Zabývat se zde budeme problematikou etična v myšlení Jaroslavy Peškové. Nepůjde o pouhé speciální tematizování jedné oblasti myšlení Jaroslavy Peškové, nýbrž o základy, z nichž je daná problematika myšlena. Přitom se zde chceme pokusit nahlédnout z nového úhlu – jako při změně horizontů – na jeden ze základních problémů, na problém kontinuity a diskontinuity myšlení naší filosofky.\nV jakých horizontech se pohybují mladí marxisté, kteří zažili 2. světovou válku, poválečnou euforii a politicky sugerované budovatelské nadšení 50. let? Seberozumění této generace po 2. světové válce vyjadřuje ve své autobiografii např. ekonom Ota Šik: „Vrátil jsem se z koncentračního tábora jako ještě přesvědčenější komunista. Něco takového jako fašismus se v mém národě nesmí již nikdy opakovat a také krize s masovou nezaměstnaností nesmí již nikdy existovat. Celé své srdce jsem dal socialistickým ideálům.“ (Šik 1990: 24) Podobně vzpomíná v rozhovoru také Karel Kosík: „Bylo mi třináct let, šel jsem v průvodu s otcem a držel se ho za ruku a nechtěl jsem, aby ten průvod skončil. Nepřál jsem si, aby skončil, protože jsem v té demonstraci, v první demonstraci po okupaci Československa, vycítil, co je touha po svobodě, co je lidská odvaha, a bylo mi v ní dobře.“\nZároveň si ale tato generace v průběhu padesátých let uvědomuje nesoulad mezi vlastními ideály a politickou rezónou všeho dění, mezi reálným bojem stranických aparátů o moc uvnitř a jeho manipulovaným obrazem, mezi reálným životem a marx-leninskými frázemi. Když Jaroslava Pešková píše ve svém krátkém zamyšlení o 20. století jako o době krize modernity, o poválečném nadšení, neseném osvícenskou důvěrou v „dělatelnost dějin“ a v reálnou možnost, že „život na zemi předěláme“, máme za to, že reflektuje právě tyto horizonty. Celý další vývoj filosofů této generace je právě uvědomováním si těchto horizontů a skrze ztroskotání osvícenské víry pohybem k původnějším možnostem, z nichž by bylo možné znovu porozumět světu a místu člověka v něm.\nOdtud můžeme přistoupit k prvním filosofickým vystoupením Jaroslavy Peškové. V článku Několik poznámek k aktuálním problémům dějin filosofie (1958) vychází z myšlenky z Německé ideologie, že totiž ideologie nemá dějiny. Formy ideologického vědomí, právní, politické, etické, náboženské, kulturní atd. jsou „pouhým“ subjektivním odrazem reálně-dějinného pohybu života lidí (Pešková 1958: 287). Znamená to tedy, že etika, morálka jako nesamostatný odraz, který je snad nejblíže z hlediska běžného vědomí, ale nejdále z hlediska bytí, se nijak nepodílí na historicko-společenské sebeprodukci člověka? S tím naše myslitelka nesouhlasí.\nNa rozdíl od dogmatických marxistů, kteří v podstatě ve svém výkladu Marxe regredují do různých forem osvícenské ideologie s jejím mechanicismem a pasivním senzualismem, promítajícím se zejména do jejich odrazového pojetí noetiky a pasivismu individuálního jednání, rozumí Jaroslava Pešková hegelovsky Marxovu pojetí poznání jako duchovní reprodukci skutečnosti. Vědomí není pouhým pasivním reflexem reálného (i když pasivní odrazová stránka patří do dialektiky procesu poznání), ale svým specifickým způsobem si aktivně osvojuje reálné a reprodukuje ho jako duchovně konkrétní.\nS tím potom souvisí námitka proti všem jednostranným metafyzickým simplifikacím, které se snaží vyzvednout jednostranně ekonomický či obecněji materiální princip – zákonitost života není vymezena jen vývojem materiálních vztahů, ale vývojem těch vztahů, které jakožto společenské jsou prostředkovány vědomím.\nNení nyní podstatná návaznost na marxistické diskuse o vztahu základny a nadstavby a o zpětném působení nadstavby na základnu atp., podstatné je samo východisko naší filosofky, pro niž nespočívá filosofické myšlení v pouhém teoretickém, mimo svět a dějiny a v sobě uzavřeném systematizování. Od takového dogmatického sebeoslepení, kterému mnozí marxističtí filosofové propadli, byla Jaroslava Pešková vždy vzdálena díky vlastnímu myšlenkovému domoví, určenému ideály masarykovského humanismu a radikálního demokratismu, Komenského myšlenkou všenápravy a idejemi skautskými a sokolskými. Tento základ je v jejím myšlení přítomen od počátku, určuje jeho směr i specifičnost. Již ve zmiňovaném článku je filosofie, jako teoretické zvládnutí problémů přítomnosti, chápána jako nezbytná součást lidského vztahování ke světu, nelze ji nivelizovat poukazem na její bezprostřední neužitečnost ve prospěch praxe ani ji nahrazovat živelností, jak to vyplývá Nejedlému z jeho zvláštního osvícensko-romantického hybridu, nahrazovat Hegela Kašpárkem (Pešková 1958: 285).\nToto „již“ je ale třeba chápat jako charakteristiku individuálního myšlení v jeho kontinuitě, ne teleologicky, jako by vzhledem k dalšímu vývoji šlo o nějakou imanentní fenomenologii myšlení. Filosofie je zde chápána ještě na pozadí oné „dělatelnosti“ dějin, jako součást politického boje o emancipaci člověka, jehož hlavou je filosofie, srdcem proletariát, jako poznání nutnosti, zákonitosti dějin. Na druhou stranu bude v našem textu v rámci naší problematiky nutno ukázat, jak pojímá Jaroslava Pešková filosofii jako praxi sui generis, jako teoretickou praxi nejen v marxistických horizontech, ale též v dalším svém vývoji a při změně horizontů a hledání hlubších možností.\nDalší teoretické osvětlení našeho tématu nalezneme v pozoruhodném článku o Marxově etice, reagujícím na rozsáhlou Etiku Jiřiny Popelové. Zde se již vychází z rozvinutého pochopení Marxe a z pojetí člověka myšleného jako předmětně se kladoucího a vztahujícího ke světu, jako bytost práce, která si přivlastňuje přírodu a dává si tak předmětnou sféru své svobody, která nejen je ve vztazích uvnitř světa, ale má vztah ke světu a k těmto svým vztahům. Toto „mít vztah“ je myšleno na bázi hegelovské dialektiky, člověk zde ve svém nejniternějším základě vystupuje jako tvořivá, činná subjektivita. O co potom jde, je vytvoření podmínek pro svobodný rozvoj a svobodnou sebestrukturaci tohoto činného základu v člověku v jeho společensko-přírodní dialektice.\nTak je podle Jaroslavy Peškové hlavní etickou zásadou Marxovou „požadavek samovývoje člověka jako člověka, úsilí o uplatnění lidsky účelné regulace i na lidské dějiny. Jako eticky nejhodnotnější vystupuje přitom to, co nejlépe vyjadřuje a prakticky podporuje tendenci univerzálního sebeosvobození člověka, tendenci k reálnému humanismu, tj. k vytvoření takových podmínek společenského dění, za nichž by se mohl člověk svobodně rozvíjet a uplatňovat své tvůrčí potence“. (Pešková 1964: 59–60) Vidíme, že svoboda je zde v intencích německé klasické filosofie myšlena jako autonomie, sebeurčování, ovládání nejen předmětných vnějších vztahů, ale také ovládání, „regulace“ vlastního vývojového pohybu, způsobu vstupování do těchto předmětných vztahů. Základem je tu hegelovské myšlení zprostředkování pohybu činné negativity touto negativitou samou, resp. pohyb této negativity v sobě samé.\nRegulující či lépe seberegulující základ je zde tedy myšlen na bázi hegelovské dialektiky pojmu a jakožto součást dialektiky lidského činného vztahování ke světu je jeho dějinný vznik totožný se vznikem lidských dějin jakožto nejvyššího vývojového stupně tohoto negativního základu vůbec. Marxovi je tu rozuměno z Hegela, práce negativity pojmu je demystifikována jako negativita práce společenského člověka. Mravní hodnocení či hodnocení vůbec nevystupuje tu tedy jako nějaká transcendentní, heterogenní, resp. heteronomní oblast, ale jako moment vztahu subjektivity k sobě samé. Vznik této hodnotící dimenze tak Jaroslava Pešková spatřuje v uplatnění subjektivního, účelného momentu uvnitř procesu práce a dělby práce. Specifikum pracovní činnosti spočívá v tom, že tato není zprostředkována pouze instinkty jako u zvířat, ale i „účelným vědomím, schopným reflexe sociálních vztahů“ (Pešková 1964: 63).\nI tento moment je převrácením Hegelovy myšlenky, že člověk na rozdíl od zvířete vsunuje mezi potřeby a prostředky jejich uspokojení práci a že toto prostředkování vede k jejich neustálému rozmnožování, rozkládání a rozlišení. Účelné vědomí je tedy formou zprostředkování, regulace procesu sebeprodukce společenského člověka. Podstatou práce je „účelný zásah do přírody s cílem uspokojit nezbytné materiální potřeby“ (Pešek 1965: 211). Od subjektivity, účelného vědomí, nelze při analýze pracovního procesu, jakožto člověku vlastnímu vztahu ke světu, abstrahovat (Marx 1953: 197). Toto účelné vědomí, resp. účelná vůle je sebekomplikací dialektiky činného vztahování člověka ke světu. Subjektivita – vědomí tu není redukováno na svou odrazovou funkci, ale naopak vytváří specifičnost lidského vztahu. Základ tohoto pochopení poznání jako duchovní reprodukce je možno spatřovat v Hegelově myšlence o jednotě analytické a syntetické metody ve vývoji ideje na stupni poznání (Hegel 1992: 350–351).\nJak to vyjadřuje Jiří Pešek: u člověka „specifická aktivita jeho lidské subjektivity mu umožňuje, aby si z receptivního odrazu skutečnosti subjektivně lidsky ,vybíral‘, aby si vytvářel svůj autonomní vědomý poměr nejen přímo k objektivní skutečnosti, ale i k tomuto svému poměru k této skutečnosti, aby svůj předmětně obsahový plán nejen měl, ale aby ho ještě v průběhu jeho výstavby ve vlastní hlavě reflektoval a účelně vážil, aby lidsky hodnotil“. (Prokop 1965: 211) Člověk uskutečňuje v pracovním pohybu předem daný plán a podle toho vybírá a hodnotí jak prostředky, tak v rámci dělby práce také ostatní lidi s jejich vlastnostmi a schopnostmi.\nVidíme tedy, že hodnotící a normující či seberegulativní (ve smyslu autonomie) sféra není bezprostředně o sobě a pro sebe, ale že je nesamostatným momentem dialektiky činně se uplatňující subjektivity společenského člověka předmětně se kladoucího, momentem regulace společenského běhu pomocí norem, které jsou pouze produktem, dočasně stabilizovaným „krystalem“ sebeproduktivního rozvoje onoho „míti vztah“. Protože ale tento činný základ jakožto produktivita, jakožto produkující také normovou a hodnotovou sféru, zůstává pro vědomí až do novověku zasut, jeví se nejprve hodnoty a normy nikoliv jako dočasně stabilizované produkty, „nesamostatné momenty lidské aktivity“ (Pešková 1964: 61), ale naopak se v abstrakci vědomí osamostatňují a kladou se jako ideální. Vidíme tu feuerbachovské schéma odcizení, jako subjekt, činný základ, tu však není myšlen hegelovsky Pojem, ani feuerbachovsky Rod či Podstata jako reálný základ lidských bytostných sil, ale právě činný základ lidského vstupování do světa:\n„Společnost se změnou své skutečnosti mění i své myšlení a jeho produkty. Tyto produkty samy o sobě nemají dějiny ani vývoj. Vyvíjí se jen lidská schopnost reflektovat vlastní život a využívat této reflexe k účelné regulaci sociálního pohybu. Normy (morální, právní, ale i technické a jiné) jsou jen dočasným stabilizovaným krystalem dosaženého stupně lidského poznání v určitém směru. ,Vědomé bytí‘ se může realizovat jak ve formě živého (tekutého) procesu, tak ve formě normativního krystalu a může mít různý stupeň relativní samostatnosti.“ (Pešková 1964: 61–62)\nTak vidíme, jak je tu Marxovi rozuměno právě v jistém horizontu, text, o který se především opíráme, byl napsán v roce 1964, v době relativního uvolnění, kdy marxisté jednak reflektovali a myšlenkově se vyrovnávali s hrůzami stalinismu a raných 50. let, kdy ale zároveň ještě stále v duchu optimismu let šedesátých věřili v „reformovatelnost“, „lidskou tvář“ socialismu a uskutečnění oné „dělatelnosti dějin“. Ztroskotání reformních nadějí v letech 1968–9 znamenalo také postupné opuštění této víry a hledání nových možností sebeporozumění, které už v myšlenkovém kvasu 60. let nabízela především fenomenologická filosofie. Podobně jako je to možné ukázat na prvních setkáních marxistů s fenomenologií a fundamentální ontologií, v Kosíkově Dialektice konkrétního nebo Peškově Dialektice dělby práce, můžeme i u textu Jaroslavy Peškové ukázat proměnu, k níž v dalším vývoji dochází, a dále jistou teoretickou nekonzistenci, s níž se marxisté snaží do hegelovského rámce vměstnat novou problematiku.\nProblém hodnot a norem byl v raném textu Jaroslavy Peškové myšlen na základě subjekt-objektové dialektiky. Hodnoty a normy jsou pouhé nadstavbové „nesamostatné momenty lidské aktivity“, jednou z forem, „v níž si lidé uvědomují své materiální vztahy“. Tyto nadstavbové produkty jsou potom prostředkujícími regulativy lidské činnosti, které jsou jejími vlastními produkty. Až ve výrobě zboží začíná vystupovat společenskost, společenská nutnost jako samostatný základ, substance tohoto regulativu.\nStanovisko fenomenologické filosofie umožňuje naší myslitelce spatřit meze tohoto myšlení, které spočívají především v nekritickém přijmutí kartesiánského dualismu. Na Husserlovu kritiku kartesiánského dualismu, který podsunul personální sféře ego cogito kategorie staré substancialistické metafyziky, navazuje Jan Patočka a také ji domýšlí v kontextu kritiky prací mladých marxistů v 60. letech: „Kartezianismus nevyústí v personální filosofování, nýbrž v reprízu substancialistické metafyziky.“ (Patočka 1995: 15) Marxisté pojímají dějiny jako dialektiku vztahu člověka k přírodě a člověka jako jednotlivce ke společnosti (Pešek, Pešková 1962: 148).\nPřitom je ale vztah činného základu člověka a přírody myšlen právě v dědictví kartesianismu dualisticky jako vztah dvou momentů, mezi nimiž se dialekticky prostředkuje. Marxisté se ovšem snaží prokázat oprávněnost tohoto dialektického prostředkování. Např. Jiří Pešek ukazuje, že lidská praxe se děje v jediném médiu materiální přírody, je „pokračováním přírody, která se dále ,tvoří‘“ (Pešek 1966: 26). Hybný moment, pohyb jako „forma existence hmoty“, převrácení hegelovské dialektiky Pojmu je základem rozumění Marxovi. Patočka proti tomuto myšlenkovému základu dialektického prostředkování na adresu Kosíkovu namítá, že „vindikuje hmotě základní určení ducha“ (Patočka 2006: 325). Odmítneme-li tento činný základ, zbude z dialektického materialismu v podstatě osvícenský materialistický hýlozoismus, který však nijak neřeší problém dualismu subjektu a objektu, ducha a látky, jak se táhne celou linií kartesiánské filosofie až po naše doby.\nMateriální praxe člověka jako činnost prostředkující negativity není pak ničím jiným než rozpohybovaným metafyzickým strojem. Když Kant dosadil do centra ontologie člověka, domýšleje tak kartesiánskou metafysiku, rozpohybovává dialektická filosofie statickou transcendentální strukturu její horizontalizací a celý proces je konečně doveden do konce mladohegelovskou demytologizací a „inverzí“ Hegelova učení o Pojmu. Negativita je tu prostředkováním mezi metafyzickými kategoriemi, mezi ideálním a reálným, mezi konečným a nekonečným. Svět jako celek je metafyzicky uzavřen mezi abstraktně-ideální formu a konkrétně-reálný obsah. Tohoto rámce se sami marxisté ve svém hegelovském chápání Marxe nijak nezbavili, nevyužili Marxovu kritiku metafyziky, resp. pochopili ji jenom feuerbachovsky v jejím prvním invertujícím kroku jako stažení metafyzična s nebe na zem. Této problematice se nemůžeme věnovat, jde nyní o to dostat se k základům, z nichž bude možné se s marxistickým pojetím praxe vyrovnat.\nPodle Patočky je praxe „doména smyslu, a nikoli fakt v třetí osobě“ (Patočka 2006: 326). Činnost člověka není pouze něčím, co se děje, proti čemu stojí subjektivita, která fakt tohoto dění reflektuje a konstatuje. Základem tohoto reflexivního pojetí jednání ve třetí osobě je Patočkovi metafyzický substancialismus řeckého myšlení: „Absolutizace věci vede k ustrnulému pojmu substrátu a vlastnosti, k impersonální metafyzice.“ (Patočka 1995: 17) Kartesiánská filosofie přejímá metafyzický protiklad ideálního a reálného, metafyziku věci, rozumění bytí ze jsoucího a jsoucímu jako výskytu. Ideálno myslí jako o sobě a pro sebe jsoucí, jako subjekt. Činností tohoto subjektu je myšlení a formou této činnosti je logická forma. Jsoucnost jsoucího tu sice už není určována z ideálna jako z něčeho cizího, ale z pohybu myšlení v sobě samém, myšlení je sebeurčováním, sebemyšlením. Logická forma jako základ věcnosti věci tu ale zůstává, je výsostným, tj. metafyzickým určením a určováním, vše ostatní je modifikací, „znečištěním ducha“ ve smyslu jeho afektivity, v níž ovšem duch jakožto myslící, jako forma, zůstává u sebe sama.\nLogická forma je tedy formou jednání; jak říká Marx – idealistická filosofie nezná jinou činnost než spekulativní. Subjekt je tu myšlením, činností v sobě samém, negace je tu logickou negací, pohybem prostředkování uvnitř logična. V soudu, kladení se rozhoduje o bytí a nebytí. Logická nutnost, nutnost logična, je tu posledním, „absolutním horizontem“ (pokud si smíme zde i v dalším dovolit použít tohoto protimluvu – vždyť horizont právě nemůže být absolutní) činnosti. Základní zkušenost kartesianismu, jehož základem zůstává rozumění jsoucímu jako výskytu, je pak objektivně konstatovatelné působení věcí mezi sebou (v metafyzické abstrakci pak způsobování věcí vůbec věcností); fyzikální pohyb, to je poslední smysl, na nějž je možno všechno nitrosvětské dění převést. U Hegela je to pohyb Pojmu v sobě samém, jeho smyslem je logická negace.\nVrátíme-li se zpět k Patočkovu určení praxe jako domény smyslu, ukazuje se z kritizovaného hlediska smysl jako něco „jednokolejného“, vposledu určeného logickou negací. Jakákoliv změna je pohybem, je-li ale svět myšlen ve své logické kostře, je smyslem tohoto pohybu právě logická negace. Konečný člověk si jistě může a musí dávat konečné cíle, jeho jednání může být vedeno různými partikulárními účely, posledním metafyzickým smyslem tohoto jednání však bude pohyb logična. To je důvod, proč marxisté musejí ztroskotat, když se snaží, jako Jiří Pešek ve svých textech z 60. let, inkorporovat a podřídit fenomenologickou problematiku subjekt-objektové dialektice, ukázat, jak si člověk vytváří nejen vztah k objektivní skutečnosti, ale i vztah, poměr k tomuto svému vztahu. U Hegela vůle jakožto zvláštní může klást pouze náhodné, libovolné účely, rozhodně se bezprostředně nevztahuje k obecnému. Hodnocení či moralita nijak do prostředkujícího pohybu nevchází, nijak se neklade, jeví se nanejvýš z hlediska konajícího individua jako charakter individuální vůle, ale z hlediska formy není o sobě nijak účinné v prostředkování mezi prostředkem a účelem.\n„Hodnota“ jako obecný účel zvláštní vůle je vlastně z hegelovského hlediska protimluvem, jak to Hegel vyjadřuje svou kritikou kantovského stanoviska morality: „Zatímco inteligenci jde jen o poznání světa, jaký je, snaží se vůle učinit svět takovým, jaký má být. Vůle neuznává to, co se jí bezprostředně naskýtá, za pevné bytí, nýbrž má je za pouhé zdání, jež je o sobě nicotné. Zde se objevují rozpory, v nichž se zmítáme na stanovisku morality. V praktickém ohledu je to především stanovisko Kantovy, a také ještě Fichtovy filosofie. Dobro má být uskutečněno, máme pracovat pro to, abychom je přivodili, a vůle je jen činně se uplatňujícím dobrem. Kdyby ale svět byl takový, jaký má být, veškerá činnost vůle by odpadla. Vůle tedy sama vyžaduje, aby její účel také nebyl realizován. Tím je správně vyjádřena konečnost vůle.“ (Hegel 1992: 355) Svou rozumnost, svobodu nemůže vůle osvědčit ve své individuální, konečné formě, jak se o to Kant pokouší svým učením o kategorickém imperativu, jako sebeurčení individua, ale právě zrušením, překonáním této konečnosti.\nMetafyzickým korelátem jsoucna jako výskytu je jeho ideální podstata. V kartesianismu a u Hegela je i toto rozpuštěno v procesu rozvíjení samotného logična. Geniální Hegel odhalil postoj starých metafyziků – že v metafyzické obecnosti věcnosti odhalovali pouze obecnost vlastního vědomí a učinil z něj základ metafyziky vlastní. Stará i nová metafyzika absolutizuje věcnost, výskytovost jako poslední horizont smyslu, vidí metafyzickou vertikálu jako způsobování věcí Absolutní věcí pod formou logické nutnosti. U Hegela je potom toto logično absolutní formou, obsahuje všechny konečné momenty v sobě jako překonané, je jejich posledním referentem: „Idea jakožto jednota subjektivní a objektivní ideje je pojmem ideje, kterému je idea jako taková předmětem a objektem; je to objekt, v nějž vešla všechna určení. Tato jednota je tudíž absolutní a veškerou pravdou, ideou myslící sebe samu, a sice myslící se zde jakožto myslící, logickou ideu.“ (Hegel 1992: 357)\nHusserl provádí imanentní kritiku kartesiánské filosofie a jejího zakladatele, který svůj objev ego cogito znehodnotil jeho zahrazením abstraktně ideální duší-věcí staré metafyziky. Proti této ideální formě subjektivna staví subjektivitu v její personální plnosti, tj. subjektivitu „přirozeného světa“, ne ideální kostru. Nepohybujeme se pouze jako věcnost mezi věcmi a nepohybujeme ve svém jednání pouze věcmi, smyslem našeho jednání není vposledu fyzikální pohyb či abstraktně negativní pohyb logična jako substance myšlení, ale žijeme v plně motivovaných možnostech, jejichž centrem je naše osobní já a jejichž živlem není představový prostor logična, ale otevřenost smyslu, jak ukazuje Husserl v Idejích II ve svých rozborech duchovního světa.


