Nowhere E-Zine - Поезия, проза, безплатно публикуване - Когато рамките са тесни за мечтите - Импресия от Славина\nПубликувана на сайта 22.01.2007, 19:11\nМечтите са като пеперудите - трудно можеш да ги хванеш. Летят свободно от цвете на цвете и единствената възможност да ги уловиш е докато са кацнали.\nТова се случва много рядко, защото те лесно се изплъзват от дланите ти, а ако успееш да ги хванеш - не можеш да ги задържиш дълго, тъй като пеперудите ще загинат без вълшебния прашец, полепнал по крилата им. Не трябва да убиваме тези прелестни създания, както не искаме да губим своите мечти. И пеперудите, и нашите копнежи са толкова крехки и нежни, че лесно могат да загинат. Същевременно те са и неземно красиви и ни пленяват с магичния си невидим воал, с който са обгърнати, с тайнствения свят, към който се стреми всеки от нас.\nТрудно е да се докоснеш до съвършенството, без да го нараниш. То винаги е обградено от невидима рамка, която го отличава от обикновените ни желания. За да достигнем до него, трябва да сме много внимателни. Само една погрешна постъпка и отново можем да се отдалечим от мечтата. За да я постигнем, е необходимо да я преследваме постепенно. Това, разбира се, е свързано със собственото ни индивидуално усъвършенстване.\nРушенето на рамките е съществена част от пътя, който извървяваме, за да реализираме мечтите си. Рушим ги, защото те са преграда между нас и целите ни, но този процес е съзидателен. Той води до превръщането на мечтите в реалност чрез всякакъв вид творческа дейност. По този начин ние се доказваме и утвърждаваме като личности със силна воля и желание за успех.\nМечтите ни са пряко свързани с нашето поведение. Никога няма да постигнем успешна професионална кариера, ако още в училище не полагаме достатъчно усилия. Същото се отнася и за междуличностните взаимоотношения, които са главен фактор за нашето щастие и хармония. Не бихме могли да имаме сериозна връзка, ако търсим и харесваме хора, предпочитащи краткотрайни връзки без особени отговорности.\nМного често обаче мечтите надхвърлят условните ограничения на времето. Те са смели и провокативни; показват непознати черти от характера ни, за които не сме подозирали досега. Чрез тях ние се пренасяме в едно измерение, където всичко е позволено. Рамките ни разделят от този свят. Те представляват земното, а мечтите - неземното, духовното. Борбата между земно и духовно винаги е присъствала в битието. Нейният изход определя както нашата вътрешна устойчивост, така и силата на ценностната ни ориентация.\nКолкото по-често сме в позицията на рушители на пространствените и времеви ограничения, толкова мечтите ни се сродяват с ВЕЧНИТЕ НЕЩА в живота и заради тях си струва да се противопоставиш на стандартността, на класическото твърдение - Това си струва, а това не!\nЗа какво да живеем, ако няма мечти, ако нямаме цели, към които да се стремим? Защо да има цветя, ако няма пеперуди, които да ги опрашват?\nНе, ние трябва да се борим за мечтите си! Трябва да вярваме, че ще успеем да ги постигнем. Няма нищо лесно достижимо в този живот. Но нали затова сме най-разумните същества? Ще сгрешим, ще се поучим, като минем по по-заобиколен път, но отново ще стигнем до целите си. Постигането на мечтите ни е част от нашето ежедневие. Всеки ден достигаме до нови върхове в развитието си, въпреки високите изисквания, отправени към нас. Постепенно ние се сблъскваме със своите мечти. Понякога ни е страх да ги докоснем, както се страхуваме от допира на пеперудените крила. Не можем да повярваме, че сме толкова близо до това, за което така силно сме бленували.\nНека не се страхуваме от допира до нашите мечти. Да им се порадваме, дори да знаем, че само след миг те ще полетят отново в необятното синьо небе, след като сме ги освободили от условностите на ограниченията, и ще потърсят друг, когото да зарадват със съвършените си шарки.


За повече информация, моля посетете сайта на 20 ИОУ https://20иоу.бг/\nЦелта на настоящето Уведомление за поверителност (по-нататък за краткост наричано „Уведомлението“) е да предостави необходимата информация относно начина, по който 20. ИНОВАТИВНО ОСНОВНО УЧИЛИЩЕ „Тодор Минков” (20. ИОУ „Тодор Минков”/Училището) събира и обработва лични данни на кандидатстващите за прием деца и ученици и на техните родителите/настойници.\nУчилището полага дължимата грижа за осигуряване на поверителността и предприема необходимите мерки, за да бъде предотвратено всяко неразрешено или незаконосъобразно обработване, случайна загуба, унищожаване или повреждане.\n2. Онлайн прием\nВъв връзка с възможността заявленията за прием на ученици в първи клас да бъдат подавани и по електронен път, 20. ИОУ „Тодор Минков” е въвело и използва електронна система, достъпна чрез интернет страницата на Училището с цел улесняване на онлайн приема, намаляване административната тежест за родителите, спестяване на време и минимализиране намесата на субективния фактор в процеса на приемане на документи.\nВсяко заявление ще получи входящ номер, който ще бъде изпратен на електронна поща на родителя.\nСистемата обработва входираните данни, подрежда кандидатите по нормативно определените критерии и предоставя информацията на Комисията по прием и класиране на кандидатите, определена със заповед на Директора. Комисията разглежда и сверява точността на постъпилите данни и класира кандидатите. В случаите, когато броят на кандидатстващите деца, отговарящи на еднакви условия, е по-голям от броя на свободните места, се прилага процедура на случайно избрани входящи номера.\n3. Категории лични данни:\n20. ИОУ „Тодор Минков” обработва лични данни на децата, учениците и техните родители/настойници, предоставени чрез формулярите за кандидатстване и записване във връзка с осъществяването на прием на ученици в съответствие и в обема, изискуем от приложимата нормативната уредба, сред които данни, свързани с:\n• физическа идентичност: имена, ЕГН, адрес, телефон за връзка, електронен адрес;\n• семейна и социална идентичност: семейно положение, родствени връзки, информация относно настойничество/попечителство, предишно обучение (подготвителни групи) и др.;\n• физиологическата, психическата и/или психологическата идентичност: информация относно здравословното състояние, съдържаща се в решения на ТЕЛК, медицински бележки, удостоверения и др.\n• копия (за кандидатстване) и/или оригинали (за записване) на документите, когато предоставянето на същите се изисква от приложимото законодателство.\n• други данни, когато същите се изискват от приложимото законодателство. В тези случаи Училището ще предостави своевременно необходимата информация.\n4. Основания и цели за обработване на лични данни\n20. ИОУ „Тодор Минков” събира и обработва тези данни с цел организиране на процеса по кандидатстване и прием в Училището и администриране на всички свързани с него дейности. Тази обработка се осъществява на основание и във връзка с изпълнение изискванията на Системата за прием на ученици в първи клас в общинските училища на територията на Столична община (последно изменена с Решение № 129 по Протокол № 72 от 14.03.2019 г.), Наредба за прием на деца в общинските детски градини и в подготвителните групи в общинските училища на територията на Столична община (посл. ред. от 18.03.2019 г.) както и свързаните нормативни актове, включително, но не само Наредба № 10 от 1.09.2016 г. за организация на дейностите в училищното образование, Закона за предучилищно и училищно и образование, Наредба № 8 от 11.08.2016 г. за информацията и документите за системата на предучилищното и училищното образование и други нормативни актове, касаещи кандидатстването, класирането и записването на деца и ученици в 20. ИОУ „Тодор Минков”.\nНепредоставянето на съответната информация би възпрепятствало Училището да осъществи приема, записването и последващото обучение на ученика и/или изпълни законово задължение или официални правомощия в тази връзка. Справки за настоящ и постоянен адрес ще се извършват служебно.\n20. ИОУ „Тодор Минков” съхранява предоставените лични данни за не по-дълго от необходимото за изпълнение на целите, за които те са били събрани и за всяка друга съвместима и свързана цел и съобразно регламента на описаните по-горе нормативни актове. Така например, съгласно Системата за прием на ученици в първи клас в общинските училища на територията на Столична община, всички документи, свързани с кандидатстването, класирането и записването на детето се съхраняват до края на съответната учебна година.\n6. Предоставяне личните данни от/на трети лица\nИнформация за децата и учениците Училището получава от:\n• Столична община – район „Триадица“;\n• Регионално управление на образованието - София-град;\n• други централни и местни регулаторни органи;\n• други училища (при преместване на ученик).