AKTUALITA: EASTER MASSACRE - StreetMachine, Sinetrium a Avidity for... | PlzeňskéKapely.cz AKTUALITA: EASTER MASSACRE - StreetMachine, Sinetrium a Avidity for... | PlzeňskéKapely.cz\nAKTUALITA: EASTER MASSACRE - StreetMachine, Sinetrium a Avidity for...\nJe nám ctí Vás tímto pozvat na další nadupanou akci, kde své účasti rozhodně nebudete litovat - EASTER MASSACRE, koncert, jenž proběhne 14. dubna 2017 od 20:00 hod v plzeňském klubu Buena Vista. Velikonoční koncertování tento rok pořádá kapela Sinetrium, která si na pomoc přizvala další plzeňskou stálici - Avidity for..., a také pardubické hardcoraře Streetmachine.\nSINETRIUM - metalového uskupení… prý plné utečenců z Dobřan se řídí heslem „Metal for everyone“. Kapela jako taková začala tvořit v roce 2011 pod tehdejším názvem „Sound of Storm“. Odehráli několik neoficiálních koncertů a na hvězdnou dráhu vyrazili až s koncem dalšího roku. V roce 2013 odehráli symbolických 13 koncertů a o rok déle vydali DEMO. Za minulý rok vyjma mnohých koncertů si zahráli například po boku Harlej a Krucipüsk. Loňský rok byl mimo jiné ve znamení točení klipu, který se dotáčel poměrně nedávno, tak snad bude brzo k vidění 🙂 V rámci jejich vystoupení zazní i nová píseň s názvem Ikaros. Aktuálně zde tvoří Marek Pechman, Michal Polata, Lukáš Mai, Milan Balon a Tomáš Svoboda. Do aktuální podoby se kapela dostala vlivem nedávných personálních změn, kdy Sinetrium obohatili členové z rozpadlé kapely Strange Society (kteří vloni pořádali Velikonoční koncert v Bueně - report z akce zde). Nedávný rozhovor s kapelou s názvem Vegetariánskej pAnk bez trumpety zde 🙂\nAVIDITY FOR... - plzeňská metalová kapela se symfonickými prvky. Tato banda již tvoří nějaký ten pátek. od roku 2009, a brzo oslaví desetiletí na scéně. Nahráli DEMO a až o mnoho let déle, po několika personálních změnách, nahráli CD a na začátku roku 2016 proběhl křest jejich nejnovějšího CD "Na svůj osud se nadřeš" - report z křestu zde. Kapela má po Plzni mnoho fanoušků, kteří vždy přijdou vyjádřit svoji podporu.\nSTREETMACHINE aneb punkový hardcore z Pardubic. Kapela stará jako Metuzalém... i když to zase ne, ale plnoletosti už se dožila 😀 Na kontě mají již 5 alb - "Konec hry", "Realita", "Cena pravdy", "Ber nebo nech bejt" či "Kult"(2014). Za ta léta vybrousili svůj styl do hardcoru s thrashovými riffy a v kontrastu k tomu jsou postaveny pomalejší breakdowny. Letošní koncertování zahájili po boku kapely Debustrol. A za týden budou k mání právě v Plzni.\nTááákže 14. dubna do Buena Visty na akci Easter Massacre. Začátek ve 20:00 hod. Vlezné činí 100 Kč.\nPublikováno: 08. 04. 2017


Zahrady Pelechy | Eurobydleni.cz\nPřemýšlíte nad vlastnictvím zahrady Pelechy, ale stále jste se nerozhodli, zda vybrat spíše nájem nebo raději přímo koupi?\nZahrady Pelechy (520+)\nPřemýšlíte nad vlastnictvím zahrady Pelechy, ale stále jste se nerozhodli, zda vybrat spíše nájem nebo raději přímo koupi? Výhody mají obě řešení, záleží hlavně na vás, zda si zahradničení v Pelechy chcete spíše vyzkoušet, nebo si již vybrat rovnou zahradu Pelechy, kterou byste si koupili. Zahradničení má u nás dlouhou tradici. Tato forma fyzického odpočinku je nejlepším druhem odreagování pro všechny, kdo tráví svůj pracovní den především nefyzickou prací. Vybrat si tak na našem portálu perfektní místo pro chvíle odpočinku je vskutku výbornou volbou.\nNabídka zahrad Pelechy\nPokud si přejete získat zahradu Pelechy přesně podle vašich představ a přitom nemuset hodiny a dny trávit zbytečným hledáním, projděte si nabídku zahrad Pelechy na našem internetovém portálu. Získáte tak přehled o všem, co je v daném městě dispozici. Zahrada Pelechy jako stvořená pro vás čeká právě na to, abyste ji začali udržovat právě vy, tak na co ještě čekáte?\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii zahrady Pelechy, pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující zahrady Pelechy, a to zahrady na prodej Pelechy, pronájem zahrady pronájmy zahrad Pelechy, Zahrada Pelechy na dražba.\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii zahrady Pelechy nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích pozemky Pelechy, pozemky k prodeji Pelechy, pozemky k pronájmu Pelechy, Pozemky Pelechy na dražba.\nDalší lokality v okolí zahrady Pelechy\nPro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii zahrady Pelechy, si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr zahrady Pelechy. Určitě lépe naleznete zahrady Pelechy, který hledáte.


Zloději týrali kradené tele, zlámali mu zaživa všechny nohy - iDNES.cz\n22. listopadu 2010 14:35, aktualizováno 14:35\nV případu týrání, nad nímž zůstává rozum stát, policie podezírá dva muže z Českokrumlovska ve věku 42 a 27 let.\nPodle policie muži během roku 2008 v zemědělské farmě na Českobudějovicku ukradli stokilové tele. Na to, že zvíře sebrali právě oni, se ale přišlo až nyní. Jeden ze zlodějů se totiž přiznal při výsleších na policii, které se týkaly jeho další trestné činnosti.\n"Zloději nejprve živému teleti zlámali všechny nohy a pak ho odvezli autem do Českých Budějovic. V panelovém domě v koupelně tele podřízli, vyvrhli a rozbourali. Naporcované maso prodali. Farmě tak způsobili škodu 6 000 korun," informoval mluvčí krajské policie Milan Bajcura.\nDoplnil, že kriminalisté už zahájili trestní stíhání obou mužů pro podezření ze spáchání přečinu krádeže a týrání zvířete.\nStarší z výtečníků nemá potíže se zákonem poprvé, loni v létě na českobudějovicku ukradl ze zahrady míchačku a stavební kolečko za dva tisíce korun.\nTémata: České Budějovice, Jihočeský kraj, zákon\nZloději z bavorského Mnichova, který chtěl krást v kostele, zabránil v dokonání zločinu doslova zásah shůry. Když se...\nZrušení hraničních kontrol mezi Hodonínem a Holíčí po vstupu Česka a Slovenska do schengenského prostoru přineslo vyšší...\nObědovou přestávku využil ve čtvrtek neznámý pachatel k tomy, aby vyloupil směnárnu v centru Vsetína. Během půlhodiny z...\nZloděj z Jaroměře na Náchodsku doplatil na to, že věci z vykradených aut nabízel přes prostředníka k prodeji na...\nPořádné překvapení zažili minulý týden pracovníci zemědělského družstva v Pivkovicích u Vodňan na Strakonicku. Jedna z...


Sám Prague Pride spíše, než bojem je oslavou už dosažené míry emancipace. Přesto však konfliktních situací je dost a je stále co prosazovat. Foto Štěpán Rožek\nObčas mě přátelé zleva napomínají, že se nemám nechat vtáhnout do kulturních bojů, protože na vítězství v nich nemáme sílu. Máme se prý soustředit na politické boje, jejichž osu vidí v sociálním postavení, výši příjmů, v tom, jak je to s prací námezdnou či, jak zní současné oficiální označení, závislou. Jak jsou lidé práce nerovnoprávní s „chlebodárci“.\nPřečetl jsem si několik charakteristik a výčtů politických a kulturních sporů a nejsem z nich moudrý. Moderní lokální i mezistátní deklarace člení práva a svobody do kapitol. Sociální práva, která jsou vyhlášena kompromisně a dodržována chabě a s četnými výmluvami, to jsou zřejmě ta, která by měla být, a pro mě jsou tématem politické rozepře.\nPráva prohlašovaná mými levicovými souputníky za kulturní, to je snad svoboda vyznání, svoboda pohybu včetně zahraničního cestování a třeba i stěhování, svoboda kritiky mocných bez rizika represe. Dny na začátku srpna nám připomínají LGBT+, soudržnou a vlivnou skupinu, která si už různá práva prosadila, ale přeje si mimo jiné rovnou pozici s ostatními i co do manželství, aby nebylo vázáno jen na svazek muže a ženy.\nMně připadají důležitá práva bezdomovců, nezaměstnaných, námezdních pracovníků, malých živnostníků, řemeslníků a soukromých rolníků, práva nemocných na státem hrazenou péči, a to i u stomatologických pacientů, které Listina základních práv a svobod z ochrany nevyjímá. Zdají se mi být hodna politického soupeření zcela stejně jako právo menšin na ochranu před urážlivým osočováním či hanobením, právo možná okrajových a početně bezvýznamných nových náboženských skupin tu žít, hlásit se ke svému přesvědčení a získávat pro ně jiné, nebo třeba právo aktivistů zesměšňovat veřejnou performancí hanebného držitele úřadu hlavy státu.\nPrávo leseb, gayů, bisexuálních, pansexuálních, asexuálních a transgender lidí, pokud jsem na některou větev z queer komunity nezapomněl, mi připadá stejně hodné právě i politického soupeření mezi konzervativci a liberály. A myslím, že místo ekologů a socialistů různých oranžových, rudých, rudočerných a kdovíjakých zabarvení na této ose je jasně na straně těch, komu ještě přece jen zbývá vybojovat něco k úplné občanské rovnosti.\nNemysleme si, že u nás je vyhráno, protože se podařilo schválit registrované partnerství a protože soudy obvykle chrání queer lidi před diskriminací například v zaměstnání, v menších obcích nebo ve školách. Uvedená skupina lidí je odsuzována, někde odmítána a vylučována zejména v některých církvích, rozhodně v české římskokatolické a obou zdejších pravoslavných, v Bratrské jednotě baptistů (kteří nedávno vyloučili sbor, jenž se k tématu choval tolerantně) a ve většině komunit evangelikálních a letničních, mezi nimiž výjimkou je Ta Cesta a vydavatelství Biblion.\nFanatici připouštějí jedinou legální možnost, totiž obrácení čili zavrhnout sám sebe takového, jaký jsem stvořen, vzepřít se přirozenému tíhnutí, celoživotně trpět absencí uspokojivého partnerství. Pokud to neuděláte, chovají se k vám jako ke zplozencům pekla. Mají pro vás připraveno nekonečné sadistické trápení po smrti.\nFundamentalisté mohou jít i dál. Ve východní polovině Polska jsou stovky obcí, které veřejně vyhlásily, že jsou oblastí vyčištěnou od LGBT. Nejde podle nich o lidi, a proto nemusí brát ohledy. Snahu queer lidí žít svobodně a s respektem okolí prohlašují za homoideologii.\nPokud bychom ve své sociální orientaci přece jen chtěli být opatrní, nemělo by nám uniknout, že po bohoslužebném zahájení Prague Pride 2020 v neděli večer v evangelickém kostele U Martina ve Zdi další program zahrnuje třeba také Prague Business Forum. Nutno připustit, že relativně úspěšná obhajoba práv minority se snadno stane předmětem kšeftu. Letošní fórum je však věnováno mezifiremní diskusi o rovnosti lidí různých erotických preferencí na pracovišti, a to je snad přijatelné.\nLetošní Prague Pride ze zdravotních důvodů nezahrnuje tu část, která v minulých letech vyvolávala nejvíc kontroverzí, tedy Pochod hrdosti, který si méně informovaní pletli s týdenním festivalem jako celkem. Tentokrát se tedy nebude testovat tolerance širší veřejnosti k různým zábavným, ale i provokativním projevům.\nČást týdenního programu bude tentokrát také dostupná přes internet, například pořad Ne/binární čeština, naživo v Divadle u Valšů, nebo pouze přes web přístupná diskuse Pokusy o porozumění opozici vůči LGBT+ lidem ve Střední Evropě. Program zahrnuje výstavy, přednášky, diskuse, divadelní představení, promítání filmů, autorská čtení, sportovní utkání, pikniky, kolem patnácti akcí denně i souběžně na různých místech v Praze.\nV minulých čtyřech letech více připomínal sociální rozměr života queer lidí konkurenční nebo možná doplňující program Alt Pride. Jeho organizátorem byl stejnojmenný kolektiv spřízněný s Autonomním sociálním centrem Klinika. Loňské pořady ho charakterizují: Jak překonat kapitalismus, Láska za časů policie, Nechcete nás mít v domech, budete nás mít v ulicích. Letos bohužel není žádný alternativní program ohlášen.\nSám Prague Pride spíše, než bojem je oslavou už dosažené míry emancipace. Přesto však konfliktních situací je dost a je stále co prosazovat.\nU slovenských sousedů zrovna v těchto dnech zaznamenali pokus o další represi. Již vloni na podzim evangelický biblista Ondrej Prostredník (*1963) kritizoval kapitolu o kultuře života a kultuře smrti v učebním textu katolického náboženství pro základní školy.\nNapsal, že text šíří fundamentalistickou teologii a démonizuje existující lidskoprávní standardy. Na zásah slovenských luterských biskupů mu bylo znemožněno nadále působit na evangelické teologické fakultě.\nNedávno biskupové znovu zasáhli, tentokrát proti farářce evangelického církevního sboru Bratislava Staré město Anně Polckové. Je třeba poznamenat, že slovenská luterská církev má mnohem silnější postavení než všechna protestanská uskupení dohromady v České republice. Uvidíme, co ukáže za půl roku a něco sčítání lidu, ale zdá se, že procentuální zastoupení evangelíků na Slovensku bude vyšší než očekávaná pozice katolíků v České republice.\nNa letošním Mezinárodním dni proti homofobii a transfobii se Polcková vyslovila, že už nechce mlčet. Řekla: „Po tom všem, s čím se mi svěřili a svěřují LGBT lidé, mlčet nemohu. Byla bych zbabělá a falešná …Proto chci být hlasem těch, kteří mlčí, protože se mluvit bojí. Hlasem mladých lidí, kteří mají strach říct, jací jsou a koho chtějí milovat.“\nLuterští biskupové před týdnem Polckovou vyzvali, aby zvážila setrvání ve službě farářky. Ve svém stanovisku kritizovali „liberálně laděná média“ a „prohomosexuální hnutí“. Farářky se však zastal její sbor, a to má v evangelickém prostředí svou váhu. Presbyterstvo — volené laické vedení sboru — napsalo prohlášení, které jí vyslovuje plnou důvěru a hájí ji proti obviněním. V církvi a v okruhu sympatizantů kolem ní vzniká petice na její obranu.\nEmancipaci lidí s menšinovými erotickými preferencemi lze sotva zastavit. Lze slavit, lze svádět zápas, ale není radno rezignovat.\n3. srpna 2020 ve 14.41\n#Občanská společnost#Praha#Práva LGBT osob#Perspektivy levice


