Quan arribaran les primeres revàlides?\nSuperar l'avaluació externa serà indispensable per obtenir el títol de Batxillerat\nA qui li tocarà la revàlida?\nEls alumnes que ara fan 2n d'ESO hauran de superar la prova per tenir el títol de batxiller\n60 anys després que el ministre d'Educació Nacional (en aquell moment es deia així) de l'època, Joaquín Ruiz-Giménez, instaurés les revàlides de 4rt i 6è de Batxillerat (aleshores l'etapa tenia sis cursos i es cursava entre els 10 i els 16 anys), tornen els exàmens externs al centre, dissenyats des del ministeri, que s'han de superar per poder continuar estudiant.\nEl calendari de la LOMCE estableix que els alumnes que aquest curs són a segon d'ESO (13 anys) seran els primers en topar amb una nova evaluació final de Batxillerat amb efectes acadèmics, el maig-juny del 2018, que tindrà un pes del 40% en la nota final de l'etapa.\nSi la mitjana entre el 60% de les qualificacions de primer i segon de Batxillerat i la qualificació obtinguda a la prova és inferior a 5, l'alume rebrà un certificat que li permetrà accedir a CFGS pero no al títol de batxiller, reservat per als aprovats. Tant se val si el professorat ha considerat que l'alumne ha assimilat els continguts de l'etapa de forma satisfactòria o que el noi o la noia no vulgui continuar estudiant. Batxillers seran, només, els assenyalats per la revàlida moderna.\nEls nens i nenes d'11 anys que avui ocupen les aules de sisè de primària també seran pioners en sotmetre's a la primera avaluació final de l'ESO amb efectes acadèmics, o sigui, que podrà deixar a alguns d'ells sense títol malgrat haver finalitzat l'etapa sense cap assignatura suspesa.\nL'examen comptarà en aquest cas un 30%, i la nota mitjana de l'expedient de l'ESO, un 70%. I es podran fer dues proves diferents, en funció de si l'alumne vol ingressar al Batxillerat o a la FP, que tindran un nivell de dificultat diferent. Com passava fa 60 anys, amb els que volien ingresar al Batxillerat o al Batxillerat laboral. Tot torna.\nL'accés a CFGS s'obre\nUn curs amb els dies comptats\nLa formació per entrar a CFGS desapareixerà\nEl curs d'accés a CFGS per als que estiguin en possessió d'un títol de tècnic de grau mitjà, o les proves per ingressar-hi, despareixeran, segons les previsions de la LOMCE, el 2016, quatre anys després del seu naixement.\nLa norma preveu que els centres instaurin un procés d'admissió només quan la demanda superi l'oferta.\nEls que es matriculin en un CFGS a partir del curs 2016-2017 ja no tindran aquest filtre, almenys quan hi hagin places vacants de l'especialitat a cursar.\nArriba la darrera enquesta\nd'inserció a cicles formatius\nQui treballa a la FP?\nEl Departament d'Ensenyament i el Consell de Cambres de Comerç de Catalunya tenen previst presentar, demà divendres, un nou estudi d'inserció laboral de la FP, aquest cop dels graduats de CFGS i CFGM que van finalitzar els seus estudis el 2012.\nEl treball, basat en una enquesta, confirmarà previsiblememnt la tendència apuntada en el darrer estudi, que mostrava que en temps de dificultats per trobar ocupació cada cop són més els graduats que aposten per continuar formant-se.\nTornen les activitats IQS\nL'Institut Químic de Sarrià (IQS) de la Universitat Ramon Llull (URL) enceta el mes de febrer el programa d'activitats dirigides a estudiants de primer i segon de Batxillerat relacionades amb la Química, l'Enginyeria Química, la Biotecnologia, la Farmàcia, l'Enginyeria Industrial i l'Administració i Direcció d'Empreses, disciplines que es corresponen, en tots els casos, amb la seva oferta formativa.\nLes sessions, que es perllongaran fins al maig, permeten aprofundir en temes que es treballen al Batxillerat, aclarir dubtes sobre la trajectòria formativa a seguir o confirmar una vocació incipient.\nEls participants tenen l'oportunitat de treballar als laboratoris i tallers del centre o, en l'àmbit dels estudis econòmics, veure com iniciatives cientificotecnològiques s'han acabant convertint en projectes empresarials.\nLes activitats se celebren a l'IQS, són gratuïtes i s'hi poden inscriure tant els estudiants de manera individual com els centres educatius.


ERC lamenta que Palafolls “vagi tard” en molts àmbits - Ràdio Palafolls\nInici » ERC lamenta que Palafolls “vagi tard” en molts àmbits\nMarc Ferri , novembre 22, 2018\t / 583 0\nFrancesc Alemany, regidor d’ERC a l’Ajuntament de Palafolls. – Imatge d’arxiu\nAquest dimecres passava pel programa Assumptes Interns Francesc Alemany, l’últim dels regidors d’ERC a l’Ajuntament de Palafolls que faltava per ser entrevistat.\nEl regidor portaveu de la formació, majoritària a l’oposició del consistori, va fer una dura crítica contra les polítiques que s’han desenvolupat des del govern de Valentí Agustí, i va afirmar que Palafolls “va tard” en l’aplicació de diverses mesures o projectes que, segons va afirmar, en d’altres municipis ja s’han implementat.\nAlemany va insistir en aquesta qüestió referint-se, entre d’altres, a les bonificacions per vehicles elèctrics per incentivar-ne el seu ús, que ERC volia incloure a les noves ordenances, o a la gestió del sistema de recollida selectiva del municipi.\nAlemany també va fer referència a altres propostes d’ERC per les ordenances, com la fiscalitat progressiva en les bonificacions per famílies nombroses o la supressió de la nova quota de l’EMMiD per la matrícula del curs vinent, i que finalment van ser desestimades.\nEl regidor republicà, tal i com ja havien exposat altres companys de la formació durant les entrevistes, considera que el govern d’Agustí ha prioritzat “el continent davant del contingut”, en un model de municipi que ERC qualifica de “poble de postal”.\nCom a exemple, va insistir amb el que considera que són infraestructures ineficients, com la passera, la caserna de Policia o el Palauet, i que creu que s’han construït sense tenir en compte les necessitats de la ciutadania.\nDavant de la proposta d’incloure uns pressupostos participatius de cara a l’any vinent, Alemany va dir que la seva formació s’ho pren “amb humor”, i creu que el govern “no sap el que significa” un procés de participació ciutadana en els pressupostos municipals.\nEn l’espectre polític, Alemany va dir que s’està configurant la llista d’ERC per les properes eleccions. Pel que fa a la possibilitat que segueixi encapçalant la llista als propers comicis, Alemany ha aclarit posteriorment a les declaracions de l’entrevista que està valorant la compatibilitat personal amb la possibilitat de continuar encapçalant la formació republicana a Palafolls.


Subirana acusa el Consell de manca d'interès en la transició energètica - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nSubirana acusa el Consell de manca d'interès en la transició energètica\nEl conseller presenta la seva renúncia al càrrec per la frustració que li generen «4 anys perduts»\noriol trasserra. berga oriol trasserra. berga 10.12.2020 | 22:51\nJosep Subirana, exconseller i regidor d'ERC a Avià arxiu / Dolors clotet\nJosep Subirana, exconseller i regidor d'ERC a Avià\nJosep Subirana, conseller comarcal d´ERC, ha presentat la seva renúncia al càrrec per dedicar els seus esforços a l´Associació de Municipis per l´Energia Pública, que ell mateix ha impulsat. Subirana ha criticat durament el govern de l´ens comarcal i l´ha acusat de tenir una nul·la implicació en la transició energètica.\nEn un comunicat enviat a Regió7, Subirana afirma que se sent frustrat per «la impossibilitat d´influir en el Consell Comarcal per fer polítiques pròsperes pel Berguedà». Aquesta frustració l´hi ha fet prendre la decisió d´abandonar l´oposició de l´ens i treballar per la transició energètica i ecològica des d´un altre front. «He decidit dedicar el meu temps i esforços a l´AMEP. Si el Consell no vol aprofitar l´experiència acumulada en transició energètica, que ho facin els municipis d´arreu de Catalunya», exposa Subirana.\nEl ja exconseller afirma que l´únic positiu que ha fet en aquest sentit el Consell en els últims anys ha estat implantar el sistema porta a porta. «És políticament frustrant veure que aquest Consell Comarcal representa 4 anys perduts més, tenint en compte que no s´ha fet res de significatiu tret de la instauració del porta a porta».\nPer últim, Subirana, que l´any 2019 va rebutjar rebre a un premi internacional de l´Ajuntament d´Avià per la situació dels presos polítics catalans, ha afirmat també que no se sent còmode treballant al costat d´un membre del PSC. «No m´agrada veure com el consell inclou el representant d´un partit que manté la repressió política i social sobre Catalunya», acaba.\nLa regidora de Junts per Berga Ariadna Herrada es convertirà en nova consellera comarcal després de la renúncia de Jordi Sabata, que fa unes setmanes va abandonar el Consell i l´Ajuntament de Berga. D´aquesta manera, Herrada assumirà l´acta deixada per Sabata i en la propera sessió de l´ens comarcal prendrà possessió del càrrec. Herrada, regidora a l´oposició de l´Ajuntament de Berga, és expresidenta de la UBIC de Berga. Tot i l´anunci de la seva entrada, encara no ha transcendit quin paper assumirà Herrada en el govern del Consell Comarcal. Jordi Sabata era vicepresident de l´ens i s´ocupava de Patrimoni, Projectes comarcals i europeus, Polítiques digitals.\nUn emprenedor berguedà crea el Bergapoly, un joc de taula inspirat en la ciutat.\nEl poble que ho aprofita gairebé tot.


ELS PRIMERS GESTOS DEL VERD: Homenatge de La Brúixola al poeta Jaume Pérez Montaner\nHomenatge de La Brúixola al poeta Jaume Pérez Montaner\nAllò que no fan les autoritats oficials, ho fa el poble. L’associació cultural La Brúixola ret des de fa un bon grapat d’anys homenatges a homenots –se’m permeta la redundància–. Els darrers dos anys foren dos poetes valencians els homenatjats: Marc Granell i Lluís Alpera. Enguany ha estat també un dels referents poètics del País Valencià qui ha merescut l’atenció del col·lectiu: el poeta, assagista i mestre Jaume Pérez Montaner.\nAl Centre Octubre de Cultura Contemporània de Valencià ens reunírem vora mig centenar de persones per a acompanyar en aquest acte al poeta.\nDesprés d’un menú al voltant de l’arròs caldós amb caragols i la conversa distesa, Lluís Alpera encetà els parlaments lloant la trajectòria laboral, poètica i cívica de l’homenatjat; així com el munt d’experiències paral·leles i comunes que els han acompanyats a tots dos al llarg de la seva vida: compromís amb el país, amb la llengua, estada com a professors universitaris als Estats Units, traductors de poetes anglesos... a més a més afegí a l’acte tot un seguit de persones que havien excusat la seva presència per diversos motius. També se sumà als parlaments laudatoris el poeta Lluís Roda on remembrà els anys de coneixença des de la joventut amb Jaume Pérez Montaner.\nEn acabant, Glòria Santolària, antiga alumna del professor Jaume Pérez Montaner, llegí el poema Sunion de Carles Riba en record a quan el professor Montaner el llegia a les classes de la facultat. Tot seguit, Ramon Guillem, com a vicepresident de l’Associació d’Escriptors en Llengua Catalana del País Valencià, també féu una laudatio del poeta; a més a més, també en féu de portantveu, com a president, de l’Associació de bibliotecaris del País Valencià, així com de reportar l’adhesió de l’Associació d’Editors del País Valencià a l’homenatge –el secretari de l’AEPV, Manel J. Romero, també era present a l’acte.\nDesprés, un grup d’amics –Francesc Mompó, Vicent Penya, Ramon Guillem, Anna Eloïna Alfonso, Eusebi Morales i jo mateixa– llegírem poemes de Jaume Pérez Montaner.\nTancà el programa amb una llarga explicatio de l’acte i laudatio de l’homenajat, el President del Col·lectiu la Brúixola Rafael Sena.\nJaume Pérez Montaner dedicà unes paraules d’agraïment al col·lectiu La Brúixola i a tots els assistents; també tingué unes paraules de record per a Josep Iborra, que feia just un any que ens havia deixat, i a qui considerava un dels seus mestres. En el seu discurs no s’estigué de lloar la lliçó que estan donant els estudiants del Lluís Vives de València així com la resta d’estudiants que s’hi afegiren en les protestes d’aquests dies.\nCom sol ser costum, al final hi hagué un sorteig de llibres.\nDes de llavors ja, Castella, mai no s'ha tornat a alçar... 500 anys de la Batalla de Villalar.\nSordera col•lectiva (malson)\nEl castell del sol. Primeres Rondalles d'Enric Valor. #Novetat


