hlavy většinou nelámal hlavu. Takže v čepici bylo Sváťu vidět pouze když pršelo. Letmý pohled z okna jej přesvědčil. Venku bylo zataženo a nevlídno, ale nepršelo. Na poslední chvíli vzal skládací deštník a zasunul jej do kapsy bundy.\nPohled na budíka mu připomněl, že pokud má „náhodou“ potkat Milušku na okraji sídliště, musí už vyrazit. Výtah pochopitelně zase nejezdil a tak těch několik pater seběhl. Obvykle chodil sám a tak neměl problém, že by musel někoho setřást, až uvidí, že Miluška je na dohled. Na kraji sídliště zvolnil krok a vyhlížel.\nNáhle si uvědomil, že ze samé nervozity má srdce až v krku. Z pomalé chůze přešel až do úplného zastavení a jenom nenápadně koukal, zda jeho nelogické postávání v blízkosti živého proudu lidí nebude někomu nápadné. Naštěstí tato nejistota trvala jen chvilku a pak JI najednou uviděl. Šla také sama, takže nebyl žádný problém se k ní připojit.\nKrátce se pozdravili a Miluška mu nastavila tvář k políbení. Krátce zaváhal, šlehl pohledem okolo a pak ji letmo políbil. S naprostou samozřejmostí se do něj zavěsila a pak splynuli s davem. Drobný déšť, který zatím moc neobtěžoval, najednou zesílil. Puchejř se spokojeně usmál. Vytáhl deštník a v momentě se, jako jedni z mála prozíravých, ocitli v jeho bezpečné ochraně. Miluška zářila a spokojeně Sváťovi líčila. jak se ráno rozmýšlela, co si vzít na sebe, aby se mu líbila. Sváťa se usmál a bez zábran přiznal, že řešil stejné dilema.\n„Vsadím se, že jsme se dnes postarali o to, aby baby v tom našem blbákově měly o čem povídat,“ řekl Puchejř téměř se zadostiučiněním.\n„Myslíš?“ zeptala se Miluška. „To mi vůbec žíly netrhá, protože to je jen a jen naše věc. Kdybychom chtěli, tak to můžeme tutlat, ale proč bychom to dělali?“ zeptala se a po očku koukala, jaká bude Sváťova reakce.\n„Taky si to myslím. Jsme snad dospělí a svobodní. Takže nám to takzvané veřejné mínění může být ukradené,“ řekl Sváťa a bylo vidět, že to myslí vážně.\nZcela nenuceně si povídali a bylo jim dobře. Ještě nikdy jim cesta do práce nepřipadala tak krátká. Za bránou se rozloučili, jak jinak, než zase krátkým polibkem. Ten, spolu s jejich společnou cestou pod jedním deštníkem, se zasloužil o vznik nové fámy, která se rychle šířila celou fabrikou. Od úst k ústům, od ucha k uchu, se ve všech kancelářích a dalších pracovištích rychlostí blesku šířil nejnovější drb, že Puchejř sbalil tu nanicovatou mzdovou účetní Šenfeldovou\nKolem poledne tato hláška dorazila i do kuchyně. Ženský si u kotlů s polévkou pořád něco špitaly a pochechtávaly se. Sváťa si toho samozřejmě všiml a podezíravě natahoval uši. Bohužel, kdykoliv se přiblížil, tak klepny buď zmlkly, nebo násilně změnily téma rozhovoru. Bylo mu jasné, že jeho tajemství je venku. Chvíli si to mrzutě přebíral v hlavě, ale pak jenom rezignovaně mávl rukou. Celkem moudře se rozhodl, že nechá věcem volný průběh.\nZnal až moc dobře mentalitu zdejších lidí. Vesnice i fabrika, to byla jedna velká drbárna. Ale fáma málokdy vydržela déle, než dva, tři dny. Obvykle zanikla sama, zejména pokud byla vystřídána nějakou jinou, pokud možno ještě výživnější. Bylo jasné, že jeho známost s Miluškou, bude osazenstvo kovozemědělců zajímat jen mizivě krátkou dobu.\nKdyž přišla Miluška na oběd, byl u okénka samozřejmě Sváťa. Naservíroval ji mimořádně protekční porci ale vyměnil s ní jenom pár slov. Domluvili se, že na ní počká u brány a půjdou spolu domů. Touto, ani ne 20 minutovou společnou cestou, byla jejich známost téměř oficiálně potvrzena a když je spousta lidí viděla jít vedle sebe, bylo všem jasno.\n„Tak je to pravda, ti dva spolu opravdu něco mají,“ shodli se místní drbny.\nSváťa s Miluškou sice na sobě cítili zvědavé pohledy, ale bylo jim to srdečně fuk. Naopak, cítili jakousi euforii, kterou tak dobře znají všichni zamilovaní. Radovali se navzájem z blízkosti toho druhého a snažili se sdělit si vše zajímavé, co je přes den potkalo. Když přišli k pěšině na Báštecký háj, chvíli zaváhali.\nBýt to v létě, při hezkém počasí, bylo by jejich odbočení víc, než výmluvné. Báštecký háj byl rozsáhlý a měl spoustu pohostinných místeček, jako stvořených pro milenecké švitoření. Jak se jednou vyjádřil známý kanec Jirka Kotrouš, Báštecký háj byla jedna velká šoustárna. Dnes však bylo nevlídné zimní počasí a den se povážlivě rychle krátil. Proto pokračovali dál, směrem k sídlišti a tam se vyčlenili z hustého davu.\nVzali to málo frekventovanou uličkou k zadnímu traktu hospody U Bodláku, která vyúsťovala až na dětském hřišti. V uličce byli téměř sami a tak se párkrát zastavili a ve stoje se líbali. Když míjeli zadní zásobovací rampu Bodláku, šli kolem popelnic a kontejnerů na odpadky. Sváťa měl najednou velice nepříjemný pocit a v duchu si nadával, že šli zrovna tudy.\nZatímco vyprávěl Milušce jakousi veselou historku z kuchyně, pozorně sledoval, jak se bude chovat, až půjdou kolem kritického místa. Naštěstí na ni nepozoroval žádné projevy nelibých emocí. Visela mu očima na ústech a pozorně sledovala jeho vyprávění. Kolem popelnic přešli, aniž by je vzala nějak na vědomí a Svátovi spadl obrovský kámen se srdce.\nVzal to na vědomí a považoval to za příznivé znamení. Proto se osmělil a s velkými rozpaky se odvážil nabídnout Milušce něco, nač myslel celý den.\n„Poslyš Miluško, co bys říkala tomu, že bych tě pozval k sobě? Viděla bys, jak bydlím a taky bych speciálně pro tebe uvařil něco, co by ti jistě chutnalo.“\n„Já bych Sváťo docela ráda šla, ale dnes to nepůjde. Sice mě doma nijak zvlášť nehlídají, ani neomezují, ale přesto musím dopředu nahlásit, kdy se vrátím. Jenom tak, pro klid duše moji mámy. Ta by byla schopná jít nahlásit na okrsek VB, že jsem se nevrátila z práce a vyžadovat, aby po mně ihned vyhlásili pátrání. Ale když se domluvíme, tak nahlásím dnes, že zítra přijdu až pozdě a klidně k tobě půjdu.“\nKdyž Sváťa zaslechl její prvotní odmítnutí, zatvářil se rozmrzele. Teprve po vysvětlení se mu tvář zase rozjasnila. Nemohl tomu uvěřit, že jeho nabídku přijala a hned začal spřádat plány, co by mohl na zítřek připravit k intimní opulentní večeři při svíčkách. Nakonec byl rád, že to tak dopadlo, protože si uvědomil, že doma nemá žádné pořádné pití, kromě lahvového piva. Za veselého plkání o všem a o ničem, spolu úzkými uličkami obešli celou vesnici po okraji a nakonec skončili u obrovských vrat Šenfeldovic gruntu.\nUž bylo téměř šero a tak se nemuseli obávat zvědavých pohledů. Také bylo dost sychravo, takže nikde nebylo živáčka, ani mrtváčka. Po nekonečně dlouhém loučení, prokládaném dlouhými polibky, konečně Miluška zmizela za vraty a Puchejř zamířil ke svobodárně.\nJako jeden z prominentů měl výsadu, že v garzonce plánované pro tři zaměstnance, bydlel zcel sám. Tabulkově měl být šéfkuchař nomenklaturní kádr, ale to Sváťa rozhodně nebyl. Před ním s na místě šéfkuchaře vystřídalo několik kovaných soudruhů, ale ani jeden nedopadl dobře. Jeden v krátké době udělal takové manko, že mu nepomohlo ani členství v rodné straně a šel sedět natvrdo. Po něm nastoupil suchar, který sice měl účetnictví ve vzorném pořádku, ale jinak byl naprosto neschopný organizátor a umění kuchařské mu neříkalo vůbec nic. Za jeho vedení se v kuchyni vařily neskutečné blafy, které dokázali konzumovat skutečně otrlí lidé, kteří byli nalákáni jenom na směšně nízkou cenu, 3,60 Kč za stravenku.