Stravování na Seychelách | Levně na Seychely\nO Seychelách 6.11.2019\nAsi každého, kdo začal plánovat tuhle exotickou dovolenou, zajímá, jak se bude na Seychelách stravovat. Pokud neletíte vyloženě na ten typ dovolené, při které víte, že máte neomezený rozpočet, budou se vám hodit mé následující rady a tipy, jak se na Seychelách stravovat levně a přesto chutně. I naše inspirace, kde si dopřát nějaké ty místní speciality.\nPokud jste někdy vyhledávali dovolenou na Seychelách přes cestovní kanceláře, asi vás zarazila nejenom cena těchto zájezdů, ale určitě i fakt, že téměř nikde není možné rezervovat si pobyt all inclusive. Když ano, tak za mnohdy až neuvěřitelné peníze. Mohu osobně zhodnotit, že co se stravování v lepších restauracích a v hotelech týče, Seychely se řadí mezi nejdraží destinace světa.\nBylo by však nefér, aby takto drahé stravování platilo i pro místní obyvatele a pro nezávislé cestovatele či residenty, kteří zde vlastní apartmány. Jak se tedy stravovat na Seychelách, pokud sem přicestujete na dovolenou bez cestovky? První, co by vás mělo zajímat, je rezervace některého z mnoha nabízených Self Catering ubytování. Jsou nejoblíbenější variantou pro individuální cestovatele. Každý takový apartmán, pokoj, má svou vlastní kuchyni, kde si můžete uvařit. Soukromé vily mívají většinou i navíc gril, kde si můžete ugrilovat např. čerstvě koupenou rybu.\nStravování na Seychelách bez lepku – Self Catering apartmány – když už se přejíte rýži, stačí si koupit pár brambor a opéct si je s česnekem a zeleninou / foto: Petra Švehlová Stowasserová\nRyby a mořské plody jsou na Seychelách pochopitelně oblíbené. Jsou i jednou z hlavních ingrediencí místní kreolské kuchyně. Kreolská kuchyně je typická nejen pro Seychely. Byla během staletí ovlivněna např. Francií, Indií, Afrikou i dalšími zeměmi. Typickou přílohou kreolských jídel je rýže. Brambory se podávají jen málokdy, ale přesto se dají na Seychelách snadno zakoupit v obchodech s potravinami. Pro ty, kdo se bez brambor neobejdou. Kromě ryb a mořských plodů nalezneme i jídla z mas vepřového a kuřecího. Oblíbené jsou především v kreolských omáčkách, ale pochutnat si můžete i na grilovaném kuřeti.\nKde se levně a tradičně stravovat:\nKreolské kari omáčky koupíte v typických Take Away bistrech a restauracích. Každý ostrov jich má hned několik. Vybírat se dá mezi nepálivými i těmi, po kterých budete mít pocit, že vám v puse vzplál oheň. Spousta těchto restaurací má u svých jídel obrázky feferonek, jak pálivá jsou. Pokud obrázky a označení neuvidíte, je dobré optat se obsluhy předem, zda dané jídlo pálí či nikoliv. Poprvé jsme tyto kreolské omáčky ochutnali na ostrově Praslin, nedaleko Grand Anse. Příjemná majitelka nám navíc namíchala všechny druhy, abychom mohli ochutnat, která bude pro nás tou nejlepší. Cena za jedno takové jídlo vyjde v přepočtu okolo 100- 300 Kč a je to porce, ze které jsme se mnohdy najedli v tom horku oba.\nStravování na Seychelách – Take Away u Grand Anse na Praslinu / foto: Petra Švehlová Stowasserová\nDalší variantou jsou bistra, kde se grilují kuřata a malé ryby. Asi nejlepší bistro s grilovanými kuřaty jsme objevili na ostrově La Digue. Malou odbočkou při cestě k L’Union Estate parku. Zde točili i zmrzlinu. Co se zmrzliny týče, tu místní doporučuji kupovat v pytlíku v samoobsluze na La Digue (jinde jsem ji neviděla). Vím, že přemýšleli o jiném než plastovém obalu, tak mi dejte vědět, pokud už ji upgradovali.\nTradiční domácí zmrzlina na Seychelách – k dostání v supermarketu na La Digue / foto: Petra Švehlová Stowasserová\nOblíbenou plážovou restauraci Surfers Beach Restaurant najdete na jihovýchodní části ostrova Mahé, v Anse Parnel. Za jídlo zde zaplatíte od 100 SCR po cca 1000 SCR za menu tvořené výběrem ryb a mořských plodů. V nabídce mají i pizzy, které vás vyjdou okolo 150- 200 SCR. Majitelé nabízejí i ubytování v rámci novějších Self Catering Chalets nedaleko pláže. Z restaurace se vám naskytá, jak jinak, dechberoucí výhled na pobřeží a pokud budete mít během října až prosince štěstí, můžete zde z povzdálí pozorovat i mořské želvy, jak sem chodí klást vajíčka.\nUbytování si prohlédnětě a porovnejte ceny pod tímto odkazem\nPokud si chcete dopřát večeři v příjemné restauraci:\nRádi byste si dopřáli oběd či večeři v tradičním duchu na Seychelách? Pak mám pro vás tip na tradiční Sea Food Restauraci na ostrově Mahé. Naleznete ji v Port Glaud a kromě skvělého jídla vás zde potěší i dechberoucí výhled na moře. Restaurace LE DEL PLACE se považuje za jednu z nejlepších, co se ostrova Mahé a tradičních kreolských jídel v poměru cena/ kvalita týče. Těšit se můžete především na čerstvé denní úlovky z moře, které vám naservírují v rámci seychelských tradic. Co se týče cen, jedná se o střední cenovou kategorii. Za rybu připravenou na kreolský způsob zde zaplatíte okolo 400 SCR. Pánev krevet v kreolské stylu vás bude stát okolo 430 SCR. Za saláty zaplatíte okolo 200- 300 SCR.\nDel Place Restaurant Port Glaud Mahé\nKde nakupovat běžné potraviny:\nOstrovy La Digue a Praslin mají několik menších, většinou indických prodejen s potravinami, které mívají otevřeno i během neděle a o svátcích. Dále tu potkáte i několik větších supermarketů a neměl by být problém platit kartou. Co se týče cen za potraviny, nejsou o moc vyšší než u nás. Překvapila mě třeba o dost vyšší cena za vajíčka, mléko a čokoládu. Pravidelně při našich cestách peču k snídani bezlepkové palačinky.\nNejvětší výběr potravin, bez téměř žádného omezení sortimentu, za nejlepší cenu naleznete na hlavním ostrově Mahé. Vybírat můžete opět z mnoha malých obchůdků provozovaných převážně Indama, ale spíš doporučuji dojet si na Eden do nákupního centra. Zde budete mít pocit, že jste se ocitli v běžném evropském supermarketu a i ceny jsou zde vícemeně shodné s těma v Evropě. Seychely mají oficiálně 3 úřední jazyky. Kreolštinu, francoužštinu a angličtinu. Pokud tedy některým z nich mluvíte, nebudete mít problém s dorozuměním se zde. V supermarketu na Edenu si navíc nakoupíte i spoustu hotových jídel za dobré ceny.\nDalší supermarkety naleznete na Mahé např. v Beau Vallon, v hlavním městě Victoria a na Anse Royale. Hledejte označení ISPC Supermarket fresh se znakem palmy v logu. Přijímat by měly bez problémů platební karty Visa a Mastercard.\nKde na Seychelách navštívit tradiční trhy:\nDalší variantou jsou místní trhy. V hlavním městě Victoria nezapomeňte takový jeden tradiční navštívit v místní tržnici. Je to i příjemný výlet pro některé ráno. Kromě tradičních ovocí a zelenin si zde můžete zakoupit čerstvé ryby. Pokud si připlatíte, rybu vám kompletně vyčístí, případně i nafiletují. Větší ryba pro 2- 3 osoby vás bude stát okolo 200 Kč. Nakoupíte zde i tradiční suvenýry, jakými jsou třeba vanilkové lusky či muškátový oříšek. Počítejte však s vyššími cenami a než něco zakoupíte, projděte několik prodejců. Návštěva tržnice se stala oblíbeným turistickým cílem, je tedy pochopitelné, že dražší je zde i zelenina, kterou koupíte levněji přímo od farmářů ve stáncích u cesty. Většinou zde sedí v dopoledních hodinách.\nPokud budete na ostrově Mahé ve středu, vypravte se v podvečerních hodinách na tradiční kreolský trh k pláži Beau Vallon. Zažijete zde typickou seychelskou atmosféru a ochutnáte spoustu místních dobrot za zlomek ceny, kterou byste jinak zaplatili v restauracích. My si zde pochutnali na několika grilovaných rybách, Kája i na slaných plackách s omáčkou a vynechat jsme nesměli ani místní domácí pálenky z kokosu. Smažený banán a další dobroty jsme si nechali zabalit na potom. Trhy začínají okolo 16. hodiny a trvají přibližně do 21.- 22. hodiny. Z vlastní zkušenosti víme, že dokud je co jíst a pít, většinou se nikdo domů jen tak nehrne. Tím, že budete vědět, jak to tu chodí, můžete si vzít své vlastní misky na jídlo.\nStravování na Seychelách – kreolský trh v Beau Vallon na Mahé. Vím, že to tak nevypadá, ale naprosto vynikající marinovaná ryba přímo z grilu./ foto: Petra Švehlová Stowasserová\nCo se týče alkoholu, není zde veřejně příliš dostupný, což by se mohl někdo zprvu divit. Všude se totiž dočtete o těchto kokosových vínech, které jsou však doménou samotných domácností. Veřejně se prodávají převážně piva a poměrné drahé rumy značky Takamaka. Do jeho výrobny si během deštivého dne klidně naplánujte výlet. Je pak i pěkným suvenýrem ze Seychel.\nTak na zdraví a dobrou chuť\nCestujeme bez lepku:\nNa své si mimochodem přijdou i mí milí bezlepkáři. Jak spousta z vás ví, cestujeme bez lepku již více než 10 let, kdy mně diagnostikovali celiakii, a proto všechny námi uskutečněné cesty jsou vhodné i pro bezlepkové cestování. Spousta těchto kreolských směsí a omáček byla přirozeně bezlepkových a převážně pak grilované ryby a mořské plody jsou pro nás ideální. Přílohou bývá rýže a k snídani doporučuji péct palačinky z kukuřičné či rýžové mouky, které není problém zakoupit. Napeču si jich většinou několik navíc a jím je třeba i ke svačině s ovocem, kterého je na Seychelách opravdu spousta.