El Museu de les Terres de l’Ebre acull una exposició sobre la pedra seca a Catalunya – Marfanta\nL’art de la pedra seca arriba al Museu de les Terres de l’Ebre amb l’exposició “Tota pedra fa paret”, que serà inaugurada el 3 de juliol per la directora general de Cultura Popular i Associacionisme Cultural, Maria Àngels Blasco. L’exposició recull les construccions i tècniques presents a Catalunya a través d’una mostra fotogràfica que pretén oferir una panoràmica àmplia sobre este llegat, tot posant èmfasi en les variants tipològiques i en la diversitat territorial, al mateix temps que valora la tècnica reconeguda, l’any 2018, com a Patrimoni Cultural Immaterial de la Humanitat per part de la Uneso.\nSostenible i harmònica amb l’entorn natural, la pedra en sec ha sobreviscut al pas del temps com a testimoni de les formes de vida del passat. Entre màrgens, barraques, ponts, cocons i altres construccions destinades a l’agricultura, la ramaderia o l’abastiment d’aigua, este tipus tipus d’arquitectura tradicional forma part del paisatge i la identitat de les Terres de l’Ebre. L’exposició itinerant “Tota pedra fa paret. La pedra seca a Catalunya”, en la seua primera estada al territori, es podrà visitar a la sala d’exposicions temporals del Museu de les Terres de l’Ebre a Amposta, del\n3 de juliol al 2 d’agost.\nLa majoria de construccions i edificacions de pedra seca que es conserven a Catalunya van ser construïdes durant els segles XIX i XX, però la mecanització del camp i l’extensió del conreu de cítrics ha provocat en molts casos la desaparició de màrgens de pedra seca i altres elements. A més, hi ha hagut un abandonament important de terres amb construccions de pedra en sec, i és per això que un dels punts claus de l’exposició recau en reivindicar la importància de conservar aquestes construccions basades en tècniques mil·lenàries, que avui estan en perill de desaparèixer.\nL’exposició “Tota pedra fa paret. La pedra seca a Catalunya” ha estat produïda per l’Associació per la Pedra Seca i l’Arquitectura Tradicional (APSAT) i el Departament de Cultura. En la seua visita al territori, compta amb la col·laboració del Museu de les Terres de l’Ebre, l’Ajuntament d’Amposta I l’Ajuntament de Freginals. A més, a la inauguració hi assistiran representants de diferents entitats del territori relacionades amb l’arquitectura, la cultura i l’excursionisme, les quals aportaran de forma voluntària i en mesura de les seves possibilitats algun objecte o material vinculat a la pedra en sec. “Aquesta col·laboració té com a objectiu donar visibilitat en el si de l’exposició a les entitats i particulars de les Terres de l’Ebre que treballen en l’estudi i preservació de la cultura popular”, ha destacat el director del Museu de les Terres de l’Ebre, Àlex Farnós. Els objectes que es cedeixin en préstec estaran protegits dins de vitrines i se’ls retornarà un cop acabada l’exposició.\nTags: AgendaMRFÀlex FarnósAmpostaAntropologiaCulturaMontsiàMuseu de les Terres de l'EbrePedra secaSerà notícia


La Xarxa reforça la graella amb dos programes de temàtica castellera\nEl nou magazín 'On tot comença' s'afegeix al programa d'actualitat informativa 'Castells en xarxa'\n2 min. Barcelona 09/07/2019 12:45\n651x366 La Xarxa reforça la graella amb dos programes de temàtica castellera La Xarxa reforça la graella amb dos programes de temàtica castellera\nL'estrena d'aquesta temporada és el nou programa magazín 'On tot comença', que s'ubicarà, principalment, en els locals d'assaig dels Castellers de Vilafranca i la Colla Vella dels Xiquets de Valls. El programa estarà centrat, en paraules del seu director, Toni Comas, en "parlar de la feina que es fa als locals d'assaig des de diversos punts de vista". Per tant, s'explicarà el vessant social dels castells, la importància com a espai arquitectònic, on es treballa la tècnica, a més de trobar històries humanes.\nEl programa es va estrenar divendres passat a les 21.30 hores a través de les televisions locals i en 'streaming' a la pàgina web de La Xarxa. 'On tot comença' està dirigit i presentat per Toni Comas, i compta amb la participació d'Oriol Carreras, Joan Ignasi Gómez i Marina Pérez.\nL'actualitat i les imatges del cap de setmana, els diumenge a la nit\nDe la mateixa manera, La Xarxa també compta amb el programa d'actualitat 'Castells en xarxa', el qual s'emet els diumenges a les 22.00 hores a les televisions locals i en 'streaming' a la web de La Xarxa. El seu director, Toni Comas, detalla que el nou format vol ser una herència del 'Dosos amunt!' amb un toc del 'Bojos de castells', programa que es va emetre en els últims mesos de la temporada passada. L'espai també compta amb altres continguts com debats, tertúlies i reportatges. En cada capítol, a més, hi haurà una colla convidada de la qual es presentaran històries personals.\n651x366 Plató del 'Castells en xarxa' Plató del 'Castells en xarxa'\nEl programa està presentat per Iu Forn i compta amb els periodistes Pep Ribes i Marina Pérez. Alhora, cada setmana es convidarà un periodista casteller diferent. Comas remarca la voluntat de ser la referència informativa dels diumenges a la nit i seguir tenint un paper rellevant en l'actualitat castellera, després que aquest any no puguin retransmetre les actuacions.


Počitniška hiška Kašta Luce Eslovènia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nPočitniška hiška KaštaPodvolovljek 14, Luce, Luce, Eslovènia, 3334 - Veure al mapaExcepcional9,4Basada en19comentarisPočitniška hiška KaštaVeure més fotos"The welcoming from the host. They were too kind"AnonymousItalyVeure més fotosVeure totes les 40 fotosExcel·lent ubicació 9,1Veure al mapa9,1UbicacióParticularitats que li encantaranbalcó/terrassa\nSobre l'allotjamentDescripcióAl visitar Luce, vosté es sentirà com a casa a Pocitniška hiška Kašta, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Pocitniška hiška Kašta ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Els clients de l'hotel poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes, instal.lacions de barbacoa, s'admeten animals de companyia, cuina compartida. Totes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen pesca, jardí estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Pocitniška hiška Kašta és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Luce.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsempolles d'aigua de cortesia Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésInformació útilEntrada/SortidaHorari d'entrada des de: 02:00 PMHorari d'entrada fins a: 08:00 PMHorari de sortida des de: 07:00 AMHorari de sortida fins a: 10:00 AML'allotjamentNombre d'habitacions: 1Mostrar més


el blog de Marga Sanz: Esquerra Unida qualifica de “despropòsit” que el PSOE vaja a gastar-se 5 milions d’euros en la promoció de l’AVE\nEsquerra Unida qualifica de “despropòsit” que el PSOE vaja a gastar-se 5 milions d’euros en la promoció de l’AVE\nLa coordinadora d’EUPV, Marga Sanz, ha afirmat que la despesa en la campanya publicitària que té previst gastar-se el Govern Central per promocionar l’arribada de l’AVE a València “és absolutament desproporcionada i un insult en aquestos temps de crisi que estem passant”.\nEsquerra Unida considera que aquesta campanya “amaga la simple intenció de vendre la gestió de Zapatero i enfortir la imatge del PSOE valencià, així com combatre el victimisme de Camps. Realment el que vegem és que és una despesa partidista, maquillada en la promoció de la infraestructura, la qual tindrà poca repercussió en els ciutadans d’a peu, els quals, recordem, que gastaran molt poc l’AVE”.\nSanz apunta que el Govern Central “cau en una errada molt greu, estant disposat a gastar-se aquesta quantitat de diners desproporcionada en una època de crisi com la que estem vivint. Si el que pretén el PSOE és fer propaganda que no ho faça amb els diners públics”.\nLa coordinadora d’EUPV afegeix: “no és ètic que la falta de capacitat política de la direcció del PSPV, encapçalada per Jorge Alarte, es compense amb una injecció de diners públics destinats a una campanya publicitària. El que vol fer el PSOE és el mateix que fa el PP i el que tantes vegades li ha criticat”.


15.11.2020 - 20:54\nActualització: 15.11.2020 - 21:54\nL’actual diputat independent del grup Republicà al Parlament i president de l’entitat Súmate, Eduardo Reyes, ha anunciat aquest diumenge que es presenta a les primàries de Demòcrates de Catalunya per concórrer a les eleccions del 14-F. Ho ha fet a través de Twitter, on ha assegurat que la unilateralitat és “l’única via possible” per obtenir la independència de Catalunya. “Volem defensar la voluntat del poble que ja va votar el seu futur polític l’1-O” ha apuntat, afegint que creu que l’estat espanyol mai s’asseurà a negociar. “L’únic interès dels governs del règim del 78 per Catalunya són els 16.000 milions d’euros que obligatòriament paguem a canvi de pràcticament res” ha denunciat.\nLa campanya electoral de les primàries obertes de Demòcrates de Catalunya s’iniciarà aquest dilluns i finalitzarà el dijous 19 de novembre. La votació telemàtica es realitzarà el 20, 21 i 22 de novembre. Qualsevol ciutadà, major de 16 anys, que comparteixi “els planejaments polítics” de la formació pot donar-se d’alta del cens per poder votar les llistes.


Vols barats de Bilbao a Casablanca des de 170 € a Iberia\nVols barats Marroc Casablanca Bilbao-Casablanca\nVols barats de Bilbao a Casablanca (CAS) de Bilbao a Casablanca Bilbao-Casablanca, Marroc\nConsulta l’oferta de vols de Bilbao a Casablanca i reserva el teu bitllet d’avió en línia. Iberia et garanteix els millors preus d’última hora per a la nostra oferta de vols barats de Bilbao a Casablanca.\nEls preus mostrats corresponen a cerques de vols a de Bilbao a Casablanca fetes recentment per clients. Poden canviar segons la disponibilitat de places, possibles variacions de tarifes, taxes i altres suplements en el moment de fer la consulta. Els preus per trajecte són aplicables comprant bitllets d’anada i tornada.


Per on camino: RESTAURANT SENSE LUXE\nLluís Bosch 29 de juny de 2010 a les 8:22\nMe l'apunto. De vegades busco aquesta mena de locals, els que serien l'anti-guia gastronòmica. Et recomano el Mediterráneo, al carrer de l'Hospital: cuina marroquina de veritat, senzilla i bona, austera. Amables, tot i que d'entrada també et miren estranyats.\nClidice 29 de juny de 2010 a les 8:55\nel truc consisteix en observar l'entorn i veure on van a dinar els "nadius", l'aspecte mai resulta fashion però el resultat sol ser espectacular. :)\nmarta 29 de juny de 2010 a les 10:00\nDoncs mira, per les fotos n'estava segura que era un restaurant xinès a la Xina :) Hauré de passar-me per "Santaco" a menjar els plats xinesos de debò.\nGalderich 29 de juny de 2010 a les 10:22\nEl millor restaurant xinès on he menjat aquí (tampoc no es que hi vagi cada dia...) és al barri de Fondo. Em van portar uns amics i era més o menys com aquest. Bonissim i a preu molt competitiu (es diu així, oi?).\nLa meva maleta 29 de juny de 2010 a les 11:50\nNo sembla ni tan sols un restaurant xinès...on són els dragons de plàstic, i els quadres amb manantials d'aigua en moviment? Tampoc veig llanternes de nylon...segur que és xines?\nTanta simplicitat m'ha confòs, i si hi van els propis xinesos, no falla. Deu ser bo segur!\nMe'l apunto, Ernesto.\nErnesto Niebla 29 de juny de 2010 a les 22:26\nLluís, gràcies per la teva recomanació. M'agrada la cuina marroquina li faré una visita.\nErnesto Niebla 29 de juny de 2010 a les 22:28\nClídice , on més bé m'ho passo es trobant la cuina casolana de cada país. Actualment tenim la sort de viatjar arreu del món sense moren's de casa. :)\nErnesto Niebla 29 de juny de 2010 a les 22:32\nMarta, no et defraudarà la cuina d'aquest indret. Els plats són molt casolans i la verdura és fresca xinesa . A l'entorn hi ha moltes botigues de queviures xinesos amb verdura fresca .\nGràcies pel teu comentari. :)\nErnesto Niebla 29 de juny de 2010 a les 22:35\nGalderich , el Fondo de Santa Coloma et trobes enmig de la cultura xinesa. Actualment és el meu Mercat d'abastiment de queviures.\nM'haurás de passar l'adreça d'aquest restaurant que vas menjar tan bé.\nErnesto Niebla 29 de juny de 2010 a les 22:37\nCarme, ni tan sols tenen cervesa xinesa. La cervesaque serveixen és de la Damm. Un lloc molt sobri , però ple d'encant humà.\nCarme J 29 de juny de 2010 a les 22:52\nM'encantaria anar-hi, de debó, tot i que la sopa es veu molt aigualida, segur que deu ser bona i els altres plats tenen una pinta exquisida. El lloc no tindrà luxes però es veu molt net!\nErnesto, què hem de fer per que ens hi portis???\nLEBLANSKY 29 de juny de 2010 a les 23:39\nErnesto, cada dia m'agrada més la teua particular guide du routard especialitzada en llocs senzills i a molt bon preu. Va haver una època que semblava que per menjar a un restaurant de Barcelona t'havies de gastar obligatoriament un dineral.\nLes teues recomanacions no tan sols fan propostes força econòmiques, sinó també exòtiques. Gràcies!\nen Girbén 30 de juny de 2010 a les 7:16\nAl tram central del Passeig de Maragall també s'hi ha anat establint una comunitat xinesa.\nD'entre tots els restaurants cal destacar-ne el Rio Dragón del carrer Garrotxa (que va ser el primer de tots), perquè la seva carta és diferent amb plats ancestrals de les diferents cuines xineses com la manxú, i perquè l'amo, el Gang, és un mag de primera i va passant per les taules fent trucs meravellosos.\nErnesto Niebla 30 de juny de 2010 a les 17:16\nCarme J, haurem de fer una excursió al Barri del Fondo de Santa Coloma.\nErnesto Niebla 30 de juny de 2010 a les 17:18\nLeblansky, L'entorn de Barcelona és com un petit univers, es troba totes les ofertes culinàries mundials.\nErnesto Niebla 30 de juny de 2010 a les 17:22\nGirbén m'apunto aquesta observació culinària del Passeig Maragall, Tan bo pugui hi aniré a dinar o a sopar. M'agrada molt la màgia.\nHa de ser un privilegi combinar la màgia amb la cuina manxú.