\nPo těchto zkušenostech se personální ředitel rozhodl, že si šéfkuchaře najde sám. Dokonce si na poradě vedení prosadil, že šéfkuchař nemusí být ve straně. Celkem logicky argumentoval tím, že nepotřebuje komunistu, ale kuchaře. Když dostal typ na Sváťu, trochu si jej proklepl a nakonec jej zlanařil, nabídkou víc než štědrého platu. A tak se náš Puchejř stal prominentem, na kterého si nikdo netroufal, protože se vědělo, že má za sebou vlivného příznivce. Tato symbioza probíhala k naprosté spokojenosti obou stran, již několik let. Sváťa občas zařizoval a zajišťoval různé soukromé akce pro soudruha ředitele a ten zase nešetřil na mimořádných odměnách.\nKdyž Sváťa přišel domů, udělal inventuru ve své nadrozměrné chladničce. Začal pomalu spřádat plány, co zítra ukuchtí své vyvolené. Nakonec se rozhodl pro svíčkové medajlonky na pikantní omáčce a k tomu francouzské bramboráčky se žampiony. Zjistil, že nemá doma dost tatarské omáčky a ukládal si do paměti, že si ji musí přinést z práce. Nakonec si začal psát blbenku, jak říkal papírkům s poznámkami, co nemá zapomenout. Na seznamu se postupně objevovaly položky toho, co měl ještě nakoupit.\nSvíčky, voňavé tyčinky, lahvinku Vodky, dále nějakou griotku, nezbytné šampáňo, višně v čokoládě, slané tyčinky, sáček oříšků Kešu, nějaké sušenky a nakonec dort. S dortem váhal. Nebyl problém upéci si jej v práci, ale když si představil blbé kecy, které by kolem toho byly, rozhodl se, že jej raději koupí.\nS velkou nákupní taškou vyrazil do sámošky Jednoty a po necelé hodině se spokojeně vrátil. Měl všechno, co potřeboval. Pak začal s aranžmá svého obýváku. Přestavoval křesla, posouval stůl a pořád nebyl spokojený. Potom uklidil a uspořádal koupelnu. Nakonec utřel prach z nábytku a spokojeně se rozvalil do křesla u televize. Uvědomil si, že touhle dobou obvykle mastí karty v Bodláku a zjistil, že mu ta dnešní absence vůbec nevadí. Včera tam nebyl a zítra tam nebude zase.\n„No a co?“ pomyslel si. „Však se svět nezboří a tu finanční ztrátu rád oželím. Miluška mi za to stojí.“\nDruhý den probíhal podle předpokladů. Ráno se opět připojil k Milušce a šli spolu do práce, sledováni pobavenými pohledy mnoha kovozemědělců. V kuchyni byl Sváťa téměř duchem nepřítomný a veškeré práce dělal jaksi mechanicky. Kolem poledne obsloužil u okénka Milušku ale stačili si pouze potvrdit, že nic nebrání tomu, aby jej po práci navštívila. Když mu s milým úsměvem sdělila, že se k němu těší, byl Puchejř na vrcholu blaha.\nPřestože se rozhodli, že svůj vztah nebudou tajit, jeden maličký problém tady byl. Svobodárna byla původně určena pouze pro muže, ať už svobodné, nebo i ženaté, kteří by jinak museli dojíždět z daleka. Jakási přestupná stanice, dokud nedostanou slíbený podnikový byt. Postupem času se však vysoká budova stala jakousi ubytovnou, kde bylo v jednotlivých garsonkách nastěhováno spousta mladých manželských párů. Návštěvy opačného pohlaví se čistě teoreticky měly hlásit u správcové. Tak to bylo uvedeno v Domovním řádu. Faktem je, že toto nařízení se nikdy nedodržovalo. Přesto by ale Sváťa nebyl rád, kdyby jeho návštěva měla mít zbytečně moc svědků.\nProto logickou úvahou dospěl k názoru, že s Miluškou nepůjdou rovnou do budovy svobodárny. Nejdříve si udělají malou procházku a do baráku vklouznou, pokud možno nenápadně v době, kdy frekvence obyvatelstva na chodbách a schodech bude minimální. Ráno, jako většinou, nejezdil výtah a tak se dalo předpokládat, že nepojede zase. Když kolem 16 hodiny konečně vklouzli dovnitř, Sváťa jen tak zkusmo vzal za výtahové dveře.\nK jeho obrovskému překvapení se otevřely a rozsvítilo se světlo v kabině. Rychle vtáhl Milušku dovnitř a stiskl tlačítko 7. patra.\n„Co kdyby nás někdo viděl?“ zeptala se poněkud vyplašeně Miluška.\n„Tak by se nic nestalo. Pozdravili bychom se a tím by to zvadlo. Tady se na to zase tak moc nekouká. Kanec Kotrouš si takhle vodí ženské pořád,“ odpověděl lehkomyslně Sváťa.\n„A ty si takhle také vodíš ženské často?“ zeptala se Miluška.\n„Nevím, jestli mi to budeš věřit, ale já jsem známý šlušňák. Abych řekl pravdu, jsi první ženská návštěva, která uvidí můj kutloch.“\n„Takže já jsem tvoje premiéra?“ zeptala se Miluška.\n„No ano, dalo by se to tak říci,“ připustil Sváťa a moc si přál, aby mu tuto pravdu uvěřila. Výtah se zastavil a během dalších několika vteřin již byli v jeho garsonce, aniž by je někdo viděl.\n„Jé, ty to tady máš hezké,“ vydechla Miluška překvapeně. Potěšeně se usmál. Smysl pro pořádek, který do něho vtloukla jeho moravská maminka a vrozený vkus pro něho příznivě zapracoval.\n„Tak vítej a buď u mne jako doma,“ řekl pohostinně a pomohl ji z kabátu. Pak ji pokynul do křesla a zeptal se, zda by chtěla poslouchat nějakou hudbu. Měl novinku, kazeťák Grundig, který mu levně střelil jeho spolužák z hotelové školy, vařící na našem velvyslanectví v Paříži.\n„Já nevím, když si chceme povídat, tak snad muziku ani ne. Leda později, nějakou náladovku. A jakou hudbu vlastně máš rád?“\n„Nemám to tak nějak vyhraněné,“ odpověděl Sváťa rozpačitě. „Jako skoro každý mám rád populární písničky, ale vedle toho si rád poslechnu i lidovky z Moravy. Dokonce mám i nějakou vážnou hudbu, převážně Bacha. Jeho varhanní skladby poslouchám, když relaxuji. Ono to úžasně uklidňuje. Mám kámoše, co mi přetáčí elpíčka na kazety, abych to mohl poslouchat na tomhle zázraku. Přivezl mi ho kámoš z Francie, bez cla. Má diplomatický pas. Tak muziku zatím ne, ale já se pustím do vaření. Musím tě něčím ohromit.“\nS těmito slovy se otočil ke kuchyňskému koutu a začal si chystat potřebné suroviny. Miluška se zatím přesunula ke knihovničce a začala očima prozkoumávat několik řad knih. Občas některou vytáhla a zalistovala v ní. On se zatím činil u plotny. Byla to jen improvizace a rozhodně by se mu lépe pracovalo v jeho obrovské závodní kuchyni.\nAle měl vše připravené a předzpracované a tak byla radost se dívat, jak mu šla práce od ruky. Během necelé hodiny již servíroval na stůl skvěle vonící medajlónky, které lahodily i oku. Zapálil dvě svíčky, zhasl stropní světlo a rozsvítil malou noční lampičku, kterou měl na nočním stolku.\nSám sebe v duchu pochválil a nalil dva malé panáčky aperitivu. Po přiťuknutí a nezbytném políbení nad plameny svíček si konečně sedli proti sobě a s chutí se pustili do vábného jídla.\nChutnalo báječně a atmosféra byla nádherně uvolněná. Vesele si povídali a bylo jim spolu dobře. Sváťa došel do koupelny, kde se v umyvadle chladilo pod pramínkam vody šampaňaské. Obratně jej otevřel, bez známého bouchutí a gejzíru. Potom nalil dvě krásně broušené šampusky a chystal se znovu sednout.\nNáhle jej napadlo, že právě teď by byla vhodná náladová hudba a tak po krátkém zaváhání vložil do Grundigu kazetu s moravskými lidovkami. Ztlumil zvuk téměř na minimum a vrátil se ke stolu. Místností se potichu nesl podmanivý hlas Jožky Černého, který zpíval, jak šel z Hradišťa z požehnání…..“\nPohoda byla dokonalá. Miluška zvolna dojídala zbytek poměrně velké porce a mlčky občas upíjela šampáno, které zatím okusila jenom zřídka kdy. To vše, co právě prožívala pro ni bylo vzácné a nové. Ještě nikdy nezažila večeři v tak slavnostní atmosféře. Udělalo to na ni ohromný dojem. Když se ji Sváťa zeptal, kdy bude muset jít domů, lehce se umála.\n„Má to snad být pokyn, abych se už zvedla?“\n„Ježišmarjá Miluško, to né, tak jsem to nemyslel,“ zabědoval Sváťa. „Je mi s tebou úžasně dobře a tak jsem chtěl vědět, jak dlouho spolu můžeme ještě být. Já bych byl nejraději, kdybys tady zůstala co nejdéle, nejlépe už na furt, ale to by asi byla moc velká drzost, něco takového na tobě chtít,“ vysoukal ze sebe.