TENKRÁT NA VÝCHODĚ / ČEŠI OČIMA FOTOGRAFŮ 1948 – 1989 – ARTmagazin.eu\nTENKRÁT NA VÝCHODĚ / ČEŠI OČIMA FOTOGRAFŮ 1948 – 1989\nTermín konání: 28. 10. 2009 – 3. 1. 2010\nOtevřeno denně kromě pondělí od 10 do 20 hodin.\nVýstava není ani historicky relevantním obrazem života v českých zemích během komunistického režimu v letech 1948–1989, ani se nesnaží zahrnout všechny hlavní tendence, osobnosti a díla české dokumentární fotografie z tohoto období. Na známých, zapomenutých i dosud nepublikovaných fotografiích chce ukázat některé aspekty života obyčejných lidí v této době, kdy se toho tolik muselo a tak málo smělo. Vybranými příklady, zahrnujícími širokou škálu snímků rozličné umělecké hodnoty, chce připomenout proměny politické a společenské atmosféry i samotného životního stylu, ukázat oficiózní komunistické slavnosti a manifestace, všudypřítomnou ideologickou propagandu a devastaci společnosti i prostředí v době vlády jedné strany, stejně jako útěky mnoha lidí do soukromí, do hospod a na chaty, kde teprve probíhal ten méně oficiální, zato však pravdivější a spontánnější život.\nExpozice zahrnuje ukázky oficiálních agenturních fotografií z Fotobanky České tiskové kanceláře, dobových módních a reklamních snímků, fotografií propagujících proslulé Jednotné zemědělské družstvo ve Slušovicích a dokonce i záběrů tajně pořizovaných pracovníky Státní bezpečnosti při sledování disidentů, režimu nebezpečných osob a cizinců. Její páteří však jsou tematicky ucelené soubory děl od známých, zapomenutých i zcela neznámých českých fotografů. Řada jich je publikována poprvé.\nPo nástupu komunistů k moci v únoru 1948 prodělala celá česká fotografie hluboké změny, které ji ovlivnily na několik dalších desetiletí. Živnostenští fotografové se museli registrovat do družstev, stejně jako volní tvůrci do uměleckého svazu, zanikla řada časopisů, začala působit ostrá cenzura. Vyžadovalo se dogmatické uplatňování principů socialistického realismu a společenské a agitační funkce fotografie, ideologická angažovanost, optimistické ladění, přehledná tradiční kompozice, snadná čitelnost. Většinu českých fotografií ve stylu socialistického realismu dnes známe jenom z reprodukcí v dobových periodikách, protože originály se až na výjimky ztratily. Naštěstí ve Fotobance ČTK, tvořící jakousi „obrazovou paměť národa“, se dochovalo mnoho oficiálních záběrů z té doby, mezi nimiž nechybí ani smutná svědectví o zinscenovaných politických procesech, v nichž byly odsouzeny k dlouholetému žaláři a někdy i k trestu smrti desítky nevinných obětí.\nPo Stalinově a Gottwaldově smrti v roce 1953 v souvislosti s postupným mírným politickým uvolňováním začalo krok za krokem docházet k odklonu od socialistického realismu. Poezie všedního dne, jež se stále výrazněji uplatňovala v tehdejší české literatuře, filmu a výtvarném umění, nacházela významný prostor také ve fotografii. Styl humanistické fotoreportáže, jehož nejznámějšími představiteli byli členové agentury Magnum, se stal vzorem pro řadu českých fotografů, např. Václava Jírů, Ericha Einhorna, Pavla Diase, Miroslava Hucka, Jiřího Všetečku aj. Inspiroval také některé fotoamatéry, kteří se nemuseli ohlížet na to, zda jejich fotografie budou shledány jako ideologicky bezproblémové a budou otištěny nebo vystaveny. Skutečně výjimečné dílo vytvořil Gustav Aulehla, donedávna téměř neznámý. Jeho syrově autentické, a přitom zobecňující snímky ze života v malém městě Krnově už od konce padesátých let zachycovaly absurdní a groteskní prvky pompézních komunistických oslav, ztrátu individuality lidí uprostřed davu i rozpory mezi optimistickými agitačními hesly a drsnou skutečností. Josef Kohout se sice fotografií po propuštění z komunistického žaláře živil, ale své hořké záběry z pražských ulic nepublikoval. Lyričtěji vyznívají snímky každodenního života dalšího dlouho opomíjeného fotoamatéra Miloslava Kubeše. Vrcholem české dokumentární fotografie šedesátých let je tvorba Josefa Koudelky. To dokládá mimo jiné i soubor vizuálně mimořádně silných, konkrétních a přitom nadčasových a zobecňujících fotografií z okupace Prahy v srpnu 1968, ukazující odpor bezbranných lidí proti ozbrojenému násilí, solidaritu, naději, zoufalství i zklamání.\nV období „normalizace“ po nástupu Gustáva Husáka do čela Komunistické strany Československa v dubnu 1969 nastaly i pro českou fotožurnalistiku těžké časy. V tisku opět začaly převládat povinně optimistické snímky bez hledání širších souvislostí nebo uplatňování autorského rukopisu. Mnohem lepší situace byla v oblasti dokumentární fotografie, která vznikala většinou mimo konkrétní zakázky i bez možnosti okamžité publikace v tisku nebo\nv knihách a jenom sporadicky na výstavách, takže její představitelé měli větší tvůrčí svobodu v pravdivém zobrazování nelehké doby. Někteří ji využili v ironicky laděných fotografiích absurdity masových oslav 1. máje a dalších politických svátků, komunistické ikonografie či bezútěšnosti reálného socialismu (např. Ivo Loos, Dana Kyndrová, Gustav Aulehla, Viktor Kolář). Jindřich Štreit vytvářel syrové a současně mnohdy až surreálně působící obrazy venkovského života v tvrdých podmínkách Bruntálska. Ojedinělý sugestivní dokument\no výcvikové rotě Československé lidové armády v Mošnově je dílem Josefa Mouchy, zveřejněným až se sedmadvacetiletým odstupem. K průkopníkům sociologické fotografie\nu nás patřili Pavel Štecha a Ivo Gil. Sociologickou výmluvnost však mají i snímky statických objektů od Jaroslava Bárty, Jiřího Poláčka, Jiřího Hankeho nebo Jaroslava Kořána. Lubomír Kotek v rozsáhlém souboru Znamení ukazoval všudypřítomnou komunistickou propagandu.\nSoukromý život většiny lidí během „reálného socialismu“ byl radikálně odlišný od života oficiálního. Lidé unikali do zázemí svého soukromí, vychovávali děti, bavili se\ns přáteli, chodili do hospod a na fotbal, sledovali televizní seriály, jezdili na výlety, věnovali se sportu i sexu. Mnohé fotografie dokazují, že se tehdy nežilo tak šedě a ustrašeně, jak se to jeví z dnešního odstupu. Jaroslav Kučera už začátkem sedmdesátých let fotografoval divoké večírky studentů ze Strahovských kolejí. Jan Jindra snímal pitoreskní Silvestry v hotelu Jalta. Podobně také Libuše Jarcovjáková bez vizuálních příkras fotografovala T-klub, kde se scházeli gayové a lesbičky. Zdeněk Lhoták v cyklu Sparta Praha vytvořil mnohovrstevnatý pohled na fotbal a jeho fanoušky. Václav Podestát zobrazoval plzeňská finále Porty, kde desetitisíce lidí při folku a country vychutnaly chvíle pospolitosti a svobody.\nV druhé polovině osmdesátých let bylo zřejmé, že totalitní systém slábne. Stále více lidí nacházelo odvahu kriticky se stavět k uměle udržovanému režimu a hledalo alternativy\nk dosavadnímu rozdvojenému životu. Karel Cudlín fotografoval v létě 1989 odchod Němců z NDR přes pražské velvyslanectví Spolkové republiky Německo na vytoužený Západ.\nO několik měsíců později sametová revoluce smetla režim jedné strany. Přispěly k tomu i fotografie Radovana Bočka nebo Pavla Štechy, které byly šířeny v masovém nákladu a\nv době, kdy oficiální média většinou mlčela nebo lhala, ukazovaly, co se během masakru na Národní třídě nebo během prvních velkých demonstrací skutečně stalo.\nObdobí totality se stalo také inspiračním zdrojem pro některá díla, stojící už mimo fotografický dokument. Skupina Bratrstvo exploatovala ve svých inscenovaných výjevech motivy z komunistické ikonografie. Martin Plitz rekonstruoval heroický patos žen vyobrazených na dobových obálkách časopisu Vlasta. Po mnoha letech vyhledal tyto soustružnice, pilotky, architektky a redaktorky a vyfotografoval je ve stejných situacích, jako kdysi redakční fotografové z ženského týdeníku.\nSe stále větším časovým odstupem od jednačtyřiceti let vlády jedné strany se mění i pohled na jednu z nejsmutnějších kapitol české historie. Stále více mladých lidí tuto dobu nezažilo a pro starší se stává pozadím jejich vzpomínek na sladký čas mládí tenkrát na Východě.\nVladimír Birgus a Tomáš Pospěch\nAutoři výstavy / Exhibition authors: Vladimír Birgus, Tomáš Pospěch\nArchitektonické řešení / Architectural concept: Emil Zavadil\nGrafické řešení / Graphic design: Vladimír a Martin Vimr\nAnglický překlad / English translation: Vladimíra Šefranka, Derek Paton, Ivan Vomáčka\nRedakce textů / Text editor: Marta Nožková\nPropagace / Public relations: Miroslav Koláček, Michaela Moučková, Alice Lenská, Lucie Haškovcová, Růžena Karlíková\nInstalace a produkce / Installation and production: Diana Brabcová, Radka Lhotáková, Michaela Maupicová, Pavel Hubený, Jan Pavelka, Jiří Stáhlík, Martin Krsek, Marek Fryš, Petr Linhart\nSpolupráce / Collaboration: Vladimír Bosák, Monika Jeriová, Karel Kerlický, Ondřej Kocourek, Helena Königsmarková, Helena Minátová, Jan Mlčoch, Petr Mlch, Karel Poneš, Dušan Seidl, Alexandra Soukupová, Irena Šorfová, Martin Štěrba, Jitka Štětková, Ondřej Žižka\nKatalog / Catalogue: KANT (Karel Kerlický), Praha\nTisky / Prints: Fotografiks, Brno\nRámování / Framing: Čvančara a Houska, Praha\nVýstavu uspořádala Galerie hlavního města Prahy\nve spolupráci s Uměleckoprůmyslovým museem v Praze,\nFotobankou ČTK, nakladatelstvím KANT\na Institutem tvůrčí fotografie FPF Slezské univerzity v Opavě.\nHlavní partneři výstavy:\nUměleckoprůmyslové museum v Praze, Fotobanka ČTK, nakladatelství KANT a Institut tvůrčí fotografie filosoficko-přírodovědecká fakulty Slezské univerzity v Opavě.\nDalší partneři: Dostál.cz, PHP\nHlavní mediální partneři: MF Dnes, Týden, Týden.cz, Radio 1, DIGIfoto\nVltava Čro, Art & Antiques, ArtMap, ArtMix, Ateliér, Bavte.se, Kultura21.cz, Výletník, Houser, Pragueout.cz, Flash Art\nVstupné na výstavu: 120, – Kč dospělí / 60, – Kč snížené\nInformace o dalších slevách naleznete na www.ghmp.cz\nKurátorské prohlídky s Vladimírem Birgusem a Tomášem Pospěchem:\nčtvrtek 12. 11. v 18.00\nčtvrtek 17. 12. v 18.00\nLektorské prohlídky – vždy ve středu v 18.00\n11. 11., 25. 11., 9. 12. a 23. 12.\nTvořivé dialogy s uměním – Dům U Kamenného zvonu, vždy v sobotu, 13.00-18.00\nVíkendový kombinovaný program pro rodiny s dětmi i pro všechny ostatní individuální zájemce všech věkových kategorií, připravený výtvarnou pedagožkou Lucií Haškovcovou, jenž probíhá přímo v konkrétní expozici nebo objektu od 13.00 do 18.00 hodin.\nsobota 28. 11. – „Zaostřeno na minulost“\nMožnost interaktivních prohlídek spojených s experimentální výtvarnou reakcí na výstavu, vhodné pro všechny typy škol.\n(rezervace: lucie.haskovcova@ghmp.cz, 608216418)\n28.10.2009 Petr Šálek\n← Jose Feliciano v SaSaZu Mimo zónu – fotografie z let 1970 – 1989 →