Překvapivě dostupná a úsporná i bez turba. Šest tisíc kilometrů s benzinovou Mazdou 3 - Aktuálně.cz\n7. 11. 2020 7:03\nJaponská Mazda jde na věci trochu jinak než konkurenční evropské značky. Místo malých objemů a turbodmychadel sází na volně dýchající atmosférické benzinové atmosféry. Jak fungují v realitě, jsme se rozhodli vyzkoušet v dlouhodobém testu, s nejnovější Mazdou 3 jsme strávili několik měsíců. A nejen proto, abychom ověřili její spotřebu.\nDesign nové Mazdy 3 vyžaduje trochu zvyku. Zpočátku nízká příď a zavalitý C-sloupek neladily ani nám. | Foto: Martin Přibyl\nNaše trojka nám v první řadě ukázala, že pokud vám jde o výbavu, nemusíte u Mazdy rovnou sahat po top variantách. K dlouhodobému testu jsme si zvolili základní 90kW motor ve druhé výbavě Plus. Na palubě je vše, co byste vlastně mohli potřebovat: automatická klimatizace, navigace, parkovací senzory a couvací kamera, kožený vyhřívaný volant, vyhřívaná sedadla, všechny možné asistenční systémy i šikovný head-up displej nebo pohledná osmnáctipalcová kola. To vše za příjemných 569 400 korun.\nKdyž Mazda 3 přišla na trh, měla takřka prémiové ambice, ale schválně si dnes zkuste podobně nakonfigurovat nový Volkswagen Golf. Na takovou cenu se s podobně bohatou výbavou nedostanete. U Mazdy navíc musíme ocenit ergonomicky zvládnuté ovládání, nejen že je vše po ruce a dobře čitelné, ale třeba navigace se ovládá pomocí otočného kolečka, klimatizace má také svůj tlačítkový panel. Doma budete velice rychle.\nPokud tedy jde o první dojem, nelze Mazdě nic moc vytknout. Snad jen to, že světlomety sice svítí potkávacími LED světly, ale denní svícení stále tvoří klasické halogenové žárovky. Je to taková drobná lacině působící piha na tváři stylové Mazdy. A pak je tu problém s výhledem ven - zadní sloupek je velice široký a šikmo dopředu komplikují výhled rozměrná zpětná zrcátka.\nCo ale onen atmosférický dvoulitrový motor? Kdysi tak běžná věc s příchodem přeplňovaných downsizovaných agregátů takřka vymizela a dnes ji najdete v nabídce jen několika japonských značek. Kromě Mazdy ho nabízí jen Subaru a Toyota.\nV případě Mazdy se jedná o nejmodernějšího zástupce rodiny Skyactiv-G. Benzinový motor, který na nízkou spotřebu jde vysokým kompresním poměrem, upraveným tvarem spalovacího prostoru, vysokotlakými vstřikovači a také moderními funkcemi, jako je vypínání válců při nízké zátěži, a jednoduchým mildhybridním systémem, který pracuje s 24V napětím.\nPalubní deska Mazdy nás bavila. Působí luxusně, kvalitně a ovládání odkoukané od BMW funguje na jedničku. | Foto: Martin Přibyl\nStran spotřeby lze benzinovému Skyactivu jen těžko něco vytknout. Kolegyně Eva Srpová s ním vyrazila na dovolenou do Rakouska a vrátila se se spotřebou mezi pěti a šesti litry, což je dokonce méně, než uvádí Mazda podle WLTP (6,0-6,7 litru). Provoz po Praze a okolí běžně znamenal spotřebu okolo 6,5 litru, a když Martin Frei pospíchal z prezentace v německém Mnichově, hlásil, že i v německém dálničním tempu motor spotřebuje jen 6,8 litru. Palec nahoru.\nTo vše má pochopitelně háček, protože pokud se dvoulitrová atmosféra dokáže vyrovnat malým motorům spotřebou, s výkonem už je to horší. Točivý moment je pouhých 213 Nm a je dostupný až ve 4000 otáčkách za minutu, litrový Golf přitom dokáže servírovat dvě stě newtonmetrů již ve dvou tisících.\nPro svižnou jízdu si musíte dojít do středních otáček, díky čemuž se čtyřválec příjemně lineárně chová na dálnici. V těch vysokých ale žádné divočiny také nečekejte, protože 90kW čtyřválec musí nechat prostor ještě 110kW variantě a silnému 132kW benzino-dieselu Skyactiv-X. Ten je mimochodem jen o 23 000 korun dražší než testovaný základní benzin.\nDrobné výtky také mohou směřovat k hrubšímu chodu nezahřátého motoru a k cuknutí, které doprovází přepnutí z dvouválcového na čtyřválcový režim. Takový koncernový motor 1.5 TSI s podobnou úspornou technologií tímto neduhem netrpí. Naopak mildyhridní systém funguje velice dobře, jeho největším přínosem je rychlý restart motoru při stání na světlech.\nČitelnost budíků je na jedničku s hvězdičkou. Střední část tvoří elegantně zakomponovaný displej. | Foto: Martin Přibyl\nZa větší nedostatek považujeme sladění spojky a plynu při rozjezdu a horší čitelnost záběru spojkového pedálu. Auto nám při městském popojíždění tu a tam chcíplo a na rozdíl od jiných aut se stop-startem, která v takovém případě naskočí na opětovné sešlápnutí spojky, u Mazdy musíte znovu startovat tlačítkem.\nRozporuplné dojmy vyvolala převodovka, někomu přišla přesná, jiný se stěžoval na zadrhávání v koncových pozicích.\nShodnout jsme se již dokázali na jízdních vlastnostech. Mazda dokáže nabídnout dobrý mix sportovnosti a komfortu. Má příjemně nastavené řízení a celkově se s přirozenou jistotou vede zatáčkami. Podobně komfortněsportovní jsou i přední sedadla.\nJistě kontroverzní je přechod výrobce od sofistikované zadní víceprvkové nápravy předchozí generace k jednouchým vlečeným ramenům a torzní příčce. Ta v případě Mazdy patří dozajista k těm lépe odladěným, ale je pravda, že na větší nerovnosti, jako jsou výtluky nebo propadlé kanály, reaguje poměrně ostře. Pokud hledáte u Mazdy komfortnější svezení, volbou by mohl být odvozený crossover CX-30, bohužel je o pořádných 64 500 dražší než trojka.\nU obou aut je nutné smířit se s tím, že pro čtyři dospělé jsou uvnitř tak akorát a kufr hatchbacku je se 334 litry v rámci třídy spíše podprůměrný, takže ho na dovolenou zaplníte i ve dvou.\nMazda 3 hatchback Skyactiv-G122 Plus\nMotor: benzinový 4válec, 1998 cm3\nVýkon: 90 kW při 6000 ot./min\nTočivý moment: 213 Nm při 4000 ot./min\nKombinovaná spotřeba: 5,0 l/100 km (NEDC)\nObjem zavazadlového prostoru: 334 l\nCena: 564 900 Kč (586 800 Kč test. vůz)\nTaková je tedy Mazda 3 po šesti tisících kilometrech: překvapivě úsporná se slušným podvozkem, ale také několika mouchami, které trochu komplikují každodenní soužití. I s ohledem na cenu se ale jedná o zajímavou a velice neotřelou alternativu ke Golfu a spol.\nauto Aktuálně.cz Obrazem Redakční testy Mazda Mazda 3 benzin


Venkovské časy dospívání\nErotické povídky povídka - Venkovské časy dospívání\nÚvod » Animal » Venkovské časy dospívání\nKomentáře (9) | Doporučit | Tisknout | 2971\nTa doba nebyla lehká,ale také ne špatná prostě byla už taková a v ní se odehrával životní příběh Jožky obyčejného kluka z vesnického prostředí.Poté,kdy jeho otci hrklo v mozku a posekal kosou skoro celou rodinu a sám se oběsil na půdě zůstal jediným příbuzným strýc Frantin.Určitě neměl pražádnou radost,že mu zůstal na krku sotva 11 letý kluk a hospodářství na které zůstal úplně sám.\nProto chlapce zapřáhl do všech prací,které byly potřeba a nijak ho nešetřil.Jožkovým jediným zpestřením bylo kamarádství s partou kluků,když vyráželi vstříc různým dobrodružstvím.\nNaštěstí tohle strýc nijak neřešil,pokud bylo vše co chtěl uděláno bylo mu jedno,kde kluk lítá a kdy se vrací domů.\nZ jednoho takového dobrodružství se Jožka vracel pěkně vyhladovělý a marně v kuchyni hledal něco k snědku.V jediném hrnci na plotně byla uvařená řepa pro prasata a jemu tak zoufale kručelo v břiše.Popadl v síni krajáč a vydal se ven,aby si ve chlívku nadojil aspoň čerstvého mléka od jejich kozy Líziny.Nepřemýšlel vůbec,kde je strýc Frantin touhle dobou už totiž býval dávno ve své světnici chystal se po náročném dni na spánek.Už by málem zabral za petlici,když si všimnul přes malé okénko mihotavého světla, že by strýc zapomněl zhasnout po večerním dojení pomyslel si.Byl si skoro jistý a znovu chtěl vtrhnout do chlívku,ale zabránilo mu v tom prapodivné pomekávání Líziny a nějaký šustot.Zloději,říkal si a opatrně si přistavil prázdný džber na který neslyšitelně vyskočil odvážný zjistit kdo a co pohledává v jejich chlívku.\nSrdce mu divoce tlouklo,když se snažil přes ušmudlanou okenní tabulku rozeznat postavu.\nJaké bylo jeho překvapení,když si uvědomil,že to není nikdo jiný než strýc Frantin z kalhotama\nzpuštěnýma u kotníků. Podivně se kymácel odzadu proti Líze Jožka jasně rozpoznával,že má venku svůj penis,který se ztrácel v těle kozy.Když ještě zbystřil sluch jasně rozpoznával tiché promlouvání strýce Frantina: „Jen drž děvče jestě chvíli ano.“Silněji stiskl mozolnatýma rukama její boky a zrychleně dorážel,než s hlasitým výkřikem zůstal celý zabořený v jejím těle.\nKluk z toho byl celkem zmatený vůbec nevěděl o co jde jen pod kraťasy pocítil divný tlak jako by se mu chtělo na malou.Všechno se to seběhlo tak rychle,ani nevěděl jak se to stalo,že mu noha sjela ze džberu a s hlasitým rámusem spadnul na zem.Bolela ho ruka jako čert a navíc nad ním stál Frantin a zlostnej výraz v jeho obličeji nevěstil nic dobrého.\n„Co tady kluku jeden pohledáváš už jsi měl dávno spát,to s tebou bude zítra zase pořízení,“hartusil,ale současně pomáhal Jožkovi na nohy.\nPopravdě vysvětloval,že si chtěl jen nadojit krajáč mléka protože ve stavení nebylo nic k snědku.\nByl tolik zvědavý zeptat se,co to tam strýc prováděl s jejich kozou,ale strach mu nedovolil.Frantin dělal jakoby nic brzy zmizel ve své světnici a nechal Jožku jeho myšlenkám na pospas.\nNa druhý den ráno se chlapec po zvyku vydal ke chlívku s tím,že podojí Lízu tohle byla ostatně jeho z prvotních denních povinností.Na dvoře však narazil na starého Frantina,který hlasitě močil na hnojník a zdálky volal: „ Ke koze mi už nelez sám si ji podojím,ale můžeš jít vykydat ke prasatům.“\nSebral Jožkovi džber a jen v trenýrkách zmizel ve chlívku,tím jenom vyvolal v chlapci zvědavost.\nZa chvíli už byl opět na včerejším pozorovacím místě a zvědavě nakukoval okýnkem přímo do chlívku.\nFrantin zrovna omýval Líze vodou ze škopku vemeno,ale jeho ruka se přemístila zezadu na její kundu.Stál vedle ní z boku levou rukou ji držel tak,aby mu nemohla utíkat a pravou hadrem omýval kozí přirození.Netrvalo to dlouho,když si přiklekl za ni a Jožka jasně viděl jak prsty prohrabuje růžolící se místo těsně pod řitním otvorem.Hned potom k tomu místu sklonil svoji hlavu a jazykem dlouze to místo oblizoval funěl a zasouval do kozy rovnou dva svoje prsty.\nChlapec sotva dýchal, aby se náhodou neprozradil a poulil oči jak jen mohl nechtěl přijít o žádný moment z toho. Frantin se postavil rychle ztáhnul trenýrky a jeho mohutný penis trčel přímo dopředu mnohem větší,než jaký ho zahlédl Jožka předtím u močení.Ještě pochvalně lízu poplácal po hřbetě než ho do ní s mírně rozkročenýma nohama začal zasouvat dovnitř a ven.V jeho obličeji bylo rozpoznat snad i potěšení,aspoň tak to Jožka posoudil fascinován tím nemravným počínáním strýce.\n„ Už máš vykydáno,že tu okouníš?“ ta jasně vyslovená otázka mu úplně vyrazila dech.\n„ No nedělej se já moc dobře vím,že čumíš tak slez dolů a pojď dovnitř,“ dokonce řekl naprosto klidným hlasem a přitom bez přerušení obcoval s kozou.\nKdyž se k němu Jožka s tlukoucím srdcem a ruměncem v tváři odvážil vstoupit čekal co bude.\n„ Nebudu z tebe dělat hlupáka nejsi už děcko,takže ti všechno vysvětlím.“\n„ Jen chvíli počkej až to tu dokončím,“ pravil a rychleji zapumpoval ptákem v koze.\nOdstoupil od ní natáhl si trenky a nadojil plný džber mléka ,jakoby se nic nestalo pokynul chlapci a brzy již oba seděli ve světnici u snídaně sestávající z krajíce chleba s kozím mlékem.\nStručně bez okolků vysvětloval Jožkovi,že každý mužský má svoje potřeby a když není po ruce zrovna žádná žena tak se prostě chodí ke zvířecí náhradě.\nPo snídani se oba rozešli každý po své práci,ale chlapci se nedařilo na nic soustředit musel pořád myslet na to všechno co viděl a slyšel.U večeře se Frantina vyptával jestli i on by mohl zkusit takové nemravné hrátky s Lízou.Dočkal se odpovědi,že na tohle má asi ještě nějakou chvíli čas pozná se to prý podle toho když se mu jeho pikolík zvětší.Po večeři Frantin přinesl láhev kořalky a řádně si dopřával přímo z hrdla brzo byl namol.\n„A víš co kluku,třeba už je ten správný čas,“ najednou se podivně uchechtával s tím,že se to dá zjistit.\nZtlumil lampu v kuchyni a prý,aby se Jožka svlékl celý do naha.\nKdyž viděl chlapcovo rozpaky tak mu půjčil láhev a přikázal mu se pořádně napít.\nNebylo to vůbec dobré pálilo to v krku jako čert,ale hned cítil nějaké větší odhodlání k tomu poznat jestli je už jeho doba. Když ze sebe svlékl tričko i trenýrky zvedl se Frantin a vrávoravým krokem se k němu blížil.Začal Jožku osahávat dlaní od krku přes hrudník a břicho až mezi jeho nohy na zatím nepříliš vyvinuté přirození.Prsty jej lehce třel mírně mačkal i kulky a k chlapcově velkému překvapení se přece jen trochu jeho ovísek zvětšil.Bez jediného varování se k němu strýc sklonil a oplzle mu jej začal lízat i cumlat mezi rty přitom jej držel levou rukou zezadu za hubenou zadnici.\nCelým Jožkovým tělem projížděly naprosto neznámé vlny horka i zimy současně a naskočila mu husí kůže.Měl pocit jakoby se mu chtělo čůrat,když jej Frantin ocumlával a sál mlaskavě v ústech a jen tiše vzdechal.\n„ Neboj se ať je to,co je to klidně zatlač a pusť to ven,“ zamumlal Frantin těsně předtím než spolykal chlapcovo ranné semeno.\nPochválil ho,že je kluk šikovná,ale prý se musí zase on jemu snažit oplatit takové potěšení.\nPřikázal Jožkovi posadit se na židli a také on se svlékl celý do naha a přistoupil k němu s ocasem v dlani.\n„ Není to nic těžkého,jako bys dojil Lízu,“ pravil těsně předtím než druhou rukou vzal chlapcovu,aby ji nasadil přes svoje naběhlé toporo.\nVe stoje si užíval nesmělé nezkušené doteky synovce,který i přes prvotní odpor přece jen poctivě kmital prsty tam a zpět.Frantinovo šlachovité tělo silně kontrastovalo s chlapeckou postavou Jožky,když jej levou dlaní uchopil zezadu na hlavě a mírným tlakem mu naznačil,aby se sklonil k fialovému ocasu.Nechal se z leskem v očích uspokojovat oblizováním chlapeckého jazyku na žaludu než přitlačil a projel mezi drobnými rtíky. Jožka marně protestoval neměl příliš šanci,když jej strýc uchopil pevně oběmi dlaněmi a projížděl stále hlouběji v jeho ústech horkým ocasem. Naštěstí to netrvalo příliš dlouho,když mu z pusy hlasitě vyjel strýcův penis a začal cákat na jeho obličej prudké husté dávky semene.\nNa jeden den těch nových zážitků bylo až dost a když se potom omyl od stop strýcova vyvrcholení usnul během několika minut hlubokým spánkem.\nOd té doby se občasně stalo,že si s ním takhle jeho strýc pohrál,ale ke zkušenosti s Lízou to pořád nesměřovalo.K tomu došlo až bylo Jožkovi 13 let a jeho přirození už vykazovalo patřičnou velikost a náležitou schopnost topoření.\nFrantin to pojal jako velký ceremoniál, Lízu celou patřičně umyl teplou vodou a připravil Jožku svými rty byla to jeho velká záliba pokuřovat synovcův penis. Ještě polaskal nakyslou kundu kozy a pomáhal prsty najít to správné místo k proniknutí.Slovy radil kterak se pohybovat a Jožka konečně mohl cítit průnik do teplé zvířecí vulvy,která ho těsně objímala.Stačilo mu sotva 5 přírazů a pustil obsah přímo dovnitř s neskonale krásným pocitem z první soulože i výronu.\nAutor Josef 3.6.2008\nPovídky od autora: Josef\npřečtena: 51667 x\nPrůměrná známka: 3.08 po 291 hlasováních.


Pád dolaru a kolaps západních ekonomik. Putin dal Rusům svobodu a prosperitu. Sebevražedná imigrace, chaos a rozklad. Nevěřil jsem na konspirační teorie, ale... Analytik Haas promluvil | ParlamentniListy.cz – politika ze všech stran\nParlamentníListy.cz » Aréna » Rozhovory » Pád dolaru a kolaps západních ekonomik. Putin dal Rusům svobodu a prosperitu. Sebevražedná imigrace, chaos a rozklad. Nevěřil jsem na konspirační teorie, ale... Analytik Haas promluvil\nSituace se nezačíná vyhrocovat, je vyhrocená již dlouho. EU porušuje vlastní předpisy a pravidla, ignoruje smlouvy a dohody – viz dublinská úmluva o poskytování azylu. Schengenský prostor je nefunkční. To bylo zřejmé již minimálně rok. Donald Tusk hovoří o jeho nefunkčnosti a o tom, že jestli EU nepřijde s řešením do dvou měsíců, systém zkolabuje úplně. Já myslím, že už zkolaboval, ale já nejsem prezidentem Evropské rady. Ale vidím, že EU se žádným řešením nemůže přijít, to, čemu se říká „evropské řešení“, je ve skutečnosti „německým řešením“ a ještě k tomu hodně špatným řešením.\nI to „mohou být vycvičení vojáci či teroristé“, je hodně optimistický eufemismus. Samozřejmě že jsou. EU znovu a znovu dokazuje, že není schopna vyřešit jediný vážný problém. V posledních letech jsou to Řecko, Ukrajina, migranti. Není ani schopna přiznat, že problém existuje a že jej svými nekompetentními postoji a kroky sama prohlubuje. Říkalo se, že řeší problémy, které sama zavinila. Dnes už je ani neřeší. Varoval jsem na začátku roku 2014, že pokud nenalezne odvahu vidět své chyby a začít je skutečně řešit, stanou se z problémů katastrofy. Teď, protože nejsme ani o krok blíž, se musíme ptát, co se stane z neřešených katastrof.\nUprchlická krize už trvá skoro rok. K nám zatím uprchlíci nechtějí, někteří analytici ovšem straší, že série uzavírání hranic by to mohla změnit. Slýcháme o nelidském přístupu Čechů, kteří uprchlíky masivně nechtějí. Jak to celé pro náš národ dopadne?\nJak obstojíme? Obstojíme jen tehdy, když naše reprezentace přestane alibisticky mluvit o „evropském řešení“, když si uvědomí, že žádné „evropské řešení“ neexistuje a tam, kde Německo protlačilo pod rouškou „evropského řešení“ řešení Angely Merkelové, se problém znásobil a v některých částech Evropy je již v tom zmíněném stadiu katastrofy. My musíme problém na naší straně řešit tak, aby škody, které nepochybně nastanou, byly minimální. Budeme mít co dělat sami se sebou.\nV Sýrii bylo dojednáno příměří, kterému nikdo příliš nevěří. Západ obviňuje Rusko z brutálního postupu majícího za cíl udržet za každou cenu u moci Bašára Asada. Rusko zase obviňuje Turecko z podpory Islámského státu a naznačuje, že by Západ, Turecko a Saúdská Arábie v rámci ,,plánu B“ mohly obsadit části Sýrie. Kde je pravda? A hlavně kde je budoucnost válkou ničené Sýrie?\nPravdou je, že USA a západní spojenci, jak se zdá, nehledají cestu k řešení syrské krize, ale cestu ke svržení Asadova režimu. A bylo by, nebýt toho, že to je tak tragické, k smíchu, že náš spojenec, Saúdská Arábie, volá po svržení jediného sekulárního a pokud ne nejméně diktátorského režimu v arabském světě, pak jednoho z nejrespektovanějších. Asadova Sýrie měla své vady, tou hlavní je postoj ke Kurdům, ve kterém se chovala stejně jako sousedé – Turecko, Irák a Írán. Ale byl to až do počátku bojů režim, kde vedle sebe žili muslimové, křesťané a tamější Židé, kde byla cesta ke vzdělání otevřená všem včetně žen, které měly stejná práva jako muži a nebyly svázány islámskou naukou o podřízenosti mužům.\nRozhodně to nebyl demokratický stát podle všech evropských kritérií. Rozhodně, a tomu přikládám velkou váhu, nebyl sympatický k Izraeli. Ale aby po jeho svržení volaly státy, jež překračují snad všechny formy lidského, humánního zacházení s menšinami a ženami, které jsou fanaticky islámské a nedovolují na svém území nic, co by nevyhovovalo vládnoucím diktátorům, které podporují terorismus a potlačují lidská práva, které per capita popraví více lidí než Severní Korea, které uplatňují ve svých zákonech i v praxi takové tresty jako sekání rukou a bičování a které stále fakticky udržují otroctví, a aby byly našimi spojenci v boji proti „Asadově diktatuře“, tak to už je na hlavu.\n,,Náš muž v NATO“, generál Petr Pavel, označil Rusko za větší bezpečnostní hrozbu než Islámský stát. NATO přisouvá vojska k ruskému území, z Pobaltí, z Polska i odjinud slýcháme, že Rusko je i nadále hrozbou pro Evropu. Je tomu tak? Berete vážně odhady tvrdící, že při obsazení Pobaltí by NATO nestihlo reagovat? Či spíše hrozbu „hybridní“ války proti EU spočívající v podpoře stran a politických názorů obecně usilujících o rozpad EU a příklon jejích členských zemí k Rusku?\nGenerál Pavel je disciplinovaný voják. A není to on, kdo formuluje politiku NATO, je jen v jeho oblasti jejím vykonavatelem. A když mluví, mluví v intencích NATO. Stejně jako evropští komisaři musejí zapomenout na zájmy svých zemí a hájit zájmy společenství a uskutečňovat jeho politiku, je jeho povinností dělat politiku NATO a hájit jeho zájmy. Nebo, stejně jako u těch komisařů, hájit a uskutečňovat to, co představitelé těch organizací pokládají za jejich zájmy a přesto, že to ve skutečnosti znamená hájit zájmy a dělat politiku určenou největšími a nejmocnějšími zájmy, v EU je to Německo a v NATO je to USA.\nOtázka toho, zda si Rusko přeje rozpad EU a NATO, je nesmyslná. V poměru Ruska k EU je v zájmu Ruska mít s Evropou co nejlepší vztahy a rozhodně není v zájmu Ruska mít na svých hranicích chaotickou rozhádanou a nestabilní Evropu. Jeden takový stát na hranicích už mají a na jeho příkladu se dá ilustrovat nesmyslnost podsouvat Rusku zájem na destabilizaci Evropy. Slyšeli jsme stejný argument i v případě Ukrajiny. Zatím mi nikdo nevysvětlil, co by Rusko získalo pohlcením státu se 45 miliony obyvatel, státu s kolabující ekonomikou, státu, který Rusku dluží miliardy dolarů, což by v případě jeho připojení k Rusku znamenalo, že Rusko má na ty dlužné miliardy navždy zapomenout. I tady jediným logickým zájmem Ruska je mít za své sousedy stabilní země s fungujícím hospodářstvím, jejichž politika není založena na nepřátelství k Rusku.\nSituace Ruska jako takového může působit zneklidňujícím způsobem díky problémům s cenou ropy, která podráží ruské hospodářství. Lidé sice Putinovi věří, nicméně... Ani Rus nemusí vydržet všechno. Máme se bát rozpadu Ruska? Vnitřních konfliktů? Příchodu někoho ještě více vyhraněného vůči Západu? Obnovení konfliktu na Ukrajině nebo začátku jiné války za účelem vybuzení vlastenectví a zakrytí vnitřních problémů? Jaké faktory v „ruské“ problematice jsou běžně opomíjeny?\nPředevším musím zopakovat, co jsem již mnohokrát napsal o příčinách Putinovy popularity. Bez ohledu na to, co se o Rusku píše, a bez ohledu na to, že jejich systém není dokonalý, mají dnes Rusové více demokracie, než měli kdykoliv ve své historii. Mají více svobody, než měli kdykoliv ve své historii. A mají vyšší životní úroveň, než měli kdykoliv ve své historii. A pokud se jejich životní úroveň, svoboda a demokracie nějak omezí, nevidí vinu v Putinovi, ale v agresivní protiruské politice Západu, v sankcích a v eskalaci napětí. Ruská vláda nemá důvod „vybuzovat vlastenectví“. Rusové ho mají v míře, kterou ani nemůžeme pochopit, a čím tvrdší budou ekonomický a vojenský nátlak, tím více poroste.\nŘekl bych, že si z Rusů sám Západ dělá nepřátele. Cena ropy poškozuje bezesporu ruské hospodářství, ale ne o tolik, aby Rusko nezvyšovalo své zlaté rezervy, a ne natolik, aby ruská ekonomika kolabovala. Naproti tomu Západ je v hluboké krizi a přední ekonomové hovoří o nadcházející ještě hlubší krizi, která může znamenat pád dolaru a kolaps západních ekonomik. Sebevražedná imigrační politika navíc přináší chaos, rozklad a ztrátu důvěry Evropanů. Ztráta důvěry Evropanů i Američanů v jejich politický establishment hrozí dalším nárůstem, protože vlády nedělají nic k její obnově.\nJá s panem Kmoníčkem naprosto souhlasím. Ano, jde o existenci Evropy a jde o její budoucnost a jde i o naši budoucnost. EU je v situaci, kterou jsem již jednou zažil, tenkrát se týkala RVHP a Varšavské smlouvy. Bylo jasné, že socialismus ve formě, v jaké byl uplatňován v SSSR a ve východní a střední Evropě, nemá budoucnost, že musí odejít. A je pravda, že jsem si tehdy myslel, že vzhledem k tomu, že čím větší entita, tím větší je její setrvačnost a tím delší je doba jejího rozpadu. Nepočítal jsem s tím, že se toho dožiji, myslel jsem, že to vezme desítky let reforem, kterým se systém bude bránit a přijme je nakonec, když už nebude jiná možnost a budou přicházet příliš pozdě, až nakonec systém zanikne. Přiznám se, že jsem neočekával jeho tak rychlý kolaps.\nEvropská unie je v podobné situaci, jen ve skutečnosti horší o to, že se reformě brání daleko urputněji a dosud se evropským lídrům dařilo vyhnout se jí úplně. Evropa před sebou valí problémy, které jsou následkem chyb, a řeší je tím, že je opakuje na ještě větší škále.\nOtázkou, kterou si budeme muset pokládat, už není, zda bude větší katastrofou rozpad EU, nebo její další existence v podobě, kterou má dnes. Oboje bude problémem, ale čím větší je snaha vyhnout se reformám, jmenovitě opustit nesmyslnou utopickou víru ve „hlubší a hlubší integraci“, tím horší bude mít konečný rozpad efekt. Evropa začala jako projekt suverénních evropských států, který měl odstranit bariéry a překážky v pohybu zboží, výrobků a produktů, v odstranění byrokratických překážek pohybu evropských občanů. Ten projekt byl velmi úspěšný, udělal z válkou devastované Evropy závislé na americké pomoci hospodářskou velmoc, z Evropy plné trosek a rozvrácené ekonomiky udělal oblast s vysokou životní úrovní a kvalitou života.\nPak se Evropa vlivem idejí italského komunisty Altiera Spinelliho začala zabývat něčím jiným, začala nesmyslná integrace, která měla naplnit jeho sen o socialistické Velké Evropě. Dnes je Evropská unie více socialistická než kterýkoliv její stát, více byrokratická než kterýkoliv její stát a méně demokratická než kterýkoliv její stát. V jejím čele už jsme měli komunisty (dokonce jednoho, který byl členem sovětského „nejvyššího sovětu“), maoistu, členy ultralevicových studentských bojůvek ze šedesátých a sedmdesátých let, kteří považují za prioritu ne více svobody, demokracie a bohatství Evropanů, ale jejich primárním zájmem je šíření toho, čemu říkáme ideologie a sociální inženýrství.\nStane se Evropa „kořistí Ruska“? Ne, nestane. Není to ani v zájmu Ruska, ani v zájmu evropských zemí. A pokud se EU rozpadne, nebude to znamenat pád do „ruské sféry vlivu“ a ekonomicky ten vliv bude každá země určovat sama. A v tomto směru bych spíše očekával růst vlivu Číny.\nJá bych se spíše obával toho „hlavního proudu evropského myšlení“. Nemáme téměř žádný vliv na to, kam nás ten proud zanáší, a i ten malý vliv naše vláda neuplatňuje z obavy, abychom nebyli „potížisty“. Nepřináší nám to žádnou výhodu, ti, kdo určují evropskou politiku, se nezajímají o naše potřeby, ale jen o to, co chtějí sami, a sebeukázněnější devótnost nám zatím nic nepřinesla.\nMůj názor je, že liberálně orientovaní pozorovatelé nemyslí v reálných dimenzích, jsou zajatci svého idealismu natolik, že zapomněli na zdravý rozum a soudnost. Teď mluvím o pozorovatelích. Něco jiného jsou autoři této sebevražedné politiky a její poslušní vykonavatelé. Není to tentokrát prosté pokračování v politice napravování chyb jejich opakováním na vyšší úrovni, i když i to je pravda. Ale tentokrát je v tom něco víc. Nevěřím, že si evropští lídři nejsou vědomi, že rychle ztrácejí důvěru svých voličů a občanů. Nevěřím, že nevidí efekt jejich politiky zatajování a dezinterpretace obav společnosti a že je ignorovali a ignorují jen z hlouposti.\nNikdy jsem nevěřil na konspirační teorie, ale stále více se ptám, zda celá krize není někým vyvolaná a někým řízená, a zdá se mi to čím dál věrohodnější a skutečnější. Je stále těžší přesvědčit sám sebe, že nejde o uměle vyvolanou a řízenou krizi. Je velmi nepravděpodobné, že jen náhodou vrší jednu chybu za druhou bez ohledu na jasně viditelné následky a že „odhodili záchranné pásy“ a řežou pod sebou a pod Evropou větev.\nTy hrozby se již naplňují. Vidíme, že politický předěl evropské společnosti i v jednotlivých zemích přestává odpovídat starému dělení „levice versus pravice“, ale společnost se začíná dělit podle jiných kritérií, z nichž nejmarkantnější je právě postoj k imigraci a jejímu impaktu. Staré politické kotvy přestávají fungovat a nové se objevují. To nese mnoho rizik a hrozeb, pokaždé když dojde k takovému neurčitému rozdělení, hrozí to, že se k moci prosadí extremisté a ti, kdo mají nijak nespecifikovaná jednoduchá řešení. Dobrého v tom není nic než to, že se konečně evropští občané probouzejí z iluze o tom, že existují nějaká „evropská řešení“ a že vše, co z Bruselu pochází, je automaticky dobré. Otázkou je, jak zabránit tomu, aby tu deziluzi někdo nezneužil. A samozřejmě ty hrozby nabývají na vážnosti a na síle každým týdnem, kdy Evropa krizi odmítá řešit a prohlubuje ji.\nekonomika , EU , Haas , imigrace , NATO , Putin , Rusko , USA , Sýrie , uprchlíci , Saúdská Arábie