\n„To máš pravdu, tohle by asi moji rodiče jen tak nepřekousli. To víš, jsme na malé vesnici a tam se hodně dá na veřejné mínění. Ale pro dnešek můžeš být klidný. Doma jsem nahlásila, že přespím u kamarádky v Postřižíně. Sváťo, nejsme přece malé děti. Už když jsem svolila, že k tobě půjdu, tak jsem předpokládala, že tady dneska zůstanu. Dokonce jsem si vzala kartáček na zuby a noční košilku.“\nSváťa měl náhle pocit, jakoby vyhrál hlavní cenu ve Sportce. Ulehčeně si oddechl a udělal pár kroků ke kuchyňskému koutu. Vrátil se odtamtud s podnosem na kterém byl dort a spokojeně jej postavil na stůl.\n„Tak to jsem opravdu rád, protože tady pro nás mám ještě tuhle dobrotu a také lahvinku griotky. Už dávno jsem si všiml, že ji máš ráda.“\nSkromně zamlčel, že právě díky tomu tlamolepu ji poznal intimně.\nPřistoupil k jejímu křeslu, vzal ji za ruce a přiměl ji, aby vstala. Dovedl ji ke gauči a naznačil, aby si sedla. Na konferenční stoleček přenesl podnos s dortem a lahev griotky s dvěma skleničkami. Sedl si vedle a nalil dvě stopečky.\nDál už měl večer celkem standardní průběh. Seděli vedle sebe, ujídali sladkosti a pili pomalu jednu stopečku za druhou. Každou chvíli se líbali a sladká kořalička jim pomalu, ale jistě stoupala zrádně do hlavy. Miluška měla roztomilou chechtavou opičku a Sváťovi podnapilost dodala kuráže. Chvílemi ji jemně pohladil po kozičkách a když se nesetkal s odporem, odvážil se setrvat na nich trochu déle, dokonce risknul i lehké stisknutí. Při dalším líbání, již ruku z kozičky ani nesundal a druhou rukou ji lehce přejížděl zezadu po šíji a pod ušním lalůčkem.\nKdysi se totiž v nějaké knížce dočetl, že některé ženy mají v těchto místech erotogenní zóny a ke svému radostnému překvapení zjistil, že na Milušku to funguje. Docela se mu poddala a šla mu krásně vstříc. Sesunul se na podlahu, usedl k jejím nohám a položil ji hlavu do klína. Lehce mu čechrala vlasy a celým tělem cítil, jak je napnutá vzrušením.\nPootočil se a lehce ji poodhrnul sukni. Spatřil malé, bílé kalhotky s pěknou krajkou, skrz kterou prosvítal temný stín hustého černého ochlupení. Neodolal a s nepatrným váháním ji přes kalhotky pohladil chlácholinku. Zjistil, že její intimní prádélko je pěkně zvlhlé. Zároveň ucítil zvláštní, jemu neznámou vůni ženy. Když viděl, že nadzvihla pánev a šla jakoby naproti jeho váhavé ruce, osmělil se a přitlačil. Její reakcí bylo jakési milostné zasténání. Trochu se natáhl a lehce ji políbil na bříško, těsně nad gumu kalhotek.\nCelý zpitomnělý vnímal, že jeho počínání je ji milé a příjemné. Po chvíli váhání a rozpaků uchopil gumu kalhotek z obou stran a naznačil, že je chce stáhnout. Radostně zaregistroval, že mu nenápadně pomáhá nadzdvižením boků, aby mu detextilaci usnadnila. Po krátké chvíli společného úsilí konečně kalhotky kamsi odhodil a měl před očima krásně zarostlou kundičku. Černé chloupky ostře kontrastovaly s bělostí pokožky.\nTo již klečel mezi dychtivě roztaženými stehny a hladově líbal tu černou krásu. Rozpačitě si uvědomil, že vlastně kundu ještě nelízal. Protažené muškety s dávno přetočeným tachometrem, s kterými si odbyl svých pár šoustů, to ani nevyžadovaly. Většinou to byly příležitostné rychlovky, bez předehry a domazlování. Určité představy o lízání měl jen z vyprávění různých hospodských kanců, kteří už raději vysedávali v putyce u piva, než by riskovali blamáž u nějaké ženské.\nPřesto se do této příjemné činnosti odvážně pustil a dlužno říci, že se nestačil divit, jaké potěšení tím své milence působí. Miluška na tom byla podobně. Stejně jako on, i ona měla za sebou několik málo souloží a také to byly většinou rychlovky. Nadržení vojáci se obvykle s nějakou předehrou nezdržovali. Většinou jim šlo jen o to, aby tvrdolína zasunuli, vypustili přetlak a hned potom měli jedinou starost, aby to stihli do posádky, než zazní trubka večerky.\nOba se tedy dostali do jakési premiérové situace, kdy nemuseli pospíchat a mohli si dopřát milování tak, jak se patří a jak se má. Radovali se jeden z druhého a snažili se maximálně dávat i brát. Postupně se navzájem svlékali a tím se ještě víc rozvášňovali. Sváťa vlastně poprvé objevoval dívčí tělo.\nKdyž konečně spatřil její obnažené kozičky, byl až fascinován, jak jsou malé. Byly to tak jedničky, s velkými tmavými dvorci a ze vzrušení natrčenými kapličkami. Bříško bylo neobvykle ploché, žádná cejcha, jak si teď s ošklivostí vybavoval pupky svých náhodných souložnic. Jak ležela na zádech, kozičky se skoro ztratily. Tak nějak se roztekly a připomínaly volská oka s velkými sluníčky. Spodní řada žeber ostře vystoupila a kousek pod nimi se zřetelně rýsovaly pánevní kosti. Dívčí, ještě nevyzrálé tělíčko se prostě nedalo srovnávat s těmi nafukovacími matracemi, s kterými zatím měl občas tu pochybnou „čest“.\nTrochu se obával, aby Milušku neodradil svým neforemným tělem. Věděl o sobě, že není žádný Adonis. Jeho cejcha byla nepřehlédnutelná, krátké silné nohy mu také na kráse nedodaly. Navíc byl na hrudi dost silně chlupatý a domníval se, že to také není nic vábného. Co se týkalo jeho mužství, ani tady nebyl spokojený.\nJeho chlouba nebyla malá, jak by si snad někdo myslel. Nebyl to sice žádný výstavní utahovák, ale dobrý český průměr, odhadem asi tak 16 cm ve ztopořeném stavu. Protože si však na něj přes cejchu neviděl, považoval jej za malého. Proto, když Miluška vzala citlivě jeho chloubu do nezkušené ruky, strnul a očekával jaká bude reakce.\nK velkému překvapení se nedočkal žádného posměchu ani projevů nelibosti. Naopak, viděl, že jeho milá si nepředstíraným potěšením s jeho nejlepším kamarádem hraje. To se samozřejmě projevilo tím, že rostl a mohutněl, jako naše láska k Sovětskému Svazu, jak jsme kdysi do zblbnutí mleli, při každé příležitosti.\nSváťa najednou zjistil, ža má jedinou utkvělou myšlenku: Zasunout!\nZvolna se nasunul nahoru a s potěšením zaznamenal, že Miluška má asi stejnou touhu. Ležel mezi roztaženými stehny, levou rukou se opíral o pohovku vedle jejího roztouženého těla a pravou se snažil zavést žulově tvrdého nedočkavce do rajské zahrádky.\nKonečně cítil, jak se žalud nasouvá mezi závojíčky pysků a zvolna vniká stále hlouběji. Za chvíli byl uvnitř až na doraz a na chvilku znehybněl. Zvedla hlavu z polštáře, přitáhla si ho blíž a začala jej vášnivě líbat. Teď, když byli spojeni tak, že víc to snad již ani nešlo, se v ní začal pomalu pohybovat.\nKaždým zásunem se stupňovalo jejich oboustranné vzrušení. Zvlášť Miluška to prožívala obzvlášť silně. Její tělo se silně zmítalo a vyrážela tlumené vzdechy. Po necelé minutě se silně vzepjala a vzápětí zcela odpadla. Sváťa, který zatím měl své kopulační pohyby pod kontrolou, znepokojeně zpomalil a dokonce znehybněl. Měl strach, aby tomu drobnému tělíčku pod sebou nějak neublížil. Proto mu jako kouzelná hudba připadlo, když Miluška otevřela ta svoje kukadla, krásně se na něj usmála a zašeptala:\nZačal tedy zase snaživě pumpovat a brzy zjistil, ze Miluška znova ožívá. Aniž by to o ni někdo věděl, Miluška měla ten záviděníhodný dar od Pána Boha, že byla miltiorgastická. Vlastně to o sobě nevěděla ani ona. Teď ale v klidu a pohodě předváděla Sváťovi parádní mrdací koncert. To samozřejmě silně ovlivnilo i jeho. Ač se snažil odvrátit vyvrcholení jak jen mohl, nakonec kontrolu ztratil a s pocitem nevýslovného blaha se vystříkal do báječně stažené kundičky.