La “felicitat” de voler més – Sants.org\nSovint, quan comprem unes pinces d’estendre la roba, no estem comprant unes pinces. Comprem unes pinces, i ens comprem a nosaltres mateixos. Si compres en una botiga, estàs comprant un trosset del que significa aquella botiga. Si compres en una botiga de barri, estàs comprant la teva idea d’ajudar el comerç local; si compres tomàquets en un supermercat km.0, estàs comprant la teva idea de donar suport a les taxes justes als agricultors; si compres roba ecològica, estàs comprant la idea sobre la consciència d’explotació de la moda. El problema ja no és si la compra és ètica o no; el problema és la compra en sí mateixa. Perquè segurament no tens cap tipus d’escapatòria contra l’estratègia de la venta, contra la creació de les necessitats, contra els diners. “Mira’m i compra’m. Sinó, no estàs a dins”. La potència de connexió que exerceix la publicitat, els malabars que les empreses fan amb el teu subconscient, són dignes d’estudi.\n“Saben qui ets, on vius, què fas i que t’agrada fer al llit per les nits”\nGeneren una roda de la qual és impossible sortir, l’estratègia de les grans multinacionals s’arrela al consumisme més pur i la manipulació de la societat a través de les tendències, de pujar a un carro que no et portarà enlloc, però que estar-hi pujat et dona estatus i popularitat. Quan compres, no compres quelcom, compres una idea. I gràcies a aquesta idea, estem creant societats aferrades a neguits que no existeixen, a venerar i exaltar una producció que acaba amb els nostres recursos, a necessitar constantment. Com bé apuntava Mujica en un dels discursos més importants del Río G20 de 2012 , “estem governant la globalització o la globalització ens governa a nosaltres?”. De fet, has provat a desconnectar? Has provat a no tenir Whatsapp? És bàsicament impossible, i més vivint en una ciutat.\n“Tanca el mòbil una setmana; és inviable”\nAquesta roda, cada cop més gran, funciona com un tren desbaratat on milions de persones volen pujar-s’hi. I plens d’aquesta putrefacció, els pocs que realment veuen que així no, que fins aquí hem arribat, els convidem a marxar. Com si fossin espècies vingudes d’altres planetes, els mirem estrany quan ens diuen que no tenen un mòbil amb tarifa plana d’internet, que no tenen televisió a casa o que fins i tot tenen tres pantalons i tres samarretes al seu armari, no necessiten res més. La societat no sap conviure amb ells, amb persones que no necessiten res més que la vida per tirar endavant. “El pobre no és el que té poc, sinó el que necessita infinitament més i desitja més i més”.\nSants Viu (482)


LLUM AL FUTUR\nEl programa ofereix un conjunt d’eines i accions (educatives i d’orientació laboral) als joves per reforçar l’aprenentatge en l’etapa d’educació secundària obligatòria (dels 12 als 16 anys) i per definir un itinerari de formació i/o laboral per als joves que han abandonat els estudis reglats (dels 17 als 30 anys).\nObjectiu general del programa\nAfavorir un correcte desenvolupament en els aspectes educatius i laborals dels joves de 12 a 30 anys des del període d’escolaritat obligatòria fins a l’edat laboral, i oferir un espai de suport i orientació individual i específica a les seves necessitats, capacitats, interessos i circumstàncies personals i familiars.\nEtapa d’educació secundària obligatòria (de 12 a 16 anys):\nTutories d’atenció i seguiment individual dels alumnes de repàs escolar.\nSuport puntual en algunes sessions de les classes de repàs.\nSessions informatives sobre les sortides formatives i/o laboral després de l’ESO.\nEtapa d’educació postobligatòria i/o laboral (joves de 17 a 30 anys):\nSessions grupals setmanals d’orientació, de coneixement dels recursos i del món laboral.\nTutories individuals d’orientació.\nSessions de reforç escolar amb suport de l’Ajuntament de Vilafranca del Penedès\nL’espai preveu la supervisió, per part de la professional de referència, de les tasques escolars que cada alumne triï a la sessió de treball. En el supòsit que no portin deures, es decideix fer, a partir d’un tema d’interès proposat per l’alumne o la resta del grup, un abordatge conjunt de lectura comprensiva, expressió escrita i expressió oral on els participants poden autoavaluar-se a partir de les aportacions i correccions dels altres.\nFacilitar la integració escolar d’alumnes d’origen immigrant, desenvolupar les seves capacitats i millorar l'autoconfiança en les seves possibilitats.\nMillorar el seu rendiment escolar, enfortir els coneixements lliurats a classe i donar suport per fer activitats escolars.\nJoves amb l’entorn


GALERIA D'IMATGES: LA CONQUISTA DEL PAN\nText de Pedro Kropotkin.\nCoberta de Josep Renau (18 X 12).\nBiblioteca de Estudios, València, sense data (anys 30).\nEtiquetes de comentaris: Espai anys 30, Espai cobertes, Espai Josep Renau, Espai Renau\nMiquel 10 de juliol de 2014 a les 8:14\nNo deja de ser un cartel publicitario político. No dice mucho. Sirve por igual para la Falanje que para la CNT.\nCarles Hernando 10 de juliol de 2014 a les 9:55\nNo fotis! Ja voldria la falange un Renau a les seves prietas filas\nLEBLANSKY 10 de juliol de 2014 a les 8:28\nUn text clàssic de Kropotkin, aquí amb el nom traduit com Pedro. La il·lustració no és la millor del Renau, però és una primera edició espanyola de Kropotkin :)\nCarles Hernando 10 de juliol de 2014 a les 10:03\nRenau te de molt pitjors, pero molt poques de molt millors, aquesta està dins de línia més clàssica de l'obra de Renau.\nMBG 10 de juliol de 2014 a les 8:43\nA casa teníem un gat negre que es deia Kropotkin. Feia honor al seu nom perquè era valent i arriscat en les baralles amb els altres gats del poble, força més grossos que ell, i que eren els burgesos, segur, segur. També era una mica inconcient, perquè com que no mesurava el risc rebia de valent!\nL'11 de setembre del 1976 (sí del 76, el de la mani de Sant Boi), es va enfilar pel pal altíssim -fet d'un tronc prim de pi- que el pare havia plantat al terrat amb una bandera catalana, que havíem pintat sobre un llençol vell. El gat es fa enfilar amunt, amunt i després no sabia baixar i miolava arrapat a la bandera fins que vam rescatar-lo amb una escala...\nFins aquí, doncs, un Kropotin particular (i perdoneu la batalleta familiar).\nCarles Hernando 10 de juliol de 2014 a les 10:05\nEls gats són la òstia, jo en tinc quatre i es podria escriure un llibre amb les anècdotes de cada gat.\nMBG 10 de juliol de 2014 a les 8:45\nPer cert, en Galde avui fa 50 tacos, com que ell no ho fa públic ja ho faig jo.\nS'accepten felicitacions i estirades d'orelles virtuals!\nEnric H. March 10 de juliol de 2014 a les 9:00\nPerò un Renau és un Renau.\nPer molts anys, Galderich!\nCarles Hernando 10 de juliol de 2014 a les 10:09\nEra molt bo, però cal reivindicar els autors més desconeguts, igual de bons però amb menys obra que el prolífic Renau.\nAllau 10 de juliol de 2014 a les 9:21\nMoltes felicitats, Galderich, i que en facis molts més!\nPer molts anys Galde!\nLEBLANSKY 10 de juliol de 2014 a les 10:12\nGalderich, una abraçada virtual i que segueixis tan esbojarrat i hiperactiu els propers cinquanta!!!\nMari Carmen 10 de juliol de 2014 a les 10:16\nFeliç aniversari, Galderich! El 1964 va donar una bona collita!\nen Girbén 10 de juliol de 2014 a les 11:00\nI quins 50 més ben aprofitats! Felicitats, Galde!\nSobre el Renau resulta notable com ha dut l'aigua al seu molí, com resol amb una estètica comunista, la seva, un clàssic llibertari.\nGalderich 10 de juliol de 2014 a les 11:24\nGràcies guapos, que en vida pugueu gaudir de molts Renaus d'aquesta qualitat!\nEulàlia Lorés Otzet 10 de juliol de 2014 a les 17:14\nFelix dies natalis! Per molts mitjos segles!!!!\nMiquel 10 de juliol de 2014 a les 17:40\n50 años ¡¡¡¡¡¡¡¡¡¡¡¡¡¡¡¡¡¡¡¡¡¡¡¡¡¡¡¡¡¡¡¡¡¡¡¡¡¡¡¡¡¡¡¡¡¡¡¡¡¡¡¡\nquita ¡¡¡ quita ....moscovita ¡¡¡¡¡\nMedio siglo ¡¡¡¡ Ya decía yo que ultimamente se le veía cabizbajo\nfelicitats ¡¡ i salut\nCarme J 10 de juliol de 2014 a les 23:12\nGran dia el 10 de juliol del 64\nM'he llevat felicitant a la meva cosina" petita " els 50 anys que fa avui i me'n vaig quasi a dormir felicitant-te a tu Galderic que ets tot un personatge important en les nostres vides... 50.000 petons virtuals, les estirades d'orella seran en directe...\nMARXEM A LA RECERCA DE NOVES IMATGES\nSOUVENIRS DE LA COSTA BRAVA SOBRE SURO\nQUADERN ESCOLAR DE 1936\nMOSSENS DE SANT SADURNÍ D'ANOIA\nROTULACIÓN ESCOLAR Serie A Nº 6 LECCIONES DE COSA...\nEX-LIBRIS DE JOSÉ ANTONIO GARNICA\nISABEL Y BEATRIZ\nVIDA TU CAMBIAR PARA 21 DÍAS


No n’aprenen – Junts Per Roses\nEl catalanisme polític com a moviment neix a la segona meitat del segle XIX i culmina amb les Bases de Manresa el 1892 com a culminació de la Renaixença, moviment cultural iniciat al voltant de 1830. Catalunya, cultural, social i econòmicament es començava a recuperar de la derrota del 1714. Aquest moviment catalanista va tenir com un dels seus objectius contribuir a la transformació política i econòmica de Espanya. Partits catalans majoritaris en diferents èpoques com la Lliga Regionalista, ERC o CiU ho varen intentar.\nEs va renovar aquest compromís a la Constitució del 1978. Ràpidament el pacte es va trencar per part dels diversos poders amb motiu del cop de Estat del 1981. Només recordar que al cap de poques hores el Rei Juan Carlos I va convocar a totes les forces polítiques parlamentàries al Palacio de la Zarzuela. Totes??… totes no, doncs ni CiU ni PNV hi varen ser convocades i això que el portaveu de CiU era Miquel Roca, un dels set “pares” de la Constitució. Després va venir la LOAPA (Ley Orgánica Armonización Autonómica), amb la voluntat clara de retallar les competències “autonòmiques”. Recorreguda per la Generalitat, l’esperit de la llei es va acabar aplicant majoritàriament via altres lleis i decrets.\nL’últim intent del catalanisme polític va ser el Estatut del 2006 (el del “apoyaré”…). Amb la sentència del 2010 i el inici del procés, una àmplia majoria del catalanisme (excepte algun sector de UDC i PSC) varen entendre que només amb una independència basada en el dret a decidir Catalunya tindria garantida la seva pervivència com a nació. Aquesta opció va passar 10% fins a quasi el 50% a les eleccions al Parlament de Catalunya, i sumant altres forces favorables al referèndum el podem elevar al 60%.\nI aquesta prèvia??? Doncs perquè aquesta setmana al Congrés dels Diputats s’ha demostrat una vegada més que no es només una “crisis catalana” si no una crisis constitucional espanyola. Una crisi d’un Estat fallit, si no del tot en àmbit administratiu pròpiament dit, si en l’aspecte emocional, de pertinença i de identificació. Ni una paraula, ni un oferiment de diàleg ni pacte dels partits estatals a una part del territori que representa el 16% de la població, el 20% del PIB, el 25% de la indústria, el 27% de les exportacions i el 29% del turisme. Només “canya” a la última “colònia”. No n’aprenen.\nprevious post: Comportaments electorals\nnext post: Agost: Reflexions i retalls