Red Hat a Microsoft spoločne k dostupnejšej automatizácii | TOUCHIT\nredakcia touchIT 14. januára 2022\nZákazníci mohou nyní s Red Hat Ansible Automation Platform on Microsoft Azure snadněji automatizovat v rámci hybridních cloudů, IoT a implementací edge computingu\nPraha, 14. ledna 2022 – Red Hat, Inc. (NYSE: RHT), přední světový poskytovatel řešení založených na open source technologiích, oznámil dostupnost Red Hat Ansible Automation Platform on Microsoft Azure. Nové řešení vychází ze standardu společnosti Red Hat pro automatizaci v hybridním cloudu, který byl zdokonalen s ohledem na měnící se realitu IT v rámci hybridního cloudu. Spolupráce společností Red Hat a Microsoft přináší výkonné řešení, které zákazníkům poskytuje flexibilitu při zavádění automatizace pro poskytování jakýchkoli aplikací – kdekoli a bez dalších režijních nákladů či komplikací.\nKombinace síly cloud computingu a pohodlí spravovaných služeb umožňuje IT organizacím v jejich cloudu rychle automatizovat a škálovat. Zákazníci společností Red Hat a Microsoft se nemusí starat o nasazení a konfiguraci řešení, které dokáže řešit specifické případy použití v podnikové sféře. Místo toho mohou okamžitě začít pracovat na komplexních scénářích, jako jsou automatizované konfigurace operačních systémů, poskytování aplikací, automatizace sítě, infrastruktura jako kód (IaC) a orchestrace zabezpečení.\nPodle zprávy IDC „až 97 % organizací vidí zásadní překážky, které jim brání v efektivním využití automatizace v rámci celého podniku. Do roku 2023 bude mnoho snah o automatizaci IT zpožděno nebo zcela selže kvůli nedostatečným investicím do vytvoření týmů IT/Sec/DevOps se správnými nástroji a dovednostmi. Konečným cílem je zajistit konzistentní, koherentní a kooperativní automatizaci ve velkém měřítku.“\nRed Hat Ansible Automation Platform on Azure pomáhá IT organizacím provádět tyto náročné úkoly ve velkém měřítku a zároveň minimalizovat chyby uživatelů. Integrace se službami Azure, včetně výpočetních, síťových a úložných služeb Azure, může dále zvýšit návratnost investic do automatizace a umožní zákazníkům škálovat provoz jejich IT.\nRed Hat Ansible Automation Platform on Azure umožňuje podnikovým týmům IT dosáhnout většího rozsahu, rychlosti a standardizace postupů automatizace pro jejich hybridní cloud. To jim pomáhá odebrat zátěž spojenou s údržbou a provozem infrastruktury a umožňuje jim soustředit se výhradně na poskytování automatizačních strategií pro efektivnější, flexibilnější a škálovatelnější podnikání.\nNejnovější verze platformy Ansible Automation Platform přidává samostatné automatizační funkce pro nasazení v obrovském měřítku v hybridních cloudech a prostředích na okrajích sítě a zároveň posunula automatizaci hlouběji do životního cyklu vývoje aplikací. Její flexibilní základ, nástroje, služby a možnosti nabízejí zcela novou úroveň přizpůsobení a řízení, která rozšiřuje hranice možností podniků.\n„Věříme, že toto je desetiletí automatizace. Stejně jako v jiných oblastech, od výroby po logistiku, je automatizace jedinou technologií, která umožňuje provozní škálovatelnost nezbytnou pro vývoj a provoz v měřítku hybridního cloudu. Zákazníci po celém světě si to uvědomují a zkoumají mnoho různých možností. Potřeby automatizace každé organizace ale dalece přesahují pouhé vytváření a ničení úloh nebo infrastruktury. Pokud jste v jakémkoli provozním týmu zaměřeném na nepřetržitou správu IT, pouhé automatizované poskytování infrastruktury vám stačit nebude. Ansible Automation Platform dává DevOps a ITOps možnost ve velkém měřítku automatizovat a řídit každý aspekt životního cyklu aplikace, ale také NetOps, SecOps a FinOps možnost automatizovat množství úloh, které je třeba provádět bez ohledu na nasazení aplikace,“ řekl Joe Fitzgerald, viceprezident a generální ředitel Ansible Business Unit ve společnosti Red Hat.\n„Díky integraci open source automatizačních technologií, jako je Red Hat Ansible Automation Platform, do Microsoft Azure mohou zákazníci lépe automatizovat ve velkém měřítku, rozvíjet stávající postupy a zavádět kulturu automatizace, která bude odpovídat budoucím potřebám podniků. Díky naší pokračující spolupráci se společností Red Hat jsou inovace pro zákazníky maximálně dosažitelné a efektivní,“ řekla Erin Chappleová, korporátní viceprezidentka Azure Core Products and Design ve společnosti Microsoft.\n„Zavádění veřejného cloudu stále strmě roste. Složitost řízení tohoto růstu a plnění požadavků digitální transformace jednotlivých oborů podnikání navíc zvyšuje tlak na týmy zajišťující provoz IT. Aby bylo možné držet krok, je zapotřebí nových automatizačních řešení. Začlenění podnikové automatizační platformy je atraktivním doplňkem pro zákazníky veřejného cloudu, kteří chtějí tuto výzvu řešit a rychle rozšířit případy použití. S rostoucí potřebou efektivity na úrovni celých podniků roste i potřeba efektivity jejich IT systémů,“ řekl Jevin Jensen, viceprezident pro výzkum, Intelligent CloudOps Market, ve společnosti IDC.\nVšichni zákazníci, kteří mají zájem o neveřejný náhled nové platformy Red Hat Ansible Automation Platform on Microsoft Azure, se mohou již nyní zaregistrovat.\nZnačky: microsoft red hat\nWindows 11 Mobile: Microsoft pohorel, ale vízia je to pekná\nOneNote čaká inovácia. Microsoft si ale dáva na čas\nTakto vyzerá nový Outlook. Čo si o dizajne myslíte vy?