\nKdyž se do ní vyprázdnil do poslední kapky a pocit euforie poněkud odezněl, začal mít obavu, co mu k tomu řekne, až ji to dojde. Zůstal v ní zapíchnutý, jenom se trochu nadlehčil, aby ji neválcoval a nedusil. Byl však velmi mile překvapený. Když se trochu vzpamatovala a vydýchala, mile se na něj usmála a zašeptala:\n„To bylo moc hezké, děkuji ti, lásko…“\nPěchovák změkl a zrádně vyklouzl z pohostinného zajetí. Sváťa se svezl na bok a potom na záda. Cítil se dokonale uvolněný a po chvíli ji přiměl k tomu, aby si lehla na něj.\n„Já jsem tě zválcoval již dost. Teď budeš válcovat ty mne,“ zavelel spokojeně. A jak se tak drobné tělíčko rozvalovalo na jeho pupku, vzal do obou dlaní půlečky její prdelky. Najednou si uvědomil, že právě prožívá svoje vteřiny věčnosti. Co mu paměť sahala, nikdy se necítil tak šťastný.\nTakhle blbli a povalovali se po gauči, šťastni jeden z druhého. Kazeťák už dávno dojel a sám se vypnul. Čas pro ně neexistoval a nebyl jejich pánem. Po dlouhé době se konečně rozhodli, že je čas ke spánku. Přesunuli se do koupelny a tam se zcela oddali koupelnovým radovánkám. Kromě pečlivého mytí a masírování si samozřejmě dopřáli i jedno čísílko vestoje zezadu.\nSváťa ji už bez přemýšlení znovu vykropil kapli. A k svému příjemnému překvapeni se ani teď nedočkal žádné výčitky. Po pečlivém utírání froté osuškou si konečně Miluška oblékla rozkošnou prckošilku. Byla krásně průsvitná, zdobená kraječkami a dlouhá, nebo spíš krátká tak akorát, jen trošku pod zásuvku.\nKoupel je sice trochu osvěžila, ale když se přesunuli zpět do obýváku, začal se na obou projevovat útlum. Sváťa posadil Milušku do křesla a obratně roztáhl gauč. Ve chvíli měl rozestláno. Potom ji zvedl z křesla a v náručí přenesl na místo společného spaní. Když spočinuli vedle sebe a přitiskli se k sobě v něžném objetí, po pár minutách zjistil, že děvenka stačila usnout.\nAni se nedivil. Vydatná večeře, podpořená alkoholem, krásně divoké milování a silné emotivní prožitky se začaly projevovat i na něm. Aniž si to uvědomil, i on se začal propadat do jakéhosi příjemného stavu bez tíže. Spali dlouho a tvrdě. Párkrát se sice jeden, nebo druhý zavrtěl, při změně polohy, ale to jen stačilo k tomu, aby si uvědomili přítomnost toho druhého a vzápětí se zase propadli do náruče Morfeovy.\nAniž by si to uvědomili, odbývali si ještě jednu, zvláštní premiéru. Oba sice měli za sebou několik, mimochodem dost nepovedených šťouchů, ale vždycky to byly rychlovky plné nervozity. Ale nikdy se jim zatím nestalo, že by se mohli kvalitně a v pohodě pomilovat a strávit po boku milované osoby nerušenou celou noc.\nBudík byl sice nastaven na šestou hodinu, ale Miluška se vzbudila něco před pátou. Byla tak navyklá, protože ještě před odchodem do práce musela obstarat o zvířectvo. Tuto domácí povinnost vykonávala už od dětských let. V králíkárně bylo asi 50 králíků, které bylo potřeba nakrmit. Pak přišly na řadu slepice a husy.\nZejména slepice ji šly dost na nervy, již od dětství. Byly to potvory neukázněné a často zanášely, což hospodyni velice mrzelo. Proto vyžadovala, aby je Miluška ráno při krmení ohledávala. Ta si tento úkon eklovala a odmítala s tím, že to neumí. Tím si ale jen vysloužila, že oba její starší bráchové, když ji chtěli naštvat, nevybíravě zpívali falešně známou odrhovačku:\nMaminko, tatínku chci se vdávat,\nneumím slepičky ohledávat.\nDítě moje, ty seš tele,\nto se jí vrazí prst do prdele…\nNení tedy divu, že Miluška slepice přímo nenáviděla. Ale dnes, díky svému budíku v hlavě, se vzbudila a první, co vnímala bylo, že není ve své posteli. Okamžitě si vybavila, kde je a pohlédla vedle sebe. Tam se rozvaloval Sváťa a nevypadal zrovna vábně. Ležel na zádech s otevřenou pusou a lehce pochrupoval. Ale protože je láska slepá, Miluška jej viděla přes růžové brýle. Krátký pohled na budíka ji informoval, že jim zbývá ještě hodinka, než budou muset vstávat. A okamžitě ji napadlo, jak tuto hodinku příjemně vyplnit.\nPomalu, jakoby plíživě, se k němu přivinula a položila mu ruku na hrudník. Horní díl pižama měl rozepnutý a tak jej začala lehce hladit a probírat se jeho chlupy na prsou. Vzal její laskání na vědomí a ještě v polospánku ji objal volnou rukou a přitiskl k sobě. Nebyl ještě zcela probuzený, ale přesto vnímal, jak ji ruka sjíždí z hrudi na břicho. Když zjistila, že nemá pižamové kalhoty, chvíli zaváhala, ale pak se pustila ještě níž. Neměla příliš zkušeností s mužskými nástroji a proto ji překvapilo, že jeho penis byl ve stavu tuhém, díky běžné ranní erekci.\nVáhavě jej jemně uchopila a začala si s ním hrát. To již byl Sváťa zcela probuzený, ale úmyslně dělal „mrtvého brouka“. Ležel a vychutnával si její laskání. Jindy by si to po zadrnčení budíka dělal sám, ale tohle byla jiná káva.\nUž zcela probuzený si ji přitáhl ještě blíž a začal ji lehce mnout drobné prsy. Radostně si uvědomil, že ji fantasticky naběhly bradavky. Vzal je majetnicky mezi špičky prstů a začal jimi lehce kroutit. Ukázalo se, že ji to dělá stejně dobře, jako jemu její honění. Za chvíli již byli oba tak rozhicovaní, že měli jedinou myšlenku: zasunout.\nKdyž se začala rovnat do misionářské polohy, Sváťa ji zadržel a přiměl ji, aby šla nahoru, na koníčka. Tady nastal menší zádrhel. Miluška tuto polohu neznala a proto se pokusila na něj nalehnout, jako včera, když mu dělala po milování „válcovačku.“\n„Klekni si, miláčku a trochu se předkloň,“ dirigoval ji Sváťa. „Fajn, takhle je to dobrý. A teď si ho tam dej sama.“ Poslechla, jako učenlivá žačka. Nasadila si žilnáče na vchod do jeskyňky a pomalu dosedala. Několikrát se zhoupla a najednou cítila, že má buchtičku celou příjemně vyplněnou. Byl to pro ni nepopsatelně krásný pocit, jaký ještě před tím nezažila. Zaklonila se, opřela se o ruce vzadu za tělem a začala pomalu na kolíku jezdit.\nPocit vzrůstající rozkoše ji přiměl k tomu, aby se narovnala a potom se sklonila, nad zatím pasivně ležícím milencem. Z tohoto úhlu pohledu se její hruštičky najednou zdály být o hodně větší, než skutečně byly. Sváťa je měl přímo před očima a pochopitelně jim neodolal. Nejdřív je obě vzal zespoda do dlaní a pak si ji přitáhl blíž a začal je ožužlávat, pěkně chvíli jednu, chvíli druhou. Tím, jak byla nakloněná nad ním, umožnila mu, aby rytmickým zvedáním pánve proháněl namlouváka celou délkou, v těsné kundičce.\nToto jejich oboustranné snažení jim přinášelo příjemný a stále se stupňující pocit pohlavní křeče. Intenzita prožitku spěla k vrcholu, který na sebe nenechal dlouho čekat. S pocitem nádherného uvolnění se Sváťa znovu vystříkal do silně stažené kundičky. Miluška zemdleně spočinula na jeho hrudi a jejich rty se setkaly v něžném polibku. Zůstali spojeni a setrvali v této poloze, dokud unavený bojovník neopustil své sladké vězení.\nNikam nespěchali a tak si mohli dopřát dlouhé minuty doznívání, které vyplnili něžným, konejšivým mazlením. Teprve drnčení budíku jim připomnělo, že pohádky mají svůj konec a jsou vystřídány nemilosrdnou realitou života. Neradi se vyštrachali z rozkládacího gauče. Zatímco Miluška na sobě pracovala v koupelně, Sváťa připravil vydatnou anglickou snídani. Potom v klidu poseděli a s chutí se nasnídali. Následovalo jeho holení, její zastýlání a drobné poklízení..\nOkolo 6,30 vyšli z garsonky, přivolali výtah, sjeli dolů a vykročili společně do běžného pracovního dne.\nNavigace v seriálu << Rozpaky kuchaře Svatopluka 03\nMoc pekne …\nZajímavá série ze života.