Prohlášení jednotlivých států na Summitu OSN ke změně klimatu - TZB-info\nTZB-info / Obnovitelná energie a úspory energie / Klimatické změny / Prohlášení jednotlivých států na Summitu OSN ke změně klimatu\nNejvyšší představitelé více než 120 států přijali pozvání na Climate Summit 2014. Kromě nich pozval Generální tajemník OSN Pan Ki-mun i zástupce finančních a obchodních institucí a občanské společnosti. Cílem bylo povzbudit a urychlit opatření v oblasti klimatu. Pan Ki-mun je proto požádal, aby na summitu oznámili odvážná opatření a akce, které sníží emise, posílí odolnost vůči klimatu a mobilizují politickou vůli směrem ke smysluplné právní dohodě v roce 2015.\nPřednesené příspěvky jen zřídka obsahují konkrétní závazky na snížení emisí CO2 nebo finanční příspěvky do GCF. Obecně lze říci, že většina států je ochotna se podílet na snížení emisí CO2 „přiměřeně“. Je přitom otázka, co toto slovo v představách jednotlivých zemí znamená.\nMéně rozvinuté země často očekávají, že jim státy, které se na dosavadním růstu emisí nejvíce podílely, zaplatí nejen přechod na bezemisní ekonomiku, ale často i adaptaci na aktuální dopady změny klimatu, které musí řešit.\nBohaté země, mezi nimi i Česká republika, naopak často prezentují jako úspěch výsledky, jichž bylo dosaženo nezávisle na úsilí o ochranu klimatu, nebo přednášejí „závazky“, které v podstatě pouze odpovídají stavu, kterého by bylo dosaženo bez jakékoli snahy (BAU – business as usual). Někteří sice deklarují ochotu snižovat emise CO2, ale odmítají konkrétní závazky, přestože v praxi emise snižují.\nZajímavá je rovněž hra s čísly. Rozvojové země se často zavazují snižovat emisní náročnost hospodářství – emise CO2 na jednotku HDP. Problém je, že aby celkové emise klesaly, musí emisní náročnost klesat rychleji, než roste HDP, což neplatí u většiny států, které se ke snižování emisní náročnosti zavázaly, jmenovitě v případě Číny.\nDalší „fintou“ je vztahovat snižování emisí k jinému roku než 1990. Zatímco v EU od roku 1990 emise klesají, ve většině států přinejmenším do roku 2005 rostly. Jmenovitě USA se staví do vůdčí role s tím, že v posledních 8 letech jim klesaly emise CO2 nejrychleji na světě, a že do roku 2020 sníží emise o 17 % proti roku 2005. V porovnání s rokem 1990 je to však pouhé 1 % snížení.\nObrázek: Emise vybraných států v přepočtu na obyvatele [Světová banka via Google]\nZávazek EU snížit do roku 2020 emise CO2 o 20 % oproti roku 1990 a o 40 % do roku 2030, stejně jako záměr snížení emisí nejméně o 80 % do roku 2050, jsou obecně známé a není nutno je zvlášť zdůrazňovat.\nZa pozornost stojí příspěvky Austrálie a USA – tyto státy označují návrhy svých závazků za ambiciózní, přestože ve srovnání s tím, co již udělaly státy EU, se jedná o minimum. Oproti roku 1990 se Austrálie zavázala de facto ke zvýšení emisí o 27 % v roce 2020. USA se zavázaly snížit v roce 2020 své emise oproti roku 1990 o pouhé 1 %. V obou státech jsou přitom emise na obyvatele více než dvojnásobné oproti průměru EU, viz obrázek vpravo.\nNejlidnatější země – Čína a Indie. Čína v emisích CO2 na osobu již předstihla některé státy EU, viz obrázek nahoře. Indie rovněž předpokládá prudký růst spotřeby energie. Obě země zdůrazňují významné snižování emisní náročnosti HDP, v konečném důsledku však jejich emise porostou.\nNěkteré státy akcentují věroučné důvody pro ochranu klimatu, jmenovitě Izrael (judaismus), Srí Lanka (buddhismus) a Vatikán (křesťanství). Ve všech případech je zdůrazňováno, že lidstvo není svrchovaným vládcem nad přírodou, ale že ji má svědomitě spravovat a ochraňovat.\nBolívie – zastupuje skupinu G77+Čína – 77 rozvojových zemí + Čína – které požadují finanční a technologickou podporu od vyspělých zemí, historicky zodpovědných za převážnou část emisí CO2.\nNauru – zastupuje skupinu 44 států – Alianci malých ostrovních států (AOSIS) – které požadují omezit globální oteplení na 1,5 °C.\nV textu jsou používány následující zkratky:\nAOSIS – Alllance of Small Island States – Aliance malých ostrovních států\nBAU – Business as usual – předpokládaný vývoj bez vnějších zásahů\nCCS – Carbon Capture and Storage – zachytávání a ukládání CO2 (více v článku CCS = Separace CO2 a jeho ukládání v geologických formacích)\nCNG – Compressed Natural Gas – stlačený zemní plyn\nGCF – Green Climate Fund – fond financovaný vyspělými zeměmi na podporu opatření pro snížení emisí CO2 v rozvojových zemích\nHFC – fluorované uhlovodíky, v současnosti nejrychleji rostoucí skleníkové plyny\niNDC – intended Nationally Determined Contributions – zamýšlené Národně určené příspěvky\nPPC – Putting a Price on Carbon – iniciativa Světové banky podporující ekonomické nástroje pro zpoplatnění emisí oxidu uhličitého, například uhlíkovou daň nebo obchodování s emisními povolenkami.\nREDD+ – Reducing Emissions from Deforestation and Forest Degradation – aktivity států vedoucí ke snížení emisí oxidu uhličitého způsobené odlesňováním a degradací lesa.\nSIDS – Small Island Developing States – malé ostrovní rozvojové státy\nStručný přehled příspěvků jednotlivých států\nAngola – je stejně jako celá Afrika ohrožena změnou klimatu, již v současnosti je zasažena suchem a přívalovými dešti. Klade důraz na společnou, avšak diferencovanou zodpovědnost s přednostním podílem vyspělých zemí. Má národní plán pro adaptaci, ale očekává finanční pomoc od vyspělých zemí. angola.pdf\nAntigua a Barbuda – malý ostrovní stát je již v současnosti zasažen negativními dopady změny klimatu, cítí se jako oběť rozmařilosti jiných. Nejedná se o akademickou diskusi nebo hru s čísly, změna klimatu ohrožuje lidské životy. Kritizuje, že Green Climate Fund je prázdný a chválí Německo za jediný významný příslib peněz do tohoto fondu. antigua_a_barbuda.pdf\nAustrálie – plánuje do roku 2020 snížit emise o 5 % oproti úrovni roku 2000 (oproti roku 1990 se jedná o zvýšení o 27 %). Je to označováno za ambiciózní cíl, protože se jedná o 22% snížení oproti BAU, což údajně odpovídá cílům jiných velkých ekonomik. Zdůrazňuje, že Austrálie zodpovídá za 1,5 % světových emisí (ale na pouhé 0,3 % počtu obyvatel, tj. 5krát více, než je světový průměr), a že se tedy musí zapojit všichni, zejména největší znečišťovatelé. Je však nutno si uvědomit rozdíly v různých zemích. Zatímco v Austrálii měly přinejmenším do roku 2008 nebo 2011 emise rostoucí trend, v Německu i dalších evropských zemích přinejmenším od roku 1990 klesají. V kontextu zmínky o největších znečišťovatelích stojí za připomenutí, že Austrálie má jedny z vůbec nejvyšších emisí skleníkových plynů v přepočtu na obyvatele.\nBahamy – ostrovní stát přímo ohrožený změnou klimatu, protože 80 % území leží méně než 1,5 m nad úrovní moře. Vzrůst teploty o 3,7 až 4,8 °C do roku 2100 by znamenal zánik země. Země podepsala všechny dohody, přesto teplota roste. Vše, co svět dosud udělal, jsou jen řeči. Je nutno svět nasměrovat k udržitelnosti a OZE, sami plánují zvýšit podíl OZE na 30 % do roku 2030. Připomínají nesplněný slib rozvinutých zemí přispívat 100 mld. USD ročně rozvojovým zemím na ochranu klimatu a adaptaci. bahamy.pdf\nBarbados – malý ostrovní stát ohrožený změnou klimatu, proto požadují omezení růstu teploty na 1,5 °C a právně závaznou dohodu v roce 2015 navazující na Kyotský protokol. Jsou připraveni přispět „férovým podílem“ (fair share ). Plánuje do roku 2029 zvýšit podíl OZE na 29 %, 22 % snížení spotřeby elektřiny, zvýšení podílu elektromobilů ve státní správě, LED pouliční osvětlení a výstavbu 40megawattové elektrárny využívající odpad. barbados.pdf\nBelgie – sníží emise o 40 % do roku 2030 a o 80 % do roku 2050. Na budoucí dohodě se musí podílet všichni, aby úsilí jedněch nepřišlo vniveč díky laissez-faire přístupu druhých.\nBolívie – (prezident Evo Morales, který zároveň zastupuje skupinu G77+Čína) apeluje na vyspělé státy a na společnou, ale diferencovanou zodpovědnost. Změna klimatu je největší výzvou současnosti, rozvojové země jsou však stále těmi, kdo trpí nejvíce. Požaduje, aby vyspělé státy snížily své emise o 40 % do roku 2020. Pokud by to udělaly, rozdíl mezi potřebou snižování emisí na jedné straně a přijatými závazky a dosaženými výsledky na straně druhé (tzv. mitigation gap) by vůbec nevznikl (přesto by emise na obyvatele byly ve vyspělých zemích vyšší, než ve většině zemí rozvojových). Zpochybňují důvěryhodnost vyspělých zemí, které Kyotský protokol neratifikovaly, nebo z něj dokonce vystoupily. Požaduje po vyspělých zemích příspěvek pro rozvojové země v celkové 70 mld. USD ročně do roku 2016, 100 mld. ročně do roku 2020 a další zvýšení příspěvku v následující době.\nMusíme jednat odvážně, musíme jednat společně, a musíme jednat nyní. Bolivie.docx\nBosna a Hercegovina – je silně ohrožena změnou klimatu. Požaduje uzavření právně závazné dohody v roce 2015. V květnu a srpnu extrémní deště (rekord za posledních 120 let) způsobily škody ve výši 15 % HDP, pro obnovu je nutná mezinárodní pomoc. bosna_a_hercegovina.pdf\nBulharsko – v letošním roce zasáhly mimořádné deště. Dosáhli ambiciózního cíle 20 % OZE, v roce 2012 celosvětově nejvyšší instalovaný výkon FV na osobu. Podporuje iniciativu Světové banky Carbon Pricing. Diverzifikace energetických zdrojů je otázkou nejen prosperity, ale hlavně bezpečnosti. Závislost na energii je způsobena plýtváním. Nejlevnější je uspořená energie. Vysokou důležitost má proto energetická efektivnost. bulharsko.pdf\nBurundi – ekonomika je citlivá na rostoucí klimatická rizika, protože zemědělství je závislé na pravidelných srážkách. Má národní plán adaptace a zalesňování, rozvoje OZE (instalace na nemocnicích a na školách) a v zemědělství. Burundi.docx\nČerná Hora – státy, které preferují zelené technologie, budou mít možnost řešit i další problémy, jako je chudoba a nezaměstnanost. Národní cíle snížení emisí CO2 jsou v souladu s politikou EU a OSN. Podle ústavy je „ekologickým státem“. Přispívá ochraně klimatu přiměřeně rozloze a velikosti populace. cerna_hora.pdf\nČeská republika – na jednu stranu představila výrazný obrat v postoji ke změně klimatu, zejména ve srovnání s široce popularizovanými názory bývalého prezidenta, na druhou stranu v praktické rovině stejně jako většina ostatních států nic podstatného nepřinesla. Ministr zahraničí Lubomír Zaorálek například ve svém projevu vyzdvihl, že Česká republika snížila emise CO2 o více než 33 % od roku 1990, a je tedy hluboko pod svým Kjótským závazkem. Neuvedl už ovšem, že v přepočtu emisí na osobu nadále ČR zaujímá jedno z předních míst jak v Evropě, tak ve světě. Vyšší emise mají v EU jen Lucembursko, Estonsko a Irsko (emise Lucemburska jsou tradičně extrémně vysoké, hlavním důvodem je především vysoký podíl zaměstnanců, kteří dojíždějí z okolních států, zhruba 1/3, neboli cca 100 000, druhý důvod je vysoký podíl slévárenského průmyslu). Stejně tak neuvedl, že většina prezentovaného snížení emisí proběhla do roku 1995 v důsledku rozpadu těžkého průmyslu a další snížení po roce 2008 lze přičíst na vrub finanční krize, z jejíchž důsledků se Česká republika teprve začíná vzpamatovávat. Jedná se tedy spíše o přirozený vývoj, než důsledek cílené snahy. ČR přislíbila přispět do Green Climate Fund v příštích dvou letech celkem 5,5 mil. USD. ceska_republika.pdf\nČile – podíl na emisích je 0,25 %, ale to není omluva pro nečinnost na místní úrovni. Země čelí osmiletému suchu a ubývání ledovců a patří mezi vůbec nejohroženější země (splňuje 7 z 8 kritérií). Právo a spravedlnost musí být v centru klimatických aktivit. Dobrovolný závazek snížit do roku 2020 emise skleníkových plynů o 20 % oproti projektovaným, ovšem s mezinárodní pomocí. Byl vytvořen legislativní rámec pro energetickou efektivnost, která je státní politikou. Do roku 2025 dosáhne podíl nekonvenčních OZE 20 %. Zavedena daň z CO2 pro zdroje nad 50 MWel. cile.pdf\nČína – je připravena spolupracovat s mezinárodní komunitou na aktivním řešení „povážlivé výzvy“ změny klimatu. Reakci na změnu klimatu přikládá velký význam, je to nutné pro dosažení udržitelného rozvoje a povinnost jako zodpovědné největší země. První rozvojová země, která přijala národní plán ke změně klimatu. Do roku 2020 sníží uhlíkovou náročnost o 40 až 45 % oproti roku 2005 (což ve skutečnosti znamená růst emisí). Podle reportu Světové banky se Čína podílela 58 % na celosvětových úsporách energie mezi lety 1991 a 2010. V roce 2013 se Čína podílela 24 % na nově instalovaných OZE ve světě. Oproti roku 2005 se instalovaný výkon ve vodních elektrárnách zvýšil dvojnásobně, ve větrných 60násobně (v ČR cca 25násobně) a ve fotovoltaických 280násobně (v ČR téměř 20000násobně). Jakmile to půjde, oznámí aktivity ke změně klimatu. Emise CO2 dosáhnou vrcholu a začnou se snižovat „co nejdříve“ (Čína k tomu je nucena, aby vyřešila katastrofální smogové situace ve velkoměstech). Připravuje revoluci ve výrobě a spotřebě energie, včetně omezení celkové spotřeby energie, růstu energetické efektivnosti a rozvoje nefosilních zdrojů. Zrychlí zavedení celostátního obchodování s emisemi CO2. Dohoda po roce 2015 musí být založena na principech UNFCCC, vyspělé země musí zrychlit snižování emisí a naplnit slib transferu technologií a ročního příspěvku 100 mld. USD pro rozvojové země. cina.pdf\nDánsko – do roku 2050 zcela přestane využívat fosilní paliva (= snížení emisí CO2 o 100 %). Již přispělo od roku 2010 350 mil. USD na opatření ke změně klimatu. Kromě toho přislíbilo další příspěvek ve výši 70 milionů dolarů do GCF. Dánský Climate Investment Fund je partnerství veřejného a soukromého sektoru na financování projektů šetrných k životnímu prostředí v rozvojových zemích a na rozvíjejících se trzích.