7180 Dòlar dels Estats Units per XEM\n7180 USD per XEM\nEl nostre Dòlar dels Estats Units a NO convertidor està actualitzat amb els tipus de canvi de 28.01.2022. Introduïu qualsevol quantitat que vulgueu convertir a la casella a l'esquerra de Dòlar dels Estats Units. Utilitzeu les "Monedes d'intercanvi" -Button per fer NO la moneda predeterminada. Feu clic a NO o Dòlar dels Estats Units per convertir entre aquesta moneda i totes les altres monedes.\nTipus de canvi actualitzat: 28.01.2022 01:15\nHeu seleccionat la moneda font USD i la moneda objectiu NO amb un import de 7180 USD. Podeu triar els tipus de canvi de les dues llistes per a més de 160 monedes internacionals. Els tipus de canvi s’actualitzen a intervals regulars i es presenten en forma tabular per a quantitats habituals. També podeu veure els tipus de canvi històrics d’altres visitants.\n1741 USD per XEM6 months ago\n15.540 USD per XEM6 months ago\n203.4060 USD per XEM6 months ago\n0.034468 USD per XEM6 months ago\n31.32 USD per XEM6 months ago\n8990000 USD per XEM6 months ago\n4800 USD per XEM6 months ago\n7180 USD per XEM6 months ago\n4.50 USD per XEM6 months ago\n0.00016494 USD per XEM6 months ago


Sensibilització contra el càncer\ndilluns, 10 de febrer de 2014 09:18\nRaquel Sánchez i Celia Escribano en el moment de descobrir la rajola commemorativa.\nGavà se suma a la lluita contra el càncer\nL’Ajuntament ha mostrat tot el seu suport a l’AECC inaugurant aquest dissabte la col·locació d’una rajola commemorativa a la plaça Major\nL’Ajuntament de Gavà ha mostrat, aquest dissabte, tot el seu suport i agraïment a la tasca que fa l’AECC descobrint una placa commemorativa a la plaça Major. Es tracta d’una rajola vermella d’homenatge on s’expressa el compromís de la ciutat en la lluita contra aquesta malaltia. L’acte, on es va comptar amb l’actuació de la Coral Sellarès que va interpretar 3 peces, va estar encapçalat per la tinenta d’alcalde, Raquel Sánchez i pels integrants de l’AECC- Catalunya i Gavà.\nRaquel Sánchez va expressar la seva satisfacció vers un acte que va qualificar de “simbòlic, però ple de contingut, perquè en ell mostrem el ferm compromís per part de la l’Ajuntament i de la ciutat en la lluita i conscienciació vers aquesta malaltia. Volem fer valer el nostre suport, no només als afectats pel càncer sinó a les seves famílies perquè el seu impacte és duríssim. Crec que totes aquestes accions de mobilització serveixen també per trencar mites i això és essencial i és una tasca de tots”\nPer a la presidenta de l’AECC- Gavà, Celia Escribano l’acte les “omple d’alegria perquè sempre que fem quelcom Gavà respon molt bé. Ja fa dies que estàvem emocionades amb aquesta placa que ens dóna visibilitat i ens permet immortalitzar, per sempre, el missatge que l’associació treballa a la ciutat i és oberta a tothom qui ens pugui necessitar”.\nEtiquetes: Ajuntament de Gavà Raquel Sánchez Societat Solidaritat\nDarrera actualització de dilluns, 10 de febrer de 2014 10:26


Solucions innovadores per a la millora de la distribució logística a les ciutats | EIC\nSolucions innovadores per a la millora de la distribució logística a les ciutats\nEnviat per carolina.bermudo el dj., 01/21/2021 - 14:02\nL'e-commerce va en augment i situacions excepcionals com la de la pandèmia derivada per la COVID-19 no fan altra cosa més que accentuar-lo. El Grup de Treball de Logística va organitzar una jornada el passat dijous 21 de gener de 2021 per descobrir com les administracions públiques i algunes empreses gestionen la distribució logística a les ciutats, intentant reduir un possible col·lapse circulatori que podria afectar a la seva productivitat i a la gestió de l’espai públic.\nSegons Carlos Górriz d’Alfil Logistics, entre les dificultats que es troben les empreses que es dediquen a la distribució logística destaquen que els sistemes actuals no estan adaptats al transport d’última milla, el poc temps que hi ha per planificar i optimitzar, una alta rotació de personal i una especialització baixa i la falta de visibilitat de tota la informació en un únic punt a temps real. “Som conseqüència del que exigeix el client. L’ordre perfecte és la que es lliura l’abans possible amb els menors recursos possibles” va explicar Górriz. Alfil Logistics ha trobat la solució en un software que els permet visibilitzar a temps real com s’estan produint els lliuraments i que suposa una millora de la productivitat i optimització de les rutes de repartiment.\nEl director de Lógística de Penguin Random House, Josep Maria Vilanova, va compartir de quina manera fan la distribució a les llibreries, a través d’una empresa de lliuraments que reparteix per la nit a diferents punts de distribució en distints aparcaments de la ciutat "i des d’allà, l’endemà al matí, els porta al destí final mitjançant patinets elèctrics, a una distància no superior als 750 metres".\n“El nostre objectiu amb aquesta aplicació era el de controlar les zones de càrrega i descàrrega del centre de la ciutat per augmentar la rotació i disponibilitat de places, optimitzar l’espai públic, reduir la indisciplina en l’estacionament i disminuir el trànsit i, per tant, les emissions” va explicar Joana Rodríguez, tècnica de Mobilitat a l’Ajuntament de Vic. Aquesta solució digital ha aportat, segons va assenyalar Joana Rodríguez, no només una millora de la productivitat dels transportistes i un major control de l'espai públic sinó que també grans beneficis mediambientals ja que ha suposat una reducció del consum de combustible, del temps de cerca d’aparcament amb menys circulació, contaminació i risc d’accidents.\nCarles Conill, director de Serveis de Mobilitat Sostenible d’AMB, va comentar que la gestió de les àrees de càrrega i descarrega que depèn de l'AMB ha de fer front a una normativa ''actual dispersa'' i una ''manca d'uniformitat'' en horaris, i criteris d'accés, i que s’ha de coordinar. També va donar algunes dades d’interès del sector: “el 20% dels vehicles que circulen per Barcelona són camions i furgonetes i són els responsables del 40% de les emissions contaminants”. Conill va recordar que la ZBE s’estendrà i que serà una realitat l’abril d’aquest any. Per aquesta raó, una de les grans apostes de l’AMB serà la ciclologística.


L’Arxiu Comarcal de la Ribera d’Ebre finalitza l’inventari del fons de l’Ajuntament de Riba-roja des de 1938 i digitalitza les actes del Ple municipal - Ajuntament de Riba-roja d'Ebre\n15/01/2020 /en Notícies /por Ajuntament de Riba-roja d'Ebre\nActa del primer ple després de la Guerra Civil, consultable en línia.\nEs tracta de 72 metres lineals de documents, equivalents a 720 capses d’arxiu normalitzades, que contenen 4.786 unitats documentals, dipositades durant anys al mateix ajuntament i fonamentals per conèixer l’activitat del consistori riba-rojà. L’inventari realitzat inclou, entre altres camps, informació de: Constitució i terme municipal; Cartipàs de la Corporació Municipal; Ple; Alcaldia: Junta de Govern Local; Comissions, Juntes i Consells; Participació i Atenció Ciutadana; Activitat normativa (ordenances i reglaments); Comunicació, Protocol i relacions externes; organització i gestió administrativa.\nTota l’activitat municipal inventariada i accessible als ciutadans\nAixí, per exemple, el primer dels documents digitalitzats i consultables en línia correspon al primer Ple amb data 13 de març de 1939, on es fa constar la restitució del Consistori després de la Guerra Civil i la represa de l’activitat administrativa. El fons conserva documents generats en exercici de les funcions pròpies de l’administració local, com ara la comptabilitat, els allistaments, els impostos o les obres públiques, entre altres, i suposa un important testimoni de la història del municipi d’aquests anys.\nL’Arxiu Comarcal obre al públic de dilluns a divendres.\nSeguint un nou model més transparent d’accés a la informació pública\nImatge de l’Arxiu Comarcal de la Ribera d’Ebre, a Móra d’Ebre.\nLa classificació documental s’ha realitzat seguint el model de classificació que es fa servir en el gestor d’expedients electrònics ACTIO de la Diputació de Tarragona, impulsat pel Departament de Cultura i consensuat per totes les administracions catalanes. L’Ajuntament de Riba-roja és doncs el primer que segueix el mateix criteri a l’hora de classificar la documentació històrica i la que es genera en l’actualitat, facilitant així l’accés a la informació i el coneixement per part de la ciutadania.\nRiba-roja reclama que tots els pobles riberencs participin en el grup de treball... Riba-roja demoleix la pista d’estiu de la Societat per ajustar-la a la normativa...


Els hotels de la Costa Daurada tanquen el Nadal amb una mitjana d'ocupació del 75%\nTuristes de proximitat i francesos pernocten a Tarragona a la recerca de bones temperatures i l'oferta de PortAventura World\nUna família en una platja de la Costa Daurada. (Horitzontal) ACN\nDiumenge, 07 Gener 2018 11:52\nEls hotels de la Costa Daurada han tancat les festes nadalenques amb una mitjana d'ocupació del 65% per Nadal i del 85% per Cap d'Any. Els turistes que han visitat la zona han estat, com és habitual, de proximitat, però també francesos. En general, són famílies i grups que han volgut passar les festes a la Costa Daurada per aprofitar les bones temperatures o l'oferta nadalenca de PortAventura World, a més de les propostes de sopars i dinars de gala dels establiments turístics. Precisament per aprofitar aquests sopars, amb cava i ball, els hotels oberts la nit del 31 de desembre van fregar el 100% d'ocupació. En canvi, els Reis, que han coincidit en cap de setmana, han mantingut una fluixa ocupació, com és habitual per aquestes dates.\nAixí, les previsions dels hotelers s'han complert. I és que la majoria de turistes reserven amb força antelació. "La gent no espera a darrera hora per saber on ha d'anar", ha explicat Xavier Roig, president de l'Associació Hotelera Salou-Cambrils-La Pineda, que apunta que les reserves d'aquestes dates se solen reservar dos mesos abans. "Com els darrers anys, l'expectativa ha estat complerta en els pocs establiments que s'han mantingut oberts". De fet, només una vintena d'hotels han obert les portes a la Costa Daurada per aquestes dates, amb unes 14.000 places de les 52.604 que hi ha disponibles en establiments de l'Associació Hotelera Salou-Cambrils-La Pineda.\nPel que fa a l'origen dels visitants, la majoria han estat grups de turistes francesos, que han pernoctat unes quatre nits, i que "durant el dia han programat excursions a PortAventura World o han fet excursions a la part interior de la Costa Daurada", segons Roig. El president de l'associació creu que els francesos s'apropen a la zona per Cap d'Any perquè al seu país els serveis "són molt cars" per aquestes dates i la climatologia tampoc els acompanya. En canvi, aquí "hi ha hagut la sort que hem passat un cap d'any que, exceptuant una mica de vent, hem tingut temperatures de 20 graus, i això ho agraeixen els clients que vénen del nord de França". "Aquí, es troben el dia de Cap d'Any amb una jaqueta a la nit i pràcticament en màniga curta durant el dia".\nSobre si la situació política actual ha fet variar les estades dels turistes espanyols, Roig creu que "és aviat per dir-ho" i apunta que durant la temporada alta, que s'allarga fins al setembre, la majoria van ser turistes estrangers. Amb tot, reconeix que és complicat saber si el procés afecta o no a l'arribada de turistes d'arreu de l'Estat perquè les estadístiques es limiten a classificar els visitants entre estrangers o espanyols, un grup dins del qual s'inclou també turistes de proximitat, com Girona o Barcelona. "Li dolgui a qui li dolgui, els de l'Aragó saben el què hi ha aquí i que estan sempre benvinguts", ha assenyalat Roig.