Ester Ledecká potvrzuje českou stagnaci a norský triumf - Kupní Síla\nDomů Analýzy Ester Ledecká potvrzuje českou stagnaci a norský triumf\nEster Ledecká potvrzuje českou stagnaci a norský triumf\nDíky pracovité, inteligentní a sympatické ženě jsme letos získali dvě zlaté olympijské medaile. Tedy stejný počet, jako na minulých zimních hrách v ruské Soči (2014). A stejně jako na předminulé sněhové olympiádě v kanadském Vancouveru (2010). Naše neveliká republika dlouhodobě dosahuje poměrně dobrých výsledků, jejichž setrvalý stav by však škarohlíd mohl nazvat stagnací. Zvláště, pokud pohlédneme na Norsko, které získává zlatých placek mnohem více: v Kanadě 9, v Rusku 11, a letos v Koreji 14! Tentokrát celkovou medailovou bilancí předběhlo všechny ostatní státy, včetně několikanásobně větších velmocí, například severské Kanady! A když zapátráme důsledněji, zjistíme, že Norové neoslavují žádného svého supermana nebo bohyni, nýbrž svoji přátelskou kulturu.\nSoukromé vzdělávání a milionové investice\nEster Ledecká, stejně jako celá její rodina zasluhuje obdiv a upřímné gratulace. Ale je otázkou, nakolik patří do normální české společnosti. Rodiče měli obavu, aby Ester netrpěla ve veřejné základní škole, a proto byla nejdříve vzdělávaná doma. Potom chodila na soukromé gymnázium a nyní studuje soukromou vysokou školu. Mezitím, díky milující mámě a tátovi, mohla trávit mnoho času na zasněženém svahu. Otec, výborný hudebník Janek Ledecký, prozradil, že do sportovní kariéry svojí dcery investoval miliony korun. Duchaplná a krásná Ester nakonec coby snowboardistka zakotvila v americkém tréninkovém týmu, kde evidentně potkává špičkové kolegy – protože letos dvakrát vyhrála olympiádu!\nRadost a kamarádství, teprve potom závodění\nHledal jsem, zdali taky Norové mají nějakou svoji zázračnou dívku, nebo nadpozemského chlapce. Letos přece získali dohromady 39 medailí, z toho 14 zlatých (Česká republika celkem 7, z toho 2 zlaté)! Článků o norském úspěchu vyšlo požehnaně (například v New York Times, CNN, Guardianu nebo Time), ale žádnému nevévodí jediné jméno. Přesněji řečeno: Světoví novináři, stejně jako jednotliví norští šampioni, pějí chválu na – kamarádství a sociální soudržnost, která prý panuje v zemi fjordů!\nNorsko má asi 5 milionů obyvatel a 11 tisíc malých sportovních klubů. Tady, v lokálních střediscích se potkává velká většina (93 %) dětí a mládeže: Kluci, holky, mladíci a slečny z bohatých i chudších vrstev. A pozor: Trenéři nepočítají skóre (góly, trefy, výhry) svých svěřenců, dokud malí atleti nepřijdou do puberty, přesněji dokud nedosáhnou 13. roku života. Předtím mají sportovat jenom pro radost a její sdílení. A stejným stylem pokračují dál: Trenéři zásadně nekomentují tělesnou váhu svých svěřenců, aby chlapce a děvčata nepřivedli k anorexii nebo bulimii. Reprezentanti se chlubí, že mezi sebou nemají žádné separatisty, kteří by na soustředění požadovali samostatný hotelový pokoj.\nNorsko sice investuje do sportu podobně jako jiné západoevropské státy, ovšem úměrně svojí velikosti, takže několikanásobně méně, než například Velká Británie, která letos získala 5 medailí, z toho jednu zlatou. Ale skandinávská monarchie nevyplácí finanční bonusy za olympijská vítězství, takže můžeme spekulovat, kam ušetřené prostředky směřuje – že by do obecních amatérských družstev?\nPoučení z vítězného a ještě vítěznějšího vývoje\nČeská unie sportu píše že, v tuzemsku dlouhodobě ubývá tělovýchovných klubů a jednot, stejně jako jejich členů. Kráčíme tedy jinou cestou, než Norové. A zatím se zdá, že rovnostářské skandinávské království stoupá vzhůru rychleji, než naše středoevropská republika, láskyplně zahleděná do výjimečných osobností.\nAle kdo ví, třeba je norský úspěch jenom bublinou a tamní kolektivisté brzy začnou prohrávat – koneckonců svoje sportovní triumfy neberou jako absolutní prioritu, nýbrž spíše jako hezký bonus k úspěšné sociální inkluzi.\nTřeba bude v České republice přibývat takových mužů a žen, jakou je Ester Ledecká: prominentních dětí, které vychodí soukromé školy, dostanou první – poslední a potom dobudou svět.\nPředchozí článekPozor! Lidl novým prodavačům NEnabízí 28 000 Kč\nDalší článekPlaty učitelů od září 2018: základ vs. bonusy\nPetr 28. 2. 2018 U 17:28\nNo jo, Norové ovládli vše – samí „astmatici“ s oficiálním, tudíž povoleným dopingem.