\n20. ИОУ „Тодор Минков”, когато това е законно и/или необходимо може да разкрие данни на:\n• Столична община – район „Триадица“ (в съответствие с Писмо Изх. № РУО-7618/02.04.2020 г., Училището изпраща три имена и ЕГН на кандидатстващите с цел извършване на служебна справка за настоящ и постоянен адрес в Националната база данни)\n• Министерство на образованието и науката, Регионално управление на образованието - София-град и други централни и местни регулаторни органи, които имат правомощия да изискват информация;\n• съдебни органи в предвидените от националното законодателство ред и условия;\n• доставчици на услуги по поддръжка на информационните ни системи, на електронната система за прием и на софтуерни продукти за осъществяване на определени вътрешни процеси и обмен на информация. В тази връзка Училището ползва услугите на „Лип Трейд“ ООД;\n• други получатели, при наличието на основания, предвидени в Регламента и/или националното законодателство;\n7. Права във връзка със защитата на личните данни:\nПравата, които всеки субект на лични данни притежава във връзка със защитата на личната му информация са предвидени в Регламент (ЕС) 2016/679:\n• право на достъп до личните данни, обработвани от Училището, вкл. достъп до информация с какви лични данни разполага училището към даден момент, за какви цели същите се обработват и на кого се разкриват (чл. 15 от Регламента);\n• право на коригиране на неточни лични данни и/или на допълване на непълни лични данни, съхранявани от Училището (чл. 16 от Регламента);\n• право на изтриване – при наличието на определени основания (посочени в чл. 17 от Регламента) може да бъде поискано личните данни, които се съхраняват от Училището, да бъдат изтрити;\n• право на ограничаване на обработването на личните данни – при наличието на определени обстоятелства (посочени чл. 18, § 1, б. „а“-„г“ от Регламента);\n• право на преносимост –чл. 20, § 1 и 2 от Регламента предвижда възможността обработваните лични данни да бъдат изискани и получени в общоизползван формат, подходящ за четене от машина (напр. компютър) или да същите да бъдат прехвърлени на друг администратор (институция, организация, дружество), но само когато същите се обработват въз основа на договор, съгласие и обработването се извършва автоматично.;\n• право на възражение срещу обработването на лични данни в случаите, предвидени в чл. 21, § 1 от Регламента;\n• право на всеки да не бъде обект на решение, основаващо се единствено на автоматизирано обработване, включващо профилиране, което поражда правни последици в значителна степен (чл. 22, § 1 от Регламента);\n• правото на оттегляне на съгласието за обработване на лични данни – в случай, че училището обработва лични данни въз основа на съгласие, същото може да бъде оттеглено по всяко време без това обаче да засяга законосъобразността на обработването, извършено преди оттеглянето (чл. 7, § 3 от Регламента);\n• правото на жалба до Комисия за защита на личните данни и правото на ефективна съдебна защита (чл. 77, 78 и 79 от Регламента).\nЗа да получите повече информация относно защитата на лични данни можете да пишете на електронната ни поща.\n20. ИОУ „Тодор Минков” може да поиска допълнителна информация, необходима за потвърждаването на самоличността на всеки заявител. Искането може да бъде отправено и по електронен път, като документът е надлежно електронно подписан по реда на Закона за електронния документ и електронните удостоверителни услуги.\nПри възникнали въпроси относно защитата на лични данни, можете да се обърнете и към длъжностното лице по защита на данните в 20. ИОУ„Тодор Минков”, чийто функции се осъществяват от екипа на „Амнис“ ЕООД. Имейл за контакт: 20ou@amnis.bg.


LegalTheory Форум - Виж темата - NB: сБирки на форума !!!\nНачало форум ДругиОбща дискусия\nNB: сБирки на форума !!!\n38 мнения |Страница 4 от 4|1, 2, 3, 4\nRe: NB: сБирки на форума !!!\nот Mura » Чет Окт 16, 2008 10:34 pm\nЕеее, не така де... не разваляй възпитателния ефект! ;) ВСЕКИ уважаващ себе си студент по право ТРЯБВА да посещава този форум ЕЖЕДНЕВНО!\nот Jantex » Съб Окт 18, 2008 12:33 am\nА предполагам може и да се направи една facebook група на форума и срещите да се правят като \_"евенти\_" и да се кани всики член на групата...така поне ще се известяват хората чрез мейл ;-)\nот northern-star » Съб Окт 18, 2008 10:59 pm\nИдеята за facebook е прекрасна! Ще я приложим другия път :)\nИ все пак, за да не е така рестриктивно и ексклузивно, тъй като всеки е добре дошъл на форум срещите, е хубаво, народе, да проверявате и тук, където новините се пост-ват за всички осторожно четящи потребители :)\nот Jantex » Пет Ное 07, 2008 8:15 pm\nСреща на Форума (legaltheory)\nМясто: пред Съдебната палат(к)а !!! (вероятно ще се ходи после в Дон Домат-а на ул. Цар Асен)\nВреме: 19.00 часа\nПриветстваме и насърчаваме всички желащи потребители (и особено новите) да вземат участие...\nот Калев » Пет Ное 07, 2008 8:24 pm\nЗа регистрираните във Фейсбук. http://www.facebook.com/event.php?eid=44126533905\nот lindeman_ » Нед Дек 07, 2008 11:50 pm\nколко колеги се събирате горе долу ;) да го имам в предвид и да дойдем малко юристчета от Пловдив ;))\nот northern-star » Пон Дек 08, 2008 8:50 am\nlindeman_, различно е :) На последната сБирка бяхме към 15, май, но то кой идва, кой си тръгва - не ги броя хората! Ако погледнеш във фейсбук групата, ще видиш снимки от последната сбирка и ще прецениш сам.\nЗаповядайте и от Пловдив!\nот Jantex » Пон Дек 08, 2008 9:33 am\nЕ, случвало е да сме и двама...


Бедни ми Башар, кой си ти, че ще правиш студентска телевизия - я в казана! - 168 Часа\nБедни ми Башар, кой си ти, че ще правиш студентска телевизия - я в казана!\nЯН ЯНЕВ* Една еротична рекламна закачка вдигна такъв шум в държавата, че заглуши клаксоните за скъпия бензин. А истината е, че в България е дяволски трудно да имаш идеи и някой да ти даде шанс да\nПубликувано на: 20.11.2018\nКадър от одумвания клип. Самото видео бе свалено от мрежата\nЕдна еротична рекламна закачка вдигна такъв шум в държавата, че заглуши клаксоните за скъпия бензин. А истината е, че в България е дяволски трудно да имаш идеи и някой да ти даде шанс да ги осъществиш\nЕдно закачливо, леко еротично видео, с което актьорът Башар Рахал приканва студенти да се явят на кастинг за телевизия Алма Матер, предизвика голям шум в държавата. Толкова силен, че на моменти заглушаваше дори клаксоните на недоволните от цените на горивата.\nДали видеото с красивата млада жена и погледът на шефа в посока, която е извън благоприличието, е прескочило някакви граници, е спорно. Важният въпрос е дали да има студентска телевизия и кой да я ръководи. И тук вече се питам и си отговарям защо медиите\nсе нахвърлиха с такава злост върху този иначе безобиден рекламен клип\nТъжната истина е, че Алма Матер има лиценз от 10 години и никой не се решава да се ангажира сериозно да я превърне в истинска студентска телевизия. Появява се човек, който има желание да се заеме с тази тежка задача и преди още да е започнал, едни хора го саботират. Вероятно защото са засегнати нечии интереси.\nРъководството на Софийския университет правилно е преценило, че управлението на подобна телевизия трябва да се повери на човек с опит и репутация. Въпреки критиките за рекламния клип, едва ли ще се намери човек, който да каже, че Башар няма квалификация за този пост. Той е един от най-популярните актьори, но по-важно е, че се е доказал като успешен продуцент. Продуцирал е филми, предавания и е участвал в създаването на две телевизии (Нова телевизия и Канал 3).\nЗа съжаление, докато вниманието се е съсредоточило върху онази девойка пред университета, никой не иска да чуе и види, че новият екип е предложил амбициозна програма за телевизията. След 10 години бездействие! Башар планира да излъчва всекидневна програма по 6 часа и то още от идния май. Ще има публицистика, култура, но най-важното - студенти от цялата страна ще получат шанс за разследващата журналистика.\nВместо поздравления и насърчение за смелия проект последваха нападки: Видеото не било морално и разваляло имиджа на студентите, университета, журналистите и на още кой ли не. Изведнъж еротичната закачка се превърна в трагедия на обществото, каквато и Вип Брадър не е показвала. Глупости!\nВсеки ден гледаме много по-провокативни неща в реклами, предавания и сериали и никой не им обръща внимание.\nПроблемът е с казана - всеки път, когато някой тръгне да прави нещо смислено, се намират 10 човека, които да го дръпнат надолу. Очевидно има хора, които искат нещата да си вървят по старому - нищо да не се прави, да капе заплатата и студентската телевизия да живее само на хартия, както повечето неща в България. Ако тръгне проектът на Башар, ще трябва да се работи, а не да се мрънка от заплата до заплата.\nДали актьорът ще превърне Алма Матер в успешна студентска телевизия, е друг въпрос, но поне трябва да му дадат шанс. Защото е време да осъзнаем като нация, че докато дърпаме надолу всеки, който се опитва да излезе от казана, ще останем всички на дъното.\n*Авторът е политолог и кинопродуцент\nГалерия Историята на висаджийския "Мираж" - последния символ на мутрите. Построен специално за Васил и Георги Илиеви\nПостроен специално за Васил и Георги Илиеви, които го ползвали като офис Разрушиха го, на мястото му ще се издигне 10-етажна луксозна сграда Там се женят по-малкият брат и изгората му Мая Последният\nАндреа към Джени Суши в срамен чат: "Знае ли майка ти какъв боклук си?"\nЛъснаха чатовете на Андреа с Джени Суши - родната кибер терористката обижда съперницата си Два дни, след като Спортната комисия на щата Калифорния отне лиценза на Кубрат Пулев за 6 месеца,\nКубрат Пулев отиде в Лас Вегас, за да чуе присъдата си, произнесена за рекордно кратко време. Членовете на Атлетическата комисия на щата Калифорния го "осъдиха" на 6-месечна принудителна почивка и го\nВидеоСтранни игри с падащо домино\nВидеоВиж колко нагли карат в бус лентата на ... минута (Видео)\nВидеоТаймлапс на цунами\nВидеоНай-смешните моменти от Уимбълдън\nВидеоКралското семейство в градината на Кейт\nВидеоЯпонски шофьор на автобус\nВидеоБългари ръководели международна организация за незаконно производство на цигари\nВидеоНевероятни трикове с бутилка вода\nПриятелката на загиналия алпинист: Набираме средства за връщане на тялото в България\nОтговорите от матурата!\nЛошата комуникация роди евроскептицизма, Брекзит също го показа\nAББА е фабрика за риба, Дюран Дюран – герой от филм с Джейн Фонда\nГалерияЛюбимите дестинации на БГ престъпниците\nУбитата Пенка от Орландовци вързана със свинска опашка и прободена в гърлото\nОткриха мъртва жена в кв. "Орландовци" в София, била е с вързани ръце\n11 г. затвор за мъж, убил жестоко жена си 3 дни след ограничителна заповед\nПоказно убийство на българин в Полша. Нападателите излезли от коли с наша регистрация\nФермерът кипърец, прегазил крадец, бил полицай 10 г.\nГалерияИсторията на Латифа, дубайската принцеса бегълка\n3,6 млн. са затворници в СССР през войната\nГалерияМитко Палаузов не е бил герой, а жертва на нелеп инцидент и безотговорни родители


Как да убедите шефа си да ви даде отсрочка? | .:ТЯ - списание за жената:..\nКак да убедите шефа си да ви даде отсрочка?\nРедактор May 19, 2014 0 0\t12 views\nНа колко от вас следното изречение звучи някак си познато: „Чувствам се много неловко, когато шефът ми постави краен срок на задача, по която работя и някъде по средата ми става ясно, че няма начин да се справя в рамките му. Необходимостта да се обърна към него с молба за допълнително удължаване на първоначалния срок ме кара да се чувствам неудобно и дори глупаво, защото в крайна сметка излизам с цял куп извинения защо се е стигнало до това.\nКакво мога да направя за да променя това развитие на нещата?”\nВажно е да запомним, че извиненията не помагат, никога не се извинявайте за нещо пред шефа си. В крайна сметка никой не обича да слуша многобройни оправдания и извинения, най-малко шефът ни. Вместо това помислете как да предоговорите крайния срок във ваша полза.\n„Ако позабавя подготовката на…, ще мога да предам завършено…до петък”\nвиж още Как да се насладим максимално на лятото\nPrevious ArticleОправданията, които ни пречат да се храним здравословно\nNext ArticleКак да развием образната памет


Автор Тема: Мълчана вода (Прочетена 5329 пъти)\n« -: Декември 12, 2011, 09:46:51 »\nМълчаната вода е един от основните и съответно най-популярни магически елементи при извършването на различни видове обреди в традиционната българска култура. Употребява се при най-различни поводи: при обичаи, извършвани на определени празници, при лечебни обреди, както и при правене и разваляне на магии.\nНека първо уточним, че в различните райони на България методите и условията за наливане на вода, която да стане мълчана са различни. Но общото между всички тях и най-основно е, че по пътя от дома към чешмата или извора (понякога 3, 7 или 9 на брой) и обратно се мълчи – ето защо и самата вода е мълчана. Също така водата не трябва да има досег с човека, за да се запази чиста, за това от нея не се пие и тя не се пипа. На места, за да се подчертае обредната чистота на водата, тя се налива от девствено момиче. Самото наливане се извършва в „потайна доба” – периодът от полунощ до три часа, преди първи петли. Вярва се, че може да се говори едва след като е прекрачен прага на къщата, а в някои райони чак когато съдът с мълчаната вода е поставен до огнището, а върху него е сложена маша, която с апотропейната сила на желязото продължава да пази водата чиста. Обикновено съдът, в който се налива мълчана вода е със широко гърло – менче или гърне.\n« Последна редакция: Юли 30, 2018, 06:24:31 от Hatshepsut »\nRe: Мълчана вода\n« Отговор #1 -: Декември 15, 2011, 17:38:21 »\nРусалиите, които лекуват болни от съмодивска болест, също използват мълчана вода за изцеление. Приготвя се ново глинено гърне, напълнено с мълчана вода и билки, подбрани от ватафа; покрива се с кърпа, дарена от болния. В хода н аспециален ритуал, с тояга се пръсва гърнето с мълчаната вода и билките, която трябва да опръска всички присъстващи. Смята се, че това е мигът на изцелението.\nМълчана вода се ползва за защита против уроки, черна магия и всякакъв вид зло, като семена и стръкчета от лечебни билки се накисват в полунощ в чаша топла мълчана вода. Тихо се нарича заклинание за пречистване, за сила, за здраве и благоденствие.\nЗа лечение с мълчана вода се избира ден на новолуние; в нея се приготвя отвара от билката желтениче или трабузан, заедно със синя тинтява и върбинка. Отварата престоява на открито под светлината на звездите. При изнасяне на съда се повтаря името на човека, за когото се приготвя лечебната течност и се напява заклинание свързано със звездата, която е закрилница на болния, да му донесе изцеление.\n« Последна редакция: Октомври 01, 2012, 20:15:51 от Hatshepsut »\n« Отговор #2 -: Януари 01, 2012, 12:55:23 »\n« Отговор #3 -: Март 10, 2017, 21:05:40 »\nЖивата вода в българската обредност\nГостува Георги Мишев, който е доктор в областта на културно-историческото наследство, хоноруван преподавател в Пловдивския университет „Паисий Хилендарски“. Член е на международното общество за етнология и фолклор.\n« Последна редакция: Юли 30, 2018, 06:25:33 от Hatshepsut »\n« Отговор #4 -: Ноември 14, 2017, 06:31:01 »\nПоверия за „страшната вода“ сред старите българи\nКултовите практики свързани с водата и водните извори са практикувани от хората, населявали българските земи още през древността. Водата е възприемана и в положителен, и в отрицателен план. Много са любопитни възгледите на старите българи за водата и нейната страховита сила, защото те често са твърде оригинални, съпоставени с представите на славянските народи например. В България, където водоизточниците изобилстват, най-вече в планинската част на страната, населението си измисляло куп суеверия за течащата вода. Особено характерно е страхопочитанието към водата в Родопите. Ето какво отбелязва Стою Шишков в списание „Родопски напредък“ през 1909 г.:\n„Когато пътуваме из Родопите, ний виждаме на всяка чешма, на всяко изворче и в селата, и в отдалечените от тях бърда и долини, в отделна поличка или ъгълче, всевъзможни късчета от дрехи, конци и др. подобни, па дори и камъчета. Всичко това, грижливо поставено, на купчина се трупа, гние, пороища или вятър го завличат, ала човешката ръка никога не смее да го побутне. Това наистина ще срещнете и всякъде другаде из българските земи, ала там само към известни извори, за които по едни или други причини се е създало или е останало предание и по традиция вярване в населението, а не тъй безразборно към всяка вода, както е в Родопите.“\nЗа да се предпази от опасностите, които крие в дълбините на водата, българинът поставял „бележка“, т.е. белег. Това се правело, както се изразявали в Родопите, „да не та сполети некакву лошу“ и „да не урадисаш“. „Урадисвали“ хората, които влизайки в досег с женски зли духове, които им вземали ума, и те полудявали. Затова доближавайки „дълбоката вода“, българинът се прекръствал, а помаците в Родопите казвали „бесмиллехи“ („В името на Бог“). Особена опасност излъчвала течащата вода, когато се стъмвало. Случело ли се пътник да замръкне „по къра“ в близост до водоизточник или ако се наложело да ходи през нощта да налива вода отнякъде, тогава той трябвало да е особено предпазлив. В близост до вода трябвало да се пази пълна тишина, за да не би злият дух да дочуе от дълбините ѝ шум и да се появи. Опасността от водните духове преминавала чак когато пропеели петлите. За съществата, които дебнели около реките, се разказвали какви ли не истории. Най-много се говорело за една хубава млада жена в бяла премяна и дълги коси, която скитала самотна около изворите. Някои изплашени хора пък споделяли, че били виждали сенки на деца, играещи си на зелена поляна в близост до планинско изворче. Свидетелствали също и за чудно хубави млади моми, излезли да си играят край реката по тъмно.\nКакво се крие зад тези истории, откъде идва страхът на българина от тези наглед безобидни създания – деца и жени – и защо се гледа на тях като зли духове?\nВ митологията на славянските народи има същата представа за дълбоката течаща вода – че тя е обитавана от зли духове, от които хората трябва да се пазят, особено нощно време. Главната разлика е, че там злият воден дух е мъж, а при нас страховете се подбуждат от жени. В общи линии водният дух у славяните е приеман като повелител на водите, в смисъл на воден цар. Този цар живее в каменни дворци, има жена и деца, на него се покоряват другите по-малки водни духове (водни деви). Освен това той е много богат, има дори домашни животни – крави, коне, овце. На водния дух трябвало да се прави жертвоприношение, за да се смири гневът му. В Архангелск, Русия е засвидетелствана практиката на негово име да се принася в жертва кон. За целта животното се намазвало по челото с мед, връзвали му два воденични камъка и го пускали да се удави във водата. В Полша, край Бялисток пък във водите на местното езеро принасяли в жертва кокошка.\nСвидетелства за правене на курбан на злите духове в България дава С. Шишков. Той пише, че при извора на Бяла река, при селата Бостино и Долно Дерекьой се помещава малко параклисче, в което всяка година правят курбан, за да не прелее изворът. За подобна практика свидетелстват и в Чепеларе. Когато се случвала година на пакости от водата – при поройни дъждове или обилно снеготопене водата заливала градините, завличала добитък, вземала и човешки жертви. Тогава сред народът с безпокойство се говорело, че трябва да се принесе курбан на водните духове, за да го умилостивят. В Родопите дори казвали, че е нужен човешки курбан, защото „злата река“ така или иначе щял да си го вземе. Така тръгвали поверия, че в някои от реките живеят особено алчни и зли духове.\nВ Русия повелителят на водата, водния дух, бил плешив старец, препасан с пояс от водорасли, с гъши крака и шапка от рибарска мрежа. Можел да се превръща в риба, в ръка държал жезъл. Много обичал черното, затова трябвало да му се принасят в жертва черни на цвят животни (най-вече кози и петли). При чехите и словаците водният дух отново е повелител на водата, но е млад мъж, а не стар. При словаците и сърбите обаче можел да се превръща в дете и така да примамва пътници, за да ги удави. Ето една близък с българските вярвания за сенки на деца около водата нощем. Другото характерно за българите във вярванията им за „страшната вода“ е, че всяка една такава си имала свой стопан-пазител. Шишков обяснява:\n„Тоя стопанин обикновено се явява в образа на някое животно, напр. овен, малко куче, някоя необикновена по големина жаба или гущер, друго някое по-рядко животно, дори птица. Ала най-много за стопанин се счита змия, и то пак в необикновен вид, почти митичен. Тоя стопанин не прави зло на хората, ала и никой човек не смее да посегне на него, да го разгневи, когато се случва да го види. Тъй напр. чувате, че на еди-кой си извор излизала голяма змия, с получовешка глава и с крила, на друг се явявал хубав бял овен, на трети голяма птица хвърчала с крилата си, на четвърти пък голяма жаба или риба ноще излизала и пак се скривала; в еди-кой си вир на реката виждали ноще мома да се къпе и реше косите си и мн. др. подобни.“\nВярванията в този „стопан-пазител“, когато той приема образа на жаба, е най-сроден със сръбския, където жабата е съпруга на водния дух. В различните краища на страната имало различни стопани пазители. За Странджанско е характерен демонът топък (или топик), който е дух на удавил се в пазената вода човек. Този дух най-често приемал образа на куче и на патица. Българите в Македония пък вярвали в „стии“ (стихии), пазещи нощно време водата. Те подмамвали и удавяли вътре неблагоразумните пътници. В северна България стопанинът-пазител често приемал образа на бик. Имало поверие, че ако този бик-дух бъде сразен от селския бик, водата ще се „изчисти“ от зла сила.\nКакто се спомена, най-характерното за българските поверия, освен „стопана-пазител“, е страхът от жени. Кои са те? Това са женските юди – самовили или самодиви. Те представляват най-голямата опасност в тъмна доба до извора, а не мъжът – зъл дух и цар (змей), който владее водните дълбини при източните и западните славяни (руси, поляци, чехи, словаци). В старославянската митология самодивите се почитат като божества. Представата за тях обаче е доста по-различна от функцията, която имат в българските вярвания за „злата вода“ – там те яздят елени, стрелят с лък, живеят в горите и пр. При нас най-често се срещат около реките, където се къпят и се забавляват. Игривостта им може да подлъже някой пътник да спре и да им се любува. Но те всъщност са зли духове, тяхната цел е да изкушат и погубят младите мъже, спрели да ги погледат. Носят бяла премяна, смеят се шумно и се забавляват. Често играят хора – самодивско коло и тръкало у сърбите, самовиляк, хорище, гяволско пепелище у българите. Единственият мъж сред тях е гайдарят. Те са стари моми или женени жени, избягали от мъжете си. Вярва се, че имат криле, а когато настъпвала есента – отлитали в селото си Змейково, където стояли до идване на пролетта. Обличали се в бялата премяна, бяло було или самодивската риза.\nСрещу тези зли духове хората ползвали светена вода, чесън, змийска кожа, билки, кост от мъртва жена или се палел огън, кръстният знак също помагал срещу дяволските създания.\nЛилия Ставрева обяснява така произхода на страха от водата: „Като докосваща се до света на отвъдното, водата носи част от хаоса на непознатото и неподреденото пространство. В нея живеят страшни същества, самодиви, змии и бродници, притежаващи разрушителна сила. (…) Змеят, който с огън и вода се появява понякога сред хората, е стопанин на водите – реки, езера, потоци. Затова водата не бива да се оставя открита, особено когато гърми и трещи небето, защото това е времето на змейове и хали, на люти битки между тях. Някой змей може да дойде във водата и да остане там. Ако девойка си мие косите с омагьосана вода, змеят ще я залюби и ще я погуби.“\nВ обобщение се налага изводът:\n„Водата е полезна, но и разрушителна стихия. Това вярване на старите българи е един от първите им опити за поглеждане към многостранността и противоречието във всичко, което се случва в живота. Вярата е част от подреждането в света, от подчиняването на разрушителните сили на по-висшите сили на духа и нравствеността.\nЗатова и кръщението с вода на Йордановден е знак за преминаване от едно състояние в друго, за пристъпяне в пределите на един по-висш порядък и нравственост.“


Музикална приказка за деца. Кино „Кабана“, в парка на НДК, 18.7 от 11:00 ч.\nПарк-театър "Борисова градина", 18.7 от 11:00 ч.\nФестивал на многообразието на 17-18 юли в София\nФондация МУЗЕЙКО кани деца, младежи и семейства на Фестивал на многообразието, който ще се проведе от 11:00 до 15:00 часа на 17 и 18 юли при галерия „Сердика“ на Женския пазар в София.\nпред бюст-паметника на Апостола на свободата в "Борисовата градина"\nТържествена церемония по случай 184 години от рождението на Васил Левски ще се проведе на 18 юли (неделя) от 11:00 часа пред бюст-паметника на Апостола на свободата в "Борисовата градина". В програмата ще участват актьорите Василка Сугарева и Христо Чешмеджиев, мъжки камерен хор „България” с ръководител Валентин Бобевски и Гвардейският представителен духов оркестър. Слово ще произнесе проф. Кирил Топалов.\n„Червената шапчица“ - детски театър в Южен парк 2\nТеатър „Възраждане“ ще зарадва най-малките зрители с пиесата „Червената шапчица“ на 18 юли (неделя) от 11:00 ч. на откритата сцена на Sofia Summer Fest, Южен парк 2 - зад музея „Земята и хората“. Входът е с билети.\nЗала „Сириус“, 18:30 ч., ОКИ ДК „Красно село”. Вход с билети.\nКонцерт на ОСТАВА на 18 юли от 20:00 часа – на откритата сцена на Sofia Summer Fest 2021, Южен парк 2 - зад музея „Земята и хората“. Входът е с билети.


Койна Русева блокирана на "Летище" | България | Новини от България и Света | OFFNews.bg\nКойна Русева блокирана на "Летище"\nПоследна промяна на 08 ноември 2012 в 14:21 4450 0\nСцена от спектакъла "Летище". Снимки: Симон Варсано\nНай-новата си постановка „Летище“ ще представи днес Младежкият театър.\n"Уважаеми пътници затегнете коланите, изправете седалките, вдигнете сенниците на илюминаторите и се пригответе за излитане... Да, обаче самолетът не излита. И вие оставате на летището. Пътят ви, плановете ви са замразени. Не можете нищо друго да направите освен да чакате да пуснат полета за вашата дестинация. И докато чакате, имате време да помислите, защото само когато пътят на човек е спрян и плановете му са променени от обстоятелствата, само тогава той се замисля накъде всъщност върви и къде иска да стигне." Тази идея е заложена в най-новата постановка „Летище“ в Младежкия театър на режисьора Владимир Люцканов. Автор на пиесата е младата хърватка Тена Щивичич.\nНа летището се случва всичко, срещат се стари приятели, при които някога е горяла силна любов, но съдбата е предопределила тя да не продължи за дълго (Койна Русева и Атанас Атанасов); друга двойка, която водена от силната си любов по между си, пътува на романтично пътешествие за Барбадос, на летището се разделят, защото единият признава изневярата си (Искра Донова и Бойко Кръстанов). Младо момиче от малък провинциален град в Русия пътува за Америка, където иска да работи като детегледачка (Елена Бърдарска). На летището тя се заговаря с възрастен мъж (Стефан Мавродиев), чийто син живее в Америка. „Защо искаш да заминеш за Америка?“, пита я той. „За да работя“, казва тя. „А не можеш ли да работиш там, от където идваш?“, пита пак той. „Не, защото аз искам да живея добре“, казва момичето.\nДоказала неведнъж професионализма си, Койна Русева умело се вживява в емоционалните сцени – плач, притеснение, истерия, радост. С цялата палитра от емоции Койна жонглира непоколебимо. Атанас Атанасов, който й партнира, показва изключително професионална игра. Това, разбира се, не изненадва никого. Познат на телевизионните зрители като агент Колев от сериала „Стъклен дом“, Атанасов е доказал се актьор и в театъра, и в киното. Напълно естествен на сцената спокоен, с непринудени жестове и мъжки чар. Искра Донова (номинирана за “Икар” 2012) също демонстрира много добра игра в партньорството си с Бойко Кръстанов. Ролята на Бойко също е добре подбрана, така че да пасва на стила и възрастта му. Ангелина Славова и Николай Луканов пък разсмиват с превъплъщенията си на служители на летището, които от скука накрая се залюбват.\nДвете стюардеси (Ярослава Павлова и Гергана Христова) разкриват драмата на онези млади момичета, които искат да обиколят света, но се оказва, че с професия като тяхната всъщност освен кошчета за боклук и невъзпитани пътници нищо друго не успяват да видят. Докато чакат на летището, със спрели полети, двете пият до забрава в бара при най-комичния образ от целия спектакъл – турският барман (Вежен Велчовски). И тук е мястото да споменем за бара, който е разположен точно пред зрителите. Това означава че ако седнете да гледате представлението на най-предните редове, ще можете да се протегнете и да отпиете от шампанското на Койна Русева или пък да се изкушите да дадете съвет на отчаяната героиня на Искра Донова, като приятелски я потупате по рамото. А защо не и да си поръчате нещо от бара, нима всички ние не сме заседнали в това летище, от което все чакаме да излетим за някъде... Нека поне докато заминем изпием по едно заедно...\nПремиерата на постановката "Летище" може да гледате днес, 8 ноември от 19.00 ч. в Младежкия театър "Николай Бинев". През месец ноември тя ще се играе на датите 15, 23 и 28.\nАтанас Атанасов Бойко Кръстанов Искра Донова Койна Русева култура летище Младежки театър "Николай Бинев" постановка премиера спектакъл театър


QuickSnap ъгловата и ексцентриковата приставка са отлични решения на проблеми за труднодостъпни места\nАкумулаторен AdvancedDrill 18 за невероятно лесна работа също и в труднодостъпни места\nТози акумулаторен винтоверт е изключително интуитивен и универсален. Изборът на желания режим на приложение е лесен и посоките на въртене могат да се сменят с едно щракване с неговата интуитивна система за превключване с индикатор със светодиодна светлина. Неговият безчетков мотор осигурява мощност, компактност и издръжливост. Той включва QuickSnap ексцентрикова и ъглова приставка за справяне с предизвикателствата на труднодостъпните места, докато магнитният му връх и 13 mm патронник осигуряват лесна смяна между пробиване и завинтване. AdvancedDrill 18 дава възможност за справяне с различни задачи в дърво, пластмаса и метал.\nЪглова приставка позволява работа в тесни пространства\nЕксцентрична приставка за завинтване близо до ръбове\nГъвкавост и прецизност за тесни пространства\nQuickSnap свързването осигурява гъвкавост с патронник за пробиване, ексцентрична или ъглова приставка за завинтване, позволявайки прецизна работа в труднодостъпни места.\nØ на отвора в бетон\nПодробности при доставката: AdvancedDrill 18


Живот на кредит | Издателство “Либра Скорп”\nпонеделник, 7 November, 2016\nВсичко започна на 13-ти ноември, петък. Валеше дъжд. Скучаех в гарсониерата си в блок деветдесет и шести в комплекс “Меден рудник”, когато на вратата се позвъни. Отворих и се озовах лице в лице с лудия съсед от етажа. От време на време му услужвах с дребни суми, за да преживява. Този път той ме изненада, не поиска нищо, а ме покани в дома си на чаша кафе. Приех, за да убия час-два.\nДокато сърбах горещата смес, имаща вкус на изгоряла стара автомобилна гума, Петканов ме попита:\n– Александре, ти си дипломиран историк, нали?\n– Но сега не се занимаваш с нещо по специалността си?\n– Не. Пуснал съм наематели в два апартамента и сега съм нещо като рентиер.\n– Е, има с какво да си посрещаш нуждите. Но като историк, отговорй ми на един въпрос.\n– Добре – казах и повдигнах рамене.\n– Имаш ли нужда от още материално стимулиране?\n– Е, не бих отказал. Но доходът ми е стабилен. Приемам само предложения, сигурни на сто процента.\n– Разбира се, разбира се. Но аз ще ти предложа нещо специално. Две хиляди процента печалба. Какво ще кажеш на това?\nЧестно казано, не си мислех нищо. Хиляди лапнишарани са били измамвани от мошеници именно заради това, че печалбата е примамливо огромна.\n– Мълчиш. Добре. Преценяш ме. Но аз съм луд. И като такъв, изобретих машината на времето. Не, не подскачай на стола. Всичко е много просто. Досегашните теории разглеждат времето като права линия от миналото към бъдещето. От тази гледна точка процесът изглежда необратим, съгласен съм. Но не е така. Древните народи са по-близо в представата си за времето – змия, захапала опашката си. Но това е кръг. Също невярно. Някои си представят разширяваща се спирала. А за нея е необходима отправна точка в началото. И приемат за начало самото съществуване на Земята. Абсолютно погрешно. Пространството е съществувало, следователно и времето преди възникването на нашата галактика; ще съществува и след нейния неминуем край. Изхождайки от тези съждения, стигнах до извода, че времепространство представлява затворен цикъл, но не кръг. Познай каква фигура се получава?\n– Не мога да гадая. В тази област съм лаик – признах си.\n– Осморка, драги ми приятелю. Просто осморка. Пресечната точка е настоящето. Е?\nНищо не можех да отговоря. Гледах отдавна изстиналото си кафе. За да прикрия обзелото ме неудобство, запалих цигара.\nНедочакал отговор, съседът продължи:\n– Шашнат си. Нищо не можеш да кажеш. Там е работата! Това е като да се качиш на въртележката и да се возиш, и същевременно да избираш къде да слезеш. При павилиончето за сладолед, или при дядката с фъстъците.\n– Признавам, че съм впечатлен – смотолевих с половин уста.\n– Впечатлен. И аз бях. И така изчислих, че ако тяло с равна на земята маса се приближи на разстояние равно на един неин диаметър, моята осморка ще стане досегаема от нас и ще пътуваме в миналото или в бъдещето. По избор.\n– Но такова тяло няма! – възкликнах.\n– Да. Няма. Но може да се създаде изкуствено. Създадох енергиен фантом. Масата преминава в енергия и обратно, нали знаеш?\n– Човече! – не издържах, – да не ми говориш за енергиен двойник на Земята, осезаем, нещо като силово поле?\n– Браво, Колумб!\n– Не! Не може да бъде! – упорствах.\n– Може. Технологията е студеният ядрен синтез.\n– Но американците го отрекоха – опитах се да го прекъсна.\n– Американците. Те тръгнаха в неправилна посока. Затова и не сполучиха с лабораторните си опити. Но идеята си остана. Аз само я доразвих в съседната стая. От атомите на водорода, съдържащ се в кофа вода, получавам енергии, с които мога да запратя Земята към центъра на Млечния път. Но не това е целта ми. Задвижваме единствено материалната страна на въпроса. Преди да стана лауреат на Нобелова награда, смятам да стана милиардер.\n– И как ще стане това? – попитах заинтригуван.\n– Ами, пътешествие в бъдещето е безсмислено. Там може и да нямат пари, кой знае? Затова – миналото. Но какво да се донесе оттам? Предмети на изкуството са изключени. Когато се донесат тук, ще бъдат на възрастта, колкото когато са взети, тоест, ще бъдат обявени напълно справедливо за съвременни фалшификати. Значи злато и скъпоценни камъни, и тук е най-интересното. Моята теория е следната – много малко съкровища от древно време са намерени на територията на България. Част от тях са изнесени от алчни завоеватели. Но останалите? В античността тези земи са били богати. Още преди Христа древните траки са обработвали злато. Но къде е, къде е? Няма го никъде, защото ти ще го донесеш тук, сега!\n– Да, ти. Аз съм твърде стар за такова пътуване. Ти си млад, по специалност си историк, с една дума – най-подходящият.\n– Не става – отсякох. – Имам си тука парици. Не ми трябва лозе на баир.\n– Ами? А какво ще кажеш за възможността отблизо да проучиш как стоят нещата с твоята наука? Помисли си само за трудовете, които после ще напишеш? Сега ще откажеш ли? Ще пропуснеш ли единствения си шанс?\nЗамълчах. Не мислех, не. Знаех, че ще се съглася. Да проследя отблизо събития, за които само съм чел, как бих пропуснал това? Не бързах да дам отговор, само да поддържам напрежение.\n– Виждам, че се колебаеш. Добре, ще делим наполовина. Моят труд срещу твоя. Всичко, което донесеш оттам, ще разделим на две. Освен това, разходите от твоя страна ще бъдат минимални. Какво ще кажеш?\nКолебах се точно две секунди и отвърнах:\n– Да. Хиляди пъти, да!\nПодготовката отне една година. Петканов не искаше да остави нищо на случайността. Посещавах усърдно курсовете по карате в училище “Братя Миладинови”. Изчетох всичката достъпна литература за Втората българска държава, защото бях завършил “Древни цивилизации”, нещо което не вършеше работа според лудия учен. Апартаментът ми заприлича на фитнес зала. Всяка свободна минута помпах мускули и в края на подготовката бях най-съвършения крадец на света. Хахото, с когото правехме най-невероятната комбина, се превърна в моя сянка. Изучих всичко за фехтовката.\nНай-накрая дойде денят Хикс. От обясненията за Машината много-много не разбрах. Представляваше нещо средно между пилотска кабина и консервена кутия, така че трудно се побрах. Разработената специално за мен метално-пластмасовата ризница облякох на голо. Слава богу, не затрудняваше движенията и не тежеше повече от два килограма. За дрехи бях избрал кожен панталон и къса до бедрата туника. Обут бях в шити на ръка специално за мен обувки, приличащи на индиански мокасини. Всичко останало трябваше да си набавя сам от местните аборигени. Влязох в Машината и хванах единствения лост. Петканов се наведе към мен:\n– Приятен път, Сашо. И помни – времето е осмица. Ще направиш кръг в бъдещето и ще навлезеш в миналото. Отброяваш до сто след старта и пристигаш при Йоан-Асен Втори. Маскираш капсулата. Открадваш всичкото им злато и скъпоценности и го връщаш тук. За целта е достатъчно да натиснеш червения бутон на таблото. Процедурата се задейства автоматично. За съжаление, не може да се прогнозира датата на завръщане, но понеже не се върна до вчера, пристигаш в бъдещето. Сбогом.\nСлед това затвори кабината отвън. Завъртях херметизиращата я ръчка. Петканов почука на илюминатора, вдигна палец и дръпна някакъв лост. Всичко се изгуби в бяла мъгла. Затворих очи и започнах да броя. Ситни капки пот оросиха дланта на дясната ми ръка, с която стисках дръжката на лоста. Трябваше само да дръпна към мен и машината щеше да спре. Стиснах зъби и отброих последните цифри. Дръпнах лоста към себе си. С гръмко прещракване електрическите вериги се изключиха.\nОтворих кабината и се измъкнах навън. Намирах се сред малка горичка. Изминах около стотина метра във всички посоки, колкото да се уверя, че няма никой наоколо. Върнах се при машината и изпод седалката измъкнах къса войнишка лопата. Започнах да копая в рехавата черна пръст. За пръв път се зарадвах, че возилото не е голямо колкото космическа совалка. След три часа усилена работа полянката придоби същия вид, но в недрата си имаше най-великото изобретение на човечеството. Капнал от умора, разпилях върху прясно отъпканата земя малко шума. Огледах работата си и още веднъж, не открих пропуск, и се проснах възнак на земята. Заспах веднага.\nКогато се събудих, слънцето грееше високо в небето. Стреснах се от някаква промяна в обстановката, но не схванах каква. Изнурителните тренировки през последната година бяха изострили сетивата ми. Огледах се наоколо. От туфа храсталаци срещу мен полетя дълго копие с кука-сариса, и се заби в краката ми. Скочих. Иззад тях излезе млад воин, облечен в къса до бедрата туника и заметнат с къс плащ химатий. Обут беше в добре скроени сандали. В лявата ръка държеше кръгъл щит пелта. Стоях пред ефеб. Заговорих бързо на латински. Единствената реакция у воина беше, че той обви с дясната ръка късия си извит меч махайра. Преминах на старогръцки. С вик хлапакът се нахвърли върху мен. С ловко движение измъкнах забитото в земята копие и го хванах като тояга. Избих меча на връхлитащия воин и го подсякох. След като падна на земята по очи, му нанесох не съвсем лек удар по тила с тъпия край на копието. Юнакът временно изключи. Претърсих го и намерих малка кесийка с девет златни монети. Шест от тях бяха изтрити от употреба и не можах да ги разпозная. При вида на другите три изтръпнах. Чисто новички три златни солида, сечени от Византийския император Константин Втори. Емисия от около шестстотин и петдесета година от новата ера. Бях се озовал в България шест века по-рано от управлението на Йоан Асен Втори. Тук още нямаше такава държава. Замаян, седнах на земята. Обмислих положението си внимателно. Имаше два варианта – да се върна в бъдещето с празни ръце, или да отида в столицата на Велика България – Фанагория. При преселението на прабългарските племена щях да имам достатъчно възможности за кражба на скъпоценности. Те бяха диваци и със сигурност обичаха да плячкосват. Пленникът ми се размърда и се наложи отново да го подпра с копието. Реших да се поогледам, да науча в кое време точно съм попаднал и тогава да преценям какво да направя. Свалих химатия от тракиеца, взех и меча му, а колана му използвах, за да завържа ръцете и краката му зад гърба. Придърпах го до храстите. Запуших му устата с туниката, така че да може да диша, и тръгнах. Предстоеше ми преход от тридесет километра до най-близкото пристанище – Анхиало.\nСлед пет-шест часов преход, по залез слънце влязох в градчето. Бързият оглед в пристанището предизвика отчаяние. Най-големият плавателен съд, който отиваше в столицата на Византийската империя Константинопол, бе малка гемия миопарона. Размерите му не внушаваха уважение. Влязох в пристанищната таверна. Както и очаквах, открих всички моряци в нея. Почерпих присъстващите и получих тяхното благоволение. В моя чест се разказаха всички страшни истории на Евксинския понт, известни на дрипавите моряци. След много ритони с вино, като се разделих с две златни монети и като вдигнах една огромна делва – питос, за да докажа, че струвам нещо, гръцките моряци се съгласиха да ме вземат с тях до столицата. С много ругатни потеглихме при изгрев слънце. Времето се случи необичайно хубаво и след три седмици дрейфуване и напивания във всяко пристанище, пристигнахме. В Константинопол научих, че е лето господне шестстотин седемдесет и пето. Още същия ден склоних капитана на една триера срещу четири солида да ме превози до Таврия, както наричаха полуостров Крим. След два месеца пристигнах във Фанагория с две златни монети и никакви идеи.\nВ столицата на българския хаганат ме очакваха много изненади. Хан Кубрат, когото тук наричаха Хубраат, беше починал през шестстотин шестдесет и осма, преди седем години. Прабългарите водеха заседнал живот – строяха масивни сгради и нямаха намерение да ходят никъде. Имаха писменост, наподобяваща санскритската, а ханът беше военновременен вожд, който не се бъркаше много-много в морските дела. Цялата власт се съсредоточаваше в жреца. Котраг с част от племената беше заминал преди три години на север. След време щеше да основе Волжско-Камска България там, където Кама се влива във Волга. Като всички българи, Кубрат беше разделил съкровищата си между синовете си. За мое огорчение, най-малкият Аспар-хрук беше получил само бащината християнска благословия, меча на Атила – Авитохол и най-войнствено настроеното от всички племена – оногондурите. Властваха натуралните размени, парите служеха за украса по всевъзможни начини – обеци, верижки, гривни. Открили бяха занаятите, но основният поминък си оставаше скотовъдството. След поредица размени, предназначени да осигурят прехраната ми, останах само с оскъдното си облекло. Тогава реших, че е време да се заема с нещо, което да ми осигури топлата вечеря занапред. Станах наемник в конницата на ювиги хан Аспарух. Отначало ме приемаха с недоверие, като всеки чужденец, но след като за два-три месеца изучих елементарния им език, лека-полека ме приеха за свой. Участвах и в кампанията срещу напиращите от изток хазари, където естествено се отличих в битките. Тези номади разчитаха на числеността си, а не на бойните си умения и за нашата дружина не представляваше проблем да спечелим много битки. След оттеглянето на хазарите се върнах в аула като покрит със слава воин. Настъпи времето да взема нещата в свои ръце. Верни на всички примитивни цивилизации, моите съплеменници вярваха в свръхестественото. Крайният синкретизъм на вярата им ми посочи правилния път. Издялах от дърво двадесет и четири еднакви плочки, на които изписах руническата азбука. Смесвах по малко лошо и добро в предсказанията си и скоро започнах да се замогвам, обирайки тези наивници, имали нещастието да ме срещнат. Скоро славата ми се разпростря, поддържана единствено от безрезервно повярвали ми простодушни хора. Изчакал достатъчно, започнах да вещая зла орис за държавата – поради неспазване на всеизвестната Кубратова повеля всички да останат заедно и да отстояват земите си. С това естествено си навлякох гнева на хан боил коловъра, който веднага ми изпрати няколко доверени свои хора да ме вразумят с широкия край на меча. Тези момчета нямаха представа срещу какво се изправят. Обезоръжих ги всички с известните само на мен похвати и доста ги поотупах. Когато си тръгнаха с доста синини, насъбралата се тълпа зяпачи ме приветства възторжено – шега ли е това, сам можех да се преборя с десет воини? Сигурен бях, че ще се намери някой да доложи на хана как негов дружинник е набил няколко човека на хан боил коловъра. На другата сутрин веднага след изгрев слънце ме посети ичургу боилът, който се занимаваше с вътрешните дела на племето и ме отведе при Аспарух. С него се разбрахме веднага. Направи ми впечатление на честен и открит човек, горе-долу в моя възраст. Похвали ме за битката ми с нападателите и ми предложи да обучавам на изкуството на боя неговите конници. Разбира се, пожела и да му погадая. С предварително белязаните руни, това не представляваше проблем. Извадих първо “тейваз”, енергията на воина, след това “ехваз”, кон, движение, и накрая “ингуз”, нови начинания, плодородие. Казах му горе-долу истината – че е велик воин на духа, че през него протича волята на Тангра и всичко, което трябва да стори, е да следва божествената повеля. С конни походи ще придобие нови земи, където ще живее нов живот и ще основе държава на българите, която ще пребъде през вековете и ще съхрани заветите на баща си Кубрат. На пророчеството присъстваха кавхана, ичургу боила и жената на хана – катуна, както и великите боили, които посрещнаха думите ми с викове на одобрение, но аз видях, че ханът се умисли. Бях посял червея на съмнението у него.\nКогато ме отпрати, уж случайно изпуснах руната “Наутиз”. Всички се вторачиха в мене, а аз им казах, че руната е паднала обърната и означава пълно опустошение на земите на хиляди стадии оттук. Жалко че никой мой съвременник не може да оцени изпълнението ми – според мен достойно за “Аскеер”. На другия ден помолих кавхана да ми уреди лична среща с Аспарух. Когато се срещнахме, успях да го убедя, че неговата сигурност е на първо място, и трябва да обуча първо него, а след това и личната му конница на изкуството да водиш битки и да побеждаваш. Той се оказа способен ученик – бързо схвана основните кати. Конниците също се включиха един по един. Никой от тях не можеше да гледа как вождът е по-можещ от него в боя. Малко по малко се сприятелихме с Аспарух и станах чест негов сътрапезник. В разговорите, които водехме, го убедих, че и жените на племето трябва да са способни да воюват, защото често техните качества превъзхождат мъжките. Получих титлата боил и кожен колан с красиви ръчно ковани сребърни токи, съответстващ на ранга ми. Ханът се съгласи с мен и скоро всички оногондури се обучаваха на опростен вариант на карате, като по-напредналите учеха изоставащите. Жените не отстъпваха по нищо на мъжете. За около година всички бяха готови бойци. През това време използвах цялото си красноречие, за да убедя водача, че е време да отпътуваме на запад, където ни чака благоденствието на плодородната земя и съзидателното начало. С много битки на източните граници, Баян удържаше трудно врага. Започнахме подготовка за похода. Всички бяха против заминаването на племето, но следвайки моите заръки Аспарух не им обърна внимание. През лятото на шестстотин седемдесет и седма година потеглихме. Всъщност, те използваха свой, подобен на китайския лунен календар и според него беше шест хиляди сто деветдесет и седма година от съществуването на Света. След тримесечна езда се установихме в местността Онглос, Мала Скития. Изградихме укрепен аул и изкарахме тежка и продължителна зима. През пролетта разширихме границите си на влияние след множество битки с неочакван за мен враг – славяните. През лятото преминахме Истър и се отдадохме на битки и грабеж. Визатийският император беше зает да отблъсква арабите и не му беше до нас. Отначало събирах злато и скъпоценни камъни, но златото тежеше много и го разменях срещу скъпоценни камъни и съхранявах само тях. През шестстотин и осемдесета Константин ІV реши да ни разгроми и се появи с флота си в Онглос. Той си нямаше представа от нашата мощ, и си мислеше, че с гръм и трясък ще разпръсне ордата диваци, стануваща на северната му граница. Като видя обаче петдесетхилядната ни армия (бяхме въоръжили и жените), избяга от страх в Месемврия. На следващия ден ромеите влязоха в решително сражение и ние ги пометохме. Вече нямаше нужда да подтиквам Аспарух. След тази победа навлязохме в земите отвъд Истър. Убедих владетеля, че няма смисъл да воюва с местното население и сключихме договор за взаимопомощ със седемте славянски племена. Не закъсняха и византийците. Константин беше наясно, че след този разгром ще му трябват години, за да набере ударна мощ, която да изпрати срещу нас. Сключихме изгоден мир, който всъщност утвърждаваше новата държава. Време беше да си ходя. След като построихме новата столица на Велика България Плюска или Плиска, което означаваше плоско, равно място, натоварих на три коня имането си и потеглих на югоизток. Нощта ме свари в полите на Хем.\nЗапалих огън, ударих един див глиган и си приготвих вечеря. Сочните пържоли от свинския врат, мирисът на гора, примесен с дим ме докараха до състояние, неизпитвано с години.\nИзведнъж осъзнах, че съкровените мечти на живота ми са се сбъднали. Не исках да живея сред панели, нито като рентиер, богаташ, милионер. Исках да живея тук, сега, като човек. Бавно додъвках пържолата си и станах.\nЗарових скъпоценните камъни в близост до един хълм, натоварих остатъците от глигана на единия от конете и с все сила препуснах към аула на хана. Все някак щях да му обясня защо съм ходил толкова далеч от чертога сам на лов... Но дори и да ме обезглавеше – все едно: това щеше да е моят истински любим, щастлив живот, а съвременната ви цивилизация кучета я яли!


Алкохолът не убива мозъчни клетки :: Гответе с Мен\nНачало / Полезно / Храни и здраве / Алкохолът не убива мозъчни клетки\nШироко разпространеното мнение, че алкохолът убива мозъчни клетки беше оспорено с научни доказателства. Оказва се, че за да унищожите живи клетки, включително и нерви, трябва да пиете, докато изпаднете в кома.\nСпиртните напитки могат да засегнат мозъчната тъкан по негативен, но и по положителен начин. Добрата страна на нещата е, че с възрастта умствената дейност отслабва, но статистиката сочи, че възрастните хора, които си позволяват по чаша вино на ден страдат много по-рядко от психични разстройства.\nСпециалистите обясняват, че въпреки това броят на връзките между нервните клетки е толкова голям, че сигналите могат да достигнат до мозъка по "заобиколен" път. Дендритите имат способността да се възстановяват дори при алкохолиците, но това може да стане чак, след като се откажете от зависимостта си. /БГНЕС/


НачалоАктуалноНиколай Вълканов: Няма да си купувам партия\nЗа Борисов не мога да кажа, че той не е удържал на думите си, даже много често са го критикували в парламента за вдигане на данъците, но той казва това аз съм казал и министърът на финансите казва – ние няма да играем популистки, това, което сме обещали, го спазваме. И това е много важно. Аз казах, когато инвестираш 100-200-300 милиона в индустрията, трябва да си сигурен какво ще се случва през следващите години. Аз казах, че влияе много цената на металите, когато цената на металите падне на борсата, ние започваме да губим приходи. И ако през това време правителството увеличи данъците и цената на тока, ние какво трябва да правим? Трябва да затваряме работни места, да намалим заплати и кой печели от това? Трябва така да се разсъждава и когато един политик разсъждава по този начин, ние гласуваме за него, категоричен беше той.


Майка ми не ми позволява да говоря с него! - Spodeli.net\nМайка ми не ми позволява да говоря с него!\nпреди: 6 години, 5 месеца, прочетена 1438 пъти\nЗдравейте! Моят проблем е малко гаден, заради майка ми!\nПреди няколко дена за пръв път разбрах, че имам 2-ма втори братовчеда близнаци, но от друг град и беше дошъл само единия в моя, за да се запознаем... На 21, на същата дата, която съм и аз родена, много общи интереси и супер много си пишехме в скайп! Миналия понеделник братовчед ми искаше да се видим ( първия път се видяхме у нас той дайде с баща си на гости ) и се видяхме, но когато разбра майка ми, че сме се видяли се ядоса и почна да ми крещи " Повече да не съм те видяла с тоя, аз не го познавам" Опитах се да и обесня, че искам да го опозная, и че няма нищо да ми направи, но тя държеше на своето и сега постояно ми звъни, за да знае къде съм... Братовчед ми иска пак да се видим, но аз не мога да излезна тъй като майка ми просто... :X\nИмам му тел. номер и всеки ден ми звъни и се чуваме, но мама не знае и по-добре, но искам тя да ме разбере! Моля ви, кажете ми как да постъпя! ( На 16 г. )\n1. Ех, тези майки. Вместо да обясни на дъщеря си каква е причината да не иска да се виждат, се започва със забраните направо. Говори с майка си, разпитай я, сигурно има причина да не иска да се занимаваш с него.\n2. Библията казва да почиташ майка си и баща си. Колкото и трудно да ти е, тя знае кое е най-доброто за теб!\n3. Номер 2, в Библията пише, че човекът е направен от кал, че жената от реброто му (тя не е човек, а носител на греха) и тем подобни.\nСъгласна съм с 1\n4. Номер 1 и 2 стига библейски глупости. Ами говори с майка си и я питай поради каква причина не иска да общуваш с него. Ти имаш право да знаеш. Ако ти каже(или не), си прецени какво искаш да направиш. Можеш да я послушаш и да прекъснеш контакт с него(може да има обективна причина да не иска да се сближаваш с него) или ако просто е предубедена можеш да я лъжеш къде отиваш и да се виждате тайно(естествено, ако не ти е проблем да го правиш). Или пък питай него,ако няма нищо за криене трябва да ти каже. Но все пак е хубаво да поддържаш контакт с близките си роднини, защото когато някой ден имаш нужда от помощ от някого, те са тези, които ще ти я дадат.\n5. Това е наистина интересно. Според мен най-добре да научеш нещо повече за него. Засега знаеш прекалено малко, за да отидеш при него, а и реакцията на майката ни показва, че сигорно знае повече отколкото казва. Засега само инспектирай, събери информация, свържи нещата и тогава решавай.\n6. Здр. Най-добре поговори с нея, обясни и,че ти искаш да го опознаеш и, че ти е приятно да общуваш с него.. Все пак момчето ти е рода и на него му е интересно и иска да прекарате известно време, за да се запознаете и сприятелите.. Сигурна съм, че като поговориш с майка си, тя ще ти обясни каква е причината да ти забрани контакта с братовчеда.. Успех


Amazing Amazonia (Казино Игри, Ротативки)\nИграта, на която днес ще направим подробен анализ се казва “Amazing Amazonia”, и е предоставена на пазара от EGT Interactive. Компанията в българска и вече повече от деветнайсет години допълва своето портфолио. Игрите са страхотни, а наградите доста задоволителни. Днес ще разглеждаме една от игрите, които са на амазонска тематика. В това което следва ще разгледаме обстойно основните елементи на играта “Amazing Amazonia”. Те са броя линии, изплащащи наградите, броя символи вградени в играта и, щом играта предоставена от ЕГТ ще разгледаме и бонус игрите, които ще са закачени за играта.\nПървоначално ще започнем с фиксираните печеливши линии в играта. Те са много важни, защото имено те изплащат наградите. Общия брой на линиите в играта “Amazing Amazonia” е едва десет. За да е налична успешно съставена линия на игралния екран трябва да има поне три еднакви символи заложени в нея. Понякога се наблюдава и разминаване, защото може да забележите и символи които изплащат награди дори при два символа. Тези символи тук са само четири, като наградите не са никак високи. Броя печеливши линии в една игра е важен фактор по-които много лесно може да прецените дали играта ще бъде щедра. Осиновено, когато една слот игра има по-малък брой фиксирани линии предполага тяхното трудно съставяне. Точно поради тази причина наградите от почти всяка линия са високи.\nСледващия много важен елемент от всяка ротативка са символи, които се въртят на игралните рилове. Символите в играта “Amazing Amazonia” са тринайсет, като всичките са представени по оригинален начин, които да отговаря на тематиката. От всичките тези тринайсет символа два се индивидуализират по това, че изпълняват различни функции.\nЕдин от тези специални символи е wild-символа, който е представен като огромната река Амазонка. Символа може да бъде забелязан на всеки един от игралните рилове, като може да изплати най-високата награда в играта, но това не е всичко. Символа може да заема мястото на останалите обикновени символи като спомага в съставянето на повече печеливши линии само чрез едно завъртане. Всяка успешно съставена печеливша линия с помощта на wild-символа носи двойна награда. Този символ е най-ценния в цялата игра и при неговата поява почти винаги се изплащат награди.\nВтория специален символ е скатер символа, който е отразен на игралните рилове като малка синя пеперуда. Символа може да бъде срещнат на всички рилове, също както wild-символа. Сумите, които може да донесе са на половината на другия специален символ, но сумите не са важни. Скатер символа дава шанс на всички играещи да спечелят бонус двайсет свободни завъртания. Те могат да бъдат спечелени в случай, че успеете да закрепите поне три скатер символа на екрана. Тези свободни завъртания, също така не са обикновени. Към тях ще има добавен и допълнителен множител х3, което ще гарантира голямата крайна печалба. Да не забравяме, че тези игри могат да се натрупват ако успеете на извадите скатерите отново на екрана.\nСлед като вече засегнахме и една от бонус игрите сега ще поговорим и за прогресивни джакпот, за който намекнахме в началото. Той е наличен при всичките игри и ЕГТ и може да бъде забелязан в горната част на игралния прозорец, като разделен на четири нива. До него се достига мистери играта Jackpot Cards, до която не се достига лесно и се изисква известна доза късмет. Правилата на тази игра могат да бъдат намерени в информационния бутон, разположен непосредствено до полето с оставащ баланс.\nИграта “Amazing Amazonia” е поредната слот игра, която е известна със своя много висок процент възвръщаемост. Това се дължи на специалния wild-символа, който удвоява награди и скатер символа, който дава невероятния шанс за спечелване на двадесет безплатни игри. Играта може да бъде намерена във всички онлайн казина и играта дори и в демо версия. Така само може да се уверите в качеството, което ЕГТ предлага.\n40 Hot & Cash (Казино Игри, Ротативки)