Masaryk očima jiných\n19. 02. 2019 | 11:34\nMasarykovo přesvědčení o těsné a vzájemné provázanosti teorie a praxe a o tom, že teorie praxi předchází, se snad nejlépe a nejpřesvědčivěji potvrdilo, když za 1. světové války - po dlouhém váhání a přemýšlení - vystoupil „sám proti Rakousku-Uhersku“ a za krajně složitých a neustále se měnících podmínek, dodatečně podporován spolupracovníky a jím založenými Československými legiemi, neudělal žádnou zjevnou chybu. (Tehdejší americký ministr vnitra Lane o legiích napsal: „Je to velký svět – ne? A jeho největší romantikou není ani tak ten fakt, že Woodrow Wilson je jeho pánem, nýbrž postup Čecho-Slovanů pěti tisíci mil ruské Asie – armáda na cizím území, bez vlády, bez pídě země, jež je uznávána jako národ.“)\nIdeově se Masaryk pokusil zaplnit prázdno, jehož prvním projevem byla Francouzská revoluce a které v průběhu devatenáctého století vyústilo do rozporuplné atmosféry fin de siécle a do následného propuknutí světové války. Také další vývoj ukázal, na příkladu stalinismu a fašismu-nacismu, jak lze aktivovat duchovně nenasycené masy, dodá-li se jim jako náhrada za boha jiná silná vize.\nSoučasná euroamerická civilizace našla po 2. světové válce východisko převážně jen v honbě za majetkem a požitky, což je nyní jednou z hlavních příčin jejího úpadku. Masarykův komplexní důraz na vyšší smysl života, na nadosobní ideály, realistickou orientaci a nesobeckou individualizaci mas je dnes mimořádně aktuální, a to v celosvětovém měřítku.\nMasaryk byl výjimečný též tím, že jako jeden z mála kladl dostatečný důraz na psychologii. Jeho tvrzení „poněvadž pravým historickým a společenskými činitelem je člověk, každé sociologické pravidlo musí být vyloženo zákony odvozovanými ze studia lidské přirozenosti“ se netýkalo jen sociologie, ale všech humanitních oborů. Filosof Milan Machovec to v knize Tomáš G. Masaryk (v roce 1968) vyjádřil slovy: „Opravdové lidství není nic daného jednou provždy, lidskost naší existence vzniká jednáním, neklidem, vzpourou; opravdové lidství je těžký úkol, je vzácné, jak věděl už Sokrates. Tím se ovšem podstatně změnila hlavní dimenze filosofování, mění se nejenom názory, ale sám předmět filosofie se pojímá jinak, než tomu bylo od Aristotela přes Kanta až ke Comtovi: ústřední dimenzí se stává struktura lidské osobnosti; filosofie může být čerpána ne z přírodních věd, z ‚názoru na svět‘, ale především ze struktury lidské osobnosti, z jejích existenciálních potřeb, bytostných poloh.“\nJe nejen zapotřebí, je nutné se přihlásit ke všemu, čím nás může Masaryk též dnes oslovit. Francouzský historik Alain Soubigou v knize Tomáš Garrigue Masaryk (2002, česky 2004) o něm napsal:\n„Ke konci života Masaryk říkal, že jeho největším uspokojením je, že dosud věří v to, v co věřil ve dvaceti letech: ‚Ani jako státník jsem nemusel popřít nic zásadního z věcí, v něž jsem věřil a které jsem měl rád, když jsem byl chudý student.‘ Znamená to snad, že už ve dvaceti letech zastával takové názory, že je později nemusel nikdy měnit? To jistě ne! Masaryk měl na mysli jen to, že už ve dvaceti letech si vytvořil několik zásad, které mu umožnily čelit protivníkům přinejmenším s přesvědčením, ne-li přímo klidně. Tyto zásady bychom mohl shrnout takto:\n- usilovat o pravdu je vždy lepší než umění přetvářky;\n- člověk je posvátný, ale není bůh;\n- šlechetnost je mnohem lepší cesta než cynismus, což vyjadřoval aforismem ‚Ježíš, ne César‘;\n- ideje jsou zbytečné, jestliže se nenajdou lidé, kteří by je hájili.\nJestliže v Masarykově životě existuje nějaká vůdčí myšlenka, pak se právě týká vůle bojovat za ideje. Tyto ideje byly různé. Takřka niky si vzájemně neodporovaly. V politickém prostoru z nich vycházela Masarykova angažovanost v trojí oblasti:\n- při založení státu, kdy se uplatňoval Masarykův vrozený sklon k nonkonformismu i ohled na nezbytnost institucí ztělesňujících demokracii;\n- v procesu začleňování různých skupin občanů – Němců, Slováků, žen, Židů – do demokratického záměru;\n- při prosazování humanistického filosofického záměru a prozíravých ohledů na tlaky ovlivňující rovnováhu ve střední Evropě.\nNacházíme v těchto třech sférách kontinuitu, nebo naopak přerušení kontinuity mezi Masarykem myslitelem a činitelem? Postavíme-li tyto dva výrazy vedle sebe, vyvolají představu protikladu, což je mylné; spíše bychom měli mluvit o spojení. Pokud jde o první oblast problematiky, Masarykovi se podařilo založit stát jak důvěryhodný, tak originální. Reflexe dovedla Masaryka k otázce demokratické etikety, již považoval za nezbytnou, aby se dala najevo mimořádnost politické sféry. Politika není žádná všední věc, člověk, do něhož občané vložili svou důvěru, si zaslouží jistou úctu. Sám Masaryk však byl nepřehlédnutelný. Svým cestami, zájezdy i projížďkami na koni ztělesnil republiku v očích nesčetného množství svých spoluobčanů, a to i na Slovensku, kde jeho dlouhý každoroční pobyt hrál vysoce politickou úlohu. Ještě dnes si bez ohledu na iluzi vznikající při pohledu nazpátek mnozí starší lidé vzpomínají, jak zahlédli prezidenta na koni. Nevšednost jeho osoby plynula také z nevšednosti jeho osobnosti. Člověk, v jehož chování nebylo mnoho nesrovnalostí a který nasbíral neobvyklé množství zkušeností, si zasloužil úctu. To vše Masarykovi umožnilo ztělesňovat republiku, která byla lidem blízká a paradoxně i úctyhodná.\nVe druhé oblasti Masaryk víceméně uspěl. Pozoruhodné začlenění žen a Židů do Masarykova Československa je třeba přičíst na vrub jemu osobně. Německý problém nemohl být vyřešen za deset ani za dvacet let. Masaryk si to dobře uvědomoval, přál si padesát let míru, aby si jeho země zajistila životaschopnost a integrovala své Němce. Vnější faktory těchto padesát let jeho zemi neposkytly. Vztahy s Němci zatěžovala zlá vůle, která je ze zpětného pohledu strašlivá, ale nepocházela z české strany a tím méně ze strany Masarykovy, který vždy vedl politiku podané ruky. Zato otázka Slováků měla být vyřešena v rámci společného státu a v rozumné lhůtě, i když problémy byly odlišné. Masaryk zpočátku právem poukazoval na nedostatek kvalifikovaných sil na Slovensku, způsobený desetiletími násilné maďariazce. V roce 1928 však desáté výročí vzniku republiky znamenalo obrat. Masaryk na vrcholu popularity a v nejlepším prezidentském věku nedokázal vyslechnout hlas svých přátel… Fakt, že Masarykův otec byl Slovák, není žádná polehčující okolnost, právě naopak. Masaryk lépe než jakýkoli Čechoslovák věděl, nakolik tíha dřívějšího útlaku zatěžuje mysl Slováků. V této otázce nebyl dost energický, aby zabránil zneužití tohoto problému zvenčí. Rozpory mezi Čechy a Slováky byly rozkladným faktorem, na který koncem třicátých let spoléhali jejich nepřátelé, a Masaryk si to dostatečně neuvědomil.\nTřetí oblast lze ve světle nových dokumentů posuzovat opravdu nově a kladně. Ne, Masaryk se nechoval jako idealistický prezident. To, že měl své ideály, neznamená, že opomíjel prostředky k jejich prosazování. V oblasti mezinárodní politiky nebo obrany dokázal dát přednost přesně definovaným politickým záměrům, k nimž měl odpovídající prostředky. Záleželo-li na tom, aby armádu tvořili inteligentní vojáci, pak není třeba zapomenout, že je řeč o vojácích. Savinkovova aféra, jíž nestoudně zneužívali jeho pomlouvači v padesátých letech, ukazuje, jak celostní, nikoli však povšechné a tím méně totalitní bylo Masarykovo myšlení: není k ničemu pomýšlet na změny, k jejichž prosazování si nezajistíme prostředky. Masaryk se až do krajnosti zamýšlel nad politickým násilím a fyzickou likvidací protivníka. Kdybychom mu tuto jeho schopnost upírali, zbavili bychom ho toho, co ho činí velikým. Masaryk dělal politiku jako myslitel, ale jako politik také nikdy nevylučoval žádnou z možností, které se politikovi nabízejí. Právě to je na Masarykově intelektuálním a politickém životopise poutavé. Jakožto myslitel Masaryk neopomíjel o této praxi hluboce přemýšlet. Pokud bychom u něj měli hledat nějaké poselství překonávající rozdílnost doby a problematikou mezi počátkem 20. století a počátkem 21. století, mohlo by jím být právě toto…\nV Československu Masarykova osobnost poznamenala celé 20. století, a možná až příliš. Lze rozlišit tři vrstvy masarykovského odkazu. První vrstvu tvoří postoje všech, kdo ve zkouškách, které začaly Masarykovu zem již v roce následujícím po jeho skonu, zůstali opravdu věrni Masarykově univerzálně platnému humanismu. Většina Masarykových blízkých se ihned zapojila do protinacistického odboje, počínaje kancléřem Šámalem. Mnozí kvůli své masarykovské angažovanosti obětovali život. Z přibližně sto padesáti spolupracovníků prezidentské kanceláře před druhou světovou válkou, se jich sedmnáct stalo obětí nacismu… A to nepočítáme osobního Masarykova tajemníka Vasila K. Škracha a Jaromíra Nečase, kteří do prezidentské kanceláře formálně nepatřili, ani Luisu Fischerovo, tajemnici Alice Masarykové. Ti všichni zaplatili za to, že se v masarykovském duchu angažovali proti nacismu.\nDruhou vrstvu tvoří Masarykův intelektuální odkaz. Z jeho myšlenek a z reflexe jeho díla včetně reflexe kritické čerpala celá generace českých intelektuálů, které formoval přímo Masaryk nebo jeho epigoni. Do této vrstvy patří Emanuel Rádl, Josef L. Hromádka, Miloslv Trapl, Ferdinand Peroutka a Jan Patočka. Tuto tradici přechodně v roce 1968 obnovili Milan Machovec a Lubomír Nový.\nTřetí vrstvu tvoří československá či spíše česká – protože Slováci se k Masarykovi moc nehlásí – politická demokratická tradice. Konstitucionalismus či parlamentní demokracie nejsou v České republice ničím novým. Edvard Beneš je považoval za dostatečně silné, aby odolaly neslýchanému vnějšímu tlaku. Marcia Davenportová připisovala podobný záměr Janu Masarykovi, čímž se jeho smrt v březnu 1948 stává záhadou. Po komunistickém převratu v roce 1948 se celá generace Masarykových zastánců uchýlila do exilu. Jaroslav Stránský, Petr Zenkl, Jan Papánek. I Masarykova rodina musela odjet… K Masarykovi se otevřeně hlásil prezident Václav Havel.\nMasarykův odkaz tedy přetrval, ale mnohdy za cenu odvahy podobné té, již musel projevovat Masaryk tváří v tvář protivenství. Masarykovo dědictví se projevilo u lidí, kteří byli jako on ochotni za své ideje bojovat. V tom tkví pravý motiv Masarykova života: ‚I nejlepšího práva musí hájit lidé činní, nemá-li zůstat na papíře.‘“\nMasarykovi se vytýkalo a dodnes vytýká, že Rakousko-Uhersko se nemělo rozpadnout, protože bylo hrází proti německé rozpínavosti. Masarykovi při tom bylo už na počátku ‚Velké války‘ jasné, že Rakousko-Uhersko jejím vyhlášením upadá do vleku a područí Německa. Těsně před tím, než se definitivně rozhodl k odboji, navštívil významného rakouského politika Ernesta von Koerbera a zeptal se ho, zda se Rakousko-Uhersko v případě vítězství bude podle jeho názoru po válce demokratizovat a uvolní otěže svým podřízeným národům. Von Körber mu odpověděl, že tomu bude skoro jistě naopak. Masaryk sice předpokládal, že vyhraje Dohoda, ale na počátku války si tím nemohl být jistý, a už vůbec nemohl domýšlet, jak se po ní bude Evropa dál vyvíjet. Zejména nemohl domýšlet důsledky Versailleské dohody a pozdější hospodářské krize. Ještě před skončením Versailleských jednání napsal tamnímu československému zástupci a pozdějšímu československému prezidentovi Edvardu Benešovi: „Dohoda si vede nedobře. Prohraje mír! Ale nepřekvapuje mne to – bylo to za války, jsou stejně malí i po válce… Stojí mne už dávno mnoho přemáhání, že musím mlčet… Já už začínám být v celé situaci pesimistou… Konference už rozhodně nevyřeší nic… Mír je sabotován… Američané neschopni pochopit, teoretizují a praktické problémy nevidoucí, Angličané výlučně soudící dle vnitřních poměrů v Anglii… Konference úplně upadla, je to naprostá katastrofa.“ I řada jiných věcí se vyvíjela spíše negativně, například Československu se nepodařilo uzavřít obrannou dohodu s Polskem, jak to Masaryk ještě před koncem války zamýšlel, ale jen tzv. Malou dohodu s Jugoslávií a Rumunskem, pouze neúplně podporovanou Francií.\nPokud se Masarykovi vytýkalo, že pro svůj záměr vytvořit demokratické Československo obětoval svou rodinu, jde o velké a v mnoha ohledech zlovolné nepochopení, neboť:\n- Když odcházel do zahraničí, počítal s tím, že se ještě vrátí. Nemohl předpokládat, jak se v krátké době věci vyvinou. Už na hranicích jen díky své pohotovosti unikl zatčení.\n- V odboji ho předešli řadoví čeští a slovenští vojáci, kteří byli v rakouské armádě popravováni nebo přeběhli na stranu Dohody. Masaryk jako člověk hlásající morálku se k nim nemohl nepřidat.\n- I kdyby členové jeho rodiny přišli kvůli němu o život (což se nestalo), byl by to, mezi jinými jen nepatrný zlomek těch, kteří za věc Dohody a nové uspořádání Evropy položili své životy.\n- Své ženě před odchodem nic zásadního neřekl jednak proto, že věděl, že pokud bude vyslýchána rakouskou policií, nebude zapírat, protože neumí lhát, jednak proto, že jí nic říkat nemusel, neboť by s ním souhlasila, protože v jeho poslání věřila ještě víc než on.\n- Také on odbojem riskoval svůj život. Během války byl sledován rakouskými (a pravděpodobně i německými) agenty a byl na něj učiněn pokus o atentát. Největšímu nebezpečí byl ovšem vystaven za pobytu v Rusku, kde také snad nejvíc prokázal svou statečnost. Z těchto i z jiných důvodů americký prezident Barack Obama při svém projevu na Pražskému hradě komunismem a postkomunismem oslabeným Čechům připomněl, že ho považuje za hrdinu.\nDalší dodnes diskutovanou otázkou je, nakolik je pravda, že Masaryk vystoupil proti Rakousku-Uhersku sám a nakolik jeho rozpadu napomohl. V knize Duch a čin, rozmluvy s Masarykem (1935) se ho německo-švýcarský spisovatel Emil Ludwig na toto téma zeptal: „Existovalo by Rakousko-Uhersko nebýt Vás?“ Masaryk odpověděl: „Snad ne… Totiž Rakousko-Uhersko by bylo bývalo zachováno se zárukami, které císař Karel přijal. Dosáhl jsem u Wilsona, že to už neuznal. Wilson mně věřil a odvolal svůj plán, podle kterého měli být národy v Rakousku-Uhersku jen autonomní.“\nNa rozdíl od Rakušanů, kteří rozpadu císařství vyjma konzervativců neželeli (a neželí zejména dnes), neboť jim to nastolilo demokracii, Slováci, které Masaryk zachránil před maďarským útlakem a před téměř úplnou maďarizací, se v roce 1939 - a stejně pak i v roce 1992 - od Čechů odtrhli, avšak ne proto, že by si to přála většina jejich občanů, ale protože si to přála většina jejich vedoucích politiků, usilujících o vlastní, nikým zvenčí nerušenou moc.\nPrvní československá republika doplatila především na Versailleskou dohodu a hospodářskou krizi, neboť to v Německu vyústilo v nástup nacismu a nakonec v Mnichovskou dohodu. Jak to řekl tajemník druhého československého prezidenta Beneše Prokop Drtina, „Československo nezaniklo vlastní vinou, ale kvůli nevědomosti ostatního světa“.\nMasayk stál pozadí československé ústavy a určoval základní teze pro budování nového státu. Byl de facto vždy vítězný - proto si za republiky vysloužil nejen označení Prezident osvoboditel, ale též Vítězný Masaryk. Označení „tatíček“ mu spontánně dali českoslovenští legionáři za jeho pobytu v Rusku.\nNa veřejnosti se naposledy objevil krátce před smrtí, na oslavě bitvy u Zborova v roce 1937. Početné přítomné davy pohled na něj silně dojal. Účastník této oslavy filosof Milan Machovec to popsal slovy: „Nikdy už jsem nic podobného nezažil. Ale mnozí tehdy asi již cítili, že jde o rozloučení a že po něm přijdou těžké zkoušky. Jemu jásali, nad sebou plakali. Či jen nad životem bez něho?“


peníze doprava automobil ekonomika pohonné hmoty\nMinulý týden mírně klesly ceny pohonných hmot, a to jak u nejrozšířenějšího benzínu, tak i u nafty. Údaje uvedla společnost CCS, která ceny sleduje. Motoristé podle ní také tankovali a tankují za výrazně nižší ceny než loni.\nProti loňsku až o sedminu levnější\nCena benzinu Natural 95 od minulé středy klesla o dva haléře na 27,94 Kč za litr, cena nafty se snížila o sedm haléřů na 27,39 Kč za litr. Pohonné hmoty jsou tak výrazně levnější než loni – benzin o 4,70 Kč, diesel dokonce o 4,41 Kč.\nPodle hlavního ekonoma Trinity Bank Lukáše Kovandy je však mírný pokles cen pouze přechodným jevem, cena ropy na světovém trhu totiž nadále roste. Barel ropy od srpna stoupl v ceně průměrně o šest až sedm procent.\nProč nyní roste cena ropy? Podle odborníků je důvodem strach z hurikánu Laura, který řádil i v srdci amerického ropného průmyslu. Nepřízeň počasí v Mexickém zálivu zajistila odstávku produkce jednotlivých místních vrtů, obchodníci se tak logicky začali obávat hrozící odstávky. Podle Kovandy však nejde o dramatický nárůst cen, díky koronavirové pandemii se totiž snížila poptávka ropy a její zásoby tudíž nejsou ohroženy.\nKde natankují řidiči nejlevněji?\nNejlevnější paliva na motoristy čekají v Ústeckém kraji. Litr benzinu tu řidiči pořídí za průměrných 27,60 Kč, litr nafty pak za 27 korun. Jako obvykle jsou nejvyšší ceny v hlavním městě – litr benzinu je v Praze k dostání za 28,61 Kč v průměru, naftu tam pak natankujete průměrně za 28,34 Kč. Ve zbytku Česka se cena přes 28 korun zatím nevyšplhala.\nPodle kontrol ČOI v červenci nevyhověl 1 vzorek benzinu\nČeská obchodní inspekce pokračovala v kontrole jakosti pohonných hmot i o letních prázdninách. V červenci z celkového počtu 284 odebraných vzorků nevyhověl stanoveným jakostním požadavkům 1 vzorek automobilového benzinu.\nProvozovatel v tomto případě dostal zákaz prodeje pohonných hmot, které nesplňovaly požadavky na jakost a složení stanovené prováděcím právním předpisem, zvláštními právními předpisy a českými technickými normami. Opatření bylo vydáno konkrétně na 10 380,35 l pohonných hmot (BA 98 Super plus) v hodnotě 331 133,17 Kč.


Chivas Regal 12yo 40% 0,7l (dárková kazeta) | Rumcajzl.cz\nDomů / Destiláty / Whiskey / Chivas Regal 12yo 40% 0,7l (dárková kazeta)\nChivas Regal 12yo 40% 0,7l (dárková kazeta)\nLuxusní skotská whisky, která se zárověň řadí mezi nejprodávanější skotské značky. Zraje v sudech po bourbonu a sherry - nejméně 12 let. Výsledný destilát má zlatavě jantarovou barvu a aroma medu, vřesu a bylinek. Chuť má příjemně dlouhý závěr.\nChivas Regal je jednou z prvních luxusních skotských whisky a řadí se mezi ty nejprodávanější. Potkávají se v ní sladové a obilné whisky zrající minimálně 12 let v sudech po bourbonu a sherry. Klíčové jsou především sladové whisky z regionu Speyside.\nVýsledná whiskey má zlatavě jantarovou barvu a vůni bylinek, medu, vřesu a sadového ovoce. V chuti s příjemně dlouhým závěrem dominují sladké medové hrušky v doprovodu vanilky, lískových oříšků a stopy karamelu.


Muži vyhráli moravskou část první ligy! | Aktuality | Rugby Club Zlín\nRugby Club Zlín > Muži vyhráli moravskou část první ligy!\nV pátém kole první ligy rozhodli hráči RC Zlín o své konečné první příčce. Havířov 14 Zlín 20.\nCílem zlínských bylo potvrdit roli favorita soutěže. Bohužel se to v počátku utkání nedařilo. Sice jsme zahrozili od prvních minut, vynutili si tlakem na soupeře trestný kop, ale místo kopu na háčko se zlínští rozhodli hrát autové vhazování, kde jsme přišli o míč.\nNaproti tomu domácí z prvního přiblížení se k 22 hostů úspěšně provedli dropgól a ujali se vedení 3:0. V 11. minutě po trestném kopu vedli už domácí 6:0. A aby toho nebylo málo tak další trestný kop přidali v 17. minutě, stav byl tedy 9:0 pro Havířov. Až z následného výkopu se dostáváme k míči, Juřík probíhá středem obrany a pokládá přímo pod háčko. S kopem po pětce je to 9:7. Ve 26. minutě pokládají po nesložení v útoku domácí hráči po křídle pětku a ujímají se vedení 14:7. Ve 32. minutě po našem přenesení hry se dostává k míči v útočné pozici mlynář Zemanovič a překopem posílá míč až do trojkoviště domácích, kde ho zalehává jako první zlínské křídlo Navrátil. Po proměněném kopu vyrovnáváme stav na 14:14. V poslední minutě se zlínští po dalším přestupku domácích ujímají vedení trestným kopem 14:17.\nVe druhé půli pak završuje své gala představení Smiřický dalším proměněným trestným kopem a upravuje na konečných 14:20 pro zlínské kance.\nV závěru předvedli zlínští úžasnou obrannou práci kdy i v oslabení (68. min. zraněný Juřík D. bez možnosti vystřídání) odolali atakům soupeře a ještě se dostali k možnosti bodovat.\nNedařila se nám podpora od křídel a zadáka, kdy nám padaly míče z rukou. Kladem byly však autová vhazování a mlýny po kterých jsme dokázali zaútočit. Musím ale podotknout, že se nám vytratila lehkost při útocích a souhře roje s útokem. Poslední utkání jsou upracované, vydřené.\nMusíme znovu oživit souhru, abychom zase předváděli to krásné ragby plné pětek.\nPetržela, Zemanovič, Horák, Smiřický, Soukup, Břešťák, Hubáček, Holba, Jandouš, Končák, Pektor, Kocháň, Juřík D., Navrátil, Prokop\n28.5.2018 Muži vyhráli moravskou část první ligy!