Rouge de Noir Trois Visages\nStředně rubínová barva. Rulandské modré s výraznou vůní červeného ovoce a tajemných kouřových tónů. Svěží a šťavnatá na patře, harmonická, dobře vyvážená. Mladý a divoký, tento Pinot Noir v čase může odhalit jeho kouzlo a složitost. Mladý, připraven k pití, ale má potenciál zrát.\nCepage Dornfelder&Cabenet Franc Haralambievi


Dovolme mužům být slabí • Blogy Respektu\nDovolme mužům být slabí\nVyrůstala jsem mezi samými ženami, dokonce i náš pes byla fenka. Na gympl jsem chodila do humanitní třídy, kde jsme byly skoro samé holky. Přesto jsem od dětství měla hlavně mužské hrdiny. Jánošík, Ježíš, Václav Neckář, Janek ze Čtyřech z tanku a pes, Vinnetou, Huckleberry Finn, Nikola Šuhaj loupežník... To byly moje vzory a já si přála být jako oni.\n1. 11. 2007 11:11\nMělo to jen jeden háček. Byla jsem holka.\nAle nikdy jsem neměla pocit, že jsem kvůli tomu něco míň.\nŽe jsou chlapi jiní než my, ženy, jsem pochopila až když se mi narodilo první dítě.\nA byl to pro mě šok. Můj muž prožíval narození syna úplně jinak než já. Pro něho to vlastně nebyla nijak zásadní změna, zatímco mně se celý život obrátil naruby. V podstatě jsem přestala existovat jako osoba Kateřina a proměnila jsem se celou svou bytostí v matku. A můj muž si dál chodil na koncerty, hrál v kapele, jezdil o víkendech zabubnovat si s kamarády. Já dřepěla doma, nervovala se jestli mám dost mlíka a žehlila pleny.\nVracel se ke mně jako by z jiného světa. Ze světa, kam já už jsem nepatřila. Do té doby jsme měli společné kamarády, ale najednou mluvil o lidech, které jsem vůbec neznala. Táhlo z něho pivo, měl zamžené skelné oči a zuby nehty si bránil svou svobodu. Ječela jsem a bulela, ale on stejně prásknul dveřma a nechal mě tam ubrečenou, zoufalou a vzteklou čumět do zdi v koupelně.\nA jak jsem tam tak seděla na rantlu vany, připadal mi život ukrutně nespravedlivý.\nJedné kamarádce jsem se na pískovišti svěřila, že jsou chvíle „kdy bych Tondovi nejradši dupala po břiše. A botama s jehlovejma podpatkama!"\nNo vida. Našemu nejstaršímu synovi už je čtrnáct a my jsme pořád spolu.\nZa tu dobu se změnila spousta věcí. Narodily se nám další dvě děti, já začala pracovat a kam kdo večer jde, je věcí vzájemné dohody. Už se necítím ukřivděně, o co opravdu stojím, to si prosadím.\nNedávno se mě někdo ptal, jestli jsem feministka.\nNe nejsem. Nepotřebuji s nikým bojovat o svá ženská práva, necítím se být jako žena diskriminovaná a nikdy jsem neměla pocit, že mě muži neberou jako rovnocenného partnera.\nMoje kamarádka mi tuhle řekla: „Ukaž mi dneska silnýho chapa. Takovej neexistuje." A řekla to s pohrdáním v hlase. Zamyslela jsem se a nenapadl mě nikdo, koho bych jí mohla ukázat.\nTak kde jsou všichni ti moji mužští hrdinové z dětství?\nNěkdy se mi zdá, že se chlapi nechali od stále nezávislejších žen nějak převálcovat.\nJako bychom jim vzaly vítr z plachet. Nebo dokonce možná převzaly řízení lodi.\nA protože nevědí, co si s tím počít, otevřou si pivo, posadí se na záď a nechají to zkrátka plynout. Je to vlastně docela pohodlné.\nLeží na gauči a rozjímají o smyslu života.\nŘíkalo se nám „slabší pohlaví". Dnes tady máme emancipované silné ženy, které všechno zvládnou samy. A přesto prahneme po silných mužích, kteří by nám dali pocit jistoty, a o které bychom se mohly opřít.\nMožná je to ale tak, že muži jsou vlastně rádi, že ze sebe konečně setřásli břímě odpovědnosti (které si sami naložili a odmítali se o ně dělit) a teď vyčerpaně odpočívají a snaží se chytit druhý dech.\nA když se ženy leckdy chovají mužněji než chlapi, proč by neměli zase naopak muži právo být slabí a zženštilí? Teď si to mohou konečně dovolit. Možná je naše představa pořádného chlapa jen předsudek, který má kořeny v minulosti. Možná muži vůbec nejsou mužní, jen se tak celá staletí tvářili, protože jinak by si svou nadvládu neudrželi.\nA tak, i když se mi to vůbec nelíbí a nepřestanu snít o silných chlapech s pevnou rukou a názorem, říkám si: „Dovolme chlapům být slabí. A mějme je i tak rády."\nInspiroval mě sofistikovaný sociologicky zaměřený článek v Respektu. A fakt, že čím dál víc žen tak trochu „pohrdá" muži. Aspoň to tak leckdy vypadá, když se mezi sebou bavíme. My ženy. Je mi to líto. Já mám chlapy ráda. Ale stěžuju si taky.


V Bruselu probíhá summit NATO, prezident Zeman varoval před novou studenou válkou | Dobrý prezident...\nV Bruselu probíhá summit NATO, prezident Zeman varoval před novou studenou válkou\nNapsáno dne 12. 7. 2018 .\nOd úterý probíhá v belgickém Bruselu dvoudenní summit Severoatlantické aliance. Nejvyšší představitelé členských i partnerských států NATO se setkávají pravidelně každé dva roky. Summit slouží jako vrcholná schůzka hlav států a vlád členských zemí k projednání aktuálních otázek týkajících se bezpečnosti severoatlantického prostoru.\nČeskou republiku na summitu reprezentuje jako vrchní velitel ozbrojených sil prezident republiky Miloš Zeman. Prezident podle informací svého mluvčího Ovčáčka a pracovní večeři hlav států NATO zdůraznil význam spolupráce v boji proti terorismu, v oblasti zbrojního průmyslu, podpořil navýšení výdajů na obranu a varoval před snahami obnovit studenou válku.\n„Neopakujme studenou válku, s níž má Česká republika neblahou přímou zkušenost. Dialog s Ruskem je někdy těžký, ale potřebný,“ řekl spojencům Zeman. Podle jeho názoru stávající situace studenou válku připomíná tím, že je pro jedny Rusko odpovědné za všechno zlo světa a pro druhé naopak. Sousloví “ruská hrozba” by se podle něj mělo přestat opakovaně používat, neboť se jedná o prázdnou frázi.\nZároveň se ale Miloš Zeman v další části summitu připojil k odsouzení nelegální anexe Krymu a označení chování Ruska za agresivní. U společné večeře pak spojenci požádali amerického prezidenta Donalda Trumpa, aby v pondělí v Helsinkách prezentoval při jednání s ruským prezidentem Vladimirem Putinem společný postoj celé Aliance.\nTématem summitu byla i Trumpova tvrdá kritika evropských spojenců a jejich nízkých výdajů na obranu. Prezident Zeman na summitu potvrdil, že Česká republika posílí svou účasti v zahraničních misích a také slíbil zvyšování obranných výdajů. Spojencům připomněl, že například v Afghánistánu Česko navýšilo příspěvek do mise Resolute Support z 250 na 390 vojáků. Česká republika tak podle Zemana „nejen říká líbivé fráze, ale dělá konkrétní kroky k posílení bezpečnosti“.


ORLÍK aneb zajímavý tip na výlet, putování. Nyní v pozdním podzimu to nemá chybu | Burle Václav\nORLÍK aneb zajímavý tip na výlet, putování. Nyní v pozdním podzimu to nemá chybu\n23. listopadu 2019 v 22:54\t| AGENTURA Vandrovník\nMy pluli dál a dál v zelené lesy,\nkde vlnka s vlnkou slaví své plesy,\nmy pluli dál a dál v zelený háj,\nmy pluli dál a dál v zelený háj.\nZnalí houbaři vědí, že povodí Vltavy je na houby hodně bohaté. Když příjde čas hřibů, tak jak campy, tak i tábořiště, hotely, penziony, se vylidní a všude kam se oko podívá v lesích plno aut. Lid nosí plné košíky. V těchto dnech Orlická přehrada má další raritu se kterou je dobré se co nejdříve seznámit. Podobné to bylo pro sucho v roce 2015. V těchto dnech ale padl rekord, voda klesla o více než osm metrů. Objevují se vojenské pevnůstky, bývalá sídla a zatopené silnice. Je na co se dívat, co sledovat, pátrat v minulosti. Zejména děcka budou mít velké zážitky, prožitky. Tak neváhejte a jeďte se na tamní řeku podívat. Čas máte až do jara, kdy se začne nádrž opět plnit...\nPro svůj věk jsem neměl možnost si na kanoji sjet Svatojánské proudy. Pouze rok co rok putuji s přáteli po tamější stezce nad řekou. Zejména na jaře je to vždy velký zážitek. S velkým blahem na srdci však vzpomínám na dobu, kdy jsme několikrát ze Suchdola nad Lužnící až do Prahy sjížděli Lužnici a následně Vltavu. Vždy to bylo hodně divoké. V těch padesátých letech jsme se mohli utábořit kde jsme chtěli, rozdělat oheň a něco málo si uvařit a nikdo nás nepokutoval, nehonil se sukovicí. Proti dnešku to byly zlaté časy. Nikde nikdo. Bylo to o přírodě a ne o alkoholu. Stačí se dnes dojet podívat na horní Vltavu co se tam děje. Pravým a nefalšovaným vodákům je z toho moc smutno, těžko na srdci.\nTa poslední plavba úsekem k Orlíku byla hodně smutná. Byli jsme sice mladí a nechápaví kluci, ale v duši jsme cítili, že se děje něco smutného, nepatřičného, něco co se už nikdy nevrátí. Byli jsme poslední kdo Vltavu na pramici splouvali. Ke hrázi jsme přijeli později v pátek a nenašli jsme - možná bohudík - odvahu vrhnout se do stavební propusti. Raději jsme počkali až do pondělí, kdy nás pod přehradu odvezla Tatra 111.\nZejména ten rok to byly desítky úžasných příběhů, které jsme na řece prožili. Jenom ten přehradní úsek byl smutný, tak nějak nás to hodně zaskočilo. Ve Vltavě nebylo moc vody a břehy až vysoko ve stráních byly vykáceny. Vše bylo holé a bez jediného stromu. Smutný a divný to byl pohled. Lidi tam měli mezi sebou tak nějak ve všem blíž. Opouštěli svá stavení, louky, políčka a my na ně z vody pokřikovali ahoj. A to kouzelné ahoj nám vracela ozvěna. Tím pozdravem jakobychom se s nimi, ale i s řekou na věky věků loučili. Bohužel ta minulost, ten nádherný kaňon, se již nikdy nevrátí.\nI ten pohled na současný zámek je divný. Vše je jinak. Kdo si dnes ještě pamatuje, jak vypadal, jak se na skále vypínal k nebesům. Ještě štěstí, že si to můžeme připomenout na starých fotografiích, ale i na nemálo filmech.\nTak jako každoročně i tehdá náše výprava byla divoká. Nebylo peněz a brzy nebylo ani zásob. Nezbylo nic jiného než bez přestávky zbytek od Orlické přehrady až do Prahy to vzít na jeden zátah. Pouze jednou jsme ještě postavili celty po Wermachtu v polovině Slapské přehrady. Potom jen dřina, mozoly, pot. Bylo to ale vše tak krásné a neopakovatelné. Byli jsme mladí. Kdyby se to tak dalo ještě alespoň jednou vrátit...\n...je to rozdíl?! Včera a dnes. Pro jakou dobu by jste se rozhodli? Už aby konečně někdo vymyslel ten stroj času. Neříkejte, že by jste si tu starou řeku nechtělí, tak jako my, rovněž sjet?!\n1 Václav | 27. listopadu 2019 v 22:47 | Reagovat\nZapomněl jsem popsat, jak jsme se při návštěvě Orlické přehrady dostali na tři leče. Každý jsme si přivezli do lůna domova čtyři bažanty. Na talíři byl velký svátek. Ženský prohlásily, že už nikdy více. Byla to pro ně prý hrozná práce. My ale víme, že za rok si opět pro ně dojedeme. Opravdu je to velký delikates....\n2 Zuzka na přehradě máme chalupu. Je tam krásně | 29. listopadu 2019 v 18:10 | Reagovat\nTo je ale rozdíl. Už aby byl ten stroj času.


Rekreačně - Azbestus.cz\nRybařina a věci kolem ní.\n2009 Letošní první.\nUž je pár dní duben a já ještě letos vůbec nenahodil.\nŘeky jsou plné horské vody z odtávajícího sněhu, ale rozmrzlé stojáky už by mohly mít co nabídnout.\nChci pomoct Borisovi a jeho přátelům v práci, kterou bohulibě provozují v Polouvsí a proto zde umístím jejich link.\nDostal se mi nějakou záhadou (proč zrovna mně?) do mailu podivný link.\nFeederové montáže pro MRK...P. S.\nTak jsem zjistil, kdo je Docent Srkačka a musím něco dodat :-)\nDozvěděl jsem se totiž, že je to kamarád, kterého znám poměrně dost a tak musí zkorigovat některé své výroky.\nFeederové montáže pro MRK\nJe to pár týdnů, co mne oslovil v mailu Martin Maťák (náčelník MRKu) a požádal mne o spolupráci na článku o feederových montážích s tím, že oslovil několik známých feederařů.


Je druhou lodí série B 455. Byla postavena ve štětínské loděnici A.Warskiego a uvedena do provozu přesně dva roky po první lodi této série, Blaníku. <?xml:namespace prefix = o ns = "urn:schemas-microsoft-com:office:office" />\nOproti lodi Blaník, která byla převzata v podstatě hotová, byly na základě připomínkového řízení realizovány některé změny. Jednou z nich byla koncepce strojovny se silnějším motorem (o 500 HP) na těžké palivo, změna zadního chladírenského prostoru pro suchý kusový náklad, rozmístění kabin a sociálního zařízení a zesílení trupu umožňující převoz až 3500 tun rudy. Motor umožňuje využití ekonomického režimu;: při snížení otáček hlavního motoru na 100 za minutu dosáhlo SITNO rychlosti 11,5 uzle a spotřeba se výrazně snížila až na 11 tun denně.\nPrvých 100 tisíc tun zboží převezla ve svých útrobách v roce 1972 na cestě 18 R, další stovka přibyla v roce 1975 na cestě 46 out a konečně hranice třetí stovky byla překonána v roce 1979 na cestě 70 out. Čtvrtá stovka již na sebe nenechala dlouho čekat a SITNO ji přepravilo v roce. 1982, pátou v roce <?xml:namespace prefix = st1 ns = "urn:schemas-microsoft-com:office:smarttags" />1985 a šestou v roce 1988.\nPůlmilióntá míle byla zdolána v roce 1980 na cestě 74 out..\nNejdelší cesta 64 out trvala 113 dní se začátkem v.polském Gdaňsku přes jugoslávskou Ploče až do Singapuru s ukončením v indických přístavech Madras a Bombay. Nejkratší cesta 76out v roce 1980 trvala pouze 7 dní a nemohla tedy být realizována jinde než v levantské relaci přepravou speciálního zboží z Kardeljeva do Tripoli\nNejvíce zboží na jedné plavbě přepravila loď na cestě 22 R v roce 1972, kde na trase Alexandria - Braila - Latakia pojala do svých útrob náklad bavlny a: železa o celkové váze 5 941 tun. Nejmenší množství nákladu - pouhých 254 tun - převezla v roce 1982 na cestě 93 out, kdy její ládovny obsahovaly hodnotné generals při plavbě z Kardeljeva na Kubu.\nHospodářské výsledky které jsou nadprůměrné, jak z hlediska celé floty, tak i ze skupiny lodí o nosnosti 6 tisíc DWT. S vyjímkou posledního roku ve všech předešlých zisková, nejlepší výsledky v letech 1974-76, kdy přínos za jeden rok tvořil polovinu pořizovací hodnoty.\nZa dobu provozu loď vyprodukovaným ziskem a odpisy přinesla pětinásobek pořizovací hodnoty, roční úhrada a návratnost je vysoce nadprůměrná.\nZcela odepsaná loď byla prodaná za 20,4 mil.Kč a čistý výnos z prodeje činil 19,1 mil.Kč.


VIDEO: V Číně se objevil nebezpečný melamin i ve vejcích – Novinky.cz\nVIDEO: V Číně se objevil nebezpečný melamin i ve vejcích\nSkandál s kontaminovaným dětským mlékem, kterým se v Číně nakazily desetitisíce dětí a čtyři později zemřely, má pokračování. Čínské úřady ve středu oznámily, že začaly nově vyšetřovat případ výskytu melaminu i ve vejcích.\nNakažená vejce byla objevena v Hongkongu.\nstředa 29. října 2008, 11:45 - PEKING\n(Aktualizováno: středa 29. října 2008, 13:58 )\nVajíčka společnosti Dalian Chanwej Enterprise Group byla stažena z obchodů v úterý poté, co nebezpečný melamin v nich objevili v Hongkongu. Ve vejcích ho bylo dvojnásobně nad možnou mírou. Vejce byla vyprodukována počátkem září. Melamin byl zřejmě přimíchán do drůbežího krmiva. Vláda hned oznámila, že všichni, kdo jsou za kontaminaci odpovědní, budou potrestáni.\nPřípad podle agentury AP ukazuje na neschopnost čínských úřadů uhlídat dodržování výrobních a bezpečnostních standardů v potravinářství a vyvolává obavy, že melamin by mohl být v mnohem více potravinách.\nNení jasné, jak mohou objevená kontaminovaná vejce ovlivnit lidské zdraví. Melamin v mléku nicméně způsoboval u dětí vznik ledvinových kamenů. Onemocnělo 54 tisíc dětí a čtyři zemřely. Přes 3 600 dětí je stále nemocných. Melamin byl také v dalších mléčných produktech, cukrovinkách a pečivu.


HKCITY » Hanácká superneděle. Do Hradce přijedou fotbalisté i hokejisté\nHanácká superneděle. Do Hradce přijedou fotbalisté i hokejisté\nAutor LUPI Únor - 27 - 2013\nDvakrát s Olomoucí\nDonde parta z Olomóce, svačena (tvargle) só hotové, udělajó si trek do Hrace, kusek od Prahe, a po véletě zas šupajó na Hanó! Aneb takhle ve zkratce a v rodné hanáčtině by se dala shrnout nedělní návštěva z hanácké metropole Olomouce. Obě města dělí vzdušnou čarou 123 kilometrů, proto se o nějaké velké soupeřivosti ani nedá hovořit, byť Hradec bude chtít vyhrát obě utkání. Zajímavý moment, aby se dvě města v jeden den střetla jak v hokeji, tak ve fotbale se naskytne pod Bílou věží v neděli. Jako první do zápasu nastoupí fotbalový tým, pro který to letos bude premiéra před domácím publikem.\nFotbalový zápas mezi Votroky a Hanáky začne v klasický čas od 17 hodin. Stav trávníku je výtečný, má krásně zelenou barvu, nejsou to tedy žádné drnovice jako na jiných stadionech o minulém víkendu.\n„Vytápění hrací plochy máme spuštěno od minulého týdne. Sníh, který se na hřišti držel, jsme odfrézovali, takže víkendové přívaly sněhu samovolně odtékaly a nebyla potřeba ani technika,“ říká na fotbalovém webu ředitel Správy Malšovického stadionu Milan Ptáček.\nHradec potřebuje naplno bodovat. 3 body ho mohou posunout v tabulce třeba až na desáté místo, za týden totiž odcestuje do Ostravy a tam po všech zkušenostech asi málokdo očekává, že by se na Bazalech něco uhrálo. Proto je nedělní zápas se Sigmou velmi důležitý.\nPo skončení fotbalu se část fanoušků přesune na zimní stadion. Hokejové zápasy většinou začínají v 18 hodin, protože ale fotbalový zápas s Olomoucí bude teprve v polovině, začne se až od 19 hodin.\n„Z důvodu kolize nedělního domácího utkání hradeckých fotbalistů byl po dohodě posunut start šestého čtvrtfinálového zápasu mezi Hradcem a Olomoucí. Úvodní buly by mělo být vhozeno v neděli 3.3. v 19.00 hodin. Čeká nás tak olomoucká neděle,“ uvádí se na stránkách hokejového klubu.\nAktuality, FC Hradec Králové, Královští Lvi, Sporty


.HORT ROSÉ 2019 - limitovaná, víno, vinařství: | Víno-klub® - největší vinotéka nejen on-line\nLimitovaná kolekce letošních Hortových roséček\nPoprvé v historii Víno-klubu jsme kvůli protivirovým opatřením v tradičním termínu 21.3. neuváděli nový ročník růžových vín Jirky Horta a také jsme bohužel museli přesunout obě jeho plánované degustace na neurčito.\nLékem na pravděpodobnou karanténní trudnomyslnost vám budiž online uvedení Hortovy růžové kolekce, která letos poprvé v historii obsahuje i klaret ze vzácné a málo rozšířené modré odrůdy PINOT MEUNIER.\nKatalogové číslo: BOX-5643 Víno\nCena za kolekci: 1 555 Kč nebo 5 450 korků\nČR - Hort - Pinot Meunier klaret - pozdní sběr - Šác, 2019\nPINOT MEUNIER KLARET - je taková degustační třešnička, či spíše lesní jahůdka, jen pro Hortovy nejvěrnější fanoušky. Vína z Pinotu Meunieur jsou podobná těm z Pinotu Noir, mívají nižší obsah alkoholu a vyšší kyselinku. Jsou ovocitá, jemně kořenitá a ve vůni i v chuti můžete rozeznávat jemné hořkomandlové tóny, jahody, maliny, červená jablka a banány. Zde vám Pinot Meunier představujeme jako klaret, tedy víno, které se vyrábí velmi rychlým a jemným odlisováním modrých hroznů. Díky této metodě má víno světlounkou narůžovělou barvu a v chuti pak ucítíme malou lesní kompotovanou jahodu.


Bolesti kostí na prstech pravé ruky a zápěstí - Diskuze - eMimino.cz\njiz dele nez tri tydny me boli jakoby kosti na prstech prave ruky, zacalo to, kdyz jsem byla nemocna, ale nejak jsem tomu nevenovala pozornost, ale ted to pocituji vice. Obcas mam problem chytnout do ruky varnou konvici, nebo si odnest hrnek caje, mam totiz strach, ze to neudrzim a vec mi spadne.\nNeni to stala bolest, ale pokud to je, tak je to dost obtezne, proste nekdy nesevru pest, ty prsty neohnu, takze to musim zkuset na vicekrat, kdyz si na kosti saham, tam me to boli nejvic u tech prostrednich kloubu a ted asi posledni ctyri dny me boli i vnitrni zapesti, tne mi tam, tahne. Jedna znama mi rikala, jestli to nejsou karpalni tunely, ale co jsem tak procitala, tak me to nepripada.\nJinak dneska jsem se treba probudila a prsty jsem mela uplne ztuhle a dost me to bolelo.\nMoje doktorka ma dovolenou a bude az za tyden, tak si rikam, jestli s necim takovym nektera z vas nema zkusenost.\nMěla by jsi jít na vyšetření k revmatologovi, dle příznaků může jít o revmatickou artritidu(v horším případě). Kamarádka to tak má od mládí, přesně jak popisuješ. Léčí se s tím po celou dobu, léčba je spíše podpůrná, protože je to nevyléčitelná nemoc, defacto autoimunitní syndrom. Nyní je na homeopatikách nějaký rok, v pohodě, protože léky jsou dost drastické na játra. Objednej se co nejdříve!\nUrčo revmatologie a neurologie…sežeň si kontakt, protože ona tě obvodní bude utěšovat než by tě poslala…revmatolog by měl provést testy…\nUrčitě na revmatologii, měla jsem něco podobného pár měsíců po porodu, byla jsem na revma a naštěsí krevní testy ok, nědokázali zjistit čím to bylo, prý nejspíše „rozbouřené hormony“\nKdyby to začlo znovu musím se opět objednat, ale musím zaklepat, že mám klid\nBuď revma nebo karpály. S karpály se dá zatočit operací a následnou rehabilitací. Revma je ta horší možnost. Zajdi si tam co nejdřív, ono je to s doktory „na dlouhej čouhej“. Objednací doby u specialistů bývají kolikrát přes měsíc.\nbez doporuceni me nevezmou, uz jsem si volala.\nZase moje obvodacka je super, posila me vsude, obcas mi prijde az moc pecliva, jen je problem, ze ma jeste dovolenou\nale holky, proboha, nestraste me s revma\nNečekej moc dlouho já jsem na to kašlala a zanedbala jsem to nevím jestli máš to co já přetížila jsem si ruku a poškodila si loketní nerv, ale má to stejné příznaky bolest, necitlivost prstů, ztráta citu, křeče. Ted musím na operaci pod úplnou narkozu a fakt nevim jak se s tou rukou budu starat o děcka\nS podobným se už potýkám 7 let… a zatím nikdo na nic nepřišel mám za sebou všechna vyšetření co se dají, léčby přes homeo až k elektoléčbě, injekce, sádry…vše možné i nemožné… a pořád nic. po těch letech si připadnu jako idiot co si jen vymýšlí! začalo to ve škole (kosmetička) takže problém, školu jsem horkotěžko dodělala-s nějakýma úlevama ale jinak si pořádně nepomůžu. stávalo se mi že jsem chodila zpátky po trase z práce domů hledat nákup protože prostě ruka povolila aníž bych to zaznamenala a nákup zůstal ležet na chodníku připadla jsem si jak blbec teď čekám na vyšetření na kurděje-jsou z nedostatku vitamínu c a projevují se podobnými příznaky-a já se svou alergií na vitamín C jsem horký adept na kurděje tak nepomůžu, projdi ta vyšetření a přeju ať tobě přijdou na to co se ěje a vyléčí, vím jak je to otravné a bolavé…\nTak to je super, že máš tak dobrou Dr., tak až bude mít po dovolené, tak si zajdi pro doporučení, protože jak tu někdo psal, tak objednací termíny jsou dlouhé…\nJeště k tomu revmatu, tak to bývají většinou párové klouby, zasáhne je to na obou rukou např. nebo oba ramenní klouby atd, jestli víš co tím chci říct\nTak dnes jsem byla u doktora, zatim na neurologii, protoze jsem tam mela zadanku. Doktorovi jsem rikala co mam za problemy s rukou, tak me vysetroval a rikal, ze to od patere opravdu neni, sice, ze mam spatne drzeni tela atd, ale to na tu ruku nema vliv a ptal se, zda ma prakticka poslala na revmatologicke testy. tak jsem mu rekla, ze ma dovolenou a bude v pondeli, tak pry at se s ni domluvim.\nHolky, co to jsou ty revmatologicke testy?\njo mmch tak abych necekala, tak jsem si volala na termin na revmatologii, jako ze uz mam zadanku a jsem objednana hned na stredu, takze celkem pohoda.\nTo jsou krevní testy\najo, jezis, me uz to vubec nemysli, dneska rano jsem si to vyhledala na netu\nProsim te, muzes mi rict jak si dopadla na te revmatologii? Mám problem druhy den…zacal mi otekat malicek. Prosim odpovez.\nUž dva měsíce mě bolí koleno\nLindaxa - kde sehnat\nObjednací lhůta na laparoskopii


Střelbu ze vzduchovky policisté objasnili - Náchodské.info\nJste zde: Zprávy Náchodsko Střelbu ze vzduchovky policisté objasnili\nStřelbu ze vzduchovky policisté objasnili\nČtvrtek, 05 Březen 2015 04:40\tRené Herzán\nNáchodští kriminalisté zahájili v těchto dnech trestní stíhání 20letého muže z Náchoda, kterého obvinili z přečinů výtržnictví a pokusu ublížení na zdraví. Těch se měl dopustit, když v podvečerních hodinách 23. února 2015 střílel vzduchovou zbraní se zaměřovacím zařízením z okna náchodského panelového domu na pevné předměty i na kolemjdoucí osoby.\n"Tři ženy a jednoho muže zasáhl diabolkou do dolních končetin. Ve dvou případech těmto osobám poškodil "pouze" oblečení, dvakrát ale střela pronikla do podkoží a poškození museli vyhledat lékařské ošetření. Tato zranění byla naštěstí lehká a nevyžádala si pracovní neschopnost zasažených osob. Od okamžiku prvního oznámení se tomuto případu policisté velmi intenzivně věnovali. Prověřovali mnoho variant a vyslechly hodně svědků. Díky širšímu ohledání místa činu se jim podařilo zajistit důkazy, které je nakonec přivedly až do bytu, ze kterého střelec na osoby střílel," uvedla tisková policejní mluvčí Ivana Ježková.\nPodle jejích slov se obviněný muž k jednání doznal. Vypověděl, že lidem nechtěl ublížit, nicméně přiznal, že kromě střelby na dopravní značky, kam mířil, optikou zamířil i na kolemjdoucí osoby a několikrát vystřelil. Bylo velké štěstí, že následky jeho nezodpovědného jednání nebyly daleko horší.\n"Zda se na činu podílela případně nějaká další osoba, kriminalisté v tuto chvíli ještě prověřují. V případě odsouzení hrozí mladému muži až tří leté vězení," dodala Ivana Ježková.


BCAA - jak brát, správné dávkování a čas - kalorické stolyČíst Dál\nHlavní kalorické stoly BCAA - jak brát, správné dávkování a čas\nBCAA - jak brát, správné dávkování a čas\nBCAA - Kdy použít a v jakých dávkách.\nBílkoviny jsou pro člověka velmi důležité, vědci to chápali už dlouhou dobu. Termín „ protein “ byl vytvořen z řeckého slova „ první “. A to platí - pro každého sportovce, a ještě více pro kulturistu, je protein základním faktorem ve všech procesech regenerace.\nTypicky je protein syntetizován z 20 standardních aminokyselin. A pokud tělo dokáže syntetizovat většinu těchto aminokyselin samostatně, pak existují esenciální aminokyseliny, které musí do těla vstupovat z vnějšku. Nejdůležitější pro budování svalové hmoty jsou tři esenciální aminokyseliny s rozvětvenými postranními řetězci: leucin, isoleucin a valin . Byly to tyto tři aminokyseliny, které byly sloučeny do jednoho léku, který se jmenoval BCAA (anglicky rozvětvené aminokyseliny)\n1 Role v těle\n2 BCAA - Kdy použít a v jakých dávkách.\n2.1 V tréninkových dnech\n2.2 V době odpočinku\n3 uvolňovací formy\n4 Optimální obsluha\n5.1 BCAA - jak brát\nValine - jedna z nejaktivnějších složek v regeneraci poškozených vláken svalové tkáně. Pokud sportovec trénuje intenzivně a s velkou zátěží, pak se ve svalech objeví slzy vláken. Když se tyto slzy uzdraví, dochází k růstu svalů. Další příjem valinu zkracuje dobu hojení takových mikrotraum. Navíc užívání valinu významně zlepšuje rovnováhu dusíku, což také urychluje růst svalů a zabraňuje rozkladu proteinů.\nLeucine - Snižuje hladinu cukru v krvi a pomáhá zvyšovat produkci růstového hormonu . Pravděpodobně by se nemělo říkat, jak důležitý je růstový hormon pro zvýšení svalové hmoty a obnovení svalových vláken po náročném tréninku. Leucin se také aktivně podílí na obnově svalové tkáně, kůže a kostí.\nIsoleucin - esenciální aminokyselina při výrobě hemoglobinu. Rovněž stabilizuje hladinu cukru v krvi, pomáhá zvyšovat celkovou výdrž těla a urychluje obnovu poškozených svalových tkání .\nPříjem komplexu aminokyselin BCAA poskytuje silné zrychlení regenerace svalových vláken, stimuluje zvýšení produkce růstového hormonu v těle a obnovuje energetickou rovnováhu.\nNejdůležitější aminokyselinou pro kulturistu v těchto třech je leucin . Během vědeckého výzkumu bylo zjištěno, že užívání leucinu spolu s isoleucinem a valinem výrazně zvyšuje účinek prvního. Předpokládá se, že optimální poměr těchto aminokyselin je: 2: 1: 1 . To znamená, že na každý mg valinu a isoleucinu jsou 2 mg leucinu. Ale takové proporce nejsou dogma.\nTělo kulturisty během tréninkových dnů a ve dnech odpočinku, kdy se tělo zotavuje, zažívá jinou potřebu rychlých aminokyselin, režim BCAA pro tyto dny je mírně odlišný.\nNa tréninkové dny\nKdyž sportovec aktivně trénuje, v jeho těle jsou zahájeny nejen anabolické procesy (růst svalů), ale také katabolické destruktivní procesy. Výzvou je stimulace anabolických procesů a inhibice katabolismu.\nPokud jsou anabolické procesy aktivovány ve dnech odpočinku, pak jsou katabolické procesy naopak nejnebezpečnější během tréninku. Během intenzivního cvičení potřebuje tělo další výživu. A pokud nedáte toto dobití zvenčí, začne hledat další rezervy uvnitř těla.\nPrvním krokem je konzumace svalových glykogenových zásob. Pokud jich nestačí, tělo začne aktivně odbourávat aminokyseliny, které tvoří svaly.\nV tomto případě působí BCAA jako asistent. Aby tělo nemělo ani touhu začít se pohltit, musí mít možnost „jíst“ něco jiného. Aminokyseliny BCAA jsou pro tuto roli ideální! Vzhledem k tomu, že se aminokyseliny s rozvětveným postranním řetězcem okamžitě vstřebávají, aktivně se podílejí na procesu a nejen zabraňují rozvoji katabolismu během tréninku, ale aktivně se podílejí také na budování svalové hmoty a spalování tukové hmoty.\nBCAA by se měla užívat bezprostředně před a bezprostředně po tréninku. Bude užitečné vzít v průběhu tréninku malé množství aminokyselin, pokud jeho trvání přesáhne 1 hodinu.\nPo tréninku, kdy je hladina glukózy na minimu a prakticky nezůstanou žádné aminokyseliny, byste měli okamžitě doplnit jejich zásobu. V tomto případě metabolické procesy, které budou nějakou dobu pokračovat zuřivým tempem, obdrží materiál ke zpracování.\nVe dnech odpočinku\nPředpokládá se, že přijímání BCAA v dny bez školení není nutné. Toto je argumentováno skutečností, že jelikož na tělo nemá žádný účinek, neexistuje katabolismus. A pro anabolický proces je protein dostačující z běžné výživy. To není pravda.\nKatabolické procesy jsou nejsilnější ihned po spánku. Pokud v tuto chvíli dostanete bílkovinu z běžného jídla nebo si vezmete bílkovinu, bude tělo potřebovat nějaký čas, aby ji rozložilo na aminokyseliny. Příjem BCAA ráno řeší tento problém - aminokyseliny okamžitě vstupují do svalů. Doporučuje se vzít 0, 5-1 standardní dávky ihned po spánku.\nKapsle - nejoblíbenější forma vydání BCAA. Aminokyseliny s rozvětveným řetězcem byly poprvé vyrobeny v kapslích. Hlavní výhodou této formy uvolňování je snadné použití . Tobolky se snadno berou s sebou a můžete je vzít kamkoli, pokud máte po ruce sklenici vody.\nDalší výhodou je neutrální chuť . Vzhledem k tomu, že prášek je balen v kapslích, necítíte charakteristiku hořké chuti čisté formy aminokyselin s rozvětveným postranním řetězcem.\nTobolky obsahující 250 až 1250 mg BCAA jsou k dispozici v 60 až 1000 kapslích v balení. Hlavní nevýhodou této formy podání jsou vysoké náklady. Při doporučených dávkách bude jedno balení trvat maximálně několik týdnů.\nTablety - Zpravidla se jedná o stlačený prášek. Přínosy jsou stejné jako u tobolek. Kromě výše uvedených nevýhod můžete přidat relativně dlouhou stravitelnost, protože tablety se v žaludku rozpouštějí pomaleji.\nPrášek - nejúspornější forma vydání BCAA. Až donedávna byl prášek BCAA používán hlavně těmi, kteří chtěli ušetřit. Za stejnou cenu byste mohli získat 1, 5krát více BCAA, když si je koupíte v práškové formě.\nNevýhody: čistý prášek je velmi špatně rozpustný ve vodě a má spíše specifickou chuť. Proto se doporučuje, abyste si to vzali tímto způsobem: vložte do úst porci BCAA a okamžitě ji vypijte vodou, aby hořká chuť nebyla tak dlouho pociťována.\nV posledních několika letech se na trhu sportovní výživy objevilo několik prášků BCAA, které se rychle rozpustí ve vodě a mají příjemnou ovocnou chuť.\nKaždý výrobce sportovní výživy uvádí na svých produktech zcela odlišné dávky bez ohledu na vlastní hmotnost sportovce. Jak vypočítat správné dávkování aminokyselin s rozvětveným řetězcem "> Nežádoucí účinky\nNavzdory výše uvedenému, mnoho lidí, kteří se začínají zabývat kulturistikou, vyvstává otázka: „ Jsou BCAA škodlivé? ". Abychom rozptýlili všechny pochybnosti, odpovíme. Protože aminokyseliny s rozvětveným řetězcem jsou nezbytné pro fungování našeho těla, při intenzivním zatížení, další příjem BCAA nezpůsobí žádné poruchy a negativní reakce v lidském těle, ale bude mít pouze přínos. Nebojte se předávkování: vše, co nemá čas na asimilaci, opustí tělo, aniž by narušilo vnitřní rovnováhu v těle.\nBCAA - jak brát\nPředchozí ČlánekMýty o sportovní výživě\nNásledující ČlánekUniverzální denní výživa pro výživu\nBílkoviny jsou pro člověka velmi důležité, vědci to chápali už dlouhou dobu. Termín „ protein “ byl vytvořen z řeckého slova „ první “. A to platí - pro každého sportovce, a ještě více pro kulturistu, je protein základním faktorem ve všech procesech regenerace. Typicky je protein syntetizován z 20 standardních aminokyselin. A pokud tělo dokáže syntetizova © Copyright 2021


Pátek, 11 Květen 2018 08:17\tJan Dočekal\tJan Dočekal\nCesta k vlastní sklárně\nDevatenáctiletý, v roce 1957, absolvoval v oboru Broušené sklo Uměleckoprůmyslovou školu sklářskou v Železném Brodě. Dvaatřicetiletý, v roce 1970, získal diplom na Filozofické fakultě Univerzity Karlovy v Praze (Mgr.). Pracoval v ateliéru Uměleckých řemesel v Praze, byl vedoucím sklárny ve Škrdlovicích u Žďáru nad Sázavou, profesorem a vedoucím ateliéru skla na Vysoké škole uměleckoprůmyslové v Praze.\nV roce 1990 dal postavit v Karlově blízko Žďáru nad Sázavou svoji záhy prosperující sklárnu. V polovině prvního desetiletí nového věku se jí ekonomicky citelně dotkla světová krize. Zájem o české sklo výrazně ochabl. Změněné poměry se do svých předešlých kolejí nevrátily. Svobodova karlovská sklárna pracuje v omezeném režimu. Ve vzorkovně má z dřívějších let bezmála dva tisíce vzorů barevného hutnického skla pro eventualitu nové sériové výroby. Ale zákazníci, jsou-li vůbec, toulají se bůhvíkde. Proto má sklářský provoz jinou podobu, než míval. Plyne z malosériových požadavků podmínkami trhu orientovaných zákazníků.\nHutnické zboží a autorské solitéry\nRozlišme, co si z hlediska pracovních procesů rozlišení vyžaduje. Na jedné straně je sklo rozličného tvaru a užití ve spíše malých sériích hutnického zboží, s bezvýhradnou kvalitou uměleckořemeslné práce, na straně druhé náročná solitérní autorská díla Jaroslava Svobody. Tedy artefakty, jejichž umělecká hodnota, postavená na rozměru škrdlovicko – karlovské tradice sklářského mistrovství tvůrčích individualit, je celistvým formátem Svobodova renomé v předních zahraničních muzeích skla a v prestižních privátních sbírkách.\nAktuální výstava k životnímu jubileu\nLetošní životní jubileum přivedlo Jaroslava Svobodu, respektive jeho tvorbu, do Galerie Stará radnice ve Žďáru nad Sázavou. Svoboda je členem Klubu výtvarných umělců Horácka, což je žďárská regionální skupina členů profesní Unie výtvarných umělců České republiky. Pro Klub je Galerie Stará radnice galerií téměř domovskou. Svobodova vernisáž zkraje května byla zde událostí nad jiné. Jak by ne, vždyť na Vysočině má sklářství pořád tradici, jejímž je Svoboda předním reprezentantem. Výstava je rozsahem nevelká. S uvědoměním si rozsahu autorovy šest desetiletí trvající tvorby a významu, jaký má v naší, potažmo evropské i světové kultuře uměleckého skla, mělo by se přesněji říci, že jde o výstavu „nadmíru malou“. Ale nelze opomenout, že je tu stálá vzorková síň karlovské Svobodovy sklárny, vzdálená od Žďáru jen pár kilometrů. Tam je k vidění kvintesence skleněné krásy místního původu z dovednosti Svobodovy a jeho spolupracovníků. Zřejmě se nemýlím, když si myslím, že nikomu dosud nebyla exkurzní návštěva vzorkovny odmítnuta.\nV Galerii Stará radnice jsou v úzkém výběru ateliérové solitéry z období posledních několika let. Svými tvary, uplatněnými hutnickými a brusičskými technologiemi i barvou dokládají sumu jubilantova tvůrčího mistrovství. Na stěnách lze vidět skupinu starších závěsných obrazů, jimiž Svoboda premiérově překvapil na výstavě před patnácti roky. I teď jsou víc než vhodným doplňkem aktuální expozice. Jde o volné akrylové malby v poloze geometrické abstrakce, některé na hranici minimalismu. Vykazují formální čistotu, obsahovou zřejmost a precizní provedení.\nOptimismus v čekání na změnu\nKdyž to četnost Svobodových příznivců přivlastnivších si jubilanta bezprostředně po otevření aktuální výstavy na chvíli dovolila, dostali jsme se ke krátké řeči:\nV minulých letech jsme několikrát hovořili O krizi sklářství. Nejen českého. Týkalo se to, jak si vzpomínám, rovněž autorských uměleckých kusů. Potěšilo by mne, kdybyste mohl potvrdit, že umění z rukou výjimečných sklářských tvůrců nemůže být milovníky skla opomíjeno trvale, že jejich zájem se vrací…\nNěkde, někdy snad, ale ani zdaleka to není návrat v plné síle. V šedesátých a sedmdesátých letech minulého století jsme těžili z úspěchů českého skla na světových výstavách. Tam se tehdy spoluvytvářela popularita československých sklářských umělců. Však jsme také měli světu co říci. Všichni se od nás učili, Američané i umělci z Asie. Světové galerie i sběratelé rádi kupovali naše skleněné objekty. Ti, kteří dnes mají peníze, ukládají je do jiných věcí. Státní galerie nakupují minimálně, spíše čekají na autorské dary.\nJak je tedy bída přilepená na české sklo objektivně velká?\nJe rozhodně větší, než jsme si mnohdy schopni připustit. Naše vědomí skutečnosti, když říkám naše, tak myslím především vědomí samotných sklářů, je do značné míry ovlivněno optimismem, vírou, že české sklo nemůže, nesmí zaniknout. Proto hledáme, kde můžeme, v technologii a v designu, nové možnosti. U nás i v cizině jsou dosud nadšenci s občasným zájmem uspořádat výstavu našeho současného uměleckého skla. Vše podstatné je zatím pootevřené. Čekáme. Čekám…\n1/ Jaroslav Svoboda: G bod, broušená tavená plastika. Foto: http://www.ags-svoboda.cz\n2/ Jaroslav Svoboda: Soho, broušená tavená plastika, a Studie, tužka a tempera na plátně. Foto: Jan Dočekal\n3/ Jaroslav Svoboda: odleva Velká vlna a Maják, broušené tavené plastiky. Foto: Jan Dočekal\n4/ Jaroslav Svoboda: odleva On a Ona, broušené tavené plastiky. Foto: Jan Dočekal\n5/ Jaroslav Svoboda: Ikaros, broušená tavená plastika. Foto: Jan Dočekal\n6/ Jaroslav Svoboda: Měsíc, broušená tavená plastika. Foto: Jan Dočekal\n7/ Jaroslav Svoboda: Pocta celníku Henrimu Rousseauovi, broušená tavená plastika. Foto: Jan Dočekal\nJaroslav Svoboda, Sklo. Galerie Stará radnice, náměstí Republiky, Žďár nad Sázavou. Výstava je přístupná do 3. června 2018, otevřena od úterý do pátku od 10. do 12. hod. a od 14. do 17. hod., v sobotu a v neděli od 14. do 17. hod.\nJaroslav Svoboda (* 9. 2.1938 v Sokolči u Poděbrad). U nás a v zahraničí uskutečnil dvacet osm autorských výstav, zúčastnil se četných přehlídek českého skla v zahraničí. Získal Bavorskou státní cenu se zlatou medailí (1975), Zlatou medaili veletrhu v Bělehradě (1982), Cenu Rudolfa II. (Praha, 1998) a Cenu Franze Kafky (Praha, 1998). Je autorem řady děl za skla ve veřejných, průmyslových a školských budovách v České republice a v cizině.


CARNIVAL OF SOULS 2013: HEADLINEROM POĽSKÁ ARKONA - Valhalla.sk Valhalla.sk\nCARNIVAL OF SOULS 2013: HEADLINEROM POĽSKÁ ARKONA\nSobota 2.11.2013, Karviná – Hard Cafe\nV den všech mrtvých vypukne v Karviné pravé peklo! Ve zcela nově vybudovaném oblíbeném klubu HARD CAFE vás čeká celkem 7 kapel! Headlinerem pro letošní ročník se stává reinkarnovaná polská ARKONA, nová alba znesvětí kultovní INFERNO a stále oblíbenější SILVA NIGRA, vše zvolní post rockový objev letošního roku POSTCARDS FROM ARKHAM, kteří odehrají jedno z mála vystoupení vůbec. Zbrusu nové album přestaví další oživená kapela RETURN TO INNOCENCE, se svým elektro-industrial běsněním vystoupí poprvé na severní Moravě GORGONEA PRIMA a celý večírek odstartuje zbrusu nová kapela převážně postavená z ex členů EVERLASTING DARK jménem SHERWEDD.\nARKONA (PL) – Od dnes pro mnohé kultovní a zároveň poslední studiové desky „Konstelacja lodu“ uplynulo dlouhých 10 let. Khorzon a spol. dlouhou dobu nechali ARKONU dřímat, ale nyní jsou zpět v ničivé síle! Zatím se vrátili jen na koncertní prkna, odehráli veleúspěšná vystoupení na festivalech jako Under The Black Sun v Německu, Darknsess Rising v Srbsku nebo u nás na brněnském Hell Fast Attack, ale již brzy se objeví i nový materiál. V Česku se představí poprvé v klubu a nově vybudované HARD CAFE zmasakrují i s vámi!\nINFERNO – Na následovníka „Black Devotion“ se čekalo dlouhé 4 roky! Přesně 24.9. AGONIA records oznámila, že nové album „Omniabsence Filled by His Greatness“ je konečně venku a antikřest tohoto skvostu je naplánován právě na našem festivalu. Vynikající muzikanti, oslnivá show plná rekvizit, vynikající hudba – co víc si nejen black metalový příznivec může přát? Očekávejte infernální peklo!\nPOSTCARDS FROM ARKHAM – Tato post rocková kapela inspirovaná příběhy H.P.Lovecrafta a oceněná v anketě BŘITVA jako OBJEV ROKU bude velkým zpestřením magického večera CARNIVAL OF SOULS. Aktuálně totiž šokují coverem na drum and bass píseň „Watercolour“ od PENDULUM. Skladba je další vlaštovkou z připravovaného druhého alba „AE0NS“ a shlédnout jí můžete společně s vizualizací na FB profilu. Nástupce velice kladně přijatého alba „Oceanize“ vyjde během roku 2014. První singl a videoklip z desky „AE0NS“ s názvem „You Know Theres Something…“ najdete rovněž na stránkách kapely. Jedná se o vůbec první klubové vystoupení POSTCARDS FROM AKRHAM, doporučuju tedy rozhodně nechybět!\nSILVA NIGRA – Šesté album z černých lesů „Bible bolestných nářků“ ke kapele doputovalo v těchto dnech a kde jinde jej řádně znesvětit než doma! Očekávejte zběsilou jízdu po všech stránkách. Na adrese www.soundcloud.com/skullthrone najdete již dva songy z nového alba, neváhejte si je poslechnout!\nGORGONEA PRIMA – Dvojice H a R se svým temným industriálním elektro metalem zavítá na Ostravsko zcela poprvé! Těšit se můžete na extra show v maskách a snad i na nějaký vál z připravované novinky. Poslední kritiky i fanoušky velmi ceněné album „Black Coal Depression“ se jen samotným názvem přesně hodí do naší hornické potemnělé lokality! Tohle nesmíte opomenout!\nRETURN TO INNOCENCE – Pánové se dali po dlouhé odmlce dohromady a na podporu svého zbrusu nového alba „The Ring of Moon“ (METAL GATE) odjedou několik koncertů. V Moravskoslezském kraji se ukáží pouze u nás! Máte-li rádi atmosférický a symfonický black/death/doom s odkazy na geniální kapely typu MOONSPELL, HOLLENTHON nebo rané THERION jsou RTI přesně pro vás!\nSHERWEDD – Celý náš program odstartuje tato mladá smečka z hanácké metropole Olomouc. Jedná se převážně o několik bývalých členů kapely EVERLASTING DARK, kteří se rozhodli pokračovat zcela po svém. Líbezný hlas zpěvačky Hanky tak většina z vás dobře zná a aby toho nebylo málo, zazní i některé perly z posledního alba EVERLASTING DARK.\nCeny do tomboly zveřejníme pár dní před akcí na www.crystalprod.cz/carnivalofsouls.htm … Cena jednoho lístku do tomboly je 10 Kč.\nProtože hodně z vás tvrdí, že jste masky sami o sobě, musíme dát nějaká pravidla, ať se u vstupu s našimi milými děvčaty nehádáte, zda máte nebo nemáte masku. Maska je kulturní předmět, jímž si člověk maskuje či zakrývá obličej nebo jeho část. Maska tak zakrývá totožnost svého nositele a zpravidla předstírá nebo propůjčuje nějakou jinou. Protože nám jde především o atmosféru, není nutno mít vždy a jen masku. Slevu na vstupném bude mít i každý kdo přijde v jakémkoliv rozpoznatelném kostýmu. Vždy však platí, že kostým nebo maska bude skrývat vaši totožnost.\nPříklad.: Přijdete-li jako black metalista v triku s black metalovou kapelou a řeknete, že jdete za black metalistu, snížený vstup nemáte. Přijdete-li ale s celým stylově nalíčeným obličejem, s hřeby a black metalovým oděvem, slevu na vstupném máte. Rádi bychom ovšem, aby se vaše fantazie nijak neomezovala, přijďte klidně jako bílé paní, duchové, mrtvoly, skřeti, kovbojové nebo jako popeláři. P.S. V případě popeláře prosím neberte sebou do klubu odpadky.\nMísto: klub Hard Cafe – Karviná – Mizerov, 734 01, ul. Těreškovové 2232, Karviná, Česká Republika, www.hardcafe.cz\nVstupné: s maskou 150 Kč / 6 €, bez masky 199 Kč / 8 €\n9. decembra 2013SATYRICON DONIESLI DO BRATISLAVY SEVERSKÝ CHLAD\n16. júna 2016DEATH ANGEL – The Evil Divide\n9. júna 2011MACHINE HEAD VYDAJÚ SINGEL, NOVÝ KLIP OD WITHIN TEMPTATION\n7. júla 2014Arch Enemy – War Eternal


Rozlučte se s Pokémony, příští rozšířená realita otvírá dveře do světa Harryho Pottera | Games.cz\n12. 3. 2019 11:59 - Oznámení autor: Šárka Tmějová Komentáře: 0\nSpolečnost Niantic poprvé přišla s hrou založenou na rozšířené realitě v roce 2013. Myšlenka Ingressu byla přelomová, a co teprve potom, když na ni o tři roky později naroubovali světoznámé Pokémony. Další tři roky uplynuly a tentokrát Niantic plánuje zaútočit na peněženky generace mileniálů. V aplikaci Harry Potter: Wizards Unite uděláte z Pražského hradu ten Bradavický a z Národní třídy třeba Příčnou ulici.\nNiantic má s hrou velké plány a už v betatestu pro vybrané zahraniční novináře bylo víc funkcí než v Pokémon Go po nějakých třech letech existence. Přidaly se nějaké svěží nápady, které ne zas tak revoluční koncept zajímavě oživují.\nWizard Unite je pořád založené na chození po okolí, nesbíráte ovšem žádné pokémony ani je neposíláte bojovat proti cizím. Hra má dokonce oproti pokémoní variantě příběh a zaměřuje se na spolupráci spíš než na kompetitivní složku. Všichni kopou za jednu stranu a jsou členy speciální kouzelnické úderné jednotky, která hledá nebezpečné artefakty roztroušené po celém světě.\nNamísto týmů si tak můžete vybrat maximálně svou třídu, které jsou zatím tři: bystrozoři, kteří se specializují na zaklínadla a boj proti černokněžníkům; magizoologové krotící fantastická zvířata; a profesoři se znalostmi tajných čarodějných umění. Každý z nich má svůj strom schopností, během hraní mezi nimi ale můžete přepínat, takže to není nic kdovíjak závazného.\nDo hry vás uvede samotný Harry Potter, nyní bystrozorský veterán, abyste ve svém okolí prozkoumali jistou kalamitu. Ta do našeho světa vyvrhla různé magické předměty, zvířata a postavy, ale zároveň nechala zmizet jiné, které tu předtím byly. Ve vašem sousedství tak budete nacházet třeba uvězněné polovidy, které musíte osvobodit, ale taky smrtijedy, vlkodlaky nebo mozkomory, které tak úplně osvobozovat nechcete.\nKouzlení vyřídíte pomocí dotykového displeje svého mobilního telefonu, kde budete prstem opisovat tahy, jako byste mávali hůlkou. Čím těžší úkol, tím víc úspěšných kouzel musíte seslat, rozhodně ale budete potřebovat víc pohybů než jen naučené házení pokéballu.\nMísta, kde se budou zvláštnosti objevovat, budou ovlivněná nejen geografickou polohou a s ní souvisejícím biomem, ale taky počasím, denní dobou, anebo dokonce fází měsíce. Vlkodlaka tak ulovíte jedině v noci při úplňku. Wow. Při vydání hry by se unikátních příběhů mělo v aplikaci nacházet přes sto a další budou přibývat.\nNejvzácnější a nejtěžší události jsou zamčené v pevnostech, k jejichž odemčení budete potřebovat speciální runu a půjde o realtimovou aktivitu pro pět hráčů na jednom místě, s nimiž budete muset spolupracovat. Každá třída bude lépe vybavená pro boj s jinými protivníky, takže se bez nějaké strategie neobejdete. Smrtijedy nechte bystrozorům a rarachy zase zoologům.\nRozšířená realita je trochu víc animovaná než v případě Pokémon Go a narazíte třeba na skleníky, kde najdete ingredience do lektvarů, nebo na hospody s kouřícími komíny, v kterých se můžete virtuálně najíst a doplnit si kouzelnickou energii.\nDatabáze je sdílená s lokacemi pro Ingress a Pokémony, kde s vychytáváním populárních lokací už mají zkušenosti. Podle britského Eurogameru je ale i betaverze minimálně o třídu výš, co se týče grafiky nebo zvuku, díky spolupráci s Warner Bros.\nV pokročilejších fázích hry si budete dokonce moct otvírat teleporty, které vás přenesou do míst známých z knih a filmů, jmenovitě třeba do Ollivanderova obchodu s hůlkami nebo do Brumbálovy pracovny, kde se budou skrývat další tajemství a zajímavé poklady.\nV Niantic mají s Harry Potter: Wizards Unite velké plány a údajně chtějí, aby se hra při životě udržela celá desetiletí. Který vývojář by si to nepřál, že. Co se týče mikrotransakcí, neměli byste se do nich cítit tlačení a nebudete mít žádné omezení, jak dlouho daný den můžete hrát – s výjimkou výdrže baterie mobilního telefonu. Powerbanky na procházky s sebou.\nHra by měla na mobilní zařízení dorazit ještě během letošního roku, a to v 19 jazycích, mezi nimiž není čeština, což ovšem neznamená, že se v Česku na chytání hrabáků nebudete moct vrhnout aspoň anglicky.\nPokémon GO - recenze\n24. 6. 2019 - Datum vydání Autor: Patrik Hajda 0


Electro world – Kovové konzole na police\nVšechny základní informace a další zajímavosti o řetězci Electro World najdete na AkcniCeny. Prohlédněte si Electro World aktuální leták a vyberte si z široké nabídky elektro spotřebičů.\nAkční letáky › Elektronika a bílé zbožíArchivPodobnéElectro World letáky. Prohlédněte si zde akční leták Electro World a nakupujte levně elektro pomocí akčních cen v obchodech Electro World. Electro Worl Cestlice, Hlavní Město Praha, Czech Republic.\nHodnocení, recenze, slevy a další informace o obchodu Electro World. Aktuální ověřené informace: adresa, telefon, e-mail, výdejní hodiny a hodnocení Electro Worl Praha, Kyje. Společnost Electro World se řadí mezi nejsilnější multikanálové prodejce elektrospotřebičů a elektroniky . Tento výpis má pouze informativní charakter a nemůže být použit pro vymáhání . Společnost Electro World je známý maloobchodní prodejce zaměřený na elektronika a elektrospotřebiče.\nDo České republiky přišel tento prodejce v roce 2002 . Electro World – nejmodernější koncept elektroprodejen v ČR. Nabízíme nejširší sortiment značkové elektroniky za bezkonkurenční ceny se speciálním. S těmito slabšími stranami se pak vyjednává o obsahu smluv v podstatě… Home Seznam obchodů Elektro, mobily, počítače Electro World .\nIČO: 2648836 sídlo firmy, předmět podnikání firmy. Aktuální i úplný výpis firmy Electro World s. Obchodního rejstříku – majitelé, vedení . Electro World je jeden z předních multikanálových prodejců elektroniky a. V našem obchodě Vás očekává odborný personál, vždy připravený poradit s výběrem výrobku, který bude přesně podle . Electro World recenze a hodnocení lidí ( z hodnocení), možné způsoby dopravy a platby v e-shopu. Prodej velkých a malých domácích elektrospotřebičů, elektroniky, mobilních telefonů a výpočetní, audio video a zahradní techniky.\nPo nahlášení škody odneste výrobek do prodejny Electro World. Naši zaměstnanci rozhodnou, zda škoda podléhá pojištění podle pojistných podmínek. Prodejny Electro World v ČR , Electro World Brno, Electro World České Budějovice, Electro World Hradec Králové, Electro World Karlovy Vary, Electro World .


Spánek 19 měsíční - během noci na dvě hodiny pauza - Modrý koník\nSpánek 19 měsíční - během noci na dvě hodiny pauza\nchtěla jsem se zeptat, jestli měl někdo stejný "problém". Malá spinká v noci cca od 8. až půl 9. a ráno ji v 7 budím, přes den spí cca od 12. do půl 2., ale co mě trápí je to, že pomalu každou noc je dvě hodiny vzhůru... Do půlnoci spí krásně, ale většinou se pak vzbudí kolem 1. nebo 2. a dvě hodiny nespí... Světlo nezapínáme, max. dostane napít a přebalíme ji... Spí sama v postýlce vedle naší postele, u nás v posteli neusne ani za nic :D ty dvě hodiny si buď žvaní svou hatmatilkou nebo se po postýlce "potácí" a hledá polohu na spaní... Zkoušeli jsme to, že chce odešla z ložnice já, manžel, oba.. Ale nic nepomáhá :/ ani jsme nenašli duvod, proč se vždy vzbudí - možná tím, že se jí chce čurat, ale fakt nevíme...momentálně ani ne za měsíc mám termín porodu s druhou cácorkou a celkem mě to vyčerpává...\nPřes den je hodně času venku, takže unavená "být musí :D "\nMěl to někdo z Vás taky tak? :D pokud ano, co pomohlo nebo kdy to přešlo? 🙂 :D předem děkuji za odpověď 🙂)\nMěli jsme to tak cca 3 měsíce, důvod byly zuby - jakmile se prorezaly, noční bdeni prestalo. Posílám sílu, vím, jak je to náročné.\nNaše patálie se spaním naší Barborky... To je kapitola sama o sobě. Tyhle noční mejdany znám moc dobře. Jen chci napsat, že rozdělený spánek byl dřív naprosto přirozený a některé děti to tak prostě v sobě mají. Taky doufám, že jednou bude spát celou noc (je jí 3,5). Ale nejvíc mi pomohlo se s tím smířit, že jí to tak vyhovuje a není to něco, co musím "opravit"\n@felixfelicis moc děkuji 🙂 budu doufat, že to přestane :D malé chybí už jen posledni zadní stoličky, ale je pravda, že si častěji sahá dozadu do pusy no\n@jane46 moc děkuji za reakci 🙂 my si na to zatím taky nějak zvykli, jen si nedovedu predstavit to, až ji dám později do normální postýlky, protože si myslím, že by pak začala vždy létat po celém pokoji, když by nespala 🤔


Hnědé pytlované uhlí OŘECH 2 paleta 750 kg - Postupice - Jemniště | OKPaliva.cz\nKvalitní pytlované uhlí Ořech 2 je určeno především pro automatické kotle na uhlí, ale může být vhodné i pro některé kotle s ručním přikládáním. Hnědé balené uhlí pochází výhradně z produkce Severočeských dolů a. s., úpravna Ledvice. Mezi rozhodující jakostní parametry, které odlišují kvalitní balené bílinské uhlí Ořech 2 od ostatních druhů hnědého uhlí v pytli, patří výhřevnost, nízký obsah síry, popela, bitumenů a ostatních škodlivin. Bílinské pytlované uhlí Ořech 2 se vyznačuje také velmi dobrým spalováním. Produkt patří mezi výběrové produkty paliv. Kvalitu baleného uhlí si jako výrobce a distributor balení do pytlů pečlivě hlídáme tak, aby náš zákazník byl s kvalitou výrobku spokojen. S tímto baleným uhlím na paletách ušetříte čas se skládáním a oceníte především jeho jednoduché uskladnění na paletě, je to tedy velmi pohodlné topení za levnou cenu. Snadné je i objednání a doručení až k domu ve vaší obci Postupice - Jemniště. Hnědé pytlované uhlí Ořech 2 je možné také osobně vyzvednout na prodejně přímo ve skladu. Zvolte si variantu produktu kliknutím na záložku níže DOPRAVA V CENĚ nebo OSOBNÍ ODBĚR NA PRODEJNĚ.\nPytlované uhlí OŘECH 2 balené na paletách v obci Postupice - Jemniště.\nBalené uhlí OŘECH 2 v pytlích na paletách je oblíbené palivo v obci Postupice - Jemniště.\nBalené uhlí OŘECH 2 v obci Postupice - Jemniště je vhodné pro automatické kotle.\nTopíte-li baleným uhlím Ořechem 2 v automatickém kotli, je možné dosáhnout úspory nákladů až do výše 30 % v porovnání s kotlem na ruční přikládání. V topné sezóně Vám levné pytlované uhlí vydrží v zásobníku až 3-5 dní a mimo sezónu stačí přiložit cca jednou za 1-2 týdny. V neposlední řadě dosáhnete, díky modernímu automatickému kotli společně s naším baleným uhlím Ořech 2, téměř ekologického provozu s čistou oblohou nad vaším domem v obci Postupice - Jemniště.\nBalené, pytlované uhlí OŘECH 2 doručíme i do obce Postupice - Jemniště.\nBílinské pytlované uhlí Ořech 2 balíme v našem moderním balicím centru a jsme tedy přímo výrobci baleného uhlí v pytli, obchodní značky OK Paliva. S nákupem u nás máte jistotu, že zboží dopravíme do obce Postupice - Jemniště přímo z našeho výrobního skladu.\nNejsme tedy klasické uhelné sklady v obci Postupice - Jemniště, ale internetový obchod a výrobce baleného paliva. Ceník baleného uhlí, včetně dopravy do vaší obce Postupice - Jemniště, je shodný pro celou Českou republiku. V klidu nakoupíte pytlované uhlí z vašeho domova a my vám ho přivezeme do obce Postupice - Jemniště. Naše služby dosahují kvality vašeho oblíbeného uhelného skladu ve městě Postupice - Jemniště.


Nejčastěji si svou sexuální orientaci uvědomíme v pubertě. To platí zejména u chlapců, u nichž tehdy dochází k bouřlivým hormonálním změnám, které startují jejich sexualitu. Ty se projeví erotickými sny, fantaziemi, zejména při onanii. Přesto mnoho homosexuálních mužů své touhy dokáže potlačit a neuvědomuje si je. Jejich zaměření se pak může projevit až ve zralém věku , když jsou třeba ženatí a otcové rodin. Většina z nich však potom uvádí, že si v důsledku společenských zvyklostí nedovolili své zaměření tehdy připustit. U žen je pozdní rozpoznání v důsledku pomalejšího dozrávání jejich sexuality a charakteru jejich erotických vztahů ještě častější.\nRomantická zamilovanost , často platonická, také může přispět k rozpoznání sexuální orientace.\nNěkteří lidé si mohou náklonnost ke stejnému pohlaví uvědomit již v dětství . Stává se, že takový chlapec se platonicky zamiluje do svého učitele, kamaráda či románového hrdiny podobně jako jeho vrstevníci do dívek a žen. Ovšem to nemusí být rozhodující, protože i heterosexuální chlapci si nacházejí své vzory, muže, kteří jim imponují, a rozeznat v dětském věku erotické cítění od klukovského přátelství je těžké.\nVěk, kdy došlo k rozpoznání homosexuální orientace u mužů\n(podle Günthera, 1988)\ndo 12 let - 11 %\n12-16 let - 59 %\n16-18 let - 15 %\n18-24 let - 12 %\nnad 24 let - 3 %


Jeden svět, Nabokov a studentská architektura - EchoPrime.cz\nJeden svět, Nabokov a studentská architektura\nJeden svět podvacáté\nTématem letošního festivalu dokumentárních filmů je aktualizace systému. Připadá vám, že dnes musíme mít na všechno názor, a to pokud možno rychle? Máme ještě vůbec čas se zastavit a zamyslet? Co třeba ve chvíli, kdy zapneme počítač a systém nám hlásí, že se aktualizuje? Možná právě to je příležitost hodit nohy na stůl a urovnat si myšlenky…\nFestival se koná od 5. do 14. března v Praze a poté v 36 městech po ČR.\nBrněnská femme fatale\nInscenace o osudu talentované brněnské skladatelky, dirigentky a femme fatale Vítězslavy Kaprálové očima spisovatelky Kateřiny Tučkové a režisérky Anny Petrželkové. Život umělkyně byl fascinujícím koktejlem výjimečného nadání a píle, ale i svobodomyslnosti a nespoutanosti. Žila, jako by věděla, že jí na všechno zbývá pouhých pár let mezi dvěma válkami.\nInscenaci Vitka uvádí Divadlo Husa na provázku.\nV rámci turné k nové desce The Burning Spider se do Prahy vrací jedna z nejznámějších electroswingových kapel, soustřeďující se kolem rakouského producenta a dýdžeje Marcuse Füredera, známého jako Parov Stelar. Nová nahrávka hudebníka, z něhož se v posledních letech stala globální superstar electroswingu, nabízí posluchačům i více jazzových a bluesových prvků.\nKoncert se uskuteční 10. března v Tipsport Areně.\nHledá se Nabokov\nŽivotopis fiktivního anglického spisovatele s ruskými kořeny se na mnoha místech zřetelně prolíná s autorovým osudem. Hravě ironický a mnohovrstevný text představuje biografii literáta, tragický milostný příběh s prvky detektivky i parodii na všechny tyto žánry. Jedinečná příležitost zahrát si s autorem hru „Hledá se Vladimir Nabokov“.\nVladimir Nabokov: Skutečný život Sebastiana Knighta. Paseka, 184 str.\nChurchill jako živý\nPečlivá a poutavá rekonstrukce událostí května 1940, kdy se Winston Churchill stal britským premiérem s odhodláním čelit hitlerovské agresi. Kniha posloužila jako předloha k filmu, který v našich kinech právě běží, a tak je na obálce uplatněna fotografie oscarového herce, nikoli skutečného Churchilla, ten je až na dobových snímcích uvnitř.\nAnthony McCarten: Nejtemnější hodina. Universum, 296 str.\nŠarmantní manžel kostýmní výtvarnice Evy (Eliška Balzerová) Ludvík zemře tak nečekaně, že jí ani nestačí říct, že kromě jejich společné dcery Terezy (Tatiana Vilhelmová) měl ještě stejně starého nemanželského syna. To alespoň naznačují náhodou objevené ukryté dopisy. Obě ženy se společně vydají Ludvíkovým starým autem po stopách jeho milenek, aby o tajemství zjistily víc.\nTátova volha, ČR, drama, komedie, režie Jiří Vejdělek. V kinech od 8. března.\nRomán o naději a odpuštění\nRob Coates v životě dosáhl všeho, po čem toužil. Je úspěšný, šťastně ženatý a má báječného synka, který každý jeho den naplňuje dobrodružstvím. Když však jeho rodinu zasáhne nelítostná nemoc, všechno se změní a Rob se ocitá zcela na dně. Příběh lásky, ztráty a hledání naděje i přes nepřízeň osudu od anglického autora žijícího v Česku.\nAllnutt Luke: Nebe je naše. Albatros Media, 352 str.\nVýběr těch nejlepších klauzurních prací z ateliérů Katedry architektury na VŠUP najdou návštěvníci v pražské Winternitzově vile. Mezi tématy čtyř ateliérů, z nichž má každý svůj vlastní specifický přístup a směřování k architektuře, jsou například Slovanská epopej či zcela aktuální propojení břehů Císařského ostrova a Troji.\nVýstava Architektura na UMPRUM je k vidění ve Winternitzově vile do 4. dubna.


těžba Archivy - Rozdílové smlouvy\nČR se bude muset přestat spoléhat na uhlí dříve, než čekala\nČeská republika se musí více snažit, aby do roku 2030 splnila energetické a klimatické cíle Evropské unie (EU). Tyto přísnější cíle ji přimějí rychleji se vzdát uhlí, uvedla Mezinárodní agentura pro energii (IEA), která ve své nejnovější studii hloubkově přezkoumala českou energetickou politiku. Země by\nČlánek publikován: 14. září 2021\nEPH přestane do roku 2030 používat uhlí pro elektřinu a teplo, výjimkou Německo\nEnergetický průmyslový holding (EPH) podnikatele Daniela Křetínského přestane do roku 2030 ve všech zemích, kde působí, používat uhlí pro výrobu elektřiny a tepla. Výjimkou bude Německo, kde bude firma postupovat v souladu se zákonem o ukončení využívání uhlí, na jejímž základě bude celonárodně ukončena výroba\nČlánek publikován: 9. srpna 2021\nČlánek publikován: 24. května 2021\nEnergetická společnost ČEZ bude s australskou společností European Metals Holdings (EMH) pokračovat v přípravě těžby lithia u Cínovce v Krušných horách. Firma Severočeské doly ze skupiny ČEZ vstoupí do české firmy Geomet, která je dceřinou firmou EMH a je držitelem přednostních práv na průzkum a\nČlánek publikován: 27. března 2020\nAmerický těžař Livent Corp oznámil snížení zisku v posledním loňském čtvrtletí o 87 procent. Další pokles očekává i pro letošní rok.\nZa výrazným zhoršením hospodářských výsledků stojí obrat ve vývoji cen lithia, důležitého kovu pro výrobu dobíjecích baterií. „Přestože i v loňském roce dosahovala poptávka po lithiu\nSpolečnost OKD podle plánu obnovila těžbu ve svých dolech na Karvinsku, kterou v pondělí ukončila z bezpečnostních důvodů po hackerském útoku na firemní počítačovou síť. ČTK to dnes potvrdil mluvčí OKD Ivo Čelechovský. Obnovení těžby bylo možné po vytvoření oddělené interní počítačové sítě nezbytné kvůli\nČlánek publikován: 27. prosince 2019


Everton a osmička na Anfieldu - Official Czech & Slovak Everton Supporters' Club\n11/06/2011\t0\tOd Meňa\nNestává se často, aby se Toffees na stadionu úhlavního rivala gólově prosadili hned osmkrát. Před dvaapadesáti lety se jim to podařilo.\nEverton 8-5 Tranmere Rovers\nLiverpool Senior Cup Final, 11. května 1959\nV padesátých letech měl sice Everton k příčkám na výsluní daleko, přesto se dál chlubil hrdým prvenstvím – na Anfield Road porazil Liverpool vícekrát, než kterýkoliv jiný klub. Dodnes nejvyšší výhru na svém bývalém stadionu Toffees zaznamenali v říjnu 1914, kdy triumfovali 5-0. Gólově nejplodněji se na Anfieldu Everton nicméně neuvedl proti svým odvěkým sokům, nýbrž proti sousedovi od opačného břehu řeky Mersey – Tranmere Rovers.\nV těch dnech se Liverpoolský seniorský pohár díky působení obou městských gigantů v jiných soutěžích mezi roky 1951-62, těšil daleko větší popularitě, než dnes, kdy Everton i Liverpool do těchto zápasů vysílají pouze svoje rezervní týmy. Jedny z nejpamětihodnějších klání historie fotbalu v Merseyside, se odehrála právě ve zmíněném období, včetně například prvních zápasů pod umělým osvětlením na Goodisonu a Anfieldu v roce 1957.\nLigová sezona právě skončila a Blues se ve First Division umístili na 16. příčce, zatímco Tranmere dlouhý rok zakončilo sedmým místem v Division Three. Důležitost finálového utkání Everton podtrhnul nasazením nejsilnejší sestavy, přičemž základní jedenácka Rovers čítala třeba Petera Farrella a Tommyho Eglingtona, bývalé hráče Evertonu. Na Anfield Road si našlo cestu jen 14 tisícovek fanoušků, kteří ale ani náhodou neprohloupili.\n1-0 Skvělý začátek Toffees obsataral ve čtvrté minutě Bobby Laverick, když neobsazený v poklidu zakončil podél brankáře Rovers, George Payna.\n2-0 Tentýž fotbalista svůj gólový účet zdvojnásobil jen o tři minuty později, kdy využil Paynova pochybení a centr, který gólmanovi vypadl z náruče, jen doklepl do sítě.\n2-1 Po 26 minutách Tranmere snížilo, když byl ve vápně faulován Farrell a následnou penaltu bezpečně proměnil Eglington.\n3-1 Dvoubrankový náskok Blues obnovili hned po šedesáti vteřinách, kdy další chyba, tentokrát z dílny Davida Fritha, umožnila Eddiemu Thomasovi volný tah na bránu, na jehož konci se míč třepetal v síti.\n3-2 Rovers byli zpět ve hře po půlhodině hry. Perfektní Egligtnonův centr našel Keitha Williamse, který se nemýlil.\n3-3 Za další minutu se gólové přestřelce dostalo další zápletky. Následoval prakticky stejný scénář jako před pár vteřinami – Eglingtonův centr + Williamsova hlavička = gól. Bezprostředně po výkopu navíc mohl Williams zkompletovat hattrick, jeho šedesátmimetrové sólo ale obrana Blues na poslední chvíli zhatila.\n4-3 Šest minut před přestávkou se Everton trefil počtvrté, kdy z otočky přesně mířil Frank Wignall.\n5-3 Ani v druhém poločase gólové hody nekončily. Druhý gól v zápase vstřelil Eddie Thomas, když na jeho prudkou dělovku brankář Rovers nestačil dosáhnout.\n6-3 O tři minuty nato začali Toffees mizet soupeři v dáli. Davu Hicksonovi dala defenziva Tranmere dostatek prostoru a záhy zjistila, zač je toho loket.\n7-3 V 54. minutě si slovo respektive míč vzal znovu Hickson a napodobil kolegu z prvního poločasu, kdy samostatný běh na bránu mazácky zakončil.\nUprostřed druhého poločasu hrací plochu zalilo umělé osvětlení, což předznamenalo na poměry utkání relativní gólový půst. Tranmere příliš nebezpečně nepůsobilo, zatímco na druhém konci hřiště se několika skvělými zákroky blýsknul Payne. Období klidu ovšem bylo pouze dočasné.\n8-3 Do 77. minuty byl Jimmy Harris jediným útočníkem Evertonu, který se dosud netrefil. Napravil to stylově krásnou technickou střelou.\n8-4 Rovers ale přeci jen ještě sebrali poslední síly. Keith Williams byl po celý zápas tím nejlepším z výběru Tranmere a v 81. minutě završil hattrick.\n8-5 A o závěrečnou branku večera se o tři minuty později postaral Tommy Eglington. Třináctka se tentokrát ukázala být pro diváky číslicí nadmíru šťastnou.\nEverton Tranmere porazil i ve finále dalšího ročníku. Tentokrát se zrodilo skóre 5-2. Šlo zároveň o poslední zápas Petera Farrella v kariéře a příhodně to bylo proti Evertonu, klubu, kterému věnoval dlouhých jedenáct let.


Jak na nás dcera zkoušela úkoly\nTestuji, testujeme, testuješ…\nJak jsem se ocitla v roli dítěte. "Mamííí, budeme pomáhat Bludičce?" ptá se dcera. "Proč ne. Můžeme si zahrát Malého Raráška," říkám překvapeně a odkládám kafe. Původně to totiž vypadalo, že si bude malovat sama, zatímco mladší syn spí. A já budu mít chvilku pro sebe...\nRole se obrací. Dneska totiž netestuju já na dceři, ale ona na mně! Ráda vypráví pohádky, i když míchá různé příběhy. Říká o sobě, že umí už písma, myslí tím písmena. Reálně pozná hůlkové A, B a T. Ale to jí bohatě stačí. V ruce důležitě svírá moje poznámky ke hře Malého Raráška a vybízí mě: "Mami, ukaž si, který úkol budeme dělat, abys nezakopla jako zajíček!" Snažím se nesmát. "Mami, stoupni si na jednu nohu jako plameňák....tááák." Počítá mi: "Tři, dva, jedna. Dobrý! Pomohly jsme Bludičce." A povídá dál... "Potkali kolouška. Šli a šli. Maminko, chceš ještě pomáhat?" Šibalsky se usměje. A protože na tento úsměv nejde říct ne, tak jsem asi ještě třikrát postávala na jedné noze jako plameňák. Bylo jí totiž úplně jedno, že ukazuji pokaždé na jiný úkol. A třikrát mě nechala hledat nějaké hračky, které předtím schovala. Alespoň vím, které úkoly ji baví nejvíc.\nNečekala jsem, že se z toho stane její oblíbená hra. A že si budu moct vyzkoušet na vlastní kůži, jak se asi cítí, když s ní obden hrajeme Malého Raráška. Nakonec mi nevadilo, že neodpočívám. Hru jsme si užily, i když jsem tentokrát byla já v roli posluchače a malého raráška, který plní kouzelné úkoly.


Foto: Tohle je náš svět (Bleecker Street Media), Volání divočiny (20th Century Studios), Divočina (Fox Searchlight Pictures)\nFrancouzská komedie Muži na pokraji nervového zhroucení již brzy vstoupí do českých kin. Film režisérky Audrey Dana vypráví příběh několika psychicky vyčerpaných mužů, kteří se spolu s akční koučkou vydají do divočiny, aby znovu nalezli sebe samé, což není jednoduché a už vůbec ne, když jste odjakživa městský člověk. Následujících šest filmů sleduje postavy, které učinily stejný krok a nechaly se pohltit divočinou.\nHlavním hrdinou tohoto filmu je pes Buck, který je v období zlaté horečky unesen obchodníky se psy, díky čemuž se dostane z horké Kalifornie do mrazivého kanadského Yukonu a stane se z něj tažný pes. Statečný Buck se však vymaní ze spárů zlých pánů a na útěku se seznámí s dobrodruhem Johnem Thortonem (Harrison Ford), který ho naučí dívat se na život v divočině jinak než doposud.\nVolnomyšlenkářský otec (Viggo Mortensen) vychovává šest dětí kdesi v lesích, kde si vytvořili vlastní ráj. Opravdovou výzvou se tak pro ně stane návrat do civilizace, kde jsou nuceni vypořádat se s nástrahami, se kterými se ještě nikdo z nich (krom otce) nikdy nesetkal.\nČerstvý absolvent vysoké školy se rozhodne stát tulákem, aby si na vlastní kůži vyzkoušel, jaké to je stát tváří v tvář přírodě a všem nebezpečím, které v sobě ukrývá. Film vychází ze skutečného příběhu Christophera McCandlese, který měl slibně nakročeno k úspěšné budoucnosti, ale rozhodl se, že chce žít jinak, než se od něj očekává.\nHlavní hrdinka Cheryl (Reese Witherspoon) má už všeho dost. Rozhodne se proto opustit svůj dosavadní život a začít znova – vydá se na 1700 km dlouhou vysokohorskou trasu PCT – Pacifik Crest Trail, nejtěžší stezku v celé Americe, protože když zdolá ji, zdolá už všechny překážky na světě.\nTřicátník Martin vyráží sám na víkend do hor, aby se na chvíli oprostil od svého městského života. Jak se chováme, když se nikdo nedívá? Snímek bez sebemenší cenzury odhaluje Martinovy touhy a přání a ukazuje, jakou svobodu někdy může poskytnout samota.\nFilm představuje skutečný příběh cestovatelky a spisovatelky Robyn Davidson (hraje Mia Wasikowska), která se vydala na 3200 km dlouhou výpravu z australského Alice Spings k Indickému oceánu se psím parťákem a několika velbloudy. Na své pouti vidí posvátnou kamennou horu Uluru, seznamuje se s tajemstvím pouště a také s původními obyvateli Austrálie, které pro většinu lidí zůstávají záhadou.\nPředchozí článekCenu Pavla Kouteckého získal film Jednotka intenzivního života\nDalší článek6 nejbláznivějších kaskadérských kousků Toma Cruise


Obdélníková rohožka s motivem ježka | blancheporte.cz\nVyberte, prosím, velikost Velikost: 40x60 cm\nS roztomilým motivem ježka, tato rohožka ozdobí Váš exteriér a díky ní bude Váš domov čistý. Jediným pohybem zbavíte Vaše boty kamínků. Pro venkovní použití.\nKokosová a vinylová vlákna.\nDélka cca 60 cm, šířka 40 cm.