\nDominikánská republika – je osmá nejzranitelnější země na světě. V Paříži musí být dosažena rozhodující globální dohoda.\nEgypt – prioritou arabských zemí je adaptace a společná, avšak diferencovaná zodpovědnost. Nový právní rámec by neměl nahradit UNFCCC.\nEkvádor – přestože se podílí pouze 0,01 % na emisích skleníkových plynů, aktivně přispívá k ochraně klimatu. V roce 2017 má být spuštěno 2827 MW nových vodních elektráren, emise z elektroenergetiky tím budou sníženy o 39 %. Ve stejném roce bude obnoveno 500 mil. ha lesa. Požaduje zodpovědnost za historické emise. Postrádá aktivní přístup vyspělých zemí a slíbený příspěvek 100 mld. USD ročně. ekvador.pdf\nEritrea – vyzvala ke „globálnímu řešení a lokálním akcím“. Změna klimatu představuje překážku pro bezpečnost dodávek potravin a vymýcení chudoby.\nEstonsko – závazky EU se vztahují pouze na 14% všech světových emisí, EU však dosáhne většího snížení emisí, než je požadováno do roku 2020.\nEtiopie – je v procesu vytváření institucionálního rámce pro zelenou klimatickou ekonomiku. Etiopie zrušila dotace na fosilní paliva, a zahájila výrobu biopaliv.\nEvropská unie – plánuje v roce 2030 snížit emise CO2 o 40 % oproti roku 1990 (a o 80 až 95 % do roku 2050). Emise klesly o 19 %, ale HDP vzrostl o 45 %. Na opatření ke změně klimatu půjde 20 % rozpočtu EU v období 2014 až 2020 (celkem 180 mld. €). V příštích 7 letech bude vyčleněno celkem 3 mld. € v grantech na podporu OZE v rozvojových zemích, což by mělo přinést 15 až 30 mld. kapitálových investic a úvěrů do udržitelné energetické infrastruktury. Celkově EU poskytne ve formě grantů 14 mld. € veřejných klimatických financí. Celý projev\nFidži – pokud se současná míra emisí nezmění, predikuje IPCC pro rok 2100 vzestup hladiny moří o 1 m. To by znamenalo likvidaci většiny pobřežních komunit na Fidži. Vzestup teploty proto musí být omezen na 1,5 °C. Všechny státy musí ukázat politickou vůli. Přestože se Fidži podílí 0,06 % na celkových emisích skleníkových plynů, plánují 100 % OZE elektřiny v roce 2010 ze současných 60 %. Požadují právně závaznou dohodu s potřebným transferem technologií a financí. fidzi.pdf\nFilipíny – úsilí snižovat nezákonnou těžbu dřeva. Podpora systémů včasného varování, zapojení zúčastněných stran na financování rizik katastrof a rámce pojišťovací politiky. Zavádění legislativy ke snížení rizika katastrof a zlepšení reakce na katastrofy.\nFinsko – bude přispívat do Green Climate Fund. Dlouhodobý plán je být neutrální z hlediska emisí CO2. Bude uzákoněn cíl do roku 2050 snížit emise skleníkových plynů minimálně o 80 %. Kromě toho budou do roku 2025 odstaveny uhelné elektrárny. Výrazná aktivita na lokální úrovni – 40 % municipalit se angažuje v klimatickém úsilí, 19 předních municipalit spolu s průmyslem, občany a experty usilují o snížení emisí o 80 % do roku 2030 oproti úrovni roku 2007 a další se přidávají. Aktivity pro zmírnění změny klimatu mohou být vnímány jako obchodní příležitost. finsko.pdf\nFrancie – změna klimatu již není hypotéza, ale fakt. Vyvolává rozsáhlejší migrace než války. Globální oteplení musí být omezeno na 2 °C. Naší povinností je definovat model rozvoje na příštích 30 let, který zajistí národům světa přístup k bohatství, a zároveň zachovat planetu. Cílem je závazný právní rámec, který bude respektovat rozdíly v dosažené úrovni rozvoje. Francie připravuje zákon na snížení emisí o 40 % do roku 2030 a 32% podíl OZE. Přispěje až 1 mld. USD do Green Climate Fund. Jsme schopni ovládat čas, prostor nebo přírodu? Jsme schopni ovládnout alespoň sami sebe? Nenechme čas, aby rozhodl za nás. Francie.pdf\nGabon – zmínil úsilí na zachování lesů a využívání půdy.\nGrenada – uvedla, že podepsala memorandum o porozumění s USA jako pilotní země regionální iniciativy v oblasti energetiky a s Novým Zélandem o pomoci při rozvoji své geotermální kapacity. Navrhla, aby oceňování emisí skleníkových plynů bylo zavedeno na národní a regionální úrovni na základě dobrovolnosti.\nGuatemala – humanitární nouze způsobená dlouhotrvajícím suchem stála dosud 5 % HDP. Přestože má nízké emise, spustila iniciativu Zero Carbon Footprint. Obnoveno 1,2 mil. ha lesa s cílem obnovit další 3,9 mil. ha. Podíl chráněných území je zhruba 1/3 rozlohy státu. Transformace energetického mixu směrem k efektivním zdrojům a OZE, například bude nainstalováno 55 MWp slunečních elektráren. Snížení emisí o 17 mil. tun CO2 mezi lety 2016 a 2020. Očekává uzavření právně závazné dohody a finanční a technologický transfer. guatemala.pdf\nGuinea-Bissau – zahájila přípravy na dlouhodobý národní adaptační plán. Vyzvala k technické a finanční podpoře a transferu technologií s cílem usnadnit zmírňování změny klimatu a přizpůsobení.\nGuyana – požadovala výraznější snižování emisí v průmyslově vyspělých zemích. Zdůraznila, že cíle omezení růstu globální teploty pod 2 °C nemůže být dosaženo bez REDD +.\nGruzie – díky vhodným podmínkám již v současnosti pokrývá 80 % elektřiny z OZE – vodních elektráren. Do budoucna se má podíl OZE zvýšit. Kromě toho plánuje maximálně využít potenciál a dodávat elektřinu z vodních elektráren do celého regionu. S podporou vlády se 8 měst představujících přes polovinu populace připojilo k Paktu starostů a primátorů (Covenant of Mayors) – sníží své emise o 20 % do roku 2020. Díky rozvoji OZE, energetické efektivnosti a řádnému managementu lesů se do roku 2050 Gruzie stane CO2 neutrální. gruzie.pdf\nHonduras – je jednou z pěti nejvíce ohrožených zemí na světě.\nIndie – velký důraz na rozvoj při současném řešení změny klimatu (ambiciózní program “Make in India” with “Zero Defect and Zero Effect”, slogan “Development without Destruction”). Zelená daň zvýšena z 50 na 100 rupií za tunu uhlí, bude použita na zelené technologie (15 mil. USD – National Adaptation Fund, 80 mil. – Ultra Mega Solar projekty, 100 mil. – ultramoderní superkritické uhelné technologie, 16 mil. – 1 MW solární parky na březích kanálů). 6 mld. USD na zalesňování. Iniciativa 100 Smart Cities – zvýšení odolnosti na změnu klimatu a energetické efektivnosti. Lidé ve státech s HDI (Human Development Index) nad 0,9 spotřebovávají na osobu 4krát více než lidé v Indii. Cílem je dosáhnout HDI 0,9 při nízké emisní intenzitě, dobrovolný závazek počítá s poklesem emisní intenzity HDP o 20 až 25 % do roku 2020 oproti roku 2005. V příštích pěti letech bude zdvojnásoben instalovaný výkon větrných elektráren, do roku 2020 bude instalováno 20 GWp fotovoltaiky a realizováno 10 GW energetických úspor. Zvýšení účinnosti výroby elektřiny z uhlí, standardy energetické náročnosti budov a energeticky náročných spotřebičů, program PAT pro snížení energetické náročnosti průmyslu a nově zavedený Corporate Average Fuel Savings pro nové dopravní prostředky, který by měl vést k úspoře 20 mil. tun paliv v roce 2025. Rozvojové země by mohly dělat více, pokud by byly k dispozici finanční prostředky a technologie z vyspělých zemí. Význam, který přikládá změně klimatu je vyjádřen ve změně názvu ministerstva na Ministerstvo životního prostředí, lesů a klimatické změny. Dnes prezentované globální úsilí vůbec nestojí za zmínku. Abychom dosáhli cílů, které jsme si stanovili společně, musí vyspělé země přestat mluvit a začít něco dělat. Indie.pdf\nIndonésie – dobrovolný domácí závazek snížit emise skleníkových plynů o 26% do roku 2020 ve srovnání s BAU, který by v případě mezinárodní podpory mohl být zvýšen na 41%.\nIrák– ocenil úsilí o vytvoření nového protokolu nebo právní smlouvy.\nÍrán – poznamenal, že politické spory se staly překážkou pro uzavření dohody, a že je připraven jednat s ostatními zeměmi. Vyzval ke komplexní dohodě o změně klimatu.\nIrsko – zavádí legislativu na podporu národních cílů v oblasti změny klimatu. Klimatické právo je klíčovým prvkem cílů udržitelného rozvoje (SDGs).\nIsland – vyjádřil plnou podporu iniciativě Sustainable Energy for All (udržitelná energie pro všechny). Oznámil, že zvýší podporu pro geotermální iniciativy Světové banky. Uvedl, že Island a Namibie vytvořily skupinu přátel k desertifikaci, degradaci půdy a suchu s cílem nalézt řešení udržitelného rozvoje.\nItálie – budoucí dohoda v Paříži 2015 by měla být právně závazná, aby pracovní místa v zelené ekonomice byla stabilní. Je připravena významně přispět do Green Climate Fund. Podíl elektřiny z OZE byl v srpnu 2014 45 %.\nIzrael – Svatá písma nás učí, že když Bůh stvořil prvního člověka, ukázal mu všechny stromy v Zahradě Eden a řekl: „Vše, co jsem stvořil, stvořil jsem pro tebe. Dej si pozor, abys nezničil můj svět, protože pokud byst to udělal, nebyl by tu nikdo, kdo by to po tobě opravil.“ Jsme zde proto, abychom zajistili udržitelný svět pro nás, naše děti a naše vnoučata. Investovány velké prostředky do snižování emisí se zaměřením na energetickou efektivnost. Přechod z uhlí na plyn, podpora fotovoltaiky, alternativy ropných paliv v dopravě, dotace obcím na energeticky efektivní osvětlení. Společná reakce na změnu klimatu jako cesta k míru s Palestinci. izrael.pdf\nJamajka – bude pokračovat ve snižování emisí skleníkových plynů, pokud to jen bude možné, Zavázala se zvýšit podíl OZE v energetickém mixu do roku 2030 na 20% azdvojnásobení do roku 2060.\nJaponsko – slíbilo financovat vyškolení 14.000 expertů v oblasti snižování rizika katastrof a změny klimatu v rozvojových zemích.\nJižní Korea – předchozí kampaně vedly k úplnému zalesnění neúrodné půdy. Průmysl je vychováván, aby řešil otázky související se změnou klimatu. Příkladem jsou systémy pro akumulaci elektřiny, technologie Smart Grids, CCS, nulové domy, které urychlují rozvoj nových průmyslových odvětví. Nesmíme vnímat opatření v oblasti klimatu jako zátěž, ale jako příležitost. Doba kamenná neskončila pro nedostatek kamení. V příštím roce jako první asijská země spustí celostátní obchodování s emisemi CO2. Zároveň přijme plán pro období po roce 2020. Včasné financování GCF je nutné pro uzavření nové dohody o klimatu. Přispěje 100 mil. USD do GCF, včetně 50 mil. které již zaplatila. jizni_korea.pdf\nKatar nastínil svou Národní vizi pro Katar 2020, která zahrnuje diverzifikaci hospodářství, snížení emisí a úsilí o vyšší energetickou efektivnost.\nKazachstán – hodlá do roku 2050 dohnat 30 nejrozvinutějších zemí světa s využitím zelené ekonomiky. Plánuje do roku 2050 snížit energetickou náročnost HDP o 50 % oproti 2008, snížit emise CO2 o 40 % a zvýšit podíl nekonvenčních zdrojů na výrobě elektřiny na 50 %. Podporuje inicitativu Putting a Price on Carbon. Zavedl obchodování s emisemi. Nečinnost by byla drahá. kazachstan.pdf\nKeňa – požadovala nové mezinárodní závazky a výraznější akce. Vyspělé země musí nést odpovědnost na základě společné, ale diferencované odpovědností a svých možností. Je nutno zprovoznit GCF a dosáhnout konečné dohody v Paříži.\nKiribati – vyzvalo ke skutečnému odhodlání a obětem k řešení problému změny klimatu. Nastínilo příspěvek své země k ochraně moří v Pacifiku a vytvoření Coalition of Atoll Nations (koalice atolových národů).\nKongo – udržitelné hospodaření a ochrana tropických pralesů ve spolupráci s mezinárodními partnery svědčí o ochotě čelit výzvám změny klimatu. Největší zodpovědnost mají průmyslové země. Je to lidstvo, nikoli Země, co je ohroženo. O změně klimatu už bylo řečeno dost, aby bylo jasné, že je nutno jednat. Přesto stále odkládáme. Může nám to vzít vše. Kongo.docx\nKostarika – přítomnost více než 130 hlav států a vlád je nejjasnější indikátor priorit, které naše státy kladou na vytvoření národních a společných řešení. Země plánuje být neutrální z hlediska emisí CO2 již do roku 2021. Projekt veřejné dopravy založené na elektrifikované železnici a autobusech na biopaliva. V současnosti 90 % elektřiny z OZE, v roce 2016 nová vodní elektrárna zvýší podíl na 100 %, kromě toho dvě geotermální elektrárny na sopkách. Změna klimatu ohrožuje výrobu elektřiny z vody. Jsou to velké plány, na které žádají podporu vyspělých zemí zemím se středními příjmy. Další podpora je potřebná pro adaptační opatření. Největší emitenti, jak historicky, tak aktuálně, musí převzít zodpovědnost za snižování emisí. kostarika.pdf\nKuba – „Významnému živočišnému druhu – lidstvu – hrozí zánik kvůli rychlému a progresivnímu ničení jeho životního prostředí. … Řešením nemůže být zabránit rozvoji těch, kdo jej nejvíce potřebují. … Méně luxusu a méně odpadů v několika zemích může znamenat méně chudoby a hladu v celém světě. … Využijme vědu k dosažení udržitelného rozvoje bez emisí,“ řekl v Riu de Janeiro v roce 1992 Fidel Castro. Platí to dodnes. Více než polovina růstu výroby elektřiny na Kubě bude pokryta z OZE. V roce 2030 budou OZE pokrývat 24 % spotřeby elektřiny, v současnosti je 96 % z fosilních paliv. Všichni musí mít právo na život, mír, jídlo a rozvoj. kuba.pdf\nKuvajt – snaží se diverzifikovat zdroje energie prostřednictvím využívání větrné a solární energie. Zdůraznil, že ropný průmysl začíná snižovat své emise skleníkových plynů.\nKypr – na konci roku bude mít připravenu strategii adaptace, protože Středozemí pociťuje dopady změny klimatu, například prodlužující se sucha, růst teploty nebo degradace lesů a vzácných ekosystémů. Kypr plní své závazky v rámci EU a bude se podílet i do budoucna. Hodlá přispět k uzavření jedné celosvětové právně závazné dohody, přednostně ve formě nového Protokolu. Tato dohoda by měla být maximálně ambiciózní, avšak na spravedlivém efektivním a transparentním základě. kypr.pdf\nKyrgyzstán – citelné dopady změny klimatu – tání ledovců, rozšiřování pouští. Podíl na světových emisích pouze 0,02 %, přesto přijal dobrovolný závazek na snížení emisí o 20 % oproti BAU v roce 2020. Doufá v závaznou dohodu a očekává finanční podporu a transfer technologií. Plánuje využít hydropotenciál k výrobě elektřiny, ale zároveň vodní nádrže využít ke stabilizaci vodního režimu jak doma, tak v navazujících regionech. kyrgyzstan.pdf\nLaos – vláda se zavazuje k nízkouhlíkovému a klimaticky odolnému hospodářství. Za hlavní prioritu považuje snižování emisí skleníkových plynů. Zavádí REDD+ do legislativy. Mnohé projekty závisí na finanční a technické pomoci ze zahraničí. laos.pdf\nLesotho – zdůraznilo závazek k této úmluvě a jejím cílům s tím, že nejméně rozvinuté země si zaslouží zvláštní pozornost vzhledem k vysoké zranitelnosti.\nLibérie – snižování zemědělské a rybářské produkce a eroze pobřeží. Připravuje implementaci REDD+. Uzavřela dohody s Norskem: podpora REDD+, podpora udržitelné energetiky, zastavení odlesňování. liberie.pdf\nLichtenštejnsko – změna klimatu vyžaduje efektivní mezinárodní spolupráci, na národní úrovni neexistují žádná účinná řešení, není zde prostor pro zastaralé představy o svrchovanosti. Plánuje do roku 2020 snížení emisí o 20 % oproti roku 1990, zvýšení energetické efektivnosti o 20 % a podíl OZE 20 % na celkové produkci energie. Pro roky 2013 až 2015 poskytne 600 tis. švýcarských franků na klimatické projekty v rozvojových zemích. lichtenstiensko.pdf\nLitva – snížila emise skleníkových plynů o 56% ve srovnání s úrovní roku 1999 a dosáhla cíle 22% OZE.\nLotyšsko – snížilo emise CO2 o 60 %. Požaduje právně závaznou dohodu platnou pro všechny.\nLucembursko – oznámilo příspěvek 5 miliónů dolarů na GCF. Konference COP 20 v Limě umožní stranám „stanovit rámec“ dohodu v Paříži 2015, který musí být jednoduchý, dynamický a flexibilní, a řešit finanční aspekty boje proti změně klimatu.\nMadagaskar – poznamenal, že změna klimatu je nyní obecně referenčním bodem pro všechny vnitrostátních opatření a požádal o závazky, které mají být „přivedeny k životu na základě agendy řešení“. Požadoval opatření pro urychlení přístupu k obnovitelným zdrojům.\nMalajsie – směřuje ke splnění cíle snížení emisní náročnosti HDP o 40 % do roku 2020. Během 10 let vydala 2,6 mld. USD na adaptaci na častější záplavy. Mohla by dělat více, neobdržela však slíbenou finanční podporu. Na druhou stranu ukazuje, že ekonomický růst nemusí záviset na emisích. malajsie.pdf\nMalawi – implementace změny klimatu a environmentálních otázek do národních rozvojových plánů. Podpora využívání čistých technologií a OZE. Intenzivní kampaň zvyšující veřejné povědomí o změně klimatu. CDM projekty na podporu energetické efektivnosti a zlepšení vařičů na biomasu. Potřebuje technickou a finanční podporu. malawi.pdf\nMaledivy – připojuje se k vyjádřením G77 a AOSIS. Produkují 0,00003 % světových emisí, ale čelí existenciálním dopadům těchto emisí. „Není ironické, že národy, jako jsou Maledivy, jsou pasivními diváky, zatímco jiní, kteří ignorují hrozbu, kterou pro nás představují, rozhodují o našem osudu?“ V krátkodobém a střednědobém horizontu budou potřebovat 1,5 mld. USD. Požadují zodpovědnost po velkých emitentech. maledivy.pdf\nMali – země z oblasti Sahelu, který extrémně trpí suchem v posledních desetiletích. Snaží se budovat klimaticky odolnou ekonomiku, obnovuje lesy a rozvíjí OZE. Celá subsaharská Afrika však emituje pouze 2 % emisí, takže rozhodující úlohu musí mít jiní. Prezentuje programy na zmírnění změny klimatu a zvýšení odolnosti a finanční částky, které na ně bude potřebovat. mali.pdf\nMalta – očekává dlouhodobé přínosy z přechodu na bezemisní ekonomiku. Předpokládá 40% snížení emisí k roku 2020 oproti 1990. Národní akční plány – pro energetickou efektivnost a pro OZE – nastiňují hlavní kroky, které je třeba udělat. Jako člen EU přispěje do GCF. Nabízí pomoc státům nejvíce ohroženým změnou klimatu, například studium vztahující se ke klimatickým akcím na státní univerzitě. Chce se stát „energetickým centrem“ (energy hub) v OZE a zemním plynu. Snižování emisí může být komplikované, ale pozitiva vysoce převažují. malta.pdf\nMarshallovy ostrovy – přijaly účinná opatření ke snížení emisí uhlíku. Byla přijata legislativa, na jejímž základě budou všechny veřejné budovy a infrastruktura odolnější vůči změně klimatu. Přijmou vnitrostátní právní předpisy o přizpůsobování změnám klimatu v lednu 2015.\nMexiko – v několika bodech popisuje požadavky na budoucí dohodu. Například transparentnost vyjednávání a jasné rozlišení, co jsou a co nejsou klimatické peníze. Přispěje 10 mil. USD do GCF. Přestože patří mezi střední emitenty, jeho „mezinárodní závazky jsou silné a rostoucí“. mexiko.pdf\nMikronésie – zaměřuje pozornost na HFC, které jsou nejrychleji rostoucími skleníkovými plyny. Z krátkodobého hlediska představuje rozšíření Montrealského protokolu na HFC a zákaz jejich používání nejlevnější aktivitu na zmírnění změny klimatu, která může snížit globální oteplení o 0,5 °C. mikronesie.pdf\nMoldávie – uvedla asociační dohodu s EU a závazek plnit cíle stanovené EU.\nMonako – dlouhodobě využívá OZE, jmenovitě energii z moře a tepelná čerpadla, ale rozvoj je stále nedostatečný. Zlepšuje se energetická efektivnost. Sníží emise CO2 o 30 % do roku 2020 a o 80 % do roku 2050. monako.pdf\nMongolsko – nehneme se, pokud se nezapojí 5 největších emitentů, kteří produkují 66 % emisí. Jen v poslední dekádě byly ztráty způsobené přírodními katastrofami o 2,7 mld. USD vyšší, než obvykle. Je to 45krát více, než by bylo potřeba na odstranění extrémní chudoby, nebo 90krát více, než na rozvojové cíle tisíciletí (MDG – Millenium Development Goals). Oproti roku 2006 sníží emisní náročnost HDP o 50 % do roku 2020 a 2,5krát do roku 2030. mongolsko.pdf\nMosambik – plně souhlasí s vyjádřením Bolívie (zastupující G77), Súdánu/Tanzanie (zastupující Africkou skupinu/CAHOSCC) a Nepálu (zastupující nejméně rozvinuté země). Přes zanedbatelný příspěvek k celosvětovým emisím CO2 čelí řadě negativních dopadů změny klimatu, které již stály tisíce životů, poškodily infrastrukturu a snížily růst HDP. Národní strategie pro změnu klimatu zahrnuje rozvoj OZE, růst energetické efektivnosti a nízkouhlíkovou urbanizaci, podporu využívání zelených technologií v průmyslu, nízkoemisní praktiky v zemědělství, omezení odlesňování a přírodních požárů a udržitelný management odpadů. Bude však potřebovat výraznou technologickou a finanční podporu. mosambik.pdf\nMyanmar – má národní program zalesňování a obnovy lesů. Díky rozsáhlému zalesňování je množství vázaného CO2 vyšší, než emise. Očekává zvýšenou technologickou a finanční podporu. myanmar.pdf\nNauru – zastupuje skupinu 44 států – Alianci malých ostrovních států (AOSIS) – které požadují omezit globální oteplení na 1,5 °C. Předložen report Tackling the Challenge of Climate Change – názory expertů na řadu konkrétních návrhů na redukci emisí. Vypracovány iNDC. Požadují do začátku 15 mld. USD do GCF a zjednodušený přístup pro SIDS. Mnozí se připojili k SIDS Lighthouses Initiative pod patronací IRENA, která poskytuje rámec pro rychlý přechod na čisté zdroje energie. nauru.pdf\nNěmecko – chceme-li omezit změnu klimatu, musíme jednat rychle a rozhodně. Pro malé ostrovní státy v Tichomoří je to doslova otázka přežití. Německo rovněž bude zasaženo, rostoucí hladina ohrožuje pobřeží, pokles globální ekonomiky může mít dramatické dopady na ekonomiku, která je založena na obchodu. Jsme na jedné lodi, Německo přitom udává tón s ambiciózními cíli (žádné konkrétní hodnoty ani finanční závazky sice nejsou uvedeny, byly však zveřejněny dříve). nemecko.pdf\nNikaragua – příčinou změny klimatu, ale i řady dalších sociálních problémů, jsou neudržitelné vzorce výroby a spotřeby ve vyspělých zemích. Rychlý rozvoj OZE ve výrobě elektřiny – z 25 % v roce 2007 na 52 % v roce 2013, v roce 2018 to bude 74 % a v roce 2020 80 %. nikaragua.pdf\nNizozemsko – popsalo svou inicitativu Resilient City Initiative, v jejímž rámci Nizozemsko sdílí znalosti v oblasti vodního hospodářství s 2000 měst po celém světě. Zavázalo se snížit emise v souladu s cílem EU o 80 až 95 % do roku 2050.\nNorsko – přislíbilo kolem 33 mil. USD do GCF v roce 2015, oficiálním částka bude vyhlášena na prvním formálním GCF zasedání v listopadu 2014. Národní závazek ke změně klimatu oznámí na počátku roku 2015. Uzavřelo partnerství do roku 2020 s Peru a Libérií k boji proti odlesňování.\nPákistán – připomněl nedávné záplavy, které připravily o obydlí miliony lidí a několik dalších katastrof vyvolaných, k nimž došlo z velké části v důsledku změny klimatu. Vyzval k jednání zaměřenému na „win-win“ strategie v oblasti změny klimatu. Svět čelí nejen samotné hrozbě změny klimatu, ale i multiplikačnímu efektu dopadů.\nPanama – nová legislativa uděluje oprávnění Ministerstvu životního prostředí, aby provedlo opatření v oblasti změny klimatu. Plánuje využít energetickou efektivnost na nových linkách Panamského průplavu.\nPapua-Nová Guinea – zavázala se přispět 50 mil. USD na Pacific Regional Assistance Programme (program tichomořské regionální pomoci). Požadovala začlenění REDD+ v dohodě o klimatu v roce 2015. Podporuje výzvu Světové banky pro stanovení ceny za oxid uhličitý. Vyzvala všechny země, aby zprovoznily GCF.\nParaguay – zavázal se k certifikaci lesů pro environmentální služby a domorodé komunity a k projektům pro obnovu přírodních zdrojů. Státní politika týkající se změny klimatu je hlavním pilířem národního plánu rozvoje.\nPortugalsko – podporuje velmi ambiciózní cíle EU pro rok 2030. Splnilo cíle v roce 2012 a překročí cíle pro rok 2020. V současnosti 27 % OZE v konečné spotřebě energie a 60 % ve spotřebě elektřiny a pokračuje dále. Přijalo dlouhodobý závazek – Compromise for Green Growth – který stanovil 13 kvantifikovaných cílů pro roky 2020 a 2030 a 83 nových iniciativ včetně energetické efektivnosti, elektromobility, zelené daně nebo biodiverzity. Do roku 2030 plánuje růst zelených pracovních míst o 4 % ročně, snížení emisí CO2 o 30 až 40 % oproti roku 2005, zvýšení podílu OZE na 40 %, zvýšení produktivity zdrojů o 30 %. portugalsko.pdf\nRakousko – plánuje do roku 2020 snížit emise o 16 % oproti roku 1990, přičemž to nepovažuje za dostatečné. Mimo jiné proto, že oteplování je zde dvakrát rychlejší, než celosvětový průměr, což ohrožuje křehké alpské ekosystémy a ledovce. Rakousko výrazně snižuje emise CO2 přesto, že ze zdravotních a bezpečnostních důvodů nevyužívá jadernou energii. Zdůrazňuje nutnost společného úsilí a požaduje právně závazný cíl pro snížení emisí na polovinu do roku 2050. rakousko.pdf\nRovníková Guinea – technologie, které způsobují změnu klimatu nebo poškozují ozónovou vrstvu, jsou srovnatelné se zbraněmi hromadného ničení. Země přijala program, v jehož rámci bude omezeno spalování plynu uvolňovaného při těžbě ropy, namísto toho bude využit k výrobě elektřiny. Fosilní tepelné elektrárny budou nahrazeny vodními a plynovými elektrárnami. Omezí se využívání dřeva, vláda bude vyžadovat zpracování dřeva k získání přidané hodnoty. Spor mezi potřebou chránit životní prostředí a živit populaci by měly kompenzovat státy, jejichž technologie ovlivňuje atmosférický systém. rovnikova_guinea.pdf\nRumunsko– zavedlo svou Klimatickou strategii a Akční plán, se zaměřením na dopravu, zemědělství, infrastrukturu a energetickou efektivnost.