Wágner zase skóroval a obral Spartu o vítězství! - Příbramský deník\nTomáš Wágner se raduje ze své sedmé letošní trefy. | Foto: Aleš Krecl\nWágner i v březnu navazuje na výkony, které mu v únoru přinesly titul hráč měsíce. Karvinský útočník se prosadil již popáté a je nejlepším jarní střelcem soutěže. Recept na něj nenašli ani hvězdní hráči pražské Sparty, kteří v Karviné dlouho vedli po brance Kangy ze 24. minuty. Když už to vypadalo, že si domů odvezou tři body, vzal si v 87. minutě hlavní slovo právě Tomáš Wágner, který dostal přihrávku za obranu, obešel brankáře Nitu a gólem do prázdné branky stanovil konečnou dělbu bodů. Příbramský odchovanec tak nejen, že znepříjemnil premiéru sparťanskému kouči Hapalovi, ale především stylově oslavil nedávné osmadvacáté narozeniny.


Výkup katalyzátorů Kopidlno, vykup katalyzatoru - technickestribro.cz\nVýkup katalyzátorů Kopidlno: Naše firma provádí výkup katalyzátorů po území celého našeho státu. Nabízíme výkup katalyzátorů za vysoké ceny ve více než 600 městech v ČR.\nJsme schopni provést výkup katalyzátorů ve městě Kopidlno a jeho okolí a stejně tak ve všech dalších městech v České Republice.\nNejdříve nás kontaktujete (preferujeme telefonický kontakt) - domluvíme se na místo, kde výkup katalyzátorů provedeme (můžeme přijet kamkoliv, například do města Kopidlno). Informujete nás o přibližném množství katalyzátorů. Poté na určené místo do několika hodin pošleme našeho specialistu - ten pomocí spektrometru naměří hodnoty prvků a zjistí, jaká bude cena za výkup katalyzátorů. Poté provede výkup katalyzátorů, zaplatí na místě za materiál a odjede.\nNaše společnost Monaxa Provider s.r.o. nabízí výkup katalyzátorů ve městě Kopidlno a v dalších stovkách měst po celé ČR.


Pyžamový svět - Dámské domácí šaty s tříčtvrtečním rukávem Motýli - RVC Klement.cz\nRVC Klement.cz > Ženy > Dámské noční košile > Dámské domácí šaty s tříčtvrtečním rukávem Motýli\nNázev: Následující >><< PředchozíDámské domácí šaty s tříčtvrtečním rukávem Motýli\nks Černá L - 399 Kč (skladem)Černá M - 399 Kč (skladem)Černá XL - 399 Kč (skladem)Černá XXL - 399 Kč (skladem)\nDámské domácí šaty Motýli.\nDámské domácí šaty Motýli. Pohodlné celorozepínací domácí šaty na zips jsou potištěny motýlky se žlutými akcenty. Šaty jsou praktické a využijete je téměř při všech volnočasových aktivitách. Jistě oceníte i kapsy po bocích. Použitý materiál je jemný a poddajný na dotek. Šaty slouží k dennímu nošení.\nBarva: černá Velikost: M,L,XL,XXL\nK produktu Dámské domácí šaty s tříčtvrtečním rukávem Motýli nebyl prozatím vložen žádný komentář.\nMateriál: 50% bavlna 50% modal . Dámská noční košile na ramínka Lama.Dámská ...


Že by mezi Mikem a Klárou pořád něco bylo? Dívejte se ve středu na Ohnivý kuře – Ohnivý kuře | Prima\nŽe by mezi Mikem a Klárou pořád něco bylo? Dívejte se ve středu na Ohnivý kuře\nI když to vypadá se vztahem Kláry a Mikea bledě, možná to není úplně konečná! Určitě si ve středu ve 20.15 nezapomeňte zapnout Primu, protože vysíláme premiérové Ohnivý kuře!\nMike pomalu objevuje, že jeho bratr možná ohledně archeologů „jede levou“, že žádný archeologický průzkum v lokalitě Danovy investiční stavby nehrozí. Ale proč by to bratr dělal, když jsou s Danem takoví kamarádi?\nMike toho začíná mít prostě dost. Jak nekalých praktik, tak České republiky a rozhodne se definitivně odjet.\nStřet Renáty a Juniora\nSpolupráce Renáty, respektive Hotelu Grand, a umělce Zorana pokračuje. Renáta se Zoranem plánuje rekonstrukci, ale šéfkuchař je z toho vedle. A Junior, se kterým to přijde řešit, je z toho vedle také. Tohle si tedy Renáta troufat nebude! Navíc se Juniorovi povede uzavřít bezva kšeft. Ale bacha, Renáta umí úder vrátit!\nU Slepičků se slibně rozjíždějí pivní lázně. Mají plno a na procedury docházejí dámy z celého okolí. A zájem mají i pánové! Jenže se objevuje další problém – málo prostoru! Ale domlouvat se s bábou Mašlí, to je děs!\nLeoš se v duchu toulá za Soňou, ale překvapivě začíná své ženě Renátě dávat najevo, že už ho nemá tak omotaného kolem prstu.\nVe středu ve 20.15 sledujte na Primě Ohnivý kuře!\nKlára a Dan\nproblém renáty a juniora\nmatka vs syn\nKlára udělala radikální řez. Jaký? Podívejte se na Ohnivý kuře ONLINE\nŽabí stehýnka po provensálsku\nFilátka z pražmy na bramborových lupínkách


Compaq svržen z prvního místa v levných počítačích – Živě.cz\nCompaq svržen z prvního místa v levných počítačích\nZa kratší konec v prodeji PC tahá v poslední době Compaq - v poslední době byl "svržen" i z prvního místa v levných pčítačích.\nCompaq, který strávil hodně svého úsilí v poslední době v začlenění Digitalu do svých struktur, přišel o první místo prodeje v "levných" počítačích, s cenou pod tisíc dolarů. Tvrdí to analytici od Ziffa-Davise s tím, že za měsíc září (říjen ještě samozřejmě není spočítaný) je pořadí první pětky následující:\nHP 32,5 %\nCompaq 24,2 %\nIBM 17,3 %\nPackard Bell 10,0 %\nApple 4,4 %\nV srpnu ještě Compaq vedl s 33,5 %; za měsíc tedy ztratil hodně, přičemž největší zisk si připsal Hewlett-Packard, slušně poskočila i firma IBM, maličko Packard-Bell a dvě procenta ztratil Apple. Levné, pod-tisícidolarové počítače činily v USA téměř polovinu všech prodaných počítačů; loni v této době to byla teprve čtvrtina. Za příčinu se označuje nástup procesoru K6-2 od AMD, který začaly do svých počítačů v masivním měřítku montovat jak HP, tak IBM; Compaq je daleko opatrnější. Čip K6-2 se údajně stal nejprodávanějším procesorem vůbec - je to zřejmě vůbec poprvé v historii, kdy nevede čip od Intelu.\nDruhá známá analytická firmy IDC komentuje celkový počet počítačů prodaných v USA v posledním čtvrtletí (nikoli jen za jeden měsíc), a to ve srovnání se stejným kvartálem loňského roku. Compaq si podržel první místo, ale jen velice těsně, když prodal za čtvrtletí méně počítačů než před rokem (1,5 mil. vs 1,63 mil.); má 15,8 % trhu oproti loňským 19,6 %. Druhý je Dell s obrovským růstem - 65 % za rok v počtu kusů, tržní podíl stoupl na 14,1 % a za Compaqem je tedy už jen o malý kousek. O třetinu si polepšila i firma IBM, což se příliš nečekalo, tržní podíl je ale stále pod deseti procenty (9,1%), a o 27 % šla nahoru firma Hewlett-Packard, která dnes drží 8,4 % trhu. A první pětku uzavírá Gateway (pryč je Packard Bell), která se dotáhla na HP s 8,2 % trhu. Celkem se v USA prodalo za kvartál 9,5 miliónů počítačů (!), vzestup o 14 % oproti loňskému roku, a první pětka z toho drží 55,5 %.