STARDUST II > Kosmické lodě > Slovník > Databáze Multiversa - Perry Rhodan a Atlan\nSTARDUST II (Americká) »\nPrůměr: 800 metrů\nPoužitý materiál: arkonská T-ocel\nHmotnost: 268‘082 milionů tun\nPohon: transiční, 18 impulzních pohonných trysek\nZrychlení: 600 km/s2\nEnergetické zdroje: 108 jaderněfúzních reaktorů, nouzové reaktory\nPomocné čluny: 12 ultralehkých křižníků\nTento článek pojednává o arkonské bitevní lodi. Další významy jsou uvedeny v článku STARDUST (rozcestník)\nSTARDUST II byl první velkou bojovou lodí v rukách Terranců. Bitevní loď arkonidské třídy IMPÉRIUM měla průměr 800 metrů, ofenzivní a defenzivní systémy odpovídaly arkonidským standardům z roku 1970. Patřil k nim hlavně několika stupňový ochranný štít na pětidimenzionální bázi, termické a impulzní děla, dezintegrátory jakož i různé bomby, mezi nimi arkonské a gravitační.\n1. Pomocné čluny\nJako pomocné čluny disponoval STARDUST II dvanácti ultralehkými křižníky pozdější třídy GOOD HOPE. Byly zpočátku označeny jako S-1 až S-12 a později GOOD HOPE I až GOOD HOPE XII. Dalším označením bylo K-1 až K-12, po změně typového označení na pulce. Čtyři ultralehké křižníky byly umístěny v roce 1975 v Galakto-City, aby eventuálně bránily Zemi.\nPozdější STARDUST II je Topsidery v neznámé době ukraden Arkonidanům.\nPerry Rhodan se zmocnil lodi v roce 1975 v systému Vega, protože Topsideři zachytili volání o pomoc od arkonidského výzkumného křižníku AETRON, se kterým Crest a Thora nouzově přistáli na Měsíci. Chyba ve výpočtech zavedla Topsidery do soustavy Vega, kde napadali Ferrony, dokud se do toho nevložil Rhodan se lstí.\nDobytí bylo nutné především proto, že loď pod topsiderským velením předtím rozstřílela GOOD HOPE. Jednak neexistoval žádný jiný způsob, jak se vrátit zpět, a zároveň bitevní loď byla nesrovnatelně výkonnější než GOOD HOPE.\nV průběhu pozdějších událostí odlétl STARDUST II zpět do Sluneční soustavy, kde získal kompletní posádku, byl naložen výměnným zbožím pro Ferrony a pokřtěn Thorou. Po návratu do systému Vega byl použit ke sledování stopy galaktické hádanky. Čtyři z dvanácti člunů zůstali zpět na Teře, aby planetu chránily. Na jejich místo bylo na palubu vzato 108 nově postavených stíhaček.\nPo vzoru kulovitého křižníku STARDUST II byly později stavěny bitevní lodě třídy STARDUST.\nV roce 2047 sloužil STARDUST II jako loď terranského velvyslance na Arkonu I – Juliana Tifflora. V této době mu velel plukovník Clyde Ostal.\nNavigace: Databáze Multiversa > Slovník > Kosmické lodě > STARDUST II\nstránka byla zobrazena 3248×, naposledy editoval: Atlan 2010-04-26 14:55:13


Pánská obuv - Výrobce Tremp - Cochces.cz\nKde jsem: CoChceš.cz > Oblečení a obuv > Pánská obuv > Výrobce Tremp\nPánská obuv - Výrobce Tremp\nModerní pánské tenisky disponují klasickým střihem, který nikdy neomrzí. Přizpůsobuje se noze, při došlapu jsou tedy komfortní a pohodlné. Sportovní boty zaujmou všechny muže, zejména pak kombinací pohodlí a moderního vzhledu. Mají velmi neotřelý vzhled,...\nNa CoChces.cz najdete ty nejnižší ceny v kategorii Pánská obuv Prošli jsme ceny u celkem 305 produktů a našli pro vás ty nejvýhodnější akční nabídky. Na CoChces.cz můžete vybírat Pánská obuv dle požadovaných parametrů a jednoduše si srovnat ceny z různých internetových obchodů a vybrat tu nejnižší.


HR kavárna - Čeští manažeři nechtějí odměny vázané na dlouhodobé a prokazatelné výsledky / Společnost a trendy\nterm paper vs report paper assignment help ww2 research paper topics dissertation declaration of personal contribution essays on martin luther king jr dissertation editing help literature review connait droit quand connait loi dissertation\nČeští manažeři nechtějí odměny vázané na dlouhodobé a prokazatelné výsledky\n26.02.2013 Hanka Kejhová 2 komentářů\nČeské firmy pro odměňování svých manažerů využívají nejčastěji kombinaci pevné měsíční odměny a odměny stanovené na základě dosažených ekonomických výsledků společnosti. Vyplývá to z exkluzivní studie Deloitte Corporate Governance Centra a Czech Institute of Directors.\nStudie sledovala současný stav správy a řízení společností v Česku. Podle ní pobírá fixní odměnu 61,5 % manažerů a zhruba o osm procent méně (53,9 %) manažerů je naopak odměňováno podle dosahovaných aktuálních ekonomických výsledků firmy. Jen pouhá čtvrtina společností (25,6 %) odměňuje své manažery podle dosažení dlouhodobých cílů v horizontu delším než 10 let. To znamená, že tito manažeři si na svou odměnu mohou sáhnout až po delší době, kdy se jejich způsob rozhodování, směřování a vedení firmy plně projeví.\n„Zatímco v západní Evropě ještě před začátkem krize, kdy firmy nemusely čelit tak velkým rizikům, mělo odměňování manažerů za splnění dlouhodobých cílů zavedeno 40 % společností, do České republiky tento trend neproniknul dokonce ani v době krize,” komentuje výsledky Jan Spáčil, vedoucí Deloitte Corporate Governance Centra ČR.\nV Česku chybí manažerům dlouhodobá strategie\n„Pokud těžiště odměňování představenstva spočívá v posuzování krátkodobých výsledků, logicky se představenstvo posouvá více do oblasti operativního řízení nebo se snaží dosáhnout okamžitých efektů opatřeními, která mohou být z dlouhodobější perspektivy nevhodná. Mohou se tak objevit tendence k podstupování neopodstatněně velké míry rizika. Navíc je pak dlouhodobé strategické řízení zpravidla odsouváno na druhou kolej,“ upozorňuje Kamil Čermák, prezident CIOD a dodává: „Povinnost nastavení dlouhodobých cílů existuje od roku 2010 pouze ve firmách, ve kterých má majoritní podíl stát. Tyto společnosti musí odměny manažerům rozdělovat na měsíční, střednědobou v délce 1 roku a dlouhodobou v horizontu 3-5 let.“\nPodle výsledků studie také valná hromada schvaluje výši odměn pro členy představenstva v přibližně čtvrtině společností. Z tohoto vyplývá, že u řady firem dochází k porušování zákona ohledně odměňování členů statutárních orgánů, když způsob odměňování musí schválit valná hromada (pokud představenstvo nevolí dozorčí rada, v tom případě schvaluje dozorčí rada).\nU poměrně malého počtu firem (12,8 %) existuje výbor pro odměňování. V tomto případě jsou odměny předmětem projednání a schválení v tomto výboru.\nPro přísnější pravidla jsou čtyři čeští mananažeři z deseti\nSpolečnosti, které při odměňování zohledňují dosažení dlouhodobých cílů, jsou zejména z oblasti bankovnictví a finančních služeb. „Na společnosti z tohoto sektoru (banky, spořitelní a úvěrová družstva a obchodníci s cennými papíry) se od 1. ledna 2011 vztahují přísná pravidla odměňování vycházející z evropské směrnice. Jedním ze základních pravidel odměňování je právě oddálení vzniku nároku na určitou část odměny (tzv. pohyblivou) s ohledem na dosažení dlouhodobých cílů společnosti. Pokud se společnost rozhodne tato pravidla neuplatňovat, musí to náležitě odůvodnit. Obdobná právní úprava se na evropské úrovni připravuje i pro sektor pojišťovnictví,“ vysvětluje Jaroslava Ignáciková, advokátka Ambruz & Dark/Deloitte Legal.\n“Například odměna za výkon funkce člena dozorčí řady České spořitelny je vázána pouze na pevnou složku a nikoliv konkrétní cíle. Odlišná je ale situace u členů představenstva, kde se odměna skládá z pevné i pohyblivé složky a podléhá pravidlům nové bankovní regulace CRD III, kdy se část se vyplácí v nepeněžních nástrojích a je odložena v čase,“ říká Patricia Bulvasová-Plášková, tajemnice dozorčí rady a ředitelka úseku Kancelář České spořitelny.\nVýsledky průzkumu mezi českými firmami potvrzuje i mezinárodní studie Deloitte Directors 360°, která sledovala názory 288 členů představenstev společností a dozorčích rad z 19 zemí světa, včetně České republiky. Studie zkoumala i názory statutárních a dozorčích orgánů společností na otázky týkající se motivovanosti jednotlivých manažerů na dosažení dlouhodobých cílů společností.\nPodle ní více než tři čtvrtiny (77 %) manažerů z celého světa souhlasí s názorem, že fixní odměny a odměny podle aktuálních nebo krátkodobých ekonomických výsledků společnosti jsou pro vedení firem demotivující, aby uvažovali o řízení společnosti z dlouhodobé perspektivy a byli hodnoceni i na základě plnění dlouhodobých cílů. V Česku se tímto názorem ztotožňují jen čtyři z deseti manažerů.\nSrovnání se zahraničím je jasným důkazem toho, že za světem zaostáváme. “Nezohledňování dlouhodobých cílů společnosti při odměňování představenstev, ale i vyššího managementu, může vést k poškozování společnosti a k dosahování špatných finančních výsledků z dlouhodobého pohledu. Ti, co rozhodují o chodu společnosti, by měli mít dostatečnou motivaci pečlivě zvažovat, jestli dopady jejich rozhodnutí budou pro firmu pozitivní i v dlouhodobém výhledu," dodává Spáčil.\nZdroj: Studie Deloitte Directors 360°\nRevoluce ve Švýcarsku: Občané řekli ne zlatým padákům pro manažery\nIlustrovaný diář od Báry na týden od 4. 11. do 10. 11.\nIlustrovaný diář od Báry na týden od 24. 6. do 30. 6.\nTomu rozdílu v názoru na dlouhodobý bonus v závěru článku rozumím. Mám stejné zkušenosti s manažery v regionu a myslím si, že nejde jenom o mentalitu v Česku, ale spíše v celé východni Evropě. Lidé v tomto regionu jednoznačně preferují kratší časové období pro svoji pohyblivou složku, než dlouhodobější, byť se jedná třeba jenom o jeden rok. Hodně lidí a manažerů by tak raději mělo "vrabce v hrsti" v podobě měsíčního nebo kvartálního cyklu. Bonus – třeba i roční – je pro mnoho z nich příliš vzdálený, nemotivuje je a oni s ním tak nějak přestanou počítat. Možná je to důsledkem geopolitiky – západ je přeci jenom dlouhodobější, konzistentnější, stabilnější, vyrovnanější a tudíž o něco lépe předvídatelnější. My tady asi ještě stále počítáme s tím, že nikdy nevíme, co přijde zítra, takže lepší je urvat co jde ještě dnes. Samozřejmě zjednodušuji, ale věřím, že geopolitika, historie a vyspělost mentality národa jsou klíčem k tomuto rozdílu.\n27.02.2013 08:36 Reakce\nV zahraničí je živo. Tento týden Švýcaři omezují zlaté padáky pro manažery. To se dotkne mnoha nadnárodních korporací, které tam mají sídlo. Další žhavá zpráva je ze zdroje Euronews. Poprvé ve své historii přistoupí Evropská unie k radikálnímu regulačnímu kroku v oblasti platů bankéřů. Ne, že bych byla tak naivní a věřila, že se Češi do podobné praxe pohrnou.\n04.03.2013 16:54 Reakce