\nŘecko – podporuje celoevropský cíl 40% snížení emisí CO2, 27% OZE a 30% zvýšení energetické efektivnosti v roce 2030. Řecké ostrovy mají vysoký potenciál energie z větru a slunečního záření, přičemž prioritou vlády je jejich propojení s elektrizační sítí na pevninské části. recko.pdf\nSalvador – rovněž podporuje diferencovanou zodpovědnost. Současné závazky neodpovídají potřebným cílům. Vyspělé země by měly jít příkladem, některé však ani neratifikovaly Kyotský protokol. Přestože byl zasažen tropickou bouří, která způsobila ztráty ve výši 4 % HDP, ctí Salvador své závazky. V roce 2016 bude připojeno 110 MW nových fotovoltaických elektráren a do roku 2020 se očekává zvýšení instalovaného výkonu OZE o 20 %. Připravuje vybudování systému hromadné dopravy v hlavním městě a výrazné snížení emisí CO2, ale potřebuje k tomu mezinárodní finanční podporu. salvador.pdf\nSamoa – reakce na epidemii Eboly je rychlá a svým podílem přispívají téměř všechny státy světa. V ostrém kontrastu s tím jsou způsoby, jakými některé státy přistupují k potřebě reagovat na základní příčiny změny klimatu. Plánuje dosáhnout 20% uhlíkové neutrality v roce 2030, v roce 2016 snížit závislost na fosilních palivech o 10 % a o stejných 10 % zvýšit podíl OZE, v roce 2017 dosáhnout 100 % OZE ve výrobě elektřiny. V dopravě se zaměřuje na biopaliva z místních surovin. samoa.pdf\nSan Marino – k přechodu na bezuhlíkovou ekonomiku musí dojít v průběhu jedné generace. Cíl pro podíl OZE v roce 2015 splněn již v roce 2013. Cíle pro rok 2020 – podíl OZE 20 %, snížení emisí CO2 20 %, zvýšení energetické efektivnosti o 20 % a navíc téměř nulový podíl nevyužitelného a nerecyklovatelného odpadu. Hodlá snížit spotřebu vody o 60 %. san_marino.pdf\nSlovinsko – vyzvalo k naplnění 1 mld. USD pro financování opatření proti změně klimatu a oznámení národních závazků hlavních producentů skleníkových plynů v prvním čtvrtletí roku 2015.\nSpojené království – Margaret Thatcherová byla jednou z prvních, kdo před 25 lety na půdě OSN požadoval opatření v oblasti změny klimatu. Od té doby klesly emise CO2 o čtvrtinu. Byl přijat Zákon o změně klimatu – první na světě. Jen v posledních 4 letech byla zdvojnásobena výroba elektřiny z OZE, v současnosti fotovoltaika pokrývá spotřebu milionu domácností. Investována miliarda GBP do CCS, které bude povinné u nových uhelných elektráren. Investice do dalších nízkoemisních technologií – břidlicového plynu a jaderných elektráren. Do roku 2050 budou emise CO2 sníženy o 80 %. V předchozích 5 letech poskytlo 4 mld. GBP klimatických financí. „Je zcela nerealistické očekávat, že se rozvojové země vzdají vysokouhlíkové cesty k růstu, pokud jim neposkytneme podporu k zelenému růstu.“ Spojene_kralovstvi.pdf\nSpojené státy americké – změna klimatu je rychlejší, než naše schopnost reagovat. Za 5 let vzrostla výroba elektřiny z větru trojnásobně a z fotovoltaiky desetinásobně. V průběhu dekády klesne spotřeba automobilů na polovinu, kromě toho všichni významní výrobci automobilů nabízejí elektromobily. To vše vytváří nová pracovní místa, růst ekonomiky a pokles emisí pod úroveň před 20 lety. V průběhu posledních 8 let klesaly emise nejrychleji na světě (předtím však rostly, zatímco v EU klesaly už od roku 1990). Průmysl přislíbil snížit spotřebu HFC o 80 % do roku 2050. V roce 2020 splní cíl snížení emisí o 17 % oproti roku 2005 (což odpovídá 1 % snížení oproti roku 1990) a začátkem příštího roku oznámí cíl pro další období. V každé zemi existuje obava, že pokud budeme jednat a ostatní ne, budeme ekonomicky znevýhodněni. Přesto musíme jednat. Spojene_staty_americke.pdf\nSrbsko – extrémní deště způsobily mimořádné záplavy a kromě ztrát na lidských životech i majetkové ztráty ve výši 1,5 mld. €. Je připraveno se zapojit do zmírnění změny klimatu. srbsko.pdf\nSrí Lanka – čerpají inspiraci z filosofie Gautamy Buddhy, podle níž Země a její vegetace nepatří vládcům, ti jsou jen dočasnými správci, kteří mají chránit životní prostředí pro budoucí generace. Emise skleníkových plynů jsou i přes trojnásobný růst příjmů zanedbatelné, pouze 0,6 t/osobu (zhruba 20krát nižší, než v ČR). Přesto jsou realizovány kroky pro zmírnění změny klimatu – rozšiřování lesů, rozvoj OZE a další. sri_lanka.pdf\nSvatá Lucie – upozornila, že zpožďování aktivit na zmírnění změny klimatu dopadá na SIDS a zvyšuje jejich náklady na přizpůsobení se změně klimatu. Vyjádřila naději na uzavření ambiciózní dohody v Paříži.\nSvazijsko – podporuje společnou, ale diferencovanou zodpovědnost. svazijsko.pdf\nŠpanělsko – „V posledních letech jsme realizovali opatření, která – ač nedostatečná – nás posouvají správným směrem. Je čas pokročit dále.“ Splní cíl snížení emisí oproti roku 1990 o 20 % do roku 2020 a o 40 % do roku 2030. První země na světě, kde je větrná energie dominantním zdrojem v průběhu celého roku. Projekty Proyectos Clima – měřitelné snížení emisí v dopravě, zemědělství, stavebnictví nebo zpracování odpadů. Projekt Huella de Carbono – povzbuzuje průmysl počítat a zveřejňovat uhlíkovou stopu, což podporuje energetickou efektivnost a snižování emisí. Další národní a mezinárodní aktivity. spanelsko.pdf\nŠvýcarsko – „Pohleďte na švýcarské pionýry Piccarda a Borschberga – jestliže jsou schopni obletět svět v letadle poháněném výhradně slunečním zářením, je to dostatečný důkaz, že máme prostředky pro uhlíkově neutrální budoucnost.“ Přestože podíl na celosvětových emisích je pouze 0,1 %, snížilo emise o 8 % při růstu HDP o 36 %. Do roku 2020 sníží emise o 20 %, ambiciózní návrh pro následující období zveřejní začátkem roku 2015. Přispělo 150 mil. USD a přispěje dalších minimálně 100 mil. do GCF. svycarsko.pdf\nTádžikistán – vodní elektrárny vyrábějí 98 % elektřiny, v zimě však mají někteří lidé elektřinu jen 6 až 7 hodin denně. Obrovský hydroenergetický potenciál by mohl zásobovat celý středoasijský region, v současnosti je však využíván jen ze 4 %, v budoucnu by mohl nahradit výrobu elektřiny z uhlí. Navrhuje založit mezinárodní fond na ochranu ledovců. tadzikistan.pdf\nTrinidad a Tobago – žádá omezení růstu teploty na 1,5 °C a přechod na zcela bezemisní světovou ekonomiku ve druhé polovině století. Podporuje energetickou efektivnost jmenovitě v petrochemickém průmyslu. Zavádí energetické audity pro malé firmy a domácnosti, aby využívaly energetickou efektivnost. Přechod na CNG v dopravě, investováno 300 mil. USD do infrastruktury pro snadný přístup k CNG. trinidad_a_tobago.pdf\nTurkmenistán – navrhuje ve střední Asii založit regionální centrum pro klimatické technologie. Založen Národní orgán pro čistý rozvoj. Zahájena obnova celé energetiky, v důsledku v loňském roce snížena emisní intenzita výroby. Přijata Národní strategie pro změnu klimatu, která nastavila podmínky pro rozvoj zeleného hospodářství. Navrhuje založit nových mezinárodních institucí a mechanismů. turkmenistan.pdf\nTuvalu – „Doba podbízení se potřebám fosilního průmyslu je pryč.“ Zavazuje se dosáhnout 100 % OZE v roce 2020. Na jednu stranu je to těžké díky korozivnímu prostředí, na druhou stranu oceňuje pomoc EU, Japonska a dalších zemí. Navrhuje založit mechanismus na kompenzaci ztrát způsobených změnou klimatu. Hlavní podíl na zmírnění změny klimatu musí mít největší emitenti, ale všichni se musí aktivně podílet, proto Tuvalu přijalo závazek 100 % OZE. tuvalu.pdf\nVatikán – stvoření není nějaký majetek, kterému můžeme vládnout pro své potěšení, a ještě méně je to majetek pouze některých lidí, stvoření je dar, je to úžasný dar, který nám Bůh dal, „takže se o ně máme starat a využívat je ve prospěch všech, a to s velikou úctou“ (papež František na Generální audienci 21. května 2014, za zmínku stojí, že současný papež, ačkoli byl jezuita, přijal po svém zvolení jméno František na počest Sv. Františka z Assisi, který je patronem chudých, přírody a ekologů). Nečinnost přináší vysoká rizika, proto opatrnost musí zvítězit. Prostředky pro vypořádání se se změnou klimatu máme k dispozici. Tržní síly samy o sobě nemohou vyřešit související problémy klimatu, chudoby a sociálního vyloučení. Etická motivace všech důležitých politických rozhodnutí musí být zřejmá. Předchozí papež Benedikt XVI. k tématu vydal celou encykliku Caritas in Veritate. Přestože je Vatikán malý stát, podniká řadu kroků pro snížení spotřeby fosilních paliv. Avšak „hovořit o snížení emisí, je k ničemu, pokud nejsme připraveni změnit svůj životní styl a současné dominantní modely spotřeby a výroby“. vatikan.pdf\nVietnam – pokud vzroste hladina moře o 1 m, bude zatopeno 40 % delty Mekongu. Růst teploty musí být omezen na méně než 2 °C. Volá po historické zodpovědnosti. Plánuje snížit emise CO2 o 8–10 % oproti roku 2010, snižovat emisní náročnost HDP o 1–1,5 % ročně a snížit emise CO2 z energetiky o 10–20 % oproti BAU. vietnam.pdf\nVýchodní Timor – sice zavádí opatření na zmírnění změny klimatu, nutná je však koordinovaná celosvětová aktivita. Tichomořské ostrovy může změna klimatu vymazat z existence. vychodni_timor.pdf\nNational statements at the UN Climate Change Summit 2014\nThe highest representatives of more than 120 countries accepted the invitation to the UN Climate Summit 2014. In addition to these UN Secretary General Ban Ki-moon invited representatives of financial and commercial institutions and civil society. The aim was to encourage and accelerate climate action. Ban Ki-moon requested them to announce bold measures and actions to reduce emissions, strengthen climate resilience and mobilize political will towards meaningful legal agreement in 2015.\nRepresentatives of Countries presented their statements, but only rarely there was mentioned a specific reduction in CO2 emissions. Generally it can be said that most states are willing to contribute to reducing CO2 emissions “appropriately”. The question is what this word means in their imagination.\nRecenzent: Michal Broža\nŘekněte svůj názor v diskuzi!15 příspěvků, poslední 23.10.2014 22:41


Znepřátelení Hamás a Fatah propustí zajatce - Novinky.cz\nNovinky.czZahraničníBlízký a Střední východZnepřátelení Hamás a Fatah propustí zajatce\nZnepřátelení Hamás a Fatah propustí zajatce\n26. 2. 2009, 9:43 – KÁHIRA\nDvě hlavní palestinská hnutí Hamás a Fatah propustí zajaté příslušníky tábora rivalů. Dohodli se na tom čelní představitelé obou soupeřících uskupení na úvod setkání palestinských stran v Káhiře.\nHamás zruší některým příslušníkům Fatahu v pásmu Gazy domácí vězení a Fatah na oplátku propustí zhruba osm desítek z celkového počtu 380 zadržovaných přívrženců Hamásu.\n„Jistý počet zadržovaných bude osvobozen hned po zahájení dialogu. Další budou propuštěni postupně, takže bude záležitost uzavřena před skončením palestinského dialogu,“ uvedli ve čtvrtečním společném prohlášení vůdce Fatahu v palestinském parlamentu Azam Ahmed a přední představitel Hamásu Mahmúd Zahar.\nObě strany se rovněž zavázaly zastavit štvavou mediální kampaň.\nUtvoření společné vlády komplikují zásadní rozpory\nRozhovorů v Egyptě se zúčastní asi tucet palestinských skupin. Jejich cílem je vytvoření vlády národní jednoty, která by připravila prezidentské a parlamentní volby a koordinovala obnovu pásma Gazy po nedávné izraelské ofenzívě.\nSpojené státy a Evropská unie s myšlenkou vládní koalice, v níž by figuroval Hamás, nesympatizuje. Egypt naproti tomu Palestince ke smíření vyzýval už v listopadu. Tehdy ale Hamás od rozhovorů odstoupil s tím, že Fatah na Západním břehu Jordánu pokračuje v zatýkání jeho příslušníků.\nNová vlna rivality mezi oběma hlavními stranami vyvrcholila předloni v létě, kdy Hamás násilím převzal moc v pásmu Gazy. Oba tábory se zásadně rozcházejí v postoji vůči Izraeli. Fatah se násilí vzdal, Hamás je ochoten přijmout dočasné příměří, nadále si však vyhrazuje právo proti židovskému státu bojovat.