\nŽivě komentuje: tabulka prozrazuje ještě několik dalších zajímavostí. Jednak v ní vůbec nenajdeme firmu Dell - ta se oblasti hodně levných počítačů zatím vyhýbá s tím, že zde není dostatek prostoru pro zisk. Je to ale určitě jen dočasná záležitost a Dell pouze čeká na pravý okamžik pro vstup do této kategorie. Rovněž i Compaq může rychle získat svou ztracenou pozici, jen co začne ve větší míře do levných počítačů montovat buď čipy AMD, nebo právě zlevněné procesory od Intelu. Dále je vidět, jak silné jsou v Americe značky - vždyť v levných počítačích má první pětka 88 % trhu, a to zde ještě nevidíme Dell a Gateway!\nPokles Compaqu v počtu prodaných kusů v USA se nepočítal - přičemž musíme vzít v úvahu, že Compaq dnes už je Compaq+Digital, loni to byl pouze Compaq! Důležité budou výsledky dalšího čtvrtletí, které buď potvrdí určitý ústup Compaqu z jednoznačně prvního místa na světě, nebo naopak potvrdí jeho návrat v případě, že Compaq už bude mít za sebou reorganizaci a pustí se zase plnou silou do obchodování.\nTémata článku: Apple, Packard Bell, První měsíc, První kus, Levný počítač, HP Compaq, Compaq, Bell, Bella, Nejprodávanější procesor, Stejný kvartál, První pětka


BELL dokončil první vrtulník AH-1Z pro Bahrajn | ArmadniNoviny.cz\nAH-1Z Viper / Foto: Bell Textron Inc. (Zvětšit)\n30. září tohoto roku společnost Bell Textron Inc., dceřiná firma Textron (NYSE: TXT), dokončila výrobu prvního bojového vrtulníku AH-1Z Viper pro Bahrajnské království. V rámci smlouvy z roku 2019 o prodeji vojenského materiálu do zahraničí (FMS) Bell dodal první z 12 sériových strojů Velitelství námořních leteckých systémů.\nZpůsob prodeje strojů AH-1Z v souladu s FMS umožňuje mezinárodním provozovatelům napřímo vyzbrojit svoje ozbrojené síly pokročilými specializovanými vrtulníky; to jim pomáhá zvýšit interoperabilitu a posílit efektivitu spojeneckých sil. Vrtulník bude připraven k přepravě do Bahrajnu u Agentury pro řízení obranných zakázek (DCMA) a poté bude v roce 2022 převezen do Bahrajnu.\nAj Nemci by mohli mať nakoniec AH-1Z:\nten Tiger je tedy slušný průšvih, stáří pouze od roku 2013. I takto může vypadat akvizice.\nAlebo politika. Zo strany Francúzov a Španielov výhrady nepočuť. V prípade Austrálčanov a možno i Nemcov bude asi najväčším problémom logistika a s tým spojená prevádzkyschopnosť.\nJa by som teda vôbec nebol proti, keby sa nejaké vyradené Tigre dostali k nám aj s uhradením modernizačného programu MK III, čo by sa diskrétne odpísalo z nevyplatených reparácií.\nStejně je to zrovna od Bahrajnu, coby pouštní krajiny, celkem zvláštní volba. Viper se třeba v Afghanistánu ukázal jako nepříliš vhodná volba z důvodu neustálého zanášení ...Zobrazit celý příspěvek\nStejně je to zrovna od Bahrajnu, coby pouštní krajiny, celkem zvláštní volba. Viper se třeba v Afghanistánu ukázal jako nepříliš vhodná volba z důvodu neustálého zanášení chladícího systému převodovky pískem a celkově přehřívání, kdy je převodovka konstruována na provoz až do 110°C a ani to skoro vždy nestačilo. V Bahrajnu jsou přitom průměrný roční teploty ještě daleko vyšší, než v Afghanistánu, tak by mne opravdu zajímalo, jak moc dobře se bude takový stroj v v takové zemi provozovat.Skrýt celý příspěvek\nUSMC část AH-1Z vyřazuje, přičemž problém byl myslím i v malém dosahu jejich zbraní a nemožnosti to kompenzovat využíváním terénních nerovností (při námořních výsadcích), což bych ...Zobrazit celý příspěvek\nUSMC část AH-1Z vyřazuje, přičemž problém byl myslím i v malém dosahu jejich zbraní a nemožnosti to kompenzovat využíváním terénních nerovností (při námořních výsadcích), což bych čekal, že v Bahrajnu bude podobné...Skrýt celý příspěvek\n/nemožnosti to kompenzovat využíváním terénních nerovností (při námořních výsadcích)/\nTak v tomhle problém určitě nebyl.\nUSMC vyřadila část AH1Z, popravdě vyřazovat se nejvíce budou AH-1W, které byly přestavěny na AH-1Z, tedy ty nejvíce olétané kusy, protože přechází na úplně jinou doktrínu. Mění ...Zobrazit celý příspěvek\nUSMC vyřadila část AH1Z, popravdě vyřazovat se nejvíce budou AH-1W, které byly přestavěny na AH-1Z, tedy ty nejvíce olétané kusy, protože přechází na úplně jinou doktrínu. Mění oblast své působnosti a způsob nasazení svých jednotek, při kterém už nebude potřeba tolik vrtulí jako do teď. Navíc USMC má za prdelí námořnictvo, letectvo a armádu.\nTakže z toho, že USMC něco vyřazuje se nedá vycházet. USMC vyřazuje i M1A1 a to úplně.Skrýt celý příspěvek\nKrásný to stroj, opravdu. Škoda, že budeme mít jen 4 kusy... dost pochybuji, že se koupí další.\nJestli se to stane tak za téhle vlády.\nBohužel si to nemyslím. Čekají nás tak drahé nákupy (jen BVP a stíhačky budou stát 100mld, spíš ještě víc), že bude těžké najít peníze.... ale samozřejmě bych si pro kluky ty ...Zobrazit celý příspěvek\nBohužel si to nemyslím. Čekají nás tak drahé nákupy (jen BVP a stíhačky budou stát 100mld, spíš ještě víc), že bude těžké najít peníze.... ale samozřejmě bych si pro kluky ty Venomy a Vipery přál, o tom žádná.Skrýt celý příspěvek\nPři nákupu čtyřech kusů se bavíme zhruba o 4 miliardách. To není nijak nepředstavitelná suma.\nMáte pravdu, uvidíme, jak se to vyvine.\nZjistěte si konkrétní konfiguraci a výbavu kterou AČR dostane. Za ty 4 mld by ty čtyři objednané kusy konečně mohli dovybavit na úroveň 21. století.\nTak nám tu povězte jakou konfiguraci AČR dostane. A co je pro vás úroveň 21. století?\nJak jsem psal, to si zjistěte sám. Vidím tam dost rezerv v tom, co by měl vrtulník používaný na bojišti po roce 2025 mít ve výbavě a za schopnosti.\nVýbava odpovídá dodávané verzi pro USMC.\nNabídka odpovídala konfiguraci USMC. Výbava záleží na tom jak hluboko do kapsy máte.\nNabídka byla využit a v plné výši. Nepředpokládám že máte jiné informace z Bellu. Takže o čem se vlastně bavíme? Pokud narážíte na to že nebudou mít datalink, tak ten v roce 2019 ...Zobrazit celý příspěvek\nNabídka byla využit a v plné výši. Nepředpokládám že máte jiné informace z Bellu. Takže o čem se vlastně bavíme?\nPokud narážíte na to že nebudou mít datalink, tak ten v roce 2019 ještě jaksi nebyl k dispozici.Skrýt celý příspěvek\nTak v tom případě se máme na co těšit.