Edice Kolumbus - Za málo peněz hodně muziky – Mercatino – Věci z druhé ruky\nMají oldschool minimalistický, občas avantgardní design přebalů, témata jsou pro dnešní čtenáře nezajímavá a trošku mimo. Každopádně mají svoje kouzlo a jsem si jistý, že si zaslouží místo na našich poličkách.\nEdice populárně naučné literatury. Vychází v nakladatelství Mladá fronta od roku 1960.\nJe možné, že nakladatelství tuto v této edici již nepokračuje. Zatím poslední titul vyšel v roce 2012 – pozn. z března 2014.\nV některých svazcích bývá uvedeno, že edice vychází od r. 1959, ale svazek s tímto vročením katalogy neuvádějí.\nSvazky edice jsou vázané, s přebalem. V původní podobě měly formát o výšce 17 cm a šířce 12,5 cm, od svazku č. 113 mají běžný knižní formát o výšce 20,5 cm a šířce 14 cm, ale svazek č. 197 má formát o výšce 24 cm a šířce 17 cm.\nPřední strana přebalu je vždy s ilustrací (foto nebo obrázek), zabírající asi spodní dvě třetiny strany, nad ní titul. Na přední záložce je vymezeno téma knihy, obvykle heslovitě. Na zadní záložce jsou medailonky autorů. Zadní strana přebalu uvádí seznam svazků z posledních let a nejbližší plánovaný svazek. (Z této grafické úpravy se opět vymyká sv. 197, který ostatně nemá přebal; viz obrázek na konci této strany.)\nS postupem času se mění můj názor na knihy, které prodávám. Edice Kolumbus byla pro mě vždy symbolem knih, které v Mercatinu nechci mít. Můj tehdejší názor byl, že tyto knihy zde nemají místo. Těžko se prodávají a také zabírají místo knihám, které se prodávají snadno. K této edici jsem neměl žádný vztah a trvalo opravdu dlouhou dobu, než jsem si k ní našel cestu. Začalo to postupně a hodně mi v tom pomohla právě ta hrstka zákazníku, kteří zůstávají Kolumbusu ještě věrní. Rozhovory v Mercatinu o těchto knihách mě donutili se na ně dívat z úplně odlišného úhlu. Časem jsem i tyto rozhovory vyhledával. Během výkupu i nákupů jsem si vždy našel čas pro to, aby mi majitelé, nebo zájemci o těchto knihách vyprávěli, pokud k nim měli co říct. Která byla jejich nejoblíbenější? Proč si je začali kupovat? Zajímalo mě, jestli ty knihy četli i vícekrát? Otázek se našlo vždy mnoho. Dnes je mým cílem pár knih z této edice přečíst, možná i budovat sbírku.\nMalá ukázka z této edice. Toto jsou knihy o které mám zájem: KOLUMBUS.\nEdice Kolumbus v době své největší popularity musela být jednou z nejúspěšnějších edicí vydaných v Československu 60, 70, 80 let. Knihy vydávané v desetitisícových nákladech si kupoval téměř každý sběratel a milovník knih. Přes milion vydaných knih. To je opravdu těžko uvěřitelné číslo vzhledem k tomu jaký obsah publikovali. Možná je toto také důvod proč tyto knihy již kupuje tak málo čtenářů. Knihy v českých domácnostech jsou edici Kolumbus přesyceny. Takže velký náklad a malý zájem způsobuje nízkou tržní cenu většiny těchto titulů. Také proto tyto knihy vykupujeme z větší části za cenu symbolickou. V tomto vidím tedy také posun směřování Mercatina, které se profiluje do antikvariátu. Zpočátku jsem je nevykupoval vůbec a teď když jsou tyto knihy v pořádku, tak je beru vždy, nehledě na to jestli daný titul máme či nikoliv.\nNyní se pro tyto knihy u nás vždy najde místo, volná polička a snad i budoucí majitel. Jsem si jistý že tyto knihy budou čím dál populárnější i když to vypadá, že jsou dávno za zenitem. Nevím, možná je to sentiment, nebo moje přání, ale pokud jsem si ty knihy oblíbil já, tak věřím, že tyto knihy si mohou získat i pár dalších čtenářů, kteří ještě nevědí jaké poklady se v této edici skrývají.\nTakže máme tady spoustu levných knih a pro čtenáře, který hledá za málo peněz hodně muziky, toto může být jasná volba. I jako dárek bych s touto knihou neváhal nikoho obdarovat. Momentálně čtu jako první knihu z této edice Poslední lidojedi a už od první stránky vím, že to byla trefa do černého.


Václav Krása | osvobození od poplatku za dálniční známku\nHlavní strana > Diskuse > Dotazy a odpovědi > Doprava a parkování > osvobození od poplatku za dálniční známku\nosvobození od poplatku za dálniční známku\nAutor Rejzková Eva\nPředmět osvobození od poplatku za dálniční známku\njak jsem si v přispěvku přečetla, nelze jet autem bez dálniční známky, pokud postižená osoba v autě fyzicky není. Mám manžela po amputaci končetiny a v současné době je na rehabilitaci v Kladrubech. Každý týden za ním jezdím autem, na které dostal příspěvek od sociálního odboru i na úpravu vozidla. Jak mám rozumět tomu, že pokud , manžel v autě nesedí musím mít dálniční známku, to znamená, že vlastně těm postiženým je ta výhoda na nic, protože vždycky se stane, že autem musí jet někdo jiný, pokud rodina nemá více aut a to v našem případě není.Takže prosím o odpověď, jak to praktikují jiní občané s postiženými rodinnými příslušníky.Děkuji za odpověď. Rejzková Eva\nzákon o provozu na pozemních komunikacích stanoví, že se jízda se musí uskutečnit v přímé souvislosti s držitelem označení O1. Není pravda, že bych někde napsal, že držitel označení musí vždy sedět v autě. Pokud jedete navštívit manžela, který je držitelem označení O1 do léčebného zařízení, tak tuto jízdu lze asi charakterizovat, že se koná v souvislosti s držitelem označení O1. V případě návštěvy si však nejsem jist, zda bude policie tuto věc chápat jako jízdu v souvislosti s osobou, která je držitelem označení O1. Pokud byste jela pro manžela do Kladrub, nebo jej tam dovezla a vracela se zpět, tak tyto jízdy jsou nepochybně v souvislosti s držitelem označení O1.


Jak se pracuje v Kentico? | Kentico\nNezáleží, na jaké pozici u nás pracujete\nPravidla a profesní cestu si určujete sami\nZapadne k nám ten, kdo se umí bez zbytečných řečí postavit k problému a najít řešení. Nové kolegy nepotřebujeme lanařit na stravenky, dovolenou a kdo ví co ještě. Jestli umíte poctivě pracovat a chcete se učit, budete se mít u nás dobře.\nNové kolegy netopíme, ale postupně naloďujeme\nAž k nám poprvé přijdete, nejspíš budete překvapení, jak to u nás chodí. Dostanete prostor, abyste si všechno osahali. Za zády budete mít parťáka, který se o vás postará a pomůže s hladkým naloděním do týmu.\nPřečtěte si o tom víc\nMůže to znít jako klišé, ale nám to tak prostě funguje. Vedeme, když je potřeba, a nebojíme se předávat zodpovědnost. Věříme ve schopnosti našich kolegů, nehážeme si klacky pod nohy a jednáme mezi sebou na rovinu.\nNeděláme věci do šuplíku\nI když jsme velcí, nepřešlapujeme na jednom místě. Místo dlouhého schůzování a papírování se snažíme vylepšovat produkt a zkoušet nové věci. Máte nápad? Sem s ním. Všichni společně rozhodujeme o tom, do čeho se pustíme příště.\nMáme čas na vlastní rozvoj\nAž pětinu pracovní doby věnujeme inovacím. Na vzdělávání, načítání odborné literatury a zkoušení nových věcí se proto vždycky najde čas. Kromě toho jezdíme na konference a proplácíme certifikace nebo kurzy angličtiny.\nPosouváme se napříč firmou\nJe přirozené, že se po čase budete chtít pohnout někam dál. U nás to jde snadno – přejdete třeba i z pozice na pozici. Nehrajeme hru na juniory a seniory a nemáme jasně nalajnovanou kariérní dráhu.\nFlexibilní pracovní doba není jen kolonka někde na papíře. Každý si u nás rozvrhuje práci tak, jak potřebuje. Díky tomu si může snáz naplánovat dopolední cvičení nebo dřívější páteční úprk z kanceláře.\nZbožňujeme nové technologie\nNebaví nás stereotyp a nefunkční řešení, náš způsob vývoje neustále inovujeme. Bereme si to nejlepší z agilních a leanových principů a pořád zkoušíme nové věci a technologie. Podívejte se.\nVěříme, že z každé chyby může vzejít něco dobrého. Víme o tom svoje, protože jsme jich všichni pár udělali. Důležité je se poučit a přijmout za ně zodpovědnost. Věděli jste, že za každý bug, co uděláme v našem produktu, vysadíme strom?\nProhlédněte si fotky z Trees for Bugs\nJsme spolu fakt rádi\nŽádné nařízené teambuildingy. Kdokoliv může pro ostatní vymyslet aktivitu a pokud se k němu přidá alespoň 20 kolegů, dostane od firmy příspěvek. Díky tomu se u nás pořád něco děje.


Ladderstile Retreat - NEJLEPŠÍ CENY ubytování ve městě Congleton\nTwin Oaks, Ladderstile Farm, Congleton, Congleton, Velká Británie, CW12 2PH - Skvělé umístění – zobrazit na mapě\nLadderstile Retreat – podrobnější informace\nNavržený pro obojí, práci i odpočinek, je hotel Ladderstile Retreat umístěn ideálně v Congleton; jedné z nejpopulárnějších lokalit ve městě. Odtud mohou hosté užívat snadný přístup ke všemu, co může toto živé město nabídnout. Díky své výhodné poloze, nabízí hotel snadný přístup k místům, která musíte vidět.\nV Ladderstile Retreat výborné služby a vynikající zařízení vytvářejí nezapomenutelný zážitek z pobytu. Hotel nabízí přístup k široké škále služeb, včetně Wi-Fi zdarma ve všech pokojích, zařízení pro tělesně postižené, parkoviště.\nKromě toho jsou všechny pokoje vybaveny celou řadou vymožeností. Mnoho z nich má k dispozici i topení, stůl, budík, dokovací stanice pro iPod, ventilátor, které potěší i toho nejnáročnějšího hosta. Kromě toho vám spousta hotelových rekreačních nabídek zaručuje množství aktivit během vašeho pobytu. Užijte si jedinečné služby a skutečně prestižní adresu v Ladderstile Retreat.