Notícies - Entrevista a Pavvla: 'El nou disc té el so que em sortia de forma natural, el que em venia de gust'\nEntrevista a Pavvla: 'El nou disc té el so que em sortia de forma natural, el que em venia de gust'\nel 5/febrer Albert Prat Cultura PDF\nLa cantant i actriu santcugatenca Pavvla ha visitat Cugat.cat per parlar del seu nou disc 'Secretly hoping you catch me looking' i de la gira que ja està en marxa per presentar-lo. L'artista ha repassat la seva carrera tant en el món de la música com a la televisió i el teatre. Durant l'entrevista al programa 'Sant Cugat a Fons', Pavvla ha explicat que en aquest últim disc hi ha posat 'l'experiència' acumulada després del primer 'Creatures' i celebra poder tornar a fer el tipus de treball que li venia 'de gust'.\nLlegim al web de la discogràfica que ‘Creatures’ era un disc fet des de la ingenuïtat, però aquest nou àlbum porta per bandera la provocació i una actitud molt més gamberra desfent per complet l’actitud naïf i innocent. Què ha canviat?\nEl primer disc era un experiment, no sabíem si algú m'escoltaria, o ens escoltaria, perquè ho fèiem amb l'Aleix Iglesias i ara s'hi ha afegit el Pau Calero. Eren cançons que havien escrit jo durant l'adolescència a la meva habitació, coses molt íntimes i molt meves. Aquest segon disc ja està pensant per la gira, amb l'experiència d'aquests dos anys.\nDe fet, el primer disc va ser força improvisat.\nTotalment, tenia molt clar que volia fer una cosa que a mi em vingués de gust fer i escoltar. Em feia molta il·lusió tenir una cosa meva. Luup Records em va donar l'oportunitat de fer això i vaig dir que endavant. No m'esperava que hi hagués gent que ho escoltés després.\nT’hem escoltat en acústic, però el disc sona molt més electrònic. Què has buscat amb aquest so?\nEra una mica el so que ja sortia al directe i el que ens era natural i el que em venia de gust. Com al primer disc vaig fer el que em va venir de gust, ara he fet el mateix.\nSobre les lletres, parlen de prop del que us passa a la vostra generació.\nJo parlo de mi, tot i que sí que em distancio una mica perquè m'agrada molt fantasejar. Està molt bé pensar que parlo d'una generació, si algú s'hi identifica és que ho he fet bé.\nLes cançons i el disc tenen títols molt llargs, per què?\nM'agraden els noms tan llargs. Em fixo per exemple en Arctic Monkeys o The 1975 que posen títols més complicats encara. Em fa gràcia, m'agrada. El títol del disc és el d'una cançó i vaig veure de seguida que havia de ser aquest perquè abarca tota la temàtica.\nNominada als Premis Enderrock, participes a festivals internacionals, vas als Estats Units i un dels grans crítics musicals del país parla bé de tu. Què suposa tot això?\nÉs molt guai. Tenir el reconeixement de gent a qui admires, que ha treballat moltíssim i que són bons en el seu àmbit és una passada. En cap moment ho faig per buscar reconeixement o diners, si no no m'hagués posat en aquesta indústria, hagués anat a Esade. Quan de cop m'hi puc dedicar i hi ha gent que em reconeix la feina, estic molt agraïda.\nPer què cantar en anglès?\nÉs el que he fet sempre. Quan vaig començar a escriure, als 15 o 16 anys, ja ho feia en anglès. Crec que per imitació, el que escoltava més era música anglosaxona. Sí que he escrit a casa en català i castellà, però em surt diferent, no és aquest projecte, potser en un altre moment canviaré.\nCom és el pas d'escriure cançons a casa i acabar a dalt d'un escenari?\nNo vaig notar gaire el canvi perquè he fet tots els passos. De tocar-les a la meva habitació vaig passar a penjar-les a internet, on algú em podia donar a feedback. D'allà a bars, on al principi no m'escoltava ningú, després va anar venint més gent i quan vaig tornar d'Anglaterra feia de telonera i tocava en locals més grans. He anat fent fins arribar al Primavera Sound o llocs on ve la gent a escoltar-te.\nEt consideres cantautora?\nSí. És el que faig, a mi m'agrada la poesia i la música i m'agrada ajuntar-ho. Però també m'agrada l'electrònica i per això surten aquests temes.\nIsmael Serrano ens deia fa uns dies que troba a faltar cantautors compromesos joves. Creus que es pot omplir aquest forat?\nCrec que hi ha molta gent, la Núria Graham, la Carla Serrat... Però la Bad Gyal també escriu les seves coses. Cal plantejar-se què vol dir ser cantautora ara mateix.\nCap on anirà ara Pavvla?\nAra, de moment, la gira del proper disc. Volem fer el màxim de 'bolos' i arribar al màxim de gent possible.\nParlem ara de la teva faceta d’actriu, on tampoc et va precisament malament. Et podrem veure el 7 de febrer al Teatre-Auditori amb ‘La importància de ser Frank’, una de les obres més reconegudes de l’últim any.\nNosaltres com a companyia ens ho passem super bé fent-la, és molt divertida. Et deixa amb bon regust de boca i no és una cosa feixuga. És bonica i molt maca de veure visualment, és molt guai donar alegries a la gent.\nTambé t'hem vist davant de la càmera. És difícil deixar de ser la nena de la Riera?\nQuan va sortir el primer disc teníem molta por que el titular fos 'La nena de la Riera ha fet un disc'. Va passar, però és que és real, no puc lluitar contra això. M'ho vaig passar molt bé aquells anys i sense 'La Riera' no hagués pogut fer moltes coses. Vaig aprendre moltíssim, va ser una escola molt gran, vaig fer amics per sempre i em va donar una base econòmica de molt jove que em va permetre marxar a estudiar fora, comprar-me les guitarres... La música hi ha anat molt lligada.\nHe estat preguntant per la redacció, que jo fa poc que sóc per aquí, i em diuen que ets molt santcugatenca. Ara que ja ets artista internacional, encara vius la ciutat?\nAra visc a Barcelona per feina, però tinc la família i els amics aquí. Vinc tant com puc, m'agrada molt Sant Cugat i desconnectar de la ciutat. He fet teatre aquí als Tallers de Teatre Sílvia Servan. He estat allà des dels 5 anys fins el 18, gairebé tota la meva vida.\nPavvla, a l'estudi de Cugat.cat / Foto: Cugat.cat


El Departament d’Ensenyament tanca una línia de P3 a l’Escola Pablo Picasso de Barberà del Vallès. - Veus Barberà\nEls últims anys estem veient com hi ha notícies de poblacions molt properes on també es tanquen línies de P3 i, per contra, es fa necessari obrir a l’ESO, als Instituts, fet que no sempre s’està donant, tal i com denuncia la FAPAC (Federació d’Associacions de Mares i Pares d’Alumnes de Catalunya). Aquesta associació creu que hi ha una manca de planificació i els estalvis econòmics en el tancament de les línies de P3 no s’estan traslladant a les necessitats que hi ha a l’ESO. Si l’excusa pel tancament és l’evolució demogràfica, s’hauria de veure aquesta repartició de recursos en funció d’aquests canvis en les necessitats, i no és així (podeu veure la notícia aquí).\nLa manca de planificació que denuncia la FAPAC és real, ja que a l’Escola Pablo Picasso ja quasi s’emplenava una línia per al proper curs només amb germans/es d’alumnes del propi centre. I és que l’actual P5 compta amb tres classes, i molts dels nous alumnes són germans d’aquest “bolet” (denominació popular quan una escola amplia una línia en un moment donat per demanda i necessitat, i que també determina el Departament d’Ensenyament).\nHe sigut part activa d’aquest procés com a membre de l’AMPA de l’escola, en el moment que ens vam assabentar de la situació, vam posar en marxa tota la nostra maquinària per evitar-ho. La situació real és que sí que ha baixat la natalitat i sí que és cert que la demanda a la nostra població de places de P3 es cobriria amb una línia menys (amb el tancament, l’oferta total és de 300 places). Però l’AMPA i les famílies el que demanàvem era el no tancament de la línia per aconseguir una baixada de ratis a les aules de P3 de totes les escoles de Barberà del Vallès. A més existeix el perill de no disposar de la TEI (Tècnica d’Educació Infantil), que és la persona de suport a P3, la TEI només s’incorpora en escoles amb dues línies, per tant hi ha la incertesa de si aquesta persona estarà o no a inicis de curs i en propers cursos. En resum, amb el tancament de la línia s’estalvien dues persones, la tutora de l’aula i la TEI.\nI què vam fer com a AMPA? Doncs vam assistir al ple municipal per a demanar el suport de l’Ajuntament, es va tenir presència a mitjans de comunicació locals per sensibilitzar sobre la situació. També vam fer una campanya online on vam recollir més de 2.000 signatures i es van entrar més de 300 instàncies al Departament d’Ensenyament. A més de les cassolades diàries a la porta de l’escola, una marxa fins a la Plaça de la Vila el 3 de maig va tancar les mobilitzacions.\nLa resposta a si l’escola compta amb la demanda suficient per emplenar les dues línies, és la següent. L’Escola Pablo Picasso té 48 sol·licituds d’inscripció per a P3 per al curs 2018/2019, tot i saber les famílies que només s’oferien 25 places. Per tant, la resposta es sí. I aquesta mala planificació del Departament d’Ensenyament deixa sense plaça a l’escola a famílies de Sabadell però també a famílies de Barberà, del carrer del costat de la mateixa escola.\nPerò el tancament de la línia es confirma amb l’oferta definitiva de places. Des del Departament d’Ensenyament el que ens expliquen és que la raó principal és perquè amb les 300 places que ofereixen ja es cobreixen les necessitats de la nostra població, per tant les famílies podran tenir plaça a Barberà però no a l’escola que volien. Però l’Escola Pablo Picasso té unes particularitats, i és que la tanca mateixa ja pertany a Sabadell, la policia local que ve a regular el trànsit a les entrades i sortides és la de Sabadell, el parc on els nens i nenes juguen a la sortida, és de Sabadell. Aquesta escola ha sigut sempre una escola fronterera, que ha comptat entre el seu alumnat amb famílies de Barberà i de Sabadell i que sap que té un projecte educatiu que agrada i en el que creuen les famílies. La realitat també és que a aquesta zona de Sabadell sí que hi ha escoles concertades, per tant és inevitable sospitar que les accions del Departament van encaminades a afavorir les escoles concertades, i malmetre les nostres butxaques.\n/Bea Díaz Rodríguez\nLes mobilitzacions en tot moment eren per evitar el tancament de la línia de P3 al Pablo Picasso però també a cap altra Escola, i així aconseguir baixar els ratis.\nI a futur es preveuen més tancaments, l’evolució demogràfica és la que és i les escoles s’han d’adaptar, però sempre al final és en detriment dels nostres fills i filles i de la seva educació. I tal i com també denuncia la FAPAC, es prioritza el tancament en escoles públiques front a les concertades, per tant, la por a una privatització de l’educació existeix, i el dret de les famílies a triar l’escola que volen es veu vulnerat. A Barberà, el més probable, és que el proper curs es tanqui novament una línia a una altra escola. Què es pot fer per evitar-ho? Això ja ha d’arribar al Parlament de Catalunya, ja que tenen la potestat de legislar per fixar uns ratis més baixos, ve marcat per llei i les diferents poblacions no poden triar quins ratis han de tenir les seves escoles. Cal de la implicació de tota la comunitat educativa, de tota la societat, per demanar una millora en la qualitat de l’educació. Aquí l’Ajuntament també juga un paper molt important, ja que si mostra encara més resistència als tancament de línies de P3, el missatge que donarà al Departament d’Ensenyament és el d’unitat de tota la població. I si creieu que no es pot, mireu el que ha legislat el Govern Balear per al proper curs.\nSi aquestes decisions es prenen als despatxos, potser caldria convidar a aquestes persones el proper 12 de setembre a qualsevol aula de P3, amb nens i nenes que poden no arribar als 3 anys, que potser els hi acaben de treure el bolquer, que potser tampoc mai han anat a una escola bressol, i que a qualsevol d’aquests 25 nens o nenes els hi passi alguna cosa (pot ser simplement fer-se pipí a sobre) i una única persona hagi d’atendre aquesta emergència i no deixar sols a la resta. Jo convido a qualsevol d’ells a que vingui aquell dia a la nostra escola i deixar-lo sol a l’aula, i tancar la porta, i apa ja t’ho faràs… oi que sembla una jugada? Doncs això és el que ells estan fent al seu personal docent, a les seves escoles, i en definitiva als nostres fills i filles. Està clar que una baixada de ratis no ha de significar per si mateixa una millora en la qualitat de l’educació, però, com a mínim, sempre serà una millora en la qualitat de l’atenció i de les condicions laborals dels docent, indirectament repercuteix doncs en l’educació. Perquè si alguna cosa hem de reconèixer és com de criticada, poc valorada i recolzada està avui dia la professió de docent a la nostra societat, i per aquí hauríem de començar nosaltres mateixos, si volem que les nostres institucions cuidin dels nostres docents i les nostres escoles, llavors, cuidem-los també nosaltres, no creieu?\nAconseguir-ho depèn de tots.\nJoel Clarà Garcia - 04/06/2018