\nHej, jelikož na obraně bude Černochová, tak bych se o financování techniky úplně nebál. Já jsem osobně zvědavý, co tedy za šetření se konkrétně vymyslí, protože všechny strany ...Zobrazit celý příspěvek\nHej, jelikož na obraně bude Černochová, tak bych se o financování techniky úplně nebál. Já jsem osobně zvědavý, co tedy za šetření se konkrétně vymyslí, protože všechny strany nadcházející vlády v tomhle ohledu mlžily habaděj - a všichni víme proč, ono se špatně mluví o tom, že seškrtají dávky, které před volbami schválila ta vláda současná, například. Ono se to ovšem nějak vyvrbí, nemyslel bych si, že by třeba přednostně sahali na nákupy vojenské techniky, protože myslím, že zrovna lidi jako Černochová mají ty, jak to ona řekla "klukovské hračky" příliš rádi, bez ohledu na nějakou geopolitickou strategii.Skrýt celý příspěvek\nNení nic staršího, než včerejší noviny a také slib či názor nějakého politika. K výbavě politika prostě patří umět se otočit o 180, takže samotná paní Černochová zárukou rozpočtu ...Zobrazit celý příspěvek\nNení nic staršího, než včerejší noviny a také slib či názor nějakého politika. K výbavě politika prostě patří umět se otočit o 180, takže samotná paní Černochová zárukou rozpočtu MO není. Škoda, že nechápou, že výdaje jsou palivem růstu a sice nemám rád Zemanovy "chytré" rady, ale ve dvou věcech pravdu měl, jednak pokud jde o drony, a jednak když radil se k růstu proinvestovat. Proto bych rozpočet neškrtal, příjmová strana rozpočtu prostě potřebuje jen čas na zotavení po covidu.Skrýt celý příspěvek\nMortles Vykřikovat před volbami z opozice je mnohem jednodušší než pak muset činit kompromisy ve vládě. Nezapomínejte ani na to, že o 2% z HDP pro obranu začali politici vystupovat ...Zobrazit celý příspěvek\nVykřikovat před volbami z opozice je mnohem jednodušší než pak muset činit kompromisy ve vládě. Nezapomínejte ani na to, že o 2% z HDP pro obranu začali politici vystupovat aktivnějí až po tom co jim to poručil Trump. I když jde o závazek z roku 1999.\nReálněji vidím to, že se dostaneme na 1,5% a na této úrovni to podrží.Skrýt celý příspěvek\nTen závazek přijali dávno před Trumpem po anexi Krymu.\nByl přijat přistoupením k NATO v roce 1999. Nezse do toho Trump opřel, tak to ignorovali.\nNe, závazek na navýšení výdajů na 2% byl přijat na summitu ve Walesu 2014. Dávno před tím než si Trump uvědomil že chce být prezident.\nza téhle (Babišovy) se toho už mnoho nestane. A budoucí (Fialova) vláda mě v kontextu svých některých prohlášení zatím vůbec nepřekvapuje. Bude jen otázka, kolik bude muset MO ...Zobrazit celý příspěvek\nza téhle (Babišovy) se toho už mnoho nestane. A budoucí (Fialova) vláda mě v kontextu svých některých prohlášení zatím vůbec nepřekvapuje. Bude jen otázka, kolik bude muset MO oželet na oltář Fialova populistického šetření. Typuji 10-20mld./rok.Skrýt celý příspěvek\nÚspory v rozpočtu označit po Burešovi jako: "populistické šetření"..... Opakem je tedy "prozíravé rozhazování"? :-D :-D :-D\nTzv. Babišovo rozhazování je solidní dezinformace těchto voleb, bohužel ji kupodivu ani ANO nemělo schopnost vyvracet. Přitom stačí pohled na graf vývoje státního dluhu, v letech ...Zobrazit celý příspěvek\nTzv. Babišovo rozhazování je solidní dezinformace těchto voleb, bohužel ji kupodivu ani ANO nemělo schopnost vyvracet. Přitom stačí pohled na graf vývoje státního dluhu, v letech 2007-2014 vyrostl nominálně z 892mld. na 1664mld., za Babiše (2014-2021) nominálně stagnoval v rozsahu 1613-1673mld., v roce 2017 a 2018 byl okolo 0, resp. v malém přebytku, značný schodek nastal až za rok 2020 kvůli covidu, což není divu, když půl roku ekonomika stála a peníze, náhrady se vyplácely. Nicméně stále lze říct, že roky nominální stagnace dluhu "ušetřily" na covidový deficit a procenty k HDP státní dluh klesá.Skrýt celý příspěvek\nJura99 Bohužel s Vámi nemohu souhlasit. Před nástupem Babiše byla finanční krize, snad všichni si ji alespoň matně vybavujeme. Za jeho působení ve vládě ale bylo po krizi a místo ...Zobrazit celý příspěvek\nBohužel s Vámi nemohu souhlasit. Před nástupem Babiše byla finanční krize, snad všichni si ji alespoň matně vybavujeme. Za jeho působení ve vládě ale bylo po krizi a místo šetření a snižování dluhu se mu i tak povedlo ho držet na té hodnotě, která byla v krizi. V době růstu počítat s vyrovnaným rozpočtem, případně lehce v deficitu, je teprve otřesná bída.Skrýt celý příspěvek\nBabišův mejdan skončil…asi nás po něm bude dlouho bolet hlava…\ntoustr: krize byla především v ČR, protože Kalousek zaškrtil co mohl, třeba Polsku nekleslo do záporu HDP ani v krizi 2009. Dluh přitom dramaticky rostl setrvale, krize nekrize, ...Zobrazit celý příspěvek\ntoustr: krize byla především v ČR, protože Kalousek zaškrtil co mohl, třeba Polsku nekleslo do záporu HDP ani v krizi 2009. Dluh přitom dramaticky rostl setrvale, krize nekrize, ještě v roce 2001 byl 345mld. Babiš samozřejmě mohl plánovat přebytkové rozpočty, např. pustit méně peněz do lidí, nezvyšovat platy učitelům, důchody atp. Ale nebyl k tomu zásadní důvod. Stagnace a lehký pokles dluhu v nominálu a pokles v % k HDP je solidní výsledek. Asi se shodneme, že pokud se dluh drží na stejné částce 10let, tak za těch 10let je už je díky inflaci zhruba o 20% menší a díky běžnému růstu HDP je menší klidně o dalších 20%. Tento národ je bohužel ekonomickými znalostmi slabší, proto skočí na špek kdejakému "expertovi". Určitě byl skvělý nápad přidat učitelům, zdravotníkům a dát peníze do vědy. To se v čase zúročí.Skrýt celý příspěvek\n"třeba Polsku nekleslo do záporu HDP ani v krizi 2009"\nBudu dělat, že toto tvrzení jsem opravdu neviděl. Stačí na Googlu vyhledat "GDP Poland" a hned vám vyskočí graf ;)\ntoustr: na grafu bude jejich krivka zlomena dolu, ale nikoliv do zaporu. Kladny rust HDP meli i v roce 2009 o 1.7%. Na druhou stranu byli jedini v EU, takze nema cenu si trhat ...Zobrazit celý příspěvek\ntoustr: na grafu bude jejich krivka zlomena dolu, ale nikoliv do zaporu. Kladny rust HDP meli i v roce 2009 o 1.7%. Na druhou stranu byli jedini v EU, takze nema cenu si trhat vlasy.Skrýt celý příspěvek\nV Polsku v roce 2009 a později byla zcela specifická situace, která měla velký podíl na udržení růstu HDP. V té době se spousta polských občanů vracela z Polonie,tedy z pobytu a ...Zobrazit celý příspěvek\nV Polsku v roce 2009 a později byla zcela specifická situace, která měla velký podíl na udržení růstu HDP. V té době se spousta polských občanů vracela z Polonie,tedy z pobytu a práce v zahraničí i po delší době a doma výrazně investovali.O čemž jsme si u nás doma mohli jen nechat zdát.Skrýt celý příspěvek\nDo programového prohlášení se z největší pravděpodobností dostanou 2% do roku 2025. Takže na snižování rozpočtu moc prostor nebude.\nasi ano, AČR chce nabídnout spojencům průzkumné výsadkové a aeromobilní skupiny a ty bez součinnosti a podpory tohohle druhu vrtulníků jaksi nedávají smysl\nTomu nevěřím. Než se rozhoupeme a trochu se srovná ekonomika, tak se přestanou vyrábět.\nLeda nějaké olétané kusy až je začnou námořníci vyřazovat.\nVe skladu jsou úplně nové původně vyrobené pro Pákistán.\nNo jo, ale jak dlouho tam budou. Za tohle volební období se další podepisovat určitě nebudou.\nRozhodně bych to tak kategoricky nevylučoval.\nPrvní kusy systému H-1 mají přijít někdy kolem roku 2023 tedy za cca 1,5 - 2 roky. Pak počítejte tak cca 5 let výcviku a osvojení si schopností strojů. Takže nákup nových strojů ...Zobrazit celý příspěvek\nPrvní kusy systému H-1 mají přijít někdy kolem roku 2023 tedy za cca 1,5 - 2 roky. Pak počítejte tak cca 5 let výcviku a osvojení si schopností strojů.\nTakže nákup nových strojů můžeme očekávat tak nejdříve za cca 7 let. Tak až někdy kolem roku 2030. Pokud se ovšem někde nenajdou během té doby extra finance navíc :-)\nO čemž pochybuji.\nA do té doby. Ono těch cca 4+8 reálně stačí na výcvik a v případě potřeby nějakou tu zahraniční misi.Skrýt celý příspěvek\nCo má výcvik společného s financemi nebo nákupem nových strojů?\nna jednu stranu nic, ale Klimesov předpokládám chtěl říct, že dokud nebude zpětná vazba z "výcviku a osvojení", tak že se nebudou či nemají přikupovat další.\nplus mínus jak to napsal Jura99. Ty 4ks AH-1Z jsou tak akorát na to aby se piloti a postupně AČR naučili osvojit schopnosti stroje a vypracovat doktrínu. Způsob nasazení, operační ...Zobrazit celý příspěvek\nplus mínus jak to napsal Jura99.\nTy 4ks AH-1Z jsou tak akorát na to aby se piloti a postupně AČR naučili osvojit schopnosti stroje a vypracovat doktrínu. Způsob nasazení, operační plány, vychytat provoz, a v případě potřeby nějaké to nasazení v asymetrickém konfliktu atd. atd.\nA předpokládám, že během téhle doby, těch cca 5. let nedojde k rozhodnutí navýšení nákupu dalších AH-1Z. AČR musí řešit poměrně dost jiných záležitostí.\nAle možná se mýlím a nakonec dojde k rozhodnutí o nákupu dalších AH-1Z už během těch 5. let. Ale dosavadní zkušenost mi říká něco jiného. Letouny CASA - první nákup 2010, v roce 2019 se dokupovali další. Mi-171š to stejné atd. atd.Skrýt celý příspěvek\nony se dokupovaly nějaké Mi-171š?\nTohle je jiné v tom že pokud budou chtít nové stroje musí stihnout objednat dokud Bell neuzavře linku.\nJá to tak taky beru. Končící vláda určitě nebude chtít utrácet za hodně drahé vrtulníky v době ekonomické stagnace (jestli budeme mít to štěstí a nebude spíše recese), když na ní ...Zobrazit celý příspěvek\nJá to tak taky beru. Končící vláda určitě nebude chtít utrácet za hodně drahé vrtulníky v době ekonomické stagnace (jestli budeme mít to štěstí a nebude spíše recese), když na ní bude upřen zrak z ještě většího nákupu ohledně stíhacího letectva. Jako, že ve 2026 už by mělo být celkem jasno, co tu bude dalších 40 let poletovat.Skrýt celý příspěvek


Mažorteky Charlie zazářily na světovém šampionátu World Championship Majorettes Sport Prague :: Hradec nad Moravicí - zpravodajský server\nÚvodní stránka > Mažorteky Charlie zazářily na světovém šampionátu World Championship Majorettes Sport Prague\nMažorteky Charlie zazářily na světovém šampionátu World Championship Majorettes Sport Prague\n28. srpna až 30. srpna 2014 se konalo v Praze druhé otevřené Mistrovství světa v mažoretkovém sportu. Na toto mistrovství se naše mažoretky Charlie se kvalifikovaly díky výtečnému umístění v rámci MČR 2014, které proběhlo v 15 městech ČR, mimo jiné i kvalifikační kolo v Hradci nad Moravicí.\nZ MČR mažoretky Charlie postoupily v kategoriích kadet, junior a senior s miniformací MIX, seniorky dále s miniformací baton (hůlka), s duem pompom a sólem baton.\nMistrovství světa se účastnilo téměř 3000 mažoretek, více jak 35 týmů z 6 zemí světa. V silné konkurenci musely děvčata opravdu hodně bojovat a o to více nás potěšilo umístění hradeckých mažoretek Charlie.\nV kategorii miniformace mix kadetky získaly úžasné 4. místo ve složení Barbora Barešová, Lucie Gebauerová, Adéla Binarová, Andrea Ladnerová, Karolína Dubná a Karolína Cucová. Od třetího místa je sice dělilo jen 0,4 bodu, ale přesto je čtvrté místo nádherné umístění a naše kadetky si toto ocenění po ročním úsilí opravdu zaslouží. V kategorii junior se Veronika Waleczková, Hana Kvasničková, Aneta Ratahanová, Sabina Lukšičková, Sabina Richtárová, Nikola Chalupová a Kristýna Klímková umístily na nádherném 3. místě a staly se druhé vicemistryně světa.\nKategorie seniorek bývá konkurenčně nejsilnější, jsou to mažoretky, které spolu tvoří tým od malička a pokud spolu vydrží, tak se postupně vypracují ve velmi silný tým. V této kategorii vybojovaly seniorky ve složení Sylva Kociánová, Barbora Víchová, Barbora Hozová, Karolína Vincurková, Sára Raabová, Kateřina Pavelková a Kateřina Uvírová 3. místo a taktéž si dovezly titul druhé vicemistryně světa. K tomu přidaly nádherné umístění v miniformaci baton (hůlka), kde z 15 soutěžních týmů se umístily na 6. místě. Od bronzové medaile seniorky dělilo jen půl bodu, což svědčí o tom, že výkony týmů na MS byly opravdu velmi vyrovnané. Tímto úspěch Charlie na MS neskončil, děvčata Karolína Vincurková a Sára Raabová zabojovaly v kategorii duo pompom (třásně) a získala úžasné 6. místo. Fantastický úspěch mažoretek Charlie uzavřela Sylva Kociánová, která se svým sólem umístila z 25 soutěžících na místě 9. Toto skvělé umístění nám potvrdilo, že se můžeme zařadit k těm nejlepším.\nTěmito výkony se hradecké mažoretky Charlie nezapomenutelným způsobem zapsaly do historie MS v mažoretkovém sportu. MS se účastnily mažoretky Charlie již po druhé, v letošním roce měly veliký úspěch a přejeme jim, aby i další mažoretková sezóna byla také takto úspěšná.\nZa občanské sdružení bych chtěl našim mažoretkám poděkovat za úžasnou reprezentaci nejen občanského sdružení, ale také našeho města Hradce nad Moravicí, věřím, že se tento úspěch nezapomenutelně vryje do paměti všem, kteří nás podporují a fandí tomuto sportu. Děkuji rodičům, bez kterých by to nešlo a také městu Hradec, které nám poskytuje mimo jiné i finanční zázemí. Bezesporu patří veliký dík všem sponzorům našich mažoretek a hlavně naší trenérce paní Marcele Tesařové a jejím asistentkám paní Lucii Bernhauerové a Sylvě Kociánové, které dovedly naše mažoretky Charlie až na Mistrovství světa. Děvčata je odměnila tímto velikým úspěchem.\nPřeji mažoretkám Charlie i nadále úspěšné roky a i kdyby nebyly vždy úspěchy veliké, pro nás vždy budete hvězdný tým. Závěrem bych chtěl pozvat všechny zájemce o tento sport na nábor, který se koná 11. září 2014 v 17,00 ve sportovní hale ZŠ v Hradci nad Moravicí. Navštívit můžete také naše webové stránky https://www.mazoretky-charlie.cz/ .\nAutor: Tomáš Hoza, předseda o. s. mažoretky Charlie.\nPřevzato z www.muhradec.cz\nFotogalerie: Mažorteky Charlie zazářily na světovém šampionátu World Championship Majorettes Sport Prague