الرئيسية > Ernest Galpert -- Mein Leben und die Religion\nErnest Galpert -- Můj život a náboženství\nPříběh dětství v chasidské komunitě v jednom z nejvýznamnějších center ortodoxního a chasidského judaismu ve střední Evropě, Mukačevu. Mukačevo, město kterému se poštěstilo náležet mezi lety 1918 až 1991 pěti různým státům: k Rakousko - Uherské monarchii, meziválečnému Československu, během války Maďarsku, poté k Sovětskému Svazu, a dnes Ukrajině. V Mukačevu tvořili židovští obyvatelé většinu občanů (předtím než byli vyhlazeni během holokaustu) a mukačevské vrchní rabínské soudy se mezi sebou neustále svářely.\nErnest Galpert, narozený roku 1923, trávil ve svém dětství každé ráno v chederu (náboženské škole pro chlapce). Odpolední vyučování pak absolvoval pro změnu v české škole, která zajišťovala světské vzdělání. Ve státní škole se tak malý Ernest nezřídka učil pravý opak toho, co mu bylo vykládáno ve škole náboženské. Ernestův tatínek vlastnil malý koloniál. V rodině se hovořilo jazykem jidiš. Během války byl Ernest internován v táboře nucených prací, zatímco jeho rodiče a sestry byli deportováni do Osvětimi. Z koncentračního tábora se vrátily pouze sestry, které se krátce na to odstěhovaly do Izraele. Ernest zůstal v Mukačevu a doufal, že se jeho milovaná přítelkyně Tilda vrátí z koncentračního tábora. Vrátila se. Ernest s Tildou se vzali. Měli civilní svatbu.\nTragické zkušenosti způsobily, že se oba odvrátili od náboženského života. Ve stejném duchu vychovali i své dva syny. Žili nadále v Mukačevu, které se mezitím stalo součástí Sovětského Svazu. Ovšem když komunismus v roce 1991 padl, a Mukačevo se stalo součástí Ukrajiny, jeden z Ernestových synů se odstěhoval do Izraele. Ernest se svým druhým synem začali pomáhat při rozvoji židovské komunity, vrátili se k víře. Nejenže Ernest absolvoval svoji dlouhou cestu zpět k judaismu, ale také si pravidelně dopisuje emailem se svým vnukem žijícím v Izraeli.\nOdkazy na historické články\nErnest Galpert vyrůstal ve městě Mukačevo, které se nachází v Zakarpatské oblasti na západní Ukrajině, která byla v té době součástí meziválečného Československa, pod názvem Podkarpatská Rus. Před válkou patřilo k židovské komunitě v Mukačevu okolo 15.000 osob. Dnes v tomto městě žije okolo 300 Židů.\nPřečtěte si časopis Společnosti přátel Podkarpatské Rusi.\nPodkarpatská Rus je termín, jenž označuje jednu ze čtyř samosprávných zemí meziválečného Československa. Hlavním centrem této oblasti se stalo město Užhorod. Podkarpatská Rus byla přičleněna k Československu na základě Trianonské smlouvy z roku 1920. Přečtěte si článek o maďarské reakci na Trianonskou smlouvu.\nV roce 1938 dochází k podpisu tzv. Mnichovské dohody, která byla tragickým následkem politiky appeasementu (tj.politika usmiřování nebo-li ústupků). Zástupci čtyř zemí Neville Chamberlain (Velká Británie), Edouard Daladier (Francie), Adolf Hitler (Německo) a Benito Mussolini (Itálie) se dohodli, že Československo musí odstoupit pohraničí území Sudet nacistickému Německu. Dohoda byla podepsána 29. září 1938 a dne 2.11. 1938 byla doplněna vídeňskou arbitráží. Československo muselo dále odstoupit pohraniční území s Maďarskem a také Polsko zabralo Těšínsko.\nPřečtěte si článek o statečném boji československých vojáků o Podkarpatskou Rus v říjnu 1938 zde.\nPo tomto datu připadlo Mukačevo Maďarskému králoství.\nMaďarské království, které existovalo v letech 1920 - 1945, bylo konstituční monarchií, ovšem bez krále. Království bylo vedeno regentem - admirálem Miklósem Horthym. Za druhé světové války se Maďarské království orientovalo na nacistické Německo. V období od 16.10. 1944 do 28.3. 1945 převzala vládu v Maďarském království tzv. vláda národní jednoty nebo Szálasiho. Ference Szálasi byl vůdcem nacistické strany Šípových křížů.\nPo druhé světové válce se Maďarsko stalo jednou ze zemí komunistického bloku. V roce 1956 došlo k vyvrcholení protikomunistických nálad a došlo k povstání, které bylo krvavě potlačeno vojsky Sovětského svazu.\nPřečtete si článek o podstoupení československého území SSSR po druhé světové válce (slovensky) a také (česky).\nPo válce bylo Mukačevo i celá Podkarpatská Rus připojena k Ukrajině, která byla součástí Sovětského svazu. V čele SSSR stál Josef Stalin.\nJeho pravé jméno znělo Josif Vissarionovič Džugašvili. S jeho osobou je spojen tzv. kult osobnosti (podívejte se na video ČT o kultu Josefa Stalina) a stalinismus. Odhaduje se, že za jeho vlády, která trvala od roku 1927 až do jeho úmrtí v roce 1953, násilně zemřelo více jak 10 miliónů lidí.\nPo jeho smrti zastával funkci prvního tajemníka ústředního výboru Komunistické strany Sovětského svazu Nikita Sergejevič Chruščov. Jeho význam spočívá hlavně v kritice Stalinova kultu osobnosti a odsouzení jeho diktátorských praktik, které přednesl na XX. sjezdu KSSS v roce 1956. S jeho jménem se ovšem pojí i kritické okamžiky studené války - Berlínská krize v roce 1961 a o rok později Karibská krize, u které svět stál jen krůček od války atomových zbraní.\nPodívejte se na jeden díl Historie.cs věnovaný studené válce a Marshallovu plánu.\nNikita Chrusčov byl zbaven moci v roce 1964 a na jeho místo dosedl Leonid Brežněv, který setrval až do půli osmdesátých let. S jeho osobou je spojena invaze vojsk Varšavské smlouvy do Československa v roce 1968 (pražské jaro) a následná tzv. Brežněvova doktrína. Od roku 1985 až do rozpadu Sovětského svazu v roce 1991 stál v jeho čele Michail Sergejevič Gorbačov, který za své aktivity vedoucí k ukončení studené války dostal v roce 1990 Nobelovou cenu za mír.\nPřečtěte si článek o Sovětském svaze v éře Michaila Gorbačova.\nOdkazy na články spojené s židovstvím\nRodina Ernesta Galperta byla silně věřící a patřila k zastáncům chasidismu. Chasidismus je židovské náboženské hnutí, které vzniklo v Haliči na počátku 18. století.\nZakladatelem hnutí byl rabín Jisra'el ben Eli'ezer, zvaný také Ba'al Šem Tov nebo Bešt. Ba'al Šem Tov a jeho následovníci kladli důraz na studium Tóry a ústní předávání Talmudu a jeho komentářů. Chasidismus nevyznával nový teoretický směr, nýbrž důležitá byla obnova lidové zbožnosti a každodenní uctívání Hospodina. Před válkou byla největší chasidská komunita ve střední (především Polsko) a východní Evropě. V dnešní době se centra nacházejí v USA a Izraeli.\nJeden z nejvýznamnějších chasidských rabínů 20. století byl Chaim Elazar Spira (Shapira) (1871 - 1937), který působil v Mukačevu. Chaim Elazar Spira byl velmi vážený muž, který byl respektován nejen židovskou komunitou, ale také okolním světem. Rabi byl navštíven osobnostmi světové politiky, jako byl prezident Tomáš Garrigue Masaryk, Eduard Beneš anebo nizozemská královna Vilemína. Chaim Elazar Spira byl označován za "zázračného rabína". Napsal okolo 20 knih, z nichž nejvýznamnější dílo je šesti svazková kniha Minchas Elazar.\nErnst Galpert vypráví, že navštěvoval ještě před vyučováním v české škole tzv. cheder. Chedery byly určené pouze pro chlapce od 5 let. Děvčata se učila doma s matkou. Chlapci se v chederu učili psát a číst hebrejsky. Po zvládnutí hebrejského jazyka se věnovali studium Tóry.\nV ulicích Mukačeva bylo možné slyšet maďarštinu, češtinu, hebrejštinu a jidiš.\nJazyk jidiš je západogermánský jazyk, který v sobě kombinuje prvky němčiny, hebrejštiny a slavismy. Mluvená forma je velmi podobná hovorové němčině, avšak při psaní se používá hebrejská abeceda. Jazykem jidiš mluvila převážná část aškenázkých Židů. Dnes tímto jazykem mluví jen na čtvrt miliónu Židů po celém světě.\nErnest Galpert nám dále vypráví, že za druhé světové války byli jeho rodiče deportováni do Osvětimi a on sám byl nasazen na nucené práce.\nPřed druhou světovou válkou žilo v Maďarsku na 500 000 Židů, po vídeňské arbitráži se počet zvýšil na 750 000.\nSituace maďarských Židů se postupně zhoršovala. První protižidovský zákon byl přijat již před válkou v roce 1938. Třetí protižidovský zákon z roku 1941 definoval židovství na rasovém základě a byl přísnější obdobou norimberských zákonů.\nZa Žida byl považován každý, kdo měl již dva židovské prarodiče (3 židovské prarodiče podle norimberských zákonů), navíc zakazoval smíšené manželství. Na základě této definice stoupl počet Židů na 850 000.\nMaďarská vláda v rámci mobilizace zřídila tzv. pracovní jednotky, jejichž příslušníci (Židé, Slováci, Romové a další „nepřátelé“ Maďarska) byli využívaní na otrockou práci.\nAčkoliv v Maďarsku do roku 1942 přišlo o život mnoho tisíc Židů, v prosinci téhož roku premiér Kállay kategoricky odmítl nálehaní nacistů, aby se v Maďarsku začalo s tzv. „konečným řešení židovské otázky“, které v okolní Evropě již běželo na plné obrátky. Cílem bylo se zbavit silného německého vlivu, zvláště po krvavé bitvě u Stalingradu, kde Němci obětovali desítky tisíc maďarských vojáků. Proto také došlo k jednání Maďarska se západními mocnostmi, o kterém se ovšem dozvědělo německé velení, které přistoupilo k radikálnímu kroku – obsazení maďarského území německou armádou dne 19.3. 1944. Admirál Horthy nahradil Kállayho ve funkci premiéra pronacisticky smýšlejícím Döme Sztójaym. Vláda v zemi byla fakticky převzata nacisty a konečné řešení, jehož vedením byl pověřen Adolf Eichmann, se rozběhlo. Začala platit nařízení o nošení žluté hvězdy a soustřeďování židovských obyvatel do ghett, která byla vytvořena ve více jak 55 obcí. Zpráva německého zmocněnce Edmunda Veesenmayera (amglicky) uvádí, že z Maďarska do Osvětimi bylo deportováno na 437 402 Židů, z nichž bylo 80% zavražděno.\nHorthy byl zaskočen řáděním Němců v zemi a snažil se navázat styky s opozicí a ukončit tak spolupráci s nacistickým Německem. Po zastavení deportací 7.7. 1944 bylo Maďarsko až na Budapešť tzv. Judenrein – bez Židů. Horthy také na tajných jednání v Moskvě vyhlásil příměří se Sovětským svazem a vystoupení Maďarska z války. Němci se o těchto krocích ovšem dozvěděli a Horthy byl odvolán. Vláda v zemi byla svěřena Straně šípových křížů a jejímu vůdci Ferenci Szálasimu.\nDeportace se rozběhly na novo, tentokrát se týkaly i chráněných Židů v Budapešti. V Maďarsku během holocaustu zahynulo 564 500 maďarských Židů.\nPřečtěte si celý článek o holocaustu v Maďarsku.\nErnest Galpert nám dále vypráví, že po druhé světové válce se vrátila jeho přítelkyně Tilda z Osvětimi a potom všem, co se stalo, měli pouze malou civilní svatbu.\nJinak židovská svatba je jedním z důležitých rituálů v životě. Probíhá podle stanovených zásad. Židovská svatba se skládá ze dvou aktů – kidušhin (zásnuby) a nisu‘in (sňatek). Původně se tyto dva obřady konaly odděleně, ale ve středověku došlo k jejich sloučení a doplnění o další prvky, takže dneska se obřad koná v jeden den. Přechod mezi kidušin a nisu‘in je tvořen tzv. ketubou – svatební smlouvou, ve které se ženich zavazuje řádně starat o svoji nevěstu a v případě rozluky jí vyplatit dohodnutou sumu peněz, ze které může žít minimálně jeden rok po rozluce. V židovství je na rozdíl od křesťanství rozvod možný.\nErnest Galpert vzpomíná, že život v Sovětském svazu nešel dohromady s náboženstvím, avšak po jeho rozpadu se Ernest Galpert vrátil ke svým náboženským zvyklostem. Dnes dokonce pomáhá v synagoze při bohoslužbách. Židé během roku slaví několik svátků, které odkazují na jejich historii. Jedním z nich je svátek Pesach, který připomíná vyvedení Židů z egyptského zajetí. Pesach všude kromě Izraele trvá 8 dní. Podle židovského kalendáře začíná 15. nisanu a v Izraeli končí 21. nisanu, kdežto v diaspoře 22. nisanu. Během svátku se udržují složité stravovací pokyny, které přikazují jíst pouze to, co je Košer le-Pesach. Pojídají se také nekvašené chleby - tzv. macesy - jako vzpomínka na pobyt v poušti. Pesach patří mezi nejsložitější židovské svátky. Důležitou součásti je Sederová večeře, která se koná o prvním večeru svátku Pesach (v diaspoře o prvních dvou večerech).\nNavštivte stránky Židovské muzea v Praze, památníků Terezín a Muzea židovské kultury v Bratislavě.\nPodívejte se také na stránky Slovenského centra židovského kulturního dědictví. Hlavním cílem této stránky je propagace slovenského židovského kulturního dědictví jak pro odbornou, tak i širokou laickou veřejnost. Detailní databáze poskytne užitečné informace příznivcům židovské kultury, stejně tak i krajanům židovského původu žijícím v zahraničí.\nMezinárodní centrum fotografie (The International Center of Photography) vlastní obsáhlou sbírku fotografií zachycujících život židovské komunity jak ve městě Mukačevo, tak i dalších židovských komunit východní Evropy. Autorem těchto snímků je rusko-americký fotograf židovského původu Roman Vishniac.\nProhlédněte si mapu pracovních a koncentračních táborů na území Slovenského štátu a Maďarska\nUKÁZKY Z ROZHOVORU:\nPřečtěte si ukázku z životopisu Ernesta Galperta, jak vzpomíná na školní léta a na bar micva.\nErnest Galpert vypráví o životě Židů v Mukačevu.\nPřečtěte si ukázku z životopisu Ernesta Galperta o nucených prací během války a návratu do Mukačeva.\nTématikou Podkarpatské Rusi se zabýval významný československý spisovatel Ivan Olbracht. Jeho nejznámější dílo Nikola Šuhaj loupežník pojednává o osudu československého Robina Hooda. Dílo Golet v údolí se skládá ze tří povídek, ve kterých Olbracht popisuje život v izolované židovské vesnici Polana na Podkarpatské Rusi. Nejznámnější je povídka O smutných očích Hany Karadžičové, ve které autor popisuje střet mezi tradicí a životem jedince.\nVšechna tři jmenovaná díla se dočkala filmového zpracování (Hanele, Golet v údolí). Nikola Šuhaj loupežník byl dokonce v 70. letech zhudebněn a jako muzikál je znám pod názvem Balada pro Banditu. Děj díla se zakládá na pravdivé události a odehrává se v malé vesničce Koločavě, kde v místní škole můžete navštívit muzeum Ivana Olbrachta anebo opravenou stanici československých četníků. Přečtéte si článek o současném životě na Zakarpatské Ukrajině.\nZakarpatská Ukrajina je oblíbeným místem milovníků přírody a pěší turistiky. V tomto regionu se také nachází nejvyšší bod Ukrajiny - hora Hoverla ( 2061 m n.m.), která je součástí Černohorské poloniny. Ani milovníci historie nepřijdou zkrátka. Na jihozápadním okraji města Mukačeva se tyčí asi nejkrásnější hrad Zapadokarpatské Ukrajiny - hrad Palanok. Prohledněte si fotografie hradu včetně těch historických a přečtěte si o jeho historii.\nPodívejte se na film pojednávající o životě Židů v Mukačevě, o svatbě dcery rabína Chaima Elazara Spiry v roce 1933.\nCentropa - fotografie z Mukačeva (anglicky) .\nSource URL: https://www.centropastudent.org/ar/node/41647?language=de


Z Lišova k Žižkovu Dubu | Třeboň a okolí - Třeboňsko.cz\nÚvodní » Cykloturistika a turistika » Z Lišova k Žižkovu Dubu\nLišov – Hůrky 3 km – rozcestí Hůrky 5,5 km – Žižkův dub 6,5 km – Velechvín 9,5 km – rozcestí Pod Vlčí jámou 11,5 km – Lišov 15 km\nNenáročný výlet krásnými lesy na Lišovsku vede k památnému dubu, u kterého údajně Jan Žižka spřádal své plány.\nTrasa vede po silnicích a pohodlných cestách. Přímo z náměstí v Lišově nás povede červená turistická značka po silnici směrem na Lomnici nad Lužnicí. Pohodlná komunikace prochází otevřeným terénem a skýtá pohled na mírně zvlněnou krajinu Lišovska. Silnice nás přivádí do vsi Hůrky, kde si můžeme prohlédnout kapli z r. 1868 a pomník padlým z r. 1923. Červená značka ovšem nevede až do vsi, ale odbočuje vlevo k Hůreckému potoku. Ten překračujeme v levotočivé zatáčce vedlejší zpevněnou komunikací přímo ven ze vsi. Přicházíme k vidlicovitému rozcestí a zatočíme mírně vpravo. Dospějeme ke hrázi malebného rybníka Dolní Pohoř. Za hrází na rozcestí zvolíme žlutou turistickou značku. Uhneme doleva po pěšině, míjíme jednoduchou lavičku a ohniště, po naší levé ruce se blýská hladina rybníka. Stále po žluté dospějeme na rozcestí Hůrky. Pokračujeme po zelené značce po lesní silničce vysokým lesem. Asi po kilometru nás významová odbočka pošle doleva – jdeme kus po staré hrázi dávno vypuštěného a zarostlého rybníka. Ze širší cesty odbočíme na trochu tajemnou pěšinu, vedoucí hustším lesem, až dorazíme na místo, kterému kralují divoce pokroucené staré větve mohutného Žižkova dubu.\nNa kmeni je připevněná tabulka s údajnou citací z Popravčí knihy rožmberské. Právě tady se v letech 1408 – 1409 Jan Žižka z Trocnova setkával se svým bratrem Jaroslavem, několika zemany a prostými lapky, aby se domlouvali na způsobu záškodnické války proti mocným Rožmberkům.\nVracíme se zpátky na zelenou značku a pokračujeme k výraznému rozcestí lesních cest. Dáme se vlevo a po pár krocích z pevné cesty odbočíme vlevo na užší cestu, která nás vyvádí z lesa. Otevřeným terénem dorazíme k silnici do Velechvína – do středu vsi uhýbáme vlevo po zelené a modré značce . Scházíme po svažité návsi, na níž stojí novobarokní kaple sv. Floriána s věžičkou z 1. poloviny 19. století, povšimneme si i několika lidových statků (např. čp. 3 z roku 1822) a v dolní části i hezky opravené kovárny. Zelená značka uhýbá vpravo, my se však držíme modré, sledujeme pohodlnou cestu přes Hůrecký potok a dál k lesu k rozcestí Pod Vlčí jámou – na pár kroků jsme se přiblížili k okruhu Mojským lesem. Vpravo nad námi vystupuje zalesněný vrch Vávra. Zatáčíme vpravo po lesní cestičce, míjíme vrch Vlčí jáma (542 m n. m.) a pokračujeme po okraji louky ke kopci Čankov, odkud se otvírá daleký výhled do Třeboňské pánve. Uhýbáme podél plotu vpravo a kamenitou cestou kolem pěkných novostaveb rodinných domků přicházíme zpět do Lišova.\nKonec výpisu článku Z Lišova k Žižkovu Dubu, id: 5484 , rubrika: Cykloturistika a turistika\n, zveřejněn: 11.09.2008


Výběr regionů ČR Redakce jižní Moravy Lukáš Ivánek\nJsem editorem, kterému se pravidelně zasteskne po psaní. Zaměřuji se pak na témata a lidi, kteří by jinak zůstávali ve stínu.\nDo Hodonínského deníku, k němuž patří týdeník Slovácko, jsem nastoupil počátkem roku 2007. Ze sportovního redaktora jsem postupně přešel ke zpravodajství. Po ročním působení v jiném vydavatelství jsem se vrátil a psal v Břeclavském deníku. V současnosti jsem editorem jihomoravských týdeníků (Slovácko, Nový život, Vyškovské noviny...).\nCením si setkání se zajímavými a rozličnými osobnostmi, jakými jsou třeba Tomáš Kaberle nebo Karol Sidon. Situace a rozhovory, které lze zažít v regionální žurnalistice, nelze skoro popsat. Musí se prožít. V paměti a ve veselých historkách pak zůstávají velmi dlouho.\nMezi tématy mám rád politiku, historii, sport i kulturu. Rád si z editování odskočím k „reportéřině“, kdy se snažím psát magazínové texty o životech obyčejných lidí.\nČas dělám mezi rodinu, florbal a literaturu. Oddechnu si například u scénického čtení, kterému se věnujeme v tvůrčí skupině HAČTE! A neurazí mě ani půllitr vychlazeného piva.


Život je krátký na čekání\nProč si otravovat život ustavičným čekáním na něco, či někoho? Když jde o sex, tak v tomto případě můžete mít všechno hned. Erotické priváty Jihlava vám nabízejí seznam nádherných a proporčně vyvinutých žen, které čekají pouze na to, že jim zavoláte. Vzrušuje vás orální, či anální sex a doposud jste nepotkali ženu, která by s vámi tuto radost ochotně sdílela? Máte možnost si užít vše, co jen budete chtít. Kouzlo spočívá v tom, že si máte možnost vybrat právě tu, která uvedené praktiky používá a bez nucení. Díky výběru budete vědět přesně, co vás čeká, a na co se můžete těšit. Služby nemusí povinně skončit pohlavním stykem. Můžete se nechat rozvášnit třeba jen masáží intimních partií.\nNebudete už strádat\nDá se říct, že erotické priváty Jihlava jsou od toho, aby ženy, které poskytují sexuální služby, uspokojili muže, kteří nemají v posteli to, co by chtěli nebo se cítí osamocení. Teď už víte, kam můžete zavolat, takže o smutku, či strádání nebude už ani řeč. Dívky jsou milé a velice dobře to s muži umí. Každý najde, co hledá.


LCD Monitor IIYAMA XUB2792QSU-B1- 27",IPS, DP, 4ms, Pivot, repro | Softcom Group s.r.o. i6Shop\nLCD Monitor IIYAMA XUB2792QSU-B1- 27",IPS, DP, 4ms, Pivot, repro\n7 339.90 Kč\n7 822.70 Kč\n6 066.00 Kč\nNákupem získáte: 41 bodů do bonus programu\nTento produkt v poslední době nakoupilo již 18 zákazníků.\n419.0 Kč bez DPH\n507.0 Kč s DPH\nSandberg Floor Mat, podložka pod herní křeslo černá\nSandberg podložka pod herní křeslo. Vypadá dobře a zabraňuje poškrábání podlahy při hře.\n1 087.8 Kč s DPH\nSandberg herní stolička, černá\nElegantní herní stolička vám při hraní her opravdu umožní dostat se do vedení.\n1 684.3 Kč s DPH\nSandberg herní křeslo VOODOO, černo-modré\nElegantní závodní sedadlo Sandberg Voodoo vám při hraní her opravdu umožní dostat se do vedení.<\n5 037.0 Kč bez DPH\n6 094.8 Kč s DPH\nÚhlopříčka [palce]: 27"; 68,5cm\nVelikost pracovní plochy: 335,7 x 596.7 mm\nRozlišení: 2560 x 1440 ( 3.7 megapixel)\nRozteč bodu [mm]: 0.233 x 0.233 mm\nKontrast: 1000:1, 5 000 000 : 1 ACR\nPočet barev: 1,07 miliard\nBlue Light Reducer: ano\nVstupy: DVI, HDMI, DisplayPort\nUSB hub: UP 1 x USB 3.0 / DOWN 2 x USB 3.0\nExtra funkce: podpora FreeSync™ Technology\nVýškově nastavitelný stojan: ano, 130 mm\nPivot: ano, 90°\nOtočný stojan: ano, 90°; 45° left; 45° right\nNaklápění monitoru: 22° up; 5° down\nMontáž na zeď: VESA mounting 100 x 100 mm\nCertifikáty: CE, TÜV-GS, CU\nSpotřeba [W]: 33W\nRozměry: 611 x 397 (527) x 230 mm\nHmotnost [kg]: 6.1 kg\nObsah balení: napájecí kabel, HDMI kabel, DP kabel, USB kabel, stojan, rychlý průvodce, bezpečnostní příručka\nReklamace: Využijte výhod aut. servisu - svoz zdarma viz: www.SIL.cz


Zemřel jeden z posledních politických vězňů 50 let František Zahrádka - Příbramský deník\nPříbram – Ve věku 87 let zemřel František Zahrádka, který byl jedním z posledních politických vězňů z 50. let. Za převod 11 lidí za hranice a další odbojovou činnost proti komunistickému režimu skončil ve vězení, kdy mu soud vyměřil rovných 20 let.\nFrantišek Zahrádka. | Foto: Kateřina Chourová\nFrantišek Zahrádka se narodil v roce 1930 v Děčíně. Po komunistickém puči se jako člen skautů zapojil do odbojové činnosti. Tiskl letáky, šířil časopisy a převáděl lidi přes hranice na Západ. V lednu 1949 převedl Zahrádka první skupinu skautů do Bavorska. S nimi tehdy dostal za hranice i svého bratra Luďka.\nTrest si odseděl v pracovním lágru v Jáchymově a od roku 1956 pak v lágrech Vojna a Bytítz na Příbramsku. V Jáchymově i na Příbramsku během trestu pracoval v uranových dolech. Po propuštění v roce 1962 se k práci v uranových dolech v Příbrami vrátil jako elektrikář až do odchodu do důchodu v roce 1981.\nV 90. letech spoluzakládal Konfederaci politických vězňů a stál i u zrodu Památníku Vojna na místě bývalého lágru v Lešetiích u Příbrami, kde byl zavřený. Jako odborník na politické vězně 50. let se aktivně podílel i na vzniku seriálu televizního Zdivočelá země.\nFOTO: Projekt Ježíškova vnoučata přinesl do sedlčanského domova seniorů radost


Levné lety z Kišiněva do České republiky - KAYAK\nNajděte levné lety z Kišiněva do České republiky\nKIV — Česká republika\nWizz Air nabízí nejvíce letů do Prahy z Kišiněva.\nJak KAYAK dokáže najít tak nízké ceny letů z Kišiněva do České republiky?\nKAYAK je vyhledávač pro cestovatele. To znamená, že prohledáváme web, abychom pro naše uživatele našli ty nejlepší ceny. Zpracováváme více než 2 miliardy vyhledávání letů ročně a jsme tedy schopni zobrazit širokou škálu cen a možností letů z Kišiněva do České republiky.\nJak mi funkce Cenová předpověď KAYAK může pomoct vybrat ten správný čas, kdy si koupit letenku z Kišiněva do České republiky?\nCenová předpověď KAYAK používá předchozí data s cílem určit, zda je pravděpodobné, že se cena letu z Kišiněva do České republiky v následujících 7 dnech změní. Uživatelé tak mají lepší představu o tom, zda je lepší s rezervací počkat, nebo rezervaci provést ihned.\nJak je užitečná funkce KAYAK Mix pro let z Kišiněva do České republiky?\nKAYAK Mix vám umožní kombinovat různé jednosměrné letenky, díky kterým oproti tradiční zpáteční letence ušetříte. Můžete tak letět z Kišiněva do České republiky s jednou leteckou společností a zpět s jinou leteckou společností.\nCo je to funkce „flexibilní termín“ KAYAK a proč by mě s ohledem na let z Kišiněva do České republiky měla zajímat?\nTermín cesty není pokaždé fixní. Pokud termín vaší cesty není zcela pevně daný, díky funkci flexibilní termín uvidíte všechny dostupné možnosti letů z Kišiněva do České republiky až tři dny před/po preferovaném termínu. Můžete si tak vybrat let, který vám nejlépe vyhovuje.\nBezpečnostní opatření leteckých společností nabízejících lety z Kišiněva\nLetecké společnosti nabízející lety z Kišiněva zavedly dodatečná bezpečnostní opatření a upravily své podmínky, aby lépe splňovaly potřeby cestujících. Podmínky se pro každou leteckou společnost liší.\nKaždodenní čištění a instalace palubních HEPA filtrů pro lety z Kišiněva\nV letadle jsou povinné roušky. Roušky budou pro lety z Kišiněva cestujícím poskytnuty.\nProstřední sedadla nejsou pro lety z Kišiněva k dispozici.\nTestování na protilátky a testování na příznaky pro lety z Kišiněva\nBez poplatku za změny. Vyhledat flexibilní letenky z Kišiněva\nLetenky Kišiněv – Česká republika\nČeská republika - Kišiněv\nVyhledávejte lety do destinace Česká republika na stránkách KAYAK. Najděte levné letenky (Kišiněv) do destinace Česká republika. KAYAK vyhledává na stovkách stránek pro cestovatele a pomůže vám najít levnou letenku a zarezervovat let, který vám nejlépe vyhovuje. Se stránkami KAYAK také můžete porovnávat ceny last minute letenek kamkoliv v destinaci Česká republika, z letiště Kišiněv.


Šicí centrum / Šicí stroje / Elna / c/overlocky\nOverlocky Elna jsou 2, 3 a 4-nitné overlocky pro běžné domácí šití. Elna, jako jediná značka má v nabídce i kombinaci domácího overlocku/coverlocku se zařízením pro horní krycí steh. Každý overlock Elna je vybavený nezbytným diferenciálním podáváním, které zabraňuje řasení materiálu při šití, nastavitelnou délkou stehu a šířkou ořezu látky. Barevné značení drah nití usnadňuje navlékání stroje. Vyšší typy overlocků Elna 845 a 664 PRO mají zabudovaný 2-nitný konvertor. U overlocku Elna 845 se zvolené nastavení zobrazuje na přehledném panelu v přední části stroje.\ncoverlock Elna EasyCover + dárek + 3roky záruka Coverlock Elna EasyCover + sada 4x5000m návinů kvalitních nit&iac... Akce\noverlock a coverlock Elna 845 + sada nití ZDARMA Velmi jednoduchý stroj 2v1 - overlock i coverlock Elna 845, stroj se spod...\noverlock Elna 264 Overlock Elna 264 3/4 nitný overlock Elna 264 udělá z va&s... Novinka\noverlock Elna 344 + sada nití ZDARMA\noverlock Elna 664 + sada nití ZDARMA Overlock Elna 644 + sada kvalitních značkových nití v hodn...\noverlock Elna 664 PRO + sada nití ZDARMA Overlock Elna 664 PRO + sada (4x5000m) kvalitních nití v hodnotě ...\noverlock Elna 864 AIR Overlock ELNA 864 AIR- NOVINKA podzim 2018 Pouze u nás dáre...


Židle stolová BERGEN Domartstyl - Nábytek DAKA\nDomů / Jídelny / Židle / Dřevěné židle / Židle stolová BERGEN Domartstyl\nŽidle stolová BERGEN Domartstyl\nŽidle stolová BERGEN Domartstyl je jedna z nejvíce oceňovaných židlí zákazníky. Díky luxusním produktům DomArtStyl získá Váš interiér sofistikovaný a jedinečný vzhled. Nabízíme židle, křesla a další druhy sedáků, dokonce i pár nádherných kousků pro vaše domácí mazlíčky. Vše je velmi pohodlné a kvalitní s dlouhou životností. Kdo zvolí DomArtStyl, tak dokonale doladí svůj interiér a vnese pocit výjimečnosti. Pro přesné určení barevného provedení dřeva navštivte prosím stránky výrobce ZDE . Pro přesné určení barevného provedení potahu, prosím navštivte stránky výrobce ZDE . Do poznámky u objednávky, prosíme, uveďte o jakou barvu máte zájem. V případě nejasností kontaktujte naší podporu.