Suïcidis: l'emergència sanitària de què no es parla - À Punt\nSuïcidis: l'emergència sanitària de què no es parla\nLa pandèmia dispara el nombre de suïcidis consumats entre els joves un 30% i les temptatives fins a un 250% a la Comunitat Valenciana\nEntrevista a Dolors López i Maria de Quesada / Marta Galindo i Marta Pascual\n10 de setembre 2021 - 10:09\nEl suïcidi és la primera causa de mort no natural a Espanya. Al dia se suïciden deu persones, una a la Comunitat Valenciana. Segons dades de l'Institut Nacional d’Estadística (INE), només en 2019 es van llevar la vida 3.671 persones, just el doble de persones que van morir per accidents de trànsit el mateix any (1.842) i dotze vegades més de les que van morir per homicidi (292).\nEls homes se suïciden tres vegades més que les dones, però les dones ho intenten tres vegades més. La diferència, explica Josep Pena, doctor en Psicologia Clínica i coordinador de la Unitat de Salut Mental de Font de Sant Lluís (València), és que ells utilitzen mètodes més letals. I això es compleix, sobretot, en les persones majors, on s'observen les taxes de suïcidi més altes. D'una altra banda, els diagnòstics per depressió o ansietat es donen en un percentatge dues voltes major en dones que en homes. En canvi, elles busquen ajuda més freqüentment.\n“La pandèmia ha sigut un punt d'inflexió, no només en el suïcidis, sinó també en la salut mental en general”, afirma Josep Pena. Des que va començar la pandèmia, i encara que el nombre de suïcidis consumats va disminuir lleugerament el 2020 a la Comunitat Valenciana (de 445 a 430), sí que s'estan incrementant les temptatives i s’espera un repunt dels suïcidis consumats enguany, segons alerten els especialistes en salut mental.\nPena, que va ser un dels experts implicats en l'elaboració del primer pla de prevenció del suïcidi de la Comunitat Valenciana, assegura que les consultes per problemes d'ansietat i depressió s'han disparat amb la Covid-19, sobretot en el segon any de pandèmia. L'augment de les desigualtats socials o de les dificultats econòmiques, així com haver passat un dol per la pèrdua d'un ésser volgut són factors de risc de patir qualsevol tipus de trastorn mental i, sobretot, un trastorn mental greu, la relació del qual amb el suïcidi està àmpliament contrastada.\nEls intents de suïcidi es disparen entre joves i adolescents un 250%\nSegons un informe publicat per la fundació ANAR, durant el confinament més estricte els intents de suïcidi de joves i adolescents (entre 15 i 29 anys) es van incrementar en un 250%. El mateix informe també assenyala un increment del 280% dels casos d'ansietat i del 87% pel que fa a la depressió.\nEs tracta d'un dels col·lectius de població més afectats per la pandèmia i al que els experts miren amb molta preocupació. Segons apunta el psicòleg Josep Pena, mentre que els suïcidis en majors de 60 anys han disminuït un 21%, en persones d'entre 19 i 40 anys s'han incrementat un 30%. De fet, segons les últimes dades de l'INE, si abans de la Covid-19 el suïcidi era la primera causa de mort no natural per a totes les franges d'edat, ara ha passat a ser també la primera de totes les causes de mort entre les persones d'entre 15 i 44 anys, per damunt, fins i tot, de la Covid-19.\n“Les persones majors també han patit, però l'experiència d'haver passat altres coses en la vida els ha ajudat a suportar millor la situació”, explica Pena. En canvi, l'adolescència i la joventut són etapes molt expansives i a causa de les restriccions sanitàries “se'ls ha privat de totes les eines de socialització”. El canvi de rutines, la suspensió de les classes, la paralització de l'activitat física, l'absència de socialització presencial, l'avorriment o la frustració han sigut factors clau en l'empitjorament de la salut mental de joves i adolescents, apunten els experts.\nEl patiment: l'únic factor comú en tots els casos\nCada suïcidi afecta de manera íntima 6 persones de l'entorn de la víctima. Són els anomenats supervivents. Dolors López és una d'elles. La seua filla es va llevar la vida fa anys i va escriure un llibre (Te nombro) relatant el procés de dol. Per a Dolors es tracta d’un problema multicausal i s'ha de desestimar la idea que la persona que se suïcida ho fa perquè es vol morir. “Una persona que se suïcida, independentment del motiu, ho fa perquè vol que s'acabe el patiment”. I aquest, el sentiment de dolor profund, és l'únic factor comú en tots els casos.\nPer tant, com apunta Maria de Quesada -autora del llibre La niña amarilla-, “del pensament suïcida a l'acció hi ha un espai ampli en el qual es poden fer coses per a evitar-ho”. Entre els senyals d'alarma, Pena distingeix entre els verbals -sentiment de desesperança, culpa, vergonya o odi a un mateix- i les no verbals -canvis sobtats de la conducta habitual com, per exemple, passar de ser una persona tranquil·la a estar molt irritable.\nParlar de suïcidi salva vides\n“Parlar de suïcidi salva vides perquè obri un espai per a la solució”, afirma de Quesada, que va sobreviure al suïcidi als 15 anys té clar que la solució “sempre és demanar ajuda”. Visibilitzar el problema és el primer pas per a combatre'l. “Com a societat hem de ser capaços de normalitzar i evitar l'estigma que va associat als trastorns mentals”, assenyala Pena. “Perquè hi ha com un acord de no parlar-ne”, apunta López i “hem de frenar-ho posant els mitjans suficients per a poder previndre-ho des de tots els àmbits”.\nSi estàs passant un moment difícil demana ajuda: telèfon de l’esperança (717 003 717), telèfon contra el suïcidi (600505152), o al 112 .


El Castell del Papa Lluna acollirà del 3 al 12 d'agost el XXV Festival de Música Antiga i Barroca de Peníscola – Vinaròs News\nPEÑÍSCOLA 4 juny, 2020 Vinaròs News\nEs mantindran les distàncies de seguretat i s’adoptaran les mesures de protecció que marquen els protocols elaborats per l’autoritats sanitàries. 04 de juny de...\nEs mantindran les distàncies de seguretat i s’adoptaran les mesures de protecció que marquen els protocols elaborats per l’autoritats sanitàries.\n04 de juny de 2020 La diputada provincial de Cultura, Ruth Sanz, considera “molt bona” notícia l’inici dels preparatius del XXV Festival de Música Antiga i Barroca de Peníscola que se celebrarà entre el 3 i el 12 d’agost al Castell del Papa Lluna. Un certamen que es durà a terme amb totes les garanties, mantenint les distàncies de seguretat i adoptant les mesures higièniques i sanitàries previstes en els protocols que marquen l’entrada en la nova normalitat per a preservar la salut dels actors, el públic i els treballadors del castell i el festival.\nAixí s’ha decidit en el transcurs de la reunió que s’ha celebrat en la jornada de hui en la Diputació de Castelló, en la qual han participat la diputada provincial, Ruth Sanz; la directora adjunta de Música i Cultura Popular de la Institut Valencià de Cultura, Marga Landete, i l’alcalde de Peníscola, Andrés Martínez.


El Síndic elogia el model lingüístic català i insta el Govern i el Parlament a preservar-lo i a desvincular-lo del procés sobiranista\nEn el marc del Simposi Internacional sobre Drets Lingüístics i Cohesió Social en Societats Multilingües, el síndic, Rafael Ribó, ha constatat que la situació lingüística a Catalunya avui és un tresor que cal preservar i fomentar i que, per això, recomanarà a la Generalitat i al Parlament que la desvinculin del procés català. El Simposi ha tingut lloc a Barcelona els dies 19 i 20 de març i ha estat organitzat pel mateix Síndic, juntament amb la IALC (Associació Internacional de Comissaris de Llengua).\nInstitucions d'arreu del món constitueixen a Barcelona la primera Associació Internacional de Comissaris de Llengua (IALC)\nL'assemblea constituent de la IALC, organització que té com a objectiu la defensa dels drets lingüístics a tot el món, ha reunit a Barcelona representants de les institucions que la integren, de Canadà, Irlanda, Bèlgica, Kosovo, Finlàndia, Sud-àfrica, Sri Lanka, Gal·les i Catalunya. La trobada ha posat punt i final a un simposi sobre drets lingüístics en què tant el síndic com els ponents participants han denunciat que el Govern de l'Estat espanyol incompleix els mandats en matèria lingüística.\nEl Síndic qüestiona la suspensió de les prestacions de dependència per serveis residencials\nDavant la decisió de suspendre la realització dels programes individuals d'atenció (PIA) de prestació econòmica vinculada al servei residencial, el Síndic ha demanat al Departament de Benestar Social i Família que en reprengui la tramitació i que adopti mesures per garantir el dret subjectiu de les persones dependents a rebre les prestacions derivades adequades a les seves necessitats.\nRafael Ribó alerta davant la Cambra de Regions del Consell d'Europa de l'amenaça contra les dotacions i la independència dels ombudsman\nEl síndic, que ha participat en un debat del Congrés d'Autoritats Regionals del Consell d'Europa sobre l'aplicació de polítiques de drets humans, ha explicat les actuacions de la institució que encapçala per impedir desnonaments i talls d'energia. També ha fet referència a l'Avantprojecte de llei de seguretat ciutadana, que ha qualificat de nefast pel que fa als drets humans, i ha criticat que en molts països s'estiguin qüestionant les dotacions dels defensors del poble perquè deixin de ser institucions independents.\nDisponibles al web del Síndic les resolucions emeses els tres últims anys\nTotes les resolucions emeses pel Síndic durant els tres últims anys es poden trobar al web de la institució. Es tracta d'una aplicació que permet fer cerques de les resolucions emeses els anys 2011, 2012 i 2013 des de diverses variables, com ara les administracions afectades, les matèries, el número d'expedient o paraules clau. Aquesta informació és accessible a la ciutadania des de fa anys, amb les actualitzacions corresponents, i s'insereix en la pràctica de la transparència que el Síndic de Greuges defensa i promou activament.\nRecepció de queixes a Tona, Gironella, Sabadell, les Roquetes, Riudoms, Sant Joan Despí, Matadepera, Olot, Tàrrega\nDurant el mes d'abril de 2014, l'oficina del Síndic atendrà queixes i consultes a: Tona, el dia 1; Gironella, el dia 2; Sabadell (barri de la Creu de Barberà), el dia 3; les Roquetes, el dia 8; Riudoms, el dia 9; Sant Joan Despí, el dia 10; Matadepera, el dia 15; Olot, el 24, i Tàrrega, el dia 19. Prèviament, cal concertar l'entrevista per mitjà del telèfon 900 124 124 o del correu electrònic sindic@sindic.cat.