Mistrovství v CSS (Jeff Croft, Ian Lloyd, Dan Rubin) | Interval.cz\nDomů Archiv Mistrovství v CSS (Jeff Croft, Ian Lloyd, Dan Rubin)\nNa spočítání pokročilejších knih v češtině o kaskádových stylech vám v dnešní době již prsty na rukou stačit nebudou. Je jich, myslím, více než dost a objevují se další a další. Některé se zaměřují více na praxi a styly vykládají na základě praktických příkladů (Eric Meyer), jiné se věnují teorii a standardům a jiné předvádí všeliké tipy a triky (Petr Staníček). V této knize najdete ode všeho kousek – teorie, standardy, praxe i tipy. A ač se to nezdá (neboť originál knihy vyšel v roce 2006), věnuje se poměrně dobře také problematice kompatibility Internet Exploreru 7 (což je v češtině asi první svého druhu).\nJako každá publikace o stylech i Mistrovství v CSS začíná povídáním o jejich největších výhodách a přínosech. Hned v úvodu čtenáře poučí, jak správně – sémanticky – kódovat v (X)HTML, seznámí jej i s problematikou DOCTYPE a hlavně se základy stylů (deklarace, selektory, pseudotřídy) a jejich správy. Následuje kapitola, která je celá věnovaná specifičnosti pravidel a kaskádě, a potom se konečně autoři poperou s tvrdou realitou – prohlížeče a jejich nekompatibilita, samozřejmě že nastíní základní způsoby řešení – hacky, triky a fígle. V následujících kapitolách se dozvíte, jak udělat různé layouty, jak nastylovat jednotlivé elementy stránek – text, seznamy, tabulky, formuláře, záhlaví, záložky, drobečky… a jak udělat styly pro tisk. Poslední kapitola se věnuje problémům, na které můžete při ladění vzhledu stránek narazit – představí vám nejužitečnější nástroje na odhalování a ladění chyb, poukáže na nejčastější chyby a poradí, jak je vyřešit či elegantně obejít. Úplný závěr tvoří stručná reference CSS (cca 25 stránek) s tabulkami podpory jednotlivých prohlížečů.\nText je plný odkazů na internet, zejména na články na blozích, které se probíranému tématu věnují více do hloubky (český vydavatel doplnil i pár odkazů na české zdroje). Zdrojové kódy ukázek nemusíte ručně datlovat, ale můžete si je stáhnout z webu nakladatelství. Při čtení mě zaujalo a potěšilo, jak se autoři snaží poukazovat na techniky, díky kterým je kód i v budoucnu dobře (a znovu) použitelný a jeho správa nepřidává kodérům další vrásky. Nadstandardní byla také závěrečná kapitola „Když něco nefunguje“, kde kromě nejčastějších chyb je stručný popis doplňků, nástrojů a rozšíření pro internetové prohlížeče, které vám chybu pomohou lokalizovat.\nOsobně mi ale přijde, že některé pasáže by bylo možné trochu zkrátit (příliš mnoho omáčky) a jiné zahustit (a ne se jen odvolat na článek na internetu). Ale na druhou stranu je nutné brát ohled na to, komu je kniha Mistrovství v CSS určena. Cílovými čtenáři jsou zejména středně pokročilí kodéři stránek, kteří ví, jak funguje HTML a CSS, ale nemají čas na čtení odborných magazínů a blogů, aby se naučili praktické fígle. Případně aby si doplnili své znalosti o různé chyby prohlížečů a jejich řešení. Vrátím-li se k úvodu a srovnám-li knihu s jejími konkurenty, myslím, že nijak výrazně z řady nevybočuje – určitě není horší než ostatní a možná je spíše o chlup lepší než ostatní „pokročilé“ publikace o stylech.\nNázev: Mistrovství v CSS\nAutor: Jeff Croft, Ian Lloyd, Dan Rubin\nCena: 469 Kč (422 Kč v odborném knihkupectví Interval.cz, kde najdete i další informace.)\nInterzen 2007 představuje: archfoto.cz


Šéf Evropské komise Romano Prodi jednal v Praze | Radio Prague International\nŠéf Evropské komise Romano Prodi jednal v Praze\nNa první návštěvu ve funkci šéfa Evropské komise přicestoval ve čtvrtek do Prahy Romano Prodi. Jeho jednání s nejvyššími českými představiteli jsou důležitá zejména proto, že členství České republiky v Evropské unii je na dosah. Jak potvrzuje Josef Kubeczka, právě toto téma dominuje jeho návštěvě.\nRomano Prodi Předseda Evropské komise Romano Prodi přijel s výzvou: Nepolevujte v úsilí vstoupit do evropských struktur! Pokud se podle jeho slov ze vstupu do unie stane na české politické scéně sporné téma převolebního boje v příštím roce, může se jednání o členství zpomalit. Toto poselství je důležité zvláště nyní, kdy rozšíření Evropské unie je téměř hotovou věcí:\n"Víte, historie se nedá předvídat, ale rozšíření je neodvratitelný proces. Vstupní rozhovory běží dobře, včetně těch s Českou republikou. Jsou před vámi sice těžké kapitoly, jako jsou životní prostředí a zemědělství, ale všichni věří, že jednání skončí příští rok. Pokud tedy nenastane nějaká přírodní katastrofa typu zemětřesení, moru nebo nějaká válka, tak rozšíření proběhne kolem roku 2004."\nNa tiskové konferenci po jednání s premiérem Milošem Zemanem vysoce ocenil pokrok České republiky, který je oproti minulým rokům evidentní. Doslova řekl:\n"Je to fantastický úspěch. Ještě před pár měsíci jste se ptali, zda budete přijati do unie. Dnes už se můžete ptát, kdy budete přijati. Moje odpověď zní: Brzy."\nS premiérem Zemanem, ale i s předsedy obou komor Parlamentu jednal o citlivých problémech, jako je volný pohyb pracovních sil, odklad prodeje české půdy cizincům či sporné zařazení Česka mezi země ohrožené nemocí šílených krav. Mnoho pochybností a obav je oprávněných, míní Prodi. Je třeba je respektovat, ale především o nich jednat, zdůraznil. Prezident Václav Havel po setkání s Romanem Prodim, který opět upozornil na nebezpečí zneužití otázky vstupu do Evropské unie v předvolebním boji, sdělil, co sám bude proti tomu dělat:\n"Využívat jakési své politické či osobní autority a apelovat na všechny politiky, aby v zájmu svých volebních bodů nezanedbávali ty společné a základní zájmy státu."


AGV – zkušební provoz při 360 km/h - Technika a trh\nAGV – zkušební provoz při 360 km/h\nnejnovější vysokorychlostní vlak společnosti ALSTOM\nPo čtyřech měsících dolaďování na rychlostním okruhu železničního zkušebního centra ve Velimi v České republice zahájil vlak AGV své první dynamické zkoušky při 360 km/h, komerční rychlosti, pro kterou byl vyvinut. Zkušební provoz bude probíhat na části Východní vysokorychlostní trati dlouhé 170 kilometrů, mezi stanicemi Champagne-Ardenne a Lorraine, na stejné trati, na níž byl v dubnu 2007 společnostmi ALSTOM, SNCF a RFF dosažen světový rychlostní rekord 574,8 km/h. Testy mají za cíl ověřit platnost nové vysokorychlostní platformy společnosti ALSTOM, pokud jde o její komerční rychlost, s ohledem na budoucí schválení. Během více než 12 nocí vyhrazených pro testování bude zapojeno přibližně 60 inženýrů z různých industriálních lokalit společnosti ALSTOM Transport a Eurailtest a AGV při nich urazí více než 7 500 kilometrů. Měření a shromážděné údaje, získané díky 4 000 senzorů, jimiž je vlaková souprava vybavena, budou přeneseny a analyzovány inženýrskými odděleními společnosti ALSTOM, která navrhnou úpravy a modifikace nezbytné k tomu, aby mohl vlak být schválen.\nZkoušky jsou prováděny na prototypu AGV sestaveném společností ALSTOM, aby bylo možné v reálných podmínkách ověřit počítačové simulace a modely vytvořené inženýry a konstrukčními kancelářemi. Prototyp se skládá ze sedmi vozů a jde o skutečnou laboratoř pro požadavky kampaně dynamického zkoušení ve Velimi a nyní i testů na Východní vysokorychlostní trati. Sedadly jsou doplněny pouze dva z těchto vozů, zatímco pět zbývajících bylo plně upraveno pro účely testování. První dva vozy a pátý vůz slouží jako pracovní stanice pro inženýry, třetí hostí dva generátory dodávající elektřinu měřicím nástrojům a čtvrtý slouží jako sklad náhradních dílů pro vlak.\nMěření prováděná inženýry zahrnují kritické součásti vlaku\ni hlavní složky pohybu vysokorychlostního vlaku po železnici.\nPrvním úkolem je kontrola dynamiky kolo-kolejnice, tj. kvality kontaktu mezi těmito dvěma elementy. Tyto testy je extrémně těžké modelovat s využitím počítačů – zahrnují měření příčných a vertikálních sil vznikajících mezi koly a dráhou a kontrolu úrovně vibrací vnímané cestujícími – za tímto účelem jsou na podvozky a uvnitř vlakových souprav namontovány senzory a měřiče zrychlení. V případě AGV, prvního vysokorychlostního vlaku skládajícího se kompletně z kloubových vozů, bude také nutné překontrolovat dynamiku vlakové soupravy.\nInženýři společnosti ALSTOM také prověří párování pantograf-řetězovka. Kamery namontované na střeše a senzory umožní, aby byl při různých rychlostech sledován účinek pantografu na řetězovku a také kvalita sběru proudu. Informace o nastaveních, jež je třeba provést, poskytne inženýrům zejména počet a trvání elektrických oblouků. Cenné informace poskytnou i měření stoupání řetězovky v souvislosti s pohybem vlaku.\nVe světě železnic jsou u AGV jedinečné synchronní motory s permanentními magnety; k dispozici jsou nejmodernější prvky, pokud jde o výkonovou elektroniku, což jim umožňuje provoz se všemi typy napětí, které se v Evropě používají: 1 500, 3 000, 15 000 a 25 000 voltů. Jejich provoz při uvedených napětích i provoz trakčního pohonu byly ve Velimi předmětem velmi přesného seřizování. Na Východní vysokorychlostní trati, která využívá napětí 25 000 voltů, bude jejich funkce sledována se zaměřením na kontrolu prokluzování kol během fází startu a zamykání kol při brždění.\nBudou provedena měření elektromagnetické kompatibility (CEM) vlakové soupravy. Během provozu nesmí vlak narušovat prostředí, v němž se pohybuje (např. interference s příjmem rádiového nebo televizního signálu) a naopak nesmí být citlivý na externí elektromagnetické rušení, přičemž si však musí udržet schopnost vysílat a přijímat data pomocí rádiové frekvence. Připojené antény například umožní měřit magnetické pole vlaku.\nAGV je přepravním prostředkem splňujícím požadavky trvale udržitelného rozvoje, s velmi nízkými emisemi skleníkových plynů. Jejich emise na cestujícího nepřesahují 2,2 g/km, což je třináctkrát méně než u autobusu (30 g), padesátkrát méně než u osobního automobilu (115 g) a sedmdesátkrát méně než u letadla (153 g) . I když lze jízdní odpor, jeden z hlavních faktorů způsobujících spotřebovávání energie vlakem, poměrně přesně simulovat v aerodynamickém kanálu, doporučuje se ověřit výkon vlaku v reálných podmínkách. Inženýři společnosti ALSTOM zkontrolují aerodynamický koeficient (Cx) AGV.\nV následujících čtyřech víkendech věnovaných zkouškám na Východní vysokorychlostní trati se AGV vrátí do testovacího centra ve Velimi, kde bude dokončen program validace. Testy budou probíhat i v roce 2009, a to na italské železniční síti, se zaměřením na získání souhlasu s dodáváním vlakových souprav objednaných NTV . Italská přepravní společnost vystavila pevnou nabídku na 25 vlakových souprav (s možností objednat dalších 10), s připojenou smlouvou o provádění údržby po dobu 30 let. První vlaky budou dodávány od roku 2010.\nS ohledem na trvale udržitelnou přepravu společnost ALSTOM Transport rozvíjí a nabízí nejkomplexnější řadu systémů, zařízení a služeb na železničním trhu. Společnost ALSTOM Transport dokáže zvládnout kompletní systém přepravy, od vozového parku po signalizaci a infrastrukturu, stejně jako nabídku řešení na klíč. V období 2007–2008 vzrostly objednávky společnosti ALSTOM Transport v porovnání s předchozím finančním rokem o 39 % a obrat se zvýšil o 4 %.