Els avis de la Rambla es queixen de falta d'espai per seure LAURA LÓPEZ\nAmb el degoteig de turistes estrangers que tornen a la ciutat, els carrers del voltant de la plaça de Catalunya van recuperant el color i la vida que els va robar el coronavirus. Especialment, la Rambla de Barcelona recupera aquell bullici que li era tan característic.\nPerò mentre els turistes descobreixen la ciutat, els veïns més longeus de la Rambla pateixen per por al contagi de la Covid-19. Torna el turisme i ho celebren, però també estan en alerta per a la seva salut. “M’agrada que torni el turisme, però començo a tenir por. La Rambla no té el mateix turisme que hi havia abans,però ja comença a estar ple i tinc por de contagiar-me per segona vegada”, explica en Rafael Auguets. Té 85 anys i va sobreviure a la Covid-19 després d’estar un mes sencer a l’UCI i quatre més ingressat a l’hospital. Auguets comenta que passeja cada dia des de fa més de 50 anys per la Rambla i que quan estava ingressat ho trobava molt a faltar. “És el meu dia a dia”.\nLa major part dels veïns de la tercera edat de la Rambla de Barcelona passegen per la plaça de Catalunya i s’asseuen als pocs bancs que queden mentre observen el tràfec de barcelonins que van a treballar o passejar, i des de fa poc, tornen a veure turistes amunt i avall. Amb la pandèmia, molts dels bacns de la Rambla van desaparèixer, i ara, amb la represa, molts avis no tenen on seure. I si li sumem l’aglomeració de turistes, molts d’ells prefereixen quedar-se a casa o sortir menys freqüentment a passejar. “No estan tenint en compte les persones de la tercera edat, als avis ens han deixat bastant abandonats i a més hem de gestionar la por de contagiar-me davant de l’augment de turistes”, relata en Manuel Ibañez, veí de la Rambla.\nSeure als bancs de la Rambla, una pràctica que tot just torna ara LAURA LÓPEZ\nTé 93 anys i no ha patit el coronavirus, però admet que viu amb por. Des de la seva arribada a Barcelona fa 70 anys, Ibañez ha passejat cada dia per la Rambla i explica entre llàgrimes que durant el coronavirus es va haver de protegir molt. Els seus fills i els seus néts tenien molta por que es contagiés. Assegura que sempre ha pres les mesures preventives dictades per les administracions, però reivindica que ara que comença una nova normalitat i que es pot sortir al carrer, “només es veuen turistes i no gent gran barcelonina, que té por”.\nI lamenta que “no hi hagi prou llocs per seure”, motiu pel qual surt menys a passejar que abans de la pandèmia: “Amb la meva edat no aguanto el ritme d’una persona jove. Calen més bancs a la Rambla de Barcelona, està clar que no han pensat en la gent gran i sí en el turisme. Abans del coronavirus hi havia molta gent de la tercera edat passejant per la Rambla, però això s’ha reduït i l’Ajuntament no fa res per ajudar a que els més grans recuperem la vida que teníem abans. És tan senzill com tornar a posar bancs”, conclou Ibañez.\nLa Montserrat Calvo, veïna també de la Rambla de Barcelona, també considera que aquesta pèrdua de bancs i cadires ha suposat un problema per al veïnat, però que no només hi ha veïns que passegen menys per la falta de bancs o per l’augment de turistes, sinó que ja no queden gairebé habitants de la tercera edat a la Rambla perquè han mort durant la pandèmia o bé es troben a la residència. “Quedem pocs i els que quedem ens hem de protegir, molta gent gran de la Rambla ha mort. Al principi va ser molt dolorós perquè molts d’ells els coneixíem, d’altres en canvi sabem que han anat a parar a residències perquè vivien sols i ja no poden aguantar el ritme. Els que quedem a la Rambla ens hem de protegir, i molt més ara que està tornant el turisme”, diu Calvo.\nLa Rambla comença a recuperar el moviment prepandèmia LAURA LÓPEZ\nLa mascareta i el gel hidroalcohòlic són elements molt importants des de l’arribada de la pandèmia i els veïns de la tercera edat de la Rambla ho tenen molt clar. Molts d’ells argumenten que tenen pànic a endinsar-se al rovell de l’ou de la plaça de Catalunya per les aglomeracions que comencen a formar-se, i per aquest motiu prenen mesures preventives en tot moment. “A l’hora d’entrar a una botiga, a un supermercat o fins i tot quan m’assec en un banc sempre em poso gel hidroalcohòlic. Sí que és veritat que en espais oberts em trec la mascareta, però sempre que no tingui cap persona molt a prop meu”, explica la Montserrat Calvo.\nAltres, en canvi, utilitzen més mesures de seguretat a banda de la mascareta i el gel hidroalcohòlic. Un exemple és la Catalina Diosdado, que té por d’entrar en llocs tancats o molt plens de gent i insisteix que el coronavirus és ben present. Diosdado pren totes les mesures de seguretat existents: “Sempre porto la mascareta i el gel hidroalcohòlic a la bossa. També quan vaig al mercat faig servir guants i pel que fa al menjar, tot el que compro ho poso a la pica amb aigua i un raig de lleixiu i rento tot el menjar. Després ho torno a rentar només amb aigua i ho deixo a sobre d’un drap. Però tot, les verdures, la fruita, les caixes de llet…”.\nI és que Diosdado té un cubell a l’entrada de la seva casa amb aigua i lleixiu perquè així quan entra, tant ella com el seu marit, eliminen tots els microbis possibles, assenyala. Aquesta veïna del carrer del Carme explica que quan venen les seves nétes a casa, ella menja abans de la seva arribada i des que entren per la porta fins que se’n van no es treu la mascareta en cap moment: “Encara tenim el coronavirus aquí, no podem abaixar la guàrdia, s’ha d’anar amb precaució i molt més si ets de la tercera edat o tens qualsevol malaltia”.\nSigui com sigui, la Rambla comença a recuperar els colors prepandèmia. Això sí, de momenet no és aquell indret amable on tots els bancs eren ocupats per avis que observaven tota la ‘fauna’ ramblera mentre prenien el sol.\nCovid-19 La Rambla


ERC proposa destinar part de les inversions de mandat a reobrir el Marina-Besòs - Diari de Sant Adrià\nERC proposa destinar part de les inversions de mandat a reobrir el Marina-Besòs\n18/11/2016 – El grup municipal recorda que es va reservar i pactar amb l'oposició un milió per a millorar els equipaments esportius; insten a utilitzar aquesta partida per tornar a posar en marxa la instal·lació.\nHan passat unes dues setmanes des del tancament del Marina Besòs i una mica més des que Gimesport es declarés incapaç de continuar gestionant el poliesportiu, i de moment no es coneixen solucions. Les instal·lacions continuen tancades i encara es desconeix quan es tornarà a reobrir i els treballadors podran recuperar le seves feines.\nERC, que va presentar fa mesos una moció per dur a terme auditories als equipaments esportius de la ciutat, considera que s'hauria de dedicar part de la inversió del mandat a garantir la reobertura del Marina Besòs. “Posem a treballar la partida pressupostaria reservada per a inversions en poliesportius, que porta mesos estancada, tot invertint-la en allò que faci falta per garantir que puguem obrir les instal·lacions el més aviat possible”, diuen els republicans en un comunicat.\nERC considera que l'única forma de salvar els equipaments esportius de la ciutat és anar municipalitzant-los progressivament i deixar de fer concessions “a empreses privades que busquen únicament el lucre econòmic”.\nArticle anteriorEl dia a dia d’un model guanyador\nArticle següentIbracadabra (3-2)


Dia i hora d'emissió: 2017-09-13, 16:11:00\nEmissor: Conselleria de Cultura, Participació i Esports\nLa consellera Fanny Tur assisteix a l’entrega del Premi Nacional de Música a Antoni Parera Fons\n\_ Antoni Parera Fons ha estat guardonat per la seva trajectòria com a compositor musical\nLa consellera de Cultura, Participació i Esports, Fanny Tur, ha assistit aquest dimecres a la Catedral de Conca a l’entrega dels Premis Nacionals de Cultura que atorga el Ministeri d’Educació, Cultura i Esports. Un dels guardonats ha estat el mallorquí, Antoni Parera Fons, que ha rebut el Premi Nacional de Música en la Modalitat de Composició.\nÍñigo Méndez de Vigo, ministre d’Educació, Cultura i Esports ha estat l’encarregat de donar el premi al compositor mallorquí. En el seu discurs, el ministre ha destacat els més de 250 títols registrats d’Antoni Parera i la seva llarga trajectòria, en la qual ha compost sobre textos d’autors com Jaime Gil de Biedma, Manuel Vázquez Montalbán o Pedro Salinas, per a grans intèrprets de la categoria de Montserrat Caballé, Josep Carreras o María Dolores Pradera. Méndez de Vigo també ha remarcat la passió del compositor manacorí que viu per i per a la música amb la il·lusió del primer dia, com posa de testimoni la seva recent aportació a l’òpera contemporània amb l’estrena de María Moliner i els cicles de cançons interpretats per les més rellevants veus internacionals.\nLa consellera Fanny Tur ha assistit com a convidada del compositor, ja que per part del Ministeri de Cultura no s’ha convidat cap càrrec dels governs autonòmic dels quals procedien els premiats. Tur ha volgut acompanyar el compositor en aquest moment de reconeixement a la seva trajectòria, expressant així el suport del Govern de les Illes Balears.


EQA conjunt i per separat | SI9SAP\n← Validacions des de l’ECAP amb professionals assistencials.\nLlistats de pacients per patologia i prioritzats →\nFa uns dies vam publicar un post on us explicàvem que els odontòlegs i treballadors socials que visiten en més d’un equip d’atenció primària (EAP) poden veure un resultat conjunt del seu EQA.\nArran d’aquest canvi vam rebre alguns comentaris i incidències on ens demanàveu si, a més, podíem mantenir la visualització dels resultats de l’EQA separada per EAP (com passa amb els llistats). I això és el que hem fet.\nDes de la setmana passada, quan un odontòleg o treballador social entra als seus resultats d’EQA, veu un EQA conjunt de tots els EAP on visita (segons els criteris que vam detallar-vos en l’anterior post). I, a més, té un desplegable per veure els resultats d’un EAP concret, tal com es mostra a la imatge:\nEsperem que aquesta nova funció us sigui útil a l’hora de consultar els vostres resultats d’EQA!\n4 respostes a EQA conjunt i per separat\nAnna Maria Bardalet ha dit:\n18 Mai, 2016 a les 1:07 pm\ntambé estaria be que quant a un CAP hi ha mes de un odontòleg treballant ,es pogues pondarà a n’els EQA que hi collabora un o altre odontoleg.\n19 Mai, 2016 a les 6:28 pm\nEmília Balsells ha dit:\n27 Mai, 2016 a les 11:51 am\nA Tarragona hi ha un srvei de pediatria unificat on es vesiten nens que pertanyen a diferents EAP. Ens apareixen junts al que anomenen Linia Pediatrica Tarragona. Veuria millor que cadascú tingués només els corresponents al seu EAP\n13 Juny, 2016 a les 12:12 pm\nEn principi ara ho hauríeu de veure separat per UP d’origen. Si no és així, posa’t en contacte amb nosaltres a través de l’aplicació d’incidències (sion) o per correu electrònic.


Les faldilles de punt es consideren una part molt còmoda i al mateix temps elegant del vestuari. Per tant, moltes dones volen aprendre a teixir una faldilla, ja que fer teixir una faldilla és una excel·lent oportunitat per realitzar els seus propis esbossos i combinacions de diversos patrons. També és una gran oportunitat de convertir el ganxet en un passatemps molt valuós.\nPer descomptat, crocheting a faldilla és més difícil que teixir. Però tot i això, són aquestes faldilles que fàcilment es poden comparar amb el present treball d'art del disseny. Aquí, triar un dibuix simplement no té límits: es pot lligar la faldilla, ja sigui per complet o per trossos (cercles, quadrats, triangles i detalls arrissats) o falques. Si crochet no és un model de platja de faldilla, no oblideu el revestiment. Hi ha moltes opcions per fer teixir faldilles i cadascuna d'elles està de moda i amb estil a la seva manera.\nLes regles per fer teixir faldilles de ganxet\nEn primer lloc, el fil ha de ser elàstic i estirar bé. En teixir cal utilitzar cotó retorçat (iris). Per cert, la viscosa, l'acrílica o el mohair es recomanen diluir un fil fi (el mateix iris prim). Per cert, les noies en miniatura haurien de teixir una faldilla amb fils gruixuts, en cap cas utilitzant un patró de relleu.\nEn segon lloc, la mida de l'amplada del teixit de punt no ha d'excedir la mida de la cuixa entre 6 i 12 centímetres. Això es deu al fet que la faldilla necessàriament ha de fugir. Amb un llenç molt estret, com a regla general, es ressalten totes les mancances de la figura, que tant volem amagar.\nI, finalment, en tercer lloc, es recomana que es tregui des del cinturó en un cercle. Per a un càlcul correcte del nombre de bucles, cal un patró especial format per 20 bucles. A continuació, retireu-la de la mesura i calculeu el nombre desitjat de bucles, adequat per al vostre volum. Cal tenir en compte el fet que el mohair, l'acrílic i la viscosa s'extreuen de manera visible durant el procés de mitjons i rentat. El mateix passa amb els encaixos.\nTeixit de patrons de diferents siluetes de faldilla\nLa faldilla més comú i senzilla es considera falda recta. El patró d'aquesta faldilla no és gens complicat. Aquesta faldilla és molt més fàcil per començar a teixir des de baix, i no des del cinturó. Cal escriure el nombre correcte de bucles que coincideixin amb el volum dels nostres malucs i unir la longitud de la línia del maluc amb la longitud necessària. Després d'això, fem l'ajust i comencem a teixir la distància dels malucs a la cintura, i si és necessari, deixant anar els bucles.\nTeixint una faldilla amb flames comencem amb un patró d'un trapezi. Teixir una faldilla de dalt a baix. Inicialment, la tenim en forma de faldilla recta, i després augmentem uniformement la quantitat de bucles. En el moment d'augmentar el bucle, hem d'assegurar que no hi hagi forats en aquests llocs. Si decidim tallar el patró de "elàstic", hem d'augmentar la quantitat de bucles a causa de l'amplada de les bandes de goma. En altres paraules, si solíem tenir una banda elàstica igual a 1X1, hauríem d'anar a 2X1, a continuació a 2X2, i així successivament.\nAmb un informe específic, podeu afegir bucles no només al propi informe, sinó també entre ells. En triar la segona opció, obtenim una faldilla amb falques.\nLa faldilla asimètrica és més fàcil d'obtenir expandint una vertical de la web. Amb aquesta finalitat, seleccionem una columna i des d'ella a les dues cares en 4-6 files, afegim columnes. Al final, tenim un racó de la faldilla. Per crear diverses cantonades més, fem el mateix en diferents llocs.\nLa faldilla de patró "gode" en forma directa o en flames és qualsevol forma de començar amb un fort augment de la quantitat de bucles.\nSi solia teixir molt amb un cercle de tovalló pla amb un ganxo, podeu transferir aquest patró a la faldilla fàcilment, fent-ne puntes. Això val la pena assenyalar la diferència, que és el principi de teixir amb la circumferència de la cintura. Així doncs, obtenim la flamarada solar.\nI, finalment, una de les més complexes en espiral és una faldilla en espiral. Però en el procés de teixir no és tan complicat. És suficient per moure una cua (o una columna afegida) d'una manera natural a les files. A la part inferior, ampliada, heu de triar un patró, on hi ha molts nans.\nPetits segells d'Any Nou: un arbre de Nadal de botons amb les vostres pròpies mans\nPatrons d'obertura crochet\nFem una pasta de dents natural i útil a casa!\nPatrons senzills de joguines fets de tela per les teves pròpies mans\nCertificat de desig d'un ésser estimat amb les vostres pròpies mans\nDesenvolupament de veu retardat en el nen\nCom mantenir el pes després d'una mono-dieta\nFormació i desenvolupament del fill del primer any de vida\nVerat a la graella\nAixecament de mezonites: l'essència del procediment, contraindicacions, efectes secundaris\nCuina per a un llit per a nadons\nQuè és la liposucció no quirúrgica?\nInici licor Baileys\nAmanida de verdures amb formatge feta\nCom dividir un apartament amb un ex-cònjuge?\nRivalitat d'Elsa Schiaparelli i Coco Chanel\nFigura amb garantia\nSegona vegada casada: el guió de la segona boda\nÚlcera tròfica del tractament de la part inferior de la medicina popular\nEncarnació de feminitat: faldilles - tendència d'estiu-2016\nRozhiki per a l'hivern: receptes de cuina - en conserva, salades (salazón freda i calenta), congelació. Caviar de gingebre vermell per a l'hivern en multivari


L'escola Hofmann inaugura un nou espai destinat a R+D a la Via Laietana\nNova aula de l'escola d'hostaleria Hofmann.\nPer Redacció TheNBP | 21 Oct 2020\nEl local disposa d'un obrador i una aula equipada amb recursos d'última generació. Hofmann afronta així els reptes actuals del sector de l'hostaleria, oferint noves solucions i un enfocament multidisciplinari per als seus alumnes.\nn ple centre de Barcelona, l’escola d’hostaleria creada per la prestigiosa xef Mey Hofmann ha inaugurat un nou espai de recerca i desenvolupament (R+D), amb l’objectiu de continuar apostant per la innovació i el creixement del grup.\nLa consellera delegada i propietària de Hofmann, Silvia Hofmann, ha defensat que amb aquestes instal·lacions estan apostant pel “futur del grup en el context de la innovació”. Per a la directiva, el nou espai permetrà als professionals posar en pràctica els seus aprenentatges i conèixer “de primera mà” les noves tendències del sector.\nLa consellera delegada i propietària del grup Hofmann, Silvia Hofmann, a la nova aula.\nEl local de Via Laietana compta amb una superfície total de 500 metres quadrats, repartits en dues plantes, en les quals hi ha un obrador i una aula equipada amb les tecnologies més capdavanteres, on els alumnes podran treballar i desenvolupar la seva formació. Hofmann ha cuidat “fins al mínim detall” en aquest espai perquè els alumnes puguin treure el màxim profit durant les seves classes, mentre que la nova àrea destinada a la producció vol oferir més agilitat i capacitat de creixement i desenvolupament al grup. L’escola d’hostaleria afronta així els reptes actuals del sector, oferint noves solucions i un enfocament multidisciplinari per als seus alumnes.\nFundat el 1983 a Barcelona, Hofmann va ser el primer centre que va unificar escola i restaurant gastronòmic, que ha estat guardonat amb una estrella Michelin des del 2008. Avui dia, després de gairebé 40 anys d’història, el grup inclou el Restaurant Hofmann, la Taverna Hofmann i la Pastisseria Hofmann, al costat de l’espai annex La Seca, a l’Espai Brossa.


Blasco nega cap implicació en la contractació dels serveis informàtics de Solidaritat a Tauroni - À Punt\nBlasco nega cap implicació en la contractació dels serveis informàtics de Solidaritat a Tauroni\nL'exconseller insisteix en la innocència a diferència de la resta d'acusats, que han confessat els fets a canvi d'una rebaixa de la pena\nL'exconseller de Solidaritat Rafael Blasco en una visita recent a la Ciutat de la Justícia de València / Rober Solsona (Europa Press)\n15 d'octubre 2021 - 13:14\nL'exconseller i exdiputat del PP en les Corts Rafael Blasco ha negat haver intervingut mai o haver fet cap recomanació per a la contractació dels serveis informàtics de la Conselleria de Solidaritat, que finalment van ser subcontractats a firmes de l'empresari Augusto César Tauroni, condemnat com Blasco en el cas Cooperació.\nDavant el tribunal de la secció tercera de l'Audiència Provincial de València l'exconseller ha insistit que anava a "dir la veritat i a col·laborar amb la justícia fins a que s'aclarisca" la seua "nul·la participació en aquests fets", delegant la responsabilitat en l'exsecretària general de la conselleria de Solidaritat, Agustina Sanjuán.\nBlasco és l'únic dels acusats en la causa que manté la innocència, mentre que la resta ha confessat les responsabilitats, prèvi acord d'una rebaixa de pena amb la Fiscalia, amb condemnes d'un any i tres mesos per a Tauroni i d'un any per a Sanjuán i l'ex-cap de servei d'Informàtica Javier Murcia.\nEl Ministeri Públic demana dos anys i huit mesos de presó per a l'exconseller Rafael Blasco per falsejar entre 2008 i 2011 almenys set contractes de serveis informàtics per un import total lleugerament superior al milió d'euros, vulnerant els principis de transparència i lliure concurrència en la contractació pública.\nLa semillibertat de Blasco, en risc\nUna eventual condemna podria tornar a tancar a la presó Blasco pels seus antecedents. L'exconseller, que va ingressar en el centre penitenciari de Picassent (Horta Sud) el juny de 2015, es troba en semillibertat des del gener de 2019, quan va aconseguir el tercer grau després de la seua condemna a sis anys per desviar fons d'ajuda a Nicaragua, la mateixa pena que es va imposar a Tauroni i Sanjuán.\n‘El clan Blasco’, un relat sobre les teranyines de la corrupció


El Botticelli dels Cambó no troba comprador a Londres\nSegons el ministre Guirao, el lloc idoni per al quadre és el MNAC\nBarcelonaMalgrat l’interès que hi ha hagut a la fira Frieze Masters de Londres, la galeria Trinity Fine Art no ha aconseguit tancar la venda del Retrat de Michele Marullo Tarcaniota, pintat per Botticelli el 1491 i propietat de la família Cambó des del 1929. “Hi ha hagut ofertes serioses que seran transmeses als propietaris, i ells decidiran”, explicaven ahir fonts de la galeria britànica encarregada per la família Guardans-Cambó per vendre una pintura que va ser taxada pel govern espanyol en 60 milions d’euros però que a Londres tenia fixat un preu de 27,3 milions.\nLa diferència de preu té una explicació: aquest Botticelli va ser declarat Bé d’Interès Cultural (BIC) el 1988, la qual cosa el fa inexportable i en dificulta la venda especulativa perquè qualsevol comprador haurà de ser conscient que la pintura no podrà desvincular-se d’Espanya mai i haurà de complir tots els requisits i garanties que la normativa exigeix als BIC. Ara com ara, el permís especial per exhibir-lo a Londres acaba el 15 d’octubre, i el quadre, que va estar al Museu del Prado entre el 2004 i el 2016, haurà de tornar a l’Estat tant si ha sigut venut com si no. Si no tornés, es consideraria una exportació il·lícita.\nLa importància de ser un BIC\nÉs un quadre “difícil de vendre”, admet el propietari de la galeria Trinity Fine Art, Carlo Orsi, que tanmateix no descarta que la venda pugui concretar-se més endavant perquè “una transacció d’aquesta envergadura pot allargar-se mesos”. Qui no té la intenció de comprar aquest Botticelli és l’estat espanyol. “El ministeri de Cultura no s’ha plantejat comprar-lo, ni tenim previst adquirir-lo”, va dir el ministre de Cultura en funcions, José Guirao, aquest dilluns a Barcelona, unes hores abans d’assistir a la inauguració de la temporada 2019-2020 del Liceu. Segons Guirao, “si el quadre acabés en una col·lecció pública” el lloc “idoni” per acollir-lo seria el Museu Nacional d’Art (MNAC), “perquè és el museu que posseeix bona part de la col·lecció Cambó”. En qualsevol cas, tal com recorda el ministre, “l’obra és un BIC i ha de quedar-se” a l’Estat tot i que “podria continuar en mans privades”. Aquesta és la importància de ser un BIC.\nTampoc la Generalitat s’ha plantejat comprar-lo. De fet, no és fàcil que en moments de retallades i incertesa política cap govern, ni el català ni l’espanyol, decideixi dedicar 27 milions d’euros a l’adquisició del Botticelli, i encara menys quan els pressupostos de Cultura són més minsos que mai. Tanmateix, Guirao assegura que si la Generalitat i el MNAC es plantegen la compra, “la posició del ministeri seria positiva”. Cal recordar que el ministeri també forma part del patronat del museu, i que si la pintura fos venuda, l’Estat podria exercir el dret de tempteig i retracte, amb la qual cosa la família Guardans-Cambó aconseguiria el que pretenia: vendre el Botticelli.


Brainful Legends, un videojoc per a persones amb discapacitat intel·lectual | Cultura Digital\nBrainful Legends, un videojoc per a persones amb discapacitat intel·lectual\nDissenyat per exercitar les habilitats cognitives, busca finançament mitjançant la plataforma Precipita\nVia BARCELONALAB. 28/10/2014\nLa indústria del videojoc és, avui dia, la més potent en l’àmbit del lleure. Supera en facturació al cinema i ha deixat de ser un món reservat a uns quants per obrir-se a un ampli ventall de perfils. Juguen joves i adults, homes i dones, a la pantalla del televisor i a la del mòbil.\nPerò a més d’un divertiment que posa a prova l’astúcia i la rapidesa del jugador, al videojoc també se li atribueixen qualitats terapèutiques i d’exercitació mental. I aquest camí és el que vol seguir l’equip dirigit per la neurobiòloga Mara Dierssen, responsable del grup de recerca en Biologia cel·lular i de sistemes del Centre de Regulació Genòmica (CRG), per estimular les habilitats de les persones amb alguna discapacitat intel·lectual.\nL’autonomia d’aquests individus millora si s’exerciten les seves capacitats. Però “hi ha pocs programes d’estimulació cognitiva dissenyats per a la població amb discapacitat intel·lectual, i els que hi ha han quedat antics i són poc accessibles”, assegura Dierssen i l’equip que l’acompanya per desenvolupar Brainful legends, un videojoc modern i amb bases científiques que pretén omplir aquest buit.\nPer fer realitat aquesta iniciativa Dierssen s’ha fet acompanyar de Rafael de la Torre, coordinador del grup clínic de recerca en Farmacologia humana i Neurociències, Richard Herbert, enginyer tècnic en multimèdia i telecomunicacions i director de Bloom, i Òscar Garcia Pañella, director acadèmic del primer grau universitari en Videojoc i serious games de Barcelona de l’ENTI. Junts han obert una campanya de micromecenatge a Precipita per aconseguir el finançament necessari per fer realitat aquest videojoc.\nTot i que Brainful legends està pensat per a jugadors amb discapacitat intel·lectual, no és un joc exclusivament per a ells. Està obert a tothom, la participació pot ser individual o grupal i també aporta beneficis per prevenir malalties neurodegeneratives com l’Alzheimer i el Parkinson. Dierssen, De la Torre, Herbert i Garcia Pañella s’han proposat aconseguir 25.000 euros, amb 15.000 com el pressupost mínim perquè el videojoc tiri endavant. Es pot col·laborar aportant 25, 50, 100, 250 o 500 euros, amb la recompensa corresponent en funció de la quantitat donada. – See more at: