» A la tres Escrits amb els dits\nArxiu de la categoria 'A la tres'\nCimera, per salvar el planeta?\nAfegit a A la tres, País patit Data: nov. 30th, 2015 Comentaris tancats a Cimera, per salvar el planeta?\nParís torna a centrar des d’avui la mirada informativa amb l’inici de la cimera del clima destinada a trobar el desllorigador (és a dir, la voluntat i el compromís) per frenar el canvi climàtic derivat de l’escalfament global provocat per l’acció humana. La missió no és senzilla, tenint en compte els resultats de l’última gran […]\nLa Catalunya autònoma és morta\nAfegit a A la tres, País patit Data: nov. 26th, 2015 Comentaris tancats a La Catalunya autònoma és morta\nAquesta operació de xantatge prepotent i barroer del fons de liquiditat autonòmica (FLA) i la maniobra sostinguda d’ofegament econòmic contra la ciutadania catalana és la prova definitiva que la Catalunya autònoma és morta. Morta i a punt de rebre sepultura en la fossa comuna de la història. La intervenció dels comptes, que són el nervi […]\nAfegit a A la tres, País patit Data: nov. 19th, 2015 Comentaris tancats a Ens la fan gruar, la investidura\nDes que l’independentisme va guanyar amb claredat les eleccions del 27 de setembre, les dues forces que sumen la majoria absoluta sobiranista al Parlament han iniciat una cursa intensíssima per enfosquir la claredat d’aquesta victòria. Estem apagats, de moment, esperant que els nostres representants vegin la llum i ens tornin a encarrilar pel camí de […]\nComptoir Voltaire, París\nAfegit a A la tres, País patit Data: nov. 16th, 2015 Comentaris tancats a Comptoir Voltaire, París\nEls terribles fets de París tornen a atiar la controvèrsia sobre la funció dels poders públics en relació amb la seguretat, el conflicte entre el control de l’Estat i la llibertat personal que, en moments com aquest, dominats per la por, la inquietud i el neguit, ens retorna a la ment una coneguda sentència de […]\nUn dijous, al Parlament\nAfegit a A la tres, País patit Data: nov. 12th, 2015 Comentaris tancats a Un dijous, al Parlament\nHi ha dues frases mítiques de l’autonomisme confiat i satisfet d’aquells temps reculats, o no tan reculats, de l’oasi català que semblava que últimament giravoltaven com bumerangs per tornar-se contra aquells que les havien pronunciades. Una era la proclama feta per l’aleshores príncep Felip de Borbó, ni més ni menys que al Parlament, el 20 […]\nEl 9-N d’avui és el que compta\nAfegit a A la tres, País patit Data: nov. 9th, 2015 Comentaris tancats a El 9-N d’avui és el que compta\nEl president Tarradellas és un dels personatges més controvertits i alhora imprescindibles que hem tingut. Un estadista amb majúscules. La tasca sorda i constant de Montserrat Catalán al capdavant de l’arxiu presidencial de Poblet i la feina d’investigadors notables permeten, pas a pas, llibre a llibre, posar en negre sobre blanc el fabulós llegat tarradellià. […]\nAfegit a A la tres, País patit Data: nov. 5th, 2015 Comentaris tancats a Montoro, paga\nCada vegada que el ministre Montoro obre la boca per parlar del finançament de Catalunya perd una magnífica oportunitat de callar. No pas perquè callant evitaria demostrar el seu anticatalanisme visceral. No pas perquè callant no quedarien al descobert les intencions cada cop menys soterrades d’ofegar Catalunya tancant l’aixeta del finançament. Allò que és realment […]\nRajoy, l’estadista de l’ONU\nAfegit a A la tres, País patit Data: nov. 2nd, 2015 Comentaris tancats a Rajoy, l’estadista de l’ONU\nTé gràcia que el president del govern espanyol, Mariano Rajoy, hagi aprofitat, fa uns dies, un acte en companyia del secretari general de l’ONU, el senyor Ban Ki-moon, per atacar l’independentisme català assegurant que qui pretén independitzar-se “atempta contra els fonaments legals de la comunitat internacional”, segons va afirmar en el seu discurs. Té gràcia […]\nAfegit a A la tres, País patit Data: oct. 29th, 2015 Comentaris tancats a Independentisme colpista\nLa declaració d’independència catalana ha estat contestada amb l’habitual veu cavernosa carregada d’improperis, penjaments, admonicions i amenaces típiques d’un règim acostumat a una idea de l’imperi de la llei on el concepte imperi és el que compta de debò. Cop d’estat. És la visió que comença a fer forat en l’opinió pública i publicada espanyola. […]\nÚltima legislatura autonòmica\nAfegit a A la tres, País patit Data: oct. 26th, 2015 Comentaris tancats a Última legislatura autonòmica\nEl Parlament de Catalunya té previst inaugurar aquest matí l’última legislatura autonòmica de la seva llarga i complexa història, que l’ha portat de collar monarques a ser suprimit per dictadors i menystingut i bloquejat per majories absolutes no pas de la pròpia cambra sinó configurades en altres parlaments. Davant d’aquesta afirmació, que avui comença l’última […]


faustinet: T'estime, t'estimo, t'estim\nManuel m'ha parlat de la cançó "Camals mullats" del grup La Gossa Sorda. Ací teniu l'enllaç de la versió sonora i de la lletra escrita. Escolteu-la sencera i feu els següents exercicis:\n- Intenteu explicar el títol\n- Enuncieu el tema i feu-ne un resum\n- Busqueu-hi referències culturals, literàries, polítiques...\n- Expliqueu les característiques dialectals\nPublicat per Almàssera a 17:51\n7 de febrer de 2011 a les 23:38\nChristopher Zahonero ha dit...\nAquest grup m'encanta! Sobretot els temes dels que tracta. Percert, aquesta cançó la tocàrem i cantàrem a Elx l'any passat amb l'institut. Al blog Altasuciedad també tenim algunes cançons de la gossa.\n11 de febrer de 2011 a les 17:36\nEl tema de la cançó podria enunciar-se com: "La denúncia de la nefasta política valenciana".\nEl camí polític que segueix la València actual ha desvirtuat i amagat els veritables arrels de la ciutat: una ciutat compromesa pel canvi, les millores i el progressisme que la dreta ha soterrat.\nA la cançó es fan referències a poetes com Estellés (i Blanquita, supose, encara que no he pogut trobar gens de informació sobre ella), defensors de la pàtria, de la terra on van vivir i per suposat de la seua llengua, una llengua polititzada i sotmesa a la mentida.\nEntre les referències polítiques, trobem la FAI, que es la Federació Anarquista Ibèrica, constituida a València i Joan Bautista Basset, un militar valencià que al front dels Maulets lluità contra l'absolutisme de Felip d'Anjou.\nAquestes referències junt a les del Benet que no és esperat per ningú o la finestra que envidencia la mentida de la llengua (t'estime, t'estimo, t'estim)posen de manifest l'atac contra el govern actual.\nQuant a la variació diatòpica de la cançò, trobem trets tant del bloc oriental com del occidental: a nivel fònic trobem característiques del català central i del valencià, mentre que al nivell morfosintàctic en trobem també del balear.\nCom a trets del català central trobem la pronunciació de la “o” àtona com “u”: “Culors, putents, t'estimu”.\nTambé està present la confusió de la “a” i “e” àtones amb la “e” neutra: “les parets → las parets, parque”.\nLa no pronunciació de la “r” final també es un tret característic del català central: “observador → observado”\nLa desinència en “-e” a la primera persona del present d'indicatiu, “t'estime”, és característica de la variant valenciana del català.\nQuant als verbs, trobem la desinència “-i” al present de subjuntiu “sorti” i la desinència en “-o” de la primera persona del present d'indicatiu “aixeco, t'estimo”.\nÚnicament trobem la falta de desinència a la primera persona del present d'indicatiu: “t'estim”.\n13 de febrer de 2011 a les 23:12\nBlanquita era una dona molt major que passejava pels carrers de ciutat Vella. Sent un personatge estimat i respectat. El seu nom li ve per el color dels seus vestits.\n20 d’agost de 2015 a les 15:26


NÀPOLS i POMPEIA (del 20 al 22 de novembre de 2015) (dia 2, 21 de novembre de 2015): visita a Pompeia (VIII)\nEl temple pròpiament dit, perípter amb columnes corínties, s'alçava damunt un alt podi al qual s'accedia mitjançant una imponent graderia. Davant la graderia d'accés al temple, es veu encara avui un altar de marbre blanc sobre una base de travertí, que té una inscripció en llatí amb el nom dels quatuorvirs que el van encarregar. Al costat de la graderia, hi ha una columna jònica que sostenia un rellotge de sol.\nMensa ponderaria i Forum olitorium\nAl costat del mur perimetral del temple d'Apol·lo que dóna al Fòrum, es va trobar un nínxol on hi havia la mensa ponderaria, és a dir, la taula amb els pesos i mesures oficials com a garantia per al ciutadà contra un possible frau per part dels venedors. Aquesta mensa consistia en un banc amb nou forats de diferents mides que corresponien a nou mesures distintes. Al principi, estaven escrites en llengua osca, després van ser adaptades a les mesures romanes i les lletres osques van ser esborrades.\nAl costat hi ha el temple de Júpiter, que s'aixeca a l'altra banda d'un arc, en posició dominant, al centre del costat nord de la plaça. Originàriament dedicat potser tan sols a Júpiter, a partir del 80 aC s'hi van venerar també Juno i Minerva. Va esdevenir, doncs, el Capitoliumde la ciutat, el centre del culte de la Tríada Capitolina, símbol del poder de Roma. El temple, erigit al segle II aC, va resultar molt malmès arran del terratrèmol del 62 i la seva restauració distava molt d'estar enllestida en el moment de l'erupció del Vesuvi.\nDe tipus itàlic, el temple s'eleva sobre un alt podi quadrangular la part meridional del qual està ocupada completament per una doble graonada, és pròstil i presenta sis columnes a la part frontal. L'àmplia cel·la està dividida en tres naus per dos ordres de columnates. Al fons de la cel·la, hi devia haver les estàtues de culte, de les quals només en resta un gran cap de Júpiter, actualment al Museu Arqueològic Nacional de Nàpols.\nMacellum, temple dels Lars i temple de Vespasià\nAl costat del Macellum, hi ha una àmplia construcció d'època imperial, caracteritzada per un absis i identificable amb el temple dels LarsPúblics, és a dir, les divinitats protectores de la ciutat, a les quals potser havia estat dedicat després del terratrèmol que havia esglaiat els pompeians.\nAl costat del temple, hi ha l'imponent edifici d'Eumàquia, que rep el nom de la sacerdotessa que el va fer bastir, dedicant-lo a la Concòrdia i a la Pietas Augusta, és a dir a Lívia (mare de l'emperador Tiberi), de la qual esperaven aquests atributs, tal com es llegeix clarament en dues inscripcions.\nMalauradament, l'edifici d'Eumàquia havia sofert greus desperfectes durant el terratrèmol i l'any 79 les feines de restauració no estaven gaire avançades, de manera que només podem tenir una pàl·lida idea de l'esplendor amb què s'havia construït. La façana era precedida per un pòrtic amb un doble ordre de columnes de travertí i davant de cada columna hi havia una estàtua. S'entrava a l'edifici a través d'una gran porta rectangular decorada amb un fris marmori amb fulles d'acant i espirals. (continuarà)\n(La fotografia correspon al Faune de la Casa del Faune)


Cursos i tallers - Sense plàstic és fantàstic - Agenda.ad\nDissabte 22 de gener del 2022\nDe plàstic n’hi ha per tot arreu… És útil, però contamina el planeta i no hi ha manera de fer-lo desaparèixer un cop produït. És molt millor intentar reduir el consum de plàstic, perquè com menys en consumim menys en fabriquem. I amb els residus que encara generem… doncs podem fer meravelles!\nVine i aprendràs trucs per consumir menys plàstic i també per crear objectes lúdics amb una mà de residus.\nSense plàstic és fantàstic i amb tu serà encara millor!\nActivitat per a infants de 3 a 7 anys.\nHora: De 16 h a 17 h


Participa – Compromís per Riba-roja\nCrear una xarxa de formadors en agricultura tradicional (llauradors amb experiència amb els cultius del poble) dirigit a crear ocupació agrícola en els joves. Crear un banc de terra municipal per a incentivar l'autoproducció i la cultura agrícola, l'arrelament i valoració de la terra, ... Que els productes agrícoles de producció local tinguen venda directa en mercat (fomentar i ajudar el productes de km 0).\nDifondre en tots els àmbits el nom oficial del poble amb gomets ''el nom és Riba-roja'', tríptic còmic explicatiu origens poble, ... adreçats a totes les edats.\nBenja 10 Feb 2015\nPotenciar l'ús d la bici....creant carrer ciclable x dins d la població i possant plataformes pel poble per cadenar la bici.....També caldria crear rutes per la població i el terme unint-les a sendes, camins,....etc\nDesviament d la carretera d Valencia (by-pass) des de rotonda entrevies/cooperativa i que creue el riu fins arribar a l'encreuament carretera L'Eliana-La Pobla\nAnònimEixe pont deuria portar també un carril bici i vorera peatonal. el 15 Feb 2015 a les 12:31\nBenja Medi Ambient 10 Feb 2015\nEliminacio taxa reciclatge.\nEvaAfegir contenidors xicotets de plàstic i paper al costat de cada contenidor d'orgànic fer a facilitar la participació al recilatge, evitant desplaçaments inoperatius. el 15 Feb 2015 a les 12:30\nEva Ferrando i Fabra 26 Nov 2014\nM'agrada la proposta de Compromís de l'ajuntament de Vila-real: El ple de l?Ajuntament de Vila-real ha aprobat una modificació de l?ordenança fiscal reguladora de l?Impost sobre vehicles de tracció mecànica destinada a fomentar les energies netes en la ciutat, a través de la bonificació de l?impost de circulació als cotxes elèctrics i híbrids. La mesura s?inscriu en la política de reducció de la pressió fiscal a la ciutadania impulsada per l?equip de govern i en la marca de Ciutat de la Ciència i la Innovació aconseguida al novembre de 2011. En concret, la modificació de l?ordenança suposarà la bonificació del 75% per als vehicles que funcionen completament amb electricitat i del 50% en el cas dels cotxes híbrids.\nBenjaCrec q en l'últim ple s'aprovà una moció en eixa línia el 10 Feb 2015 a les 00:33\nServei de l'oficina de turisme en valencià. També els tríptics i altra informació.\nBernat Garcia i Sevilla Economia 25 Nov 2014\nEstudi de les possibilitats de la biomassa en Riba-roja estudiant les experiències d'altres pobles valencians\nEva Ferrando i FabraSobretot la més senzilla de recollir que són les restes vegetals de jardins, hortes, etc. el 26 Nov 2014 a les 10:41\nBernat Garcia i Sevilla Educació 25 Nov 2014\nAjudes complementàries per als estudiantes de Riba-roja que fan alguna programa internacional


Bloc – Catalans on the PCT\nagost 27, 2018 in 0 - Galeries de fotos, 5 - Washington\nDesprés de la primera parada a Washington, White Pass, la ruta ens porta per turons i prats alpins. Cada dia passem pel costat de magnífics llacs, que tot i que ens tempten molt, mai tenim prou temps per banyar-nos-hi. El fum ens acompanya, incansable\nagost 26, 2018 in 5 - Washington\nThe final countdown – 26 d’agost\nEncarem els últims tres dies de la ruta lluny de la PCT. Aquest dimecres dia 29 d’agost arribarem per fi a Canadà, però ho farem a través d’una altra ruta situada unes 20 milles a l’oest de la ja enyorada Pacific Crest Trail. Com ja vam anunciar fa uns dies, els incendis que cremen al…\nagost 19, 2018 in 5 - Washington\nFire is coming! – 19 d’agost\nWashington és un estat que gaudeix d’unes muntanyes espectaculars. Volcans eternament coberts de neu que s’alcen majestuosos i solitaris, sense res prou alt al voltant. O com a mínim això ens han explicat. La veritat és que des de que vam trepitjar Washington per primer cop, ens ha acompanyat un fum blanc i dens\nagost 13, 2018 in 0 - Galeries de fotos, 5 - Washington\nCreuem el “Bridge of the Gods” i enfilem el Washington verd, humit, però amb sol! Fins a White Pass travessem Goat Rocks Wilderness, una àrea de desert salvatge. El composen una sèrie de pics escarpats, que reben aquest nom per la gran quantitat de cabres que hi viuen.


Estás aquí: Portada / Evangeli al dia / Nadal i la dignitat humana\nCelebracions vàries del dia de Nadal, 25 de desembre de 2016\n“En proclamar la grandesa de la vocació humana i en afirmar que en l’home hi ha un germen diví, el sant Concili ofereix a la humanitat la col·laboració sincera de l’Església en mires a promoure aquella fraternitat universal dels homes que respongui a la seva vocació. L’església és empesa a continuar, sota el guiatge de l’Esperit, obra mateixa del Crist que va venir en aquest món per retre culte a la veritat, per salvar i no pas per condemnar, per servir i no pas per ser servit”.\n“En realitat, el misteri de l’home no s’aclareix veritablement sinó en el misteri del Verb encarnat… Crist, en la mateixa revelació del misteri del Pare i del seu amor, manifesta plenament l’home a si mateix i li descobreix la seva vocació altíssima… Ell és la imatge del Déu invisible, Ell és l’home perfecte que ha restituït als fills d’Adam la semblança divina. Com que en Ell la natura humana ha estat assumida, no pas absorbida, per això mateix ha estat elevada a una dignitat sublim. Ell, el Fill de Déu, per l’Encarnació, en certa manera s’ha unit amb tots els homes. Va treballar amb mans humanes, va pensar amb intel·ligència humana, va obrar amb voluntat humana, va estimar amb cor humà. Nascut de Maria Verge, es va fer veritablement un de nosaltres, semblant en tot a nosaltres, fora del pecat… En Ell Déu ens va merèixer la vida, ens va reconciliar amb si mateix i entre nosaltres… Patint per nosaltres, no sols va donar exemple perquè seguim les seves petjades, sinó que va restaurar també el camí pel qual, si el seguim, la vida i la mort són santificades i prenen nou sentit. Donat que Crist va morir per tots, l’última vocació de l’home és veritablement una sola, és a dir, divina, hem de sostenir que l’Esperit Sant ofereix a tots la possibilitat, un cop conegut Déu, d’associar-se al misteri pasqual. Tal és i tan gran el misteri de l’home, que per als creients és il·luminat per la revelació cristiana. Per Crist i en Crist, doncs, és il·luminat l’enigma del dolor i de la mort, que, fora de l’Evangeli , ens esclafa. Crist va ressuscitar, va destruir la mort amb la seva mort i ens va donar la vida a fi que, fets fills en el Fill, clamen en l’Esperit: Abbà, Pare!\n“L’home d’avui avança pel camí d’un més ple desenvolupament de la seva personalitat i d’una més clara descoberta i afirmació dels seus drets. Com sigui, però, que l’Església ha rebut l’encàrrec de manifestar el misteri de Déu, que és el fi darrer de l’home, ella al mateix temps revela a l’home el sentit de la seva pròpia existència, és a saber, la veritat pregona sobre el mateix home… Qualsevol qui segueix el Crist, l’home perfecte, esdevé també ell més home”.\nPassem ara a algunes citacions d’honor sobre la vivència de la dignitat de tot home, professada llargament per l’Església, tant adients pel nostre Nadal: “L’Emmanuel: Déu-amb-nosaltres”: Diu sant Ireneu: “La glòria de Déu és l’home vivent”.


Els veïns de la part alta d'Aixirivall demanen una reforma més àmplia de la carretera - Altaveu el diari digital d'Andorra\nEls veïns de la part alta d'Aixirivall demanen una reforma més àmplia de la carretera\nNo volen que l'actuació es limiti a la zona afectada per l'esllavissada i es queixen que no es fa el manteniment adequat\n03/06/2020 (12:14 CET)\nEl tram afectat per la baixada del talús. Comú de Sant Julià de Lòria\nEls veïns de la part alta del poble d'Aixirivall demanen una reforma més àmplia de la carretera secundària 130 i que no es limiti només a la zona afectada per l'esllavissada. Hi ha diversos trams problemàtics amb caigudes de terra i de pedres. Es queixen que no es fa el manteniment adequat.\nEls veïns parlen de deixadesa i que no se'ls en té en compte des de les administracions quan fan peticions. Posen com a exemple les esquerdes a la calçada que van sortir fa un parell de mesos. "Van venir, van posar una primera tanca, després una altra i res mes, fins que les esquerdes s'han anat fent grans", lamenta una veïna. Al final de la reunió que va mantenir el cònsol major lauredià, Josep Majoral amb els veïns afectats es va parlar del temps que s'ha tardat en actuar, fet que ha provocat que baixés el talús. "Ens va dir el cònsol que havia enviat una carta a Govern però amb això no n'hi ha prou, cal insistir amb trucades perquè és un tema de seguretat. Sort que no s'ha vist afectat cap habitatge", comenta la mateixa veïna.\nSant Julià confia en tenir un pas alternatiu divendres a Aixirivall\nJa fa temps que hi ha enrenou a Aixirivall amb la polèmica dels veïns de la Pleta quan van reclamar l'any passat al comú de Sant Julià que d’una vegada per sempre assumís la seva responsabilitat per sanejar els talussos, la muntanya que hi ha a la zona, i s’eviti d’aquesta manera la caiguda contínua de rocs. Lligat amb aquesta situació, encara que no estrictament només arran de les petites esllavissades permanents que hi ha, la comunitat de propietaris va instar a la Batllia una demanda per tal que la corporació laurediana assumeixi la titularitat del vial inicialment privat que condueix als habitatges.\nL'increment de població que ha viscut els darrers anys aquest quart lauredià, sobretot a la part alta, ha provocat diversos problemes. Un d'ells és la presència de vehicles estacionats a la carretera en llocs on està prohibit. Això fa que no puguin passar dos vehicles a la vegada.


EL BLOG DE L'HOSPI | #2BG3 + Hospi + #FutboLH: Quadres que recorden la franja\n#Tornarem. Aquest és el hashtag-lema al qual s'agafen a Sabadell per iniciar una travessia per l'aspre desert de la Segona Divisió B. Un trànsit que esperen que sigui el més curt possible per bé que a la Plaça d'Olímpia la tasca no serà ni de bon tros fàcil; menys encara en un primer any on les urgències dels rivals i la situació econòmica pròpia tampoc permeten que la parròquia arlequinada pugui exigir massa a un equip nou de trinca, amb nou capità a la banqueta, amb incorporacions de sabor de bronze i amb un marcat accent jove amb un Sabadell B que ha vist promocionar part dels seus elements principals dels darrers dos anys. Amb aquestes línies mestres es presentava ahir a la tarda el Centre d'Esports Sabadell. A la Nova Creu Alta i davant de mig miler d'espectadors, Sergi Garcés exercia de mestre de cerimònies d'una presentació ràpida, amb parlaments breus i amb una sessió d'entrenament com a colofó.\nUna presentació marcada, també, per la presència de vells (i recents) coneguts de l'afició riberenca. Si algun atractiu especial tindrà enguany la visita de l'Hospi a la Nova Creu Alta (quatre anys i mig després d'aquell fantàstic 1-2) serà la nombrosa presència d'#exHospi a les files arlequinades. Al camp i a la banqueta, la història riberenca i la nova realitat se citaran el proper 27 de setembre per lluitar per tres punts que, tot i correspondre a la sisena jornada, seran igual d'importants que els altres 111. Obvietats a banda, avui ha estat dia d'estrena per fins a cinc jugadors que han vestit la samarreta de la franja vermella fins no fa massa. Bé, 4: Carlos Craviotto, Valentín Merchán, Juan Antonio Osado i Pirulo. El cinquè en discòrdia, Agustín Fernández, no feia res més que tornar a la que va ser casa seva durant quatre anys, amb dues promocions d'ascens, l'ascens de 2011 a Ipurua i el seu debut a Segona A el curs següent. Agus ha estat l'escollit per fer un parlament clàssic en què ha demanat paciència a l'afició per a un grup jove que donarà moltes alegries.\nEn la mateixa línia s'ha manifestat Miguel Álvarez. Tècnic riberenc en dues etapes (2010-2011 i 2012-2013), el de Guarromán s'ha mostrat il·lusionat per encapçalar el nou projecte arlequinat. Álvarez ha fet referència a la joventut de la plantilla però també ha parlat de les ganes de totes les incorporacions per formar part d'un projecte que a mitjà termini ha de retornar el Sabadell al futbol professional. Un objectiu al qual no renuncia el quadre vallesà aquest mateix curs, tot i que a la Nova Creu Alta són conscients que al mateix grup 3 (per no mirar a d'altres grups) hi haurà rivals ben importants que no faran la tasca gens fàcil. L'única promesa, la del treball i el compromís (que tot sigui dit, és un tòpic recurrent en aquest tipus de presentacions).\nPublicat per Cristian Garcia a les 07:33


Toni Beltran Soldevila | Hem de fer que a les escoles no sigui un lloc on s’ensenyi sinó un lloc on s’aprengui. | The 3 things I've learned\nDirector col·legi La Salle\nVaig estudiar biologia i fa 20 anys que sóc professor. Vaig començar a fer classes en els darrers anys d’aplicació del BUP, el COU i la formació professional. He viscut la implantació i evolució de la darrera reforma educativa i l’arribada de les noves tecnologies a l’aula des del rol de tutor, de coordinador pedagògic, cap d’estudis i darrerament com a director del col•legi.\nHem de fer que a les escoles no sigui un lloc on s’ensenyi sinó un lloc on s’aprengui.\nHem d’aconseguir que l’alumne desenvolupi la capacitat d’aprendre a aprendre, una capacitat molt relacionada amb l’emprenedoria. Hem d’educar als joves pensant que seran eterns aprenents. El rol del professor ha de ser el del motivador, el provocador de l’aprenentatge, el de l’acompanyant , i l’alumne ha de ser el protagonista de les classes i de l’escola. Hem de lligar l’aprenentatge amb les experiències i les emocions. És més important que han après als alumnes, quines ganes de saber he despertat en ells que no el que he explicat.\nJa no és important allò que sap l’alumne, sinó el que és capaç de fer amb el que sap\nL’accés a la informació mitjançant les noves tecnologies ha fet canviar el valor del coneixement. Hem de treballar per tal que els alumnes entenguin els continguts i siguin capaços d’utilitzar-los i aplicar-los reproduint models i idees o solucionant problemes. Però també que siguin creatius i innovadors, proposant nous models i noves respostes.\nEl professor ha de ser un líder en el seu àmbit d’actuació\nTot docent ha de tenir capacitat de lideratge. Ha de ser una persona valorada i prestigiada per part del alumne i una persona que estima i ajuda als seus alumnes. Ha de motivar als alumnes i crear equip.


Un altre invent: Ready Player One. Ernest Cline\nTraductor: Lluís Delgado i Rosa Borràs\nEstic friqui, friqui; perquè negar-ho. M'ho he passat la mar de bé llegint aquest llibre. Fins fa 4 dies no en sabia la seva existència ni la del seu autor, tot i la pel·li apunt d'estrenar-se de l'Spielberg. Van ser uns parell de casualitats les que me'l van fer caure a les mans. Bé, caure...caure....no, que el vaig anar a comprar expressament però digue-m'ho així.\nEl llibre és una distòpia que es desenvolupa a l'any 2045. En una terra desolada, plena de guerres, fam i amb una crisi energètica sense precedents. L' Oasis és un món virtual on la majoria de població passa bona part del seu temps. Quan l'excèntric Halliday, creador multimilionari de l' Oasis, mort sense hereus comença un joc de pistes per aconseguir la seva fortuna. El propi Halliday deixa a les seves últimes voluntats que la primera persona que tingui un avatar a l' Oasis i que sigui capaç de trobar l' Ou de pasqua que hi ha amagat, serà el seu únic hereu. Com a úniques pistes deixa un vers i un Almanac amb tot de cites i pensaments que ha anat escrivint al llarg dels anys. Wade Watts és un adolescent asocial i sense recursos que passa la major part del seu temps connectat a l' Oasis i que com molts altres es convertirà en un gunter ( un buscador de l'ou). Quan és el primer, 5 anys després de la mort de Halliday ,en desxifrar la primera pista tot canviarà.\nRPO és un llibre entretingut,que passa molt bé, potser una mica per adolescents. Està farcit de referències a pel·lícules, música, sèries, còmics i sobretot videojocs de finals dels setanta i els vuitanta. No en coneixia la meitat, especialment del videojocs, però tot i així m'he divertit molt llegint-lo i moltes referències m'han fet gràcia. Aquestes referències les trobem sobretot a la primera part del llibre i en algun moment se m'han fet una mica feixugues, però res que no es pugui superar. A mesura que el llibre va avançant és va convertint en un llibre d'aventures com els d'abans. Una mica a a l'estil Dan Brown per joves. Canviem les referències a obres d'art clàssiques i teories de la conspiració per programadors de videojocs o pel·lícules dels 80 però la idea és similar. Això no és dolent en sí mateix, garanteix un bon entreteniment i tenir-te enganxat a les pàgines del llibre fins que l'acabes.\nPotser no serà un llibre de gran literatura però crec que és prou reeixit com perquè m'ho hagi passat bé, que no sempre es pot dir.\nMcAbeu 18 de març de 2018 a les 8:54\nHas fet la ressenya que hauria fet jo si fes ressenyes. ;-D\nEfectivament, és un llibre entretingut i divertit que explica una història més o menys convencional però amanida amb tot de referències als 80's que t'enganxen. M'ha agradat això de que és un "Dan Brown per a joves", no m'ho havia plantejat però ara que ho dius trobo que tens raó. Jo també m'ho vaig passar força bé llegint-lo.\nXeXu 18 de març de 2018 a les 21:42\nDoncs veig que coincidim perfectament, tant en la puntuació com en la valoració general. I en Mac també hi està d'acord, em sembla que és un llibre fàcil de catalogar, i que les virtuts i defectes més notables que té generen un ampli consens. M'ho vaig passar molt bé llegint-lo, veig que ho compartiu! Ara a per la pel·li, no?\nPons 19 de març de 2018 a les 13:06\nVeig que l'efecte Xexu recomana un llibre es més fort que l'efecte Pons, què hi farem... Tot sigui per acostar a la gent als llibres de ciència ficció que sembla que fan molta por a molta gent.\nTal com dius es una mica Dan Brown i per això em temo que amb l'adaptació a peli passarà el mateix que amb els Brown, que no poden captar l'estil del llibre i acaben sent pelis regulars.\nMireia 27 de març de 2018 a les 17:28\nNois, veig que coincidim bastant. Pons, no t'enfadis és que a vegades llegeixes coses molt friquis i no les veig clares. ;)


Gunhillbay Beach Villas Hartswell Bahames - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n"The property was extremely clean. It is a dream place. The b..."\nWilliams Town, Little Exuma, Bahamas, Hartswell, Hartswell, Bahames - Veure al mapa\nMés informació sobre Gunhillbay Beach Villas\nAl visitar Hartswell, vosté es sentirà com a casa a Gunhillbay Beach Villas, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nGunhillbay Beach Villas també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Hartswell. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos lloguer de cotxes, restaurant, bar.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen platja privada, esports d'aigua (no motoritzats) estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Hartswell, el Gunhillbay Beach Villas és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.


13 establiments de Lloret de Mar ja compten amb el certificat d'espai Sense Gluten | Nova Ràdio Lloret\nUn dels establiments amb el certificat\n13 establiments de Lloret de Mar ja compten amb el certificat d’espai Sense Gluten\nEl certificat l’atorga l’associació Celíacs Catalunya, que treballa per oferir un servei sense gluten a la ciutadania, avalant el rigor en els processos d'elaboració i la consciència dels treballadors.\n13 establiments de Lloret de Mar ja compten amb l’acreditació d’espai Sense Gluten, quan fa un any i mig només n’hi havia un. El certificat l’atorga l’associació Celíacs Catalunya, que treballa per oferir un servei sense gluten a la ciutadania, avalant el rigor en els processos d’elaboració i la consciència dels treballadors.\nDes de l’entitat valoren de manera molt positiva que en una destinació turística com Lloret cada cop siguin més els locals que apostin per oferir aliments aptes per a celíacs. I és que amb aquests certificats controlen que es compleixin totes les mesures necessàries perquè el producte final que ingereix el client no contingui cap traça de gluten.\nCristóbal Pérez, membre del departament tècnic de l’Associació Celíacs Catalunya, remarca que les persones celíaques poden ingerir una quantitat molt baixa de gluten, gairebé nul•la. Per això és tan important que el control sigui estricte. El fet de comptar amb el certificat de l’associació Celíacs Catalunya dona confiança a la clientela.\nSegons l’entitat, la població cada cop està més conscienciada sobre la celiaquia i per això els establiments cada cop més intenten oferir aliments aptes per al col•lectiu, sobretot els nous locals.\nDes de Lloret Turisme també fan una valoració molt bona d’aquesta aposta i asseguren que cada cop hi ha més establiments de la destinació interessats.\nDe moment, els establiments adherits sumen 5.000 places hoteleres. En concret, dels tretze, nou són hotels: l’Olympic Garden, l’Olympic Palace, l’Oympic Park i l’Olympic Suites (de la cadena Evenia), el Xaine Park, l’Anabel, l’Aquarium, el Miratge i l’Oasis Park. També hi ha les tres cafeteries de la cadena PdePa, al centre de Lloret, a Fenals i al Rieral. A més, el parc temàtic Gnomo Park també té l’Acreditació Sense Gluten.\nLa iniciativa s’engloba en el conveni entre Lloret Turisme i la Fundació Alícia per promoure la gastronomia al municipi i que compta amb una línia estratègica basada en la gastronomia saludable.\nArticle anteriorLa Policia Local desallotja una festa de 200 persones a la platja i expedienta els organitzadors\nArticle següentBDBH – 27 AGOST 2020


Mònica Lora: de novembre 2014\nPxC denuncia als jutjats de guàrdia les votacions il·legals del 9N\nEn el dia d'ahir des de Plataforma per Catalunya vam denunciar 1.317 locals de 942 municipis i vam demanar urgentment que els cossos de seguretat de l'Estat actuessin.\nEl secretari general de Plataforma per Catalunya Robert Hernando ahir al mati va presentar una denúncia a la ciutat de la justícia de Barcelona en què detallava un total de 1.317 locals localitzats per PxC oberts i habilitats per a la consulta separatista suspesa per dues ocasions pel TC.\nParal·lelament a aquesta denúncia els regidors i delegats de PxC repartits per tot el territori català també vam denunciar en els diferents partits judicials tots els locals oberts a aquest efecte, entre ells Mataró.\nEn les denúncies els membres de Plataforma demanaven que de manera urgent el dia d'ahir fossin requerits els cossos i forces de seguretat de l'Estat perquè compareguessin en els esmentats col·legis, instituts o llocs de pública concurrència i previ a identificar els organitzadors es retiressin immediatament tots els estris i mobiliari destinats a cometre la il·lícita consulta.\nEls serveis jurídics de PxC consideren que els organitzadors podien estar cometent un delicte de desobediència previst i penat en el codi penal pels articles 410 i 556 i un altre probable de sedició de l'article 554 del codi penal.\nA les portes del jutjat el secretari general de PxC Robert Hernando va manifestar que "interposem aquestes denúncies perquè creiem que la justícia ha de parar immediatament aquest despropòsit, no pot ser que el poble català sigui enganyat d'aquesta manera, ni els que pensen votar, ni els que no pensen fer-ho, tenim l'obligació de demostrar que això no és més que una pantomima muntada pels separatistes i els separadors per a usar-la com una cortina de fum als veritables problemes del poble, la corrupció, l'atur, o la sanitat i l'educació pública que estan aniquilant tant el govern central com l'autonòmic" i ha afegit que "malgrat entendre que hi hagi gent que no estigui d'acord amb algunes lleis, de fet nosaltres no estem a favor de moltes, en un estat de dret s'han de complir, en cas contrari ens convertirem en una república bananera".\nPublicat per Mònica Lora a dilluns, de novembre 10, 2014 Cap comentari:\nPxC denuncia als jutjats de guàrdia les votacions ...


SJE012 - Reaccions Activades per Mitjans no Convencionals\nMCN_02_Familiaritzar-se amb les tendències actuals de la química verda.\nMCN_03_Conèixer els principis de la química sostenible i la relació de les tècniques no convencionals con els mateixos.\nMNC_05_Aprofundir en les aplicacions de la sonoquímica en síntesi orgànica, catàlisi, i tecnologies químiques.\nMNC_06_Reconèixer els avantatges de la sonicació com a tècnica ambientalment benigna.\nMNC_09_Conèixer les característiques i la utilitat sintètica i mediambiental de les tècniques en absència de dissolvent.\nMNC_11_Saber cercar, seleccionar i valorar la informació.


L’Arts Santa Mònica acull la presentació barcelonina de la plataforma digital surtdecasa.cat | Barcelona Cultura\nL’Arts Santa Mònica acull la presentació barcelonina de la plataforma digital surtdecasa.cat\n5-1-2015 Festivals, exposicions, fires i festes... De vegades sembla que només passin coses a Barcelona quan, de fet, a tot Catalunya hi ha una intensa vida cultural i moltes propostes d’oci del màxim interès. Per tal que no ens en perdem cap, dijous, 15 de gener arriba a l’Arts Santa Mònica #Surtdebarna, la gran festa de presentació del portal web surtdecasa.cat.\nsurtdecasa.cat (imatge: Hernán Enh) és un portal d’oci i cultura que funciona des del 2010 i que ja té edicions territorials a les Terres de l’Ebre, el Penedès, el Camp de Tarragona, l’Empordà, Ponent i el Vallès Occidental. El portal és una creació de tres joves de les Terres de l’Ebre que van apostar per un mecanisme de difusió de la cultura de proximitat. A partir d’allà, la seva proposta es va anar estenent per tot el territori català.\nAra, finalment la plataforma es presenta a Barcelona convidant-nos a mirar una mica més enllà de la capital catalana i a gaudir de les propostes d’oci que s’organitzen a la resta de Catalunya. Ho fan amb la festa #Surtdebarna, on hi haurà des de les creacions tecnològiques dels artistes de Mediaestruch, (la fàbrica de creació de L'Estruch de Sabadell), fins a un espectacle de dansa contemporània a càrrec de l’Ensemble Topogràfic. A més, podreu assistir a una degustació gastronòmica de productes de la terra i ballar al so de la música que punxi Diego Armando Dj.\nUna nova eina, doncs, per donar-nos a conèixer totes les possibilitats de lleure i cultura que els artistes i creadors més diversos protagonitzen cada dia arreu del territori català.\n#Surtdebarna, la festa de presentació de la plataforma online surtdecasa.cat, serà a l’Arts Santa Mònica (La Rambla, 7), el dijous, 15 de gener, a les 18.30 h. L’entrada és lliure, però l’aforament és limitat.\nLa Sala Beckett estrena un espectacle que busca resposta a aquelles preguntes diferents i curioses que...


7. LA POLÍTICA INTERNACIONAL I EL DOCTORAT\n7.1 La política internacional\nLa política internacional de la Universitat de Barcelona s’estén en els tres àmbits de la docència, la recerca, la innovació i la transferència, especialment en el conjunt de la gestió de la institució i en els serveis que ofereix a la comunitat universitària. Els principals eixos de la política internacional són: la mobilitat internacional de l‘alumnat, del personal docent i investigador i del personal d‘administració i serveis, la formació en un context internacional, l’articulació d’aliances científiques internacionals per promoure la recerca i la mobilitat internacionals dels investigadors i docents, l‘acció i la representació de la UB a les xarxes institucionals, i la cooperació universitària.\nLa UB ha fet un esforç per estar present en l’àmbit internacional a través de xarxes, associacions i consorcis. Entre les associacions més importants cal destacar les següents: LERU, EUA, AUF, EIAE, EPUT, EAIE, EPUT, EUCEN, Grup Coïmbra, EuroCampus, Grupo Tordesillas, EUROLIFE, en l’àmbit europeu; Universia, AUIP, RedEmprendia, CINDA, RECLA, OBREAL en l’àmbit iberoamericà; i IAU, IRUN i Fundació Confuci, AECHE en l’àmbit internacional, entre d’altres tant generals com més específiques de determinades àrees de coneixement.\nUn nombre tan gran de representació implica obligatòriament un problema de control dels objectius principals i la priorització necessària. És evident que a Iberoamèrica hi ha una necessitat d’atenció especial ja que ocupa un dels nostres millors clients en relació amb la formació de postgrau i doctorats. A escala europea, la Lliga d’Universitats Europees de Recerca (LERU) ocupa un lloc destacat, sense oblidar l’European University Association (EUA), un entorn nombrós d’universitats amb poder sobre les polítiques europees universitàries. El sector de la Mediterrània és un focus important d’atenció complementat per a les relacions estratègiques amb EUROCampus (Universitats Pirineus-Mediterrània). Finalment, la necessitat d’obrir-nos a altres mercats ens requereix diversificacions, com a Àsia a través de l’Institut Confuci o de la genèrica i històrica IAU (Associació Internacional d’Universitats). També volem explorar nous mercats —com ara Amèrica del Nord— que no han estat suficientment explotats per part de la nostra institució.\nDe les relacions internacionals per països, França ocupa una posició estratègica amb una forta activitat en la implantació del Campus France a Catalunya, el projecte d’Universitat Franco-Espanyola (o Franco-Catalana) a partir dels primers acords amb la Université de Paris-Saclay, la Université de Montpellier i la Paul Valéry, seguida d’Alemanya, amb el projecte compartit amb la UPF de l’eix d’unió Alemanya-França i Catalunya i la coordinació amb DAAD.\nSi sumem a tot això els programes o projectes internacionals competitius com l’Horitzó 2020 o els KIC (EIT-Health), concedits el 2014, amb un fort desplegament de mitjans per poder recuperar la inversió necessària, o els que estan en tràmit, es pot determinar que estem davant d’un dels grans reptes de l’actual Universitat de Barcelona. Aquesta situació no es troba, en general, en sintonia amb la preparació del nostre personal de suport a la docència o a la recerca internacional, ni tenim una plantilla dimensionada per a un creixement tan actiu. La institució ha de fer accions estratègiques d’emergència per la qual cosa ha de tenir temps d’integrar i aprofitar aquesta experiència internacional en el seu interior.\nCal indicar que aquesta pressió que la internacionalització provoca sobre la UB es pot veure igualment en els grups de recerca que tenen projectes europeus o internacionals de recerca. El 2014 s’han signat onze projectes europeus per valor de 3,1 M€ del VII PM i dos de l’Horitzó 2020, que, juntament amb els projectes vius, fan un total de 23 projectes europeus amb quasi 5 M€ de despesa. Aquesta darrera activitat bàsicament està gestionada per la Unitat de Projectes Internacionals de Recerca (UPIR), activitat que combina amb la difusió de la informació i el suport a la preparació de propostes, objectiu estratègic de la UB si vol augmentar la seva competitivitat internacional. Cal remarcar l’esforç enorme que s’ha fet perquè la UB pugui disposar d’un portal de convocatòries global i efectiu.\nL’àmbit de la mobilitat és un gran apartat de la política internacional que s’estén en tots els col·lectius d’alumnat, del PDI i del PAS en els diferents nivells, i en el programa tradicional Erasmus i les pràctiques professionals.\nLa Universitat de Barcelona històricament ha signat un nombre molt elevat de convenis internacionals sota la promoció d’un investigador, un grup d’investigació i en algun cas d’un centre. És important que aquesta gran activitat tingui retorns en la pròpia institució, més enllà dels propis promotors. Els esforços per millorar la internacionalització es poden veure en els mapes de la internacionalització que es poden obtenir de la pàgina web corresponent. Un punt important és fer un seguiment dels convenis establerts per tal que el seu contingut no sigui buit.\n7.1.2 Situació actual\nVolem seguir conformant-nos a estar en els rànquings entre les 200 primeres universitats del món o volem tenir l’ambició d’estar entre les 100 primeres?\nQuines són les condicions necessàries per a la UB? És possible avançar posicions en els rànquings en el context universitari del nostre país i amb el pressupost que tenim per a les universitats públiques catalanes?\nAquestes preguntes són cabdals per establir una política internacional adequada al potencial que té la institució. Els objectius que plantegem pretenen enfortir la institució perquè pugui millorar el seu nivell en el concert internacional.\nAdoptar una bona estratègia d’internacionalització és crucial per assolir una bona posició en el mapa universitari internacional. Per aconseguir aquest objectiu els ingredients són un compromís ferm de la institució, projectes de recerca i programes de formació i intercanvi amb institucions estrangeres, a més d’una administració interna àgil, lleugera i capaç d’adaptar-se per donar suport a les polítiques de la institució. Cal confiar amb el nostre personal i professionalitzar més encara el PAS dedicat a activitats relacionades amb aspectes d’internacionalització, des de la gestió de projectes o convenis estratègics fins a la mobilitat o comunicació internacional.\nDit això, a continuació s’indiquen algunes reflexions conduents a assolir els objectius:\nCal invertir en la internacionalització de la UB i cal fer-ho en termes d’anàlisi dels llocs on obtenim més benefici. Sense inversió, difícilment ho aconseguirem. Necessitem ser més eficients i invertir els nostres recursos estratègicament allà on som més forts. No es pot jugar a la primera divisió si no estem disposats a tenir els millors amb nosaltres.\nNecessitem fer una anàlisi de com volem mantenir i augmentar, si cal, la nostra presència internacional en xarxes, consorcis, aliances, etc. Per això cal saber on som, què ens costa, què n’obtenim, en què som més potents, quina visibilitat ens dóna, etc. Aquí hi entren la LERU, l’EUA, el Grup Coïmbra, EUROLIFE, EIT-Health, i molts d’altres d’àmbits científics molt diversos.\nLa LERU és cabdal per nosaltres com una universitat on la docència i la recerca i innovació de qualitat han de ser les nostres prioritats. És essencial per continuar treballant amb les millors universitats d’Europa que tenen la recerca com un dels seus motors principals, i també per tenir veu i influir en les polítiques i programes de la UE.\nHem perdut el protagonisme que la UB tenia a l’EUA i al Grup Coïmbra, i cal analitzar si això és bo o no.\nSom un important soci de l’EIT-Health, però sense ser gaire conscients que, per tenir èxit en aquest consorci i treure’n els màxims beneficis, cal invertir-hi i tenir prioritats estratègiques clares.\nLa participació en activitats internacionals —siguin de docència, recerca, innovació i transferència— no ha de suposar una càrrega per al PDI de la UB; al contrari, se li ha de donar suport, s’ha d’incentivar i reconèixer. Necessitem estructures àgils, eficients i adaptades a les necessitats de l’activitat internacional actual. Cal fer un esforç d’augmentar els recursos humans dedicats a la internacionalització de la UB en el període 2017-2020.\nLa recerca, innovació i transferència són cabdals per a la UB i cal prioritzar els àmbits en què som millors, o els que són estratègics i on tenim una posició emergent, en els quals podem tenir un paper important. Hem de tenir visió de futur i avançar-nos al que ens vindrà els propers anys. Per això es necessita suport i incentivar la participació del PDI en projectes i consorcis europeus i internacionals (Horitzó 2020, EIT, etc.). Els grups de recerca de la UB amb els seus instituts propis i associats acullen el millor de la recerca del nostre país. Per continuar avançant en aquesta línia, cal donar-los el màxim suport.\n7.1.3 Objectius i línies d’acció\nObjectiu 7.1#1. Definir la planificació estratègica internacional\nConsiderem molt important definir un pla d’internacionalització de la UB en un període de tres mesos. Aquest pla constituirà un punt de partida de la futura política internacional de la UB, mitjançant la qual pretenem situar la institució en un lloc destacat en la docència i recerca internacional.\nEstablir indicadors del nivell d’internacionalització de la UB (nombre de projectes internacionals i publicacions científiques, convenis, reconeixements internacionals dels nostres investigadors, etc.). Aquests indicadors són importants per fer una valoració contínua de la nostra Institució i així poder dissenyar polítiques per a la seva millora.\nIncrementar el suport als investigadors en les sol·licituds i seguiment de projectes internacionals, perquè puguin dedicar-se amb més intensitat al seu desenvolupament. És un fet ben conegut que una bona promoció i gestió dels projectes i accions internacionals redunda en una taxa d’èxit més elevada de les propostes.\nDur a terme un seguiment dels programes i polítiques de recerca de la Unió Europea, a través dels punts de contacte nacionals i internacionals, així com de les xarxes internacionals a les quals la UB pertany, en les seves oficines i delegacions a Brussel·les.\nObjectiu 7.1#2. Desenvolupar accions de divulgació internacional\nVolem que la UB sigui un fòrum d’iniciatives i debats de política científica a escala europea. Tenim el propòsit d’organitzar jornades en què persones destacades dins de l’àmbit de promoció i gestió de la recerca internacional ens presentin noves idees i programes. Hem de recuperar aquesta capacitat de ser institució líder en la promoció de la recerca.\nVolem analitzar l’actual estructura de recursos humans relacionada amb les activitats internacionals i promocionar i fer més visible el paper de l’OPER.\nVolem actuar en el camp internacional amb la màxima coordinació dins del Grup UB.\nObjectiu 7.1#3. Promoure un pla específic per a Amèrica Llatina i analitzar noves prioritats internacionals\nFomentar col·laboracions i convenis amb universitats i institucions de països de l’Amèrica Llatina. Molts dels nostres investigadors han establert relacions amb grups d’aquestes universitats, que tenen un potencial humà important, amb una gran capacitat d’integració en el nostre sistema. Considerem, doncs, d’un gran valor estratègic promoure noves idees per atreure col·laboracions i enfortir les ja existents.\nCrear una unitat operativa de comercialització de productes propis de postgrau dirigits a països de l’Amèrica Llatina.\nFer una anàlisi de fortaleses de la UB amb l’objectiu d’obrir l’oferta docent a nous països.\n7.2 L’Escola de Doctorat\nLa Universitat de Barcelona ha fet una oferta de 48 programes de doctorat distribuïts en quatre àmbits, tot i que molts dels quals estan vinculats a més d’un àmbit (ciències experimentals i enginyeries; medicina i ciències de la salut; humanitats i ciències socials, arts i educació; economia i dret). Només dos d’aquests programes són Erasmus Mundus. El nombre d’investigadors en formació matriculats s’eleva a 5.431 (el 31,5 % han fet estades a l’estranger); 147 doctors han rebut la menció internacional. El nombre de tesis llegides el 2014 és de 752 i el nombre de persones amb beca/contracte FPU, FPI, FI o APIF (UB) és de 759.\nEl desenvolupament del Pla de doctorats industrials posats en marxa el curs 2012-2013 ha tingut un primer efecte a la UB amb nou convenis de col·laboració amb empreses.\nL’Escola de Doctorat de la Universitat de Barcelona (EDUB) ha seguit el seu recorregut d’estabilització des de la publicació en el DOGC de 19 juliol de 2013 amb l’objectiu d’organitzar la formació i la preparació professional dels estudiants de doctorat o investigadors en formació. És responsabilitat de l’EDUB, i dels seus programes, la formació inter- i transdisciplinària vinculada a un projecte científic coherent, en el marc d’un programa de doctorat. Promou l’obtenció del títol de doctor o doctora per part dels investigadors en formació fomentant l’excel·lència i la internacionalització. El funcionament de l’EDUB es basa en el seu Reglament de règim intern, aprovat pel Consell de Govern d’octubre de 2013 i modificat el mes d’abril de 2016, i té un Comitè de Direcció en el qual participen un director, un vicedirector i un secretari, a més dels vocals en representació de les facultats i programes. L’elevat nombre de membres del Comitè, en especial els 48 coordinadors dels programes, requereix la creació d’una Comissió Delegada.\nCreiem que cal redefinir el paper de l’EDUB, amb grans escoles d’àmbit, establint d’una manera clara quines són les seves funcions pròpies (com a escola d’escoles) i quines són les que es deleguen a les escoles d’àmbit (amb centres/programes).\nEl repte del doctorat basat en el model d’Escola de Doctorat és la internacionalització i la mobilitat (EUA, 2015)\nEl Reial decret de doctorat de 2011 (99/2011, de 28 de gener) es va basar en les recomanacions de l’European University Association (EUA) de 2004-2005 i del corresponent Council for Doctoral Education (EUA-CDE, 2008), concretades en «La recomanació de Salzburg, II» (2010), en què es defineixen els conceptes de programa de doctorat i d’escoles de doctorat i n’identifica els diferents models. L’actual model de la Universitat de Barcelona és el de global doctoral school centralitzat en una única estructura.\nL’EUA va publicar l’any 2015 el document Doctoral schools a European trend in doctoral education en el qual s’indica que el repte actual és la internacionalització i la mobilitat, aproximant les escoles de doctorat i el mateix doctorat a la política internacional de les universitats intensives en recerca. Quina és la causa del canvi que s’ha produït a Europa en els darrers vint anys per obtenir un doctorat? Els responsables europeus han valorat que el punt d’inflexió per fer una recerca europea més competitiva és la millora de la preparació dels nous doctors en termes de desenvolupament de la carrera i millora de l’ocupabilitat, una millor formació derivada de la mobilitat, una formació internacional més sòlida, l’obtenció d’habilitats que permetin transformar coneixement en valor a través de la transferència, i valors del sistema com una rendició de comptes, i procediments d’acreditació de la qualitat més exhaustius.\nTot aquest moviment afecta la manca de professionals en els programes de doctorat tradicionals amb més restricció normativa, però obre la possibilitat a nous llocs de treball especialitzats de personal no acadèmic, i per tant de PAS amb formació especialitzada que ocuparan llocs de treball d’administració i suport a processos relacionats amb l’oferta educativa del doctorat. Aquest moviment, que promou la necessària professionalització dels gestors que haurien de suplir els acadèmics en diverses activitats, està promogut pel programa PRIDE – Professionals in Doctoral Education.\nParlant d’ocupabilitat dels nostres doctorands, és important introduir l’element d’innovació i translació de la recerca, i l’emprenedoria i capacitat de fer arribar la innovació als mercats i a la creació d’empresa. Aquesta és una formació que es podria fer des de l’EDUB en col·laboració amb actors interns i externs (BIE, FBG, etc.).\n7.2.2 Objectius i línies d’acció\nObjectiu 7.2#1. Fer que l’Escola de Doctorat sigui un punt de trobada entre el món acadèmic, la societat i el món de la innovació\nPromoure que l’Escola de Doctorat sigui un punt de trobada entre el món acadèmic, la societat i la innovació, en què el coneixement creat es pugui transmetre d’una manera immediata als estudiants, perquè l’Escola se situï al nivell internacional més alt i els estudiants i professors treballin en un ambient d’alta qualitat científica.\nFer que els estudiants assoleixin una bona formació perquè puguin competir en els fòrums internacionals més prestigiosos i augmentar la seva capacitat de treballar en un context internacional.\nObjectiu 7.2#2. Millorar la relació entre postgraus i doctorat\nEl Pla de Bolonya va néixer amb el propòsit de reformar el sistema educatiu europeu, amb l’objectiu principal d’homogeneïtzar els estudis superiors a Europa per tal de competir amb els sistemes de les universitats nord-americanes i asiàtiques. Es va proposar una nova estructura del sistema educatiu organitzada en tres cicles, una avaluació continuada i un increment en el finançament. Tot i que la iniciativa era bona, la implementació no ho ha estat tant. Un element cabdal del Pla era el desenvolupament del postgrau. Un fet similar passa a les universitats dels Estats Units i fins i tot del Regne Unit, on els postgraus, d’alt nivell, són l’avantsala de les sortides professionals. Aquest punt no s’ha implementat bé en moltes universitats i facultats on s’han creat molts màsters, en alguns casos amb pocs alumnes i molt similars als antics cursos de doctorat.\nIncrementar el nombre d’estudiants de postgrau estrangers. Cal, per això, fer accions més decidides: augmentar la visibilitat de la nostra oferta i establir programes comuns amb universitats de fora, per fer programes i cursos comuns, o més màrqueting. És important incrementar el nombre de cursos en llengua anglesa. Aquest és un tema crucial per al doctorat a la UB.\nPromoure el coneixement transversal entre diferents disciplines. Establir programes interdisciplinaris competitius. Aquest punt és imprescindible per ser membre actiu en programes de doctorat de les Innovative Training Networks de la UE i altres. Tanmateix volem establir programes sostenibles i orientats a atendre les necessitats de les nostres societats i dels sectors industrials.\nDesenvolupar un model que promogui una oferta de formació lligada a àrees temàtiques àmplies que englobin més d’un programa on la inter- i la transdisciplinarietat siguin un valor afegit.\nObjectiu 7.2#3. Donar a conèixer tots els serveis i ajuts de suport a la internacionalització\nOferir als estudiants una formació complementària de qualitat: cursos de llengua anglesa, com parlar en públic, com escriure un article, un informe, un projecte, com fer un debat i una comunicació científica.\nMillorar les estratègies de màrqueting amb una web més evolucionada amb la informació dels cursos i programes. Pretenem agilitzar els tràmits administratius per captar estudiants estrangers, en especial les matriculacions d’estudiants de països no comunitaris.\nDisminuir el temps d’espera dels estudiants estrangers de doctorat de la revisió de la documentació per decidir si s’accepten o no a programes de doctorat. Això és imprescindible en relació amb les convocatòries de beques.\nIncentivar la docència i l’administració en llengua anglesa, imprescindible per atreure estudiants estrangers i amb aquesta finalitat proporcionarem formació a PDI i PAS.\nAugmentar el nombre de programes i cursos en anglès, millorar el nivell d’idiomes del PDI i del PAS. Barcelona té un gran atractiu per als estudiants internacionals, tant de pregrau com de postgrau (màster i doctorat), i cal aprofitar-ho. En l’àmbit docent i en la captació d’alumnes internacionals cal millorar i invertir-hi recursos. No podem tenir una pàgina web que, un cop s’ha passat de la primera pàgina en anglès, la següent és en català. En aquest moment ja hem perdut un estudiant internacional.\nIncentivar la presentació de projectes als programes Erasmus Mundus i Erasmus+. No es pot fer només a partir de la iniciativa i del voluntarisme del PDI que hi creu i que hi dedica moltes hores. Es necessiten les estructures i els suports institucionals adequats. La nostra participació en aquests programes podria ser molt superior.\nOrganitzar i coordinar totes les activitats internacionals, que han d’estar ben estructurades i definides. Les universitats europees més punteres disposen d’estructures cohesionades. Nosaltres les tenim fragmentades. Aquest fet limita considerablement l’efectivitat del nostre sistema. Una estructura sòlida i coherent amb un personal voluntarista, però amb formació insuficient, no és adequada. Cal millorar les estructures de suport de l’actual Escola de Doctorat.\nPromoure mecanismes per captar estudiants internacionals; cal identificar-los i integrar-los.\nEl Banc Mundial, com el govern dels Estats Units, donen beques per estudiar a universitats que s’han acreditat. La UB no figura entre aquestes universitats. Hi ha nous mercats de captació d’estudiants a l’Amèrica Llatina, l’Àsia i l’Àfrica, on hem de ser més actius.\n7.3 La mobilitat internacional\n7.3.1 Objectius i línies d’acció\nObjectiu 7.3#1. Mantenir i millorar la mobilitat internacional del col·lectiu d’estudiants\nMantenir l’esforç per assegurar una bona activitat dels nostres estudiants que surten a altres països en el marc dels programes europeus.\nAugmentar les oportunitats de llocs d’acollida europeus i d’àmbit internacional i millorar les condicions de qualitat de la gestió i l’experiència.\nAugmentar l’oferta de places en països no europeus (amb programa Erasmus Mundus) articulant una política de convenis amb universitats de referència internacional.\nFer ús parcial dels fons econòmics externs obtinguts en convenis de col·laboració per millorar les condicions econòmiques de la mobilitat extracomunitària.\nAnalitzar les causes del baix ús de les pràctiques en empreses internacionals i activar un pla sectorial per augmentar-ne la informació i la gestió del programa Erasmus+, incentivant convenis amb empreses catalanes a l’exterior o d’altres convenis amb socis internacionals.\nMillorar els resultats dels indicadors d’obtenció d’ajuts de mobilitat internacional per part d’alumnat de la UB.\nCoordinar totes les unitats relacionades amb la mobilitat internacional de l’alumnat de la UB amb la finalitat d’augmentar-ne l’eficiència. Millorar la visibilitat dels resultats d’aquesta mobilitat.\nObjectiu 7.3#2. Mantenir i millorar la quantitat i qualitat de la demanda de mobilitat del col·lectiu internacional d’estudiants\nGarantir la qualitat de l’aprenentatge i facilitar la seva integració a través de programes de recepció i de tutors sectorials coparticipats per PDI, PAS i membres del col·lectiu dels estudiants.\nAugmentar la visualització del Programa Study-Abroad de la UB.\nDotar de millors condicions les unitats de promoció de l’acollida de l’alumnat internacional.\nObjectiu 7.3#3. Aprofundir en la coordinació de les unitats administratives i assegurar una gestió eficaç de la mobilitat internacional del col·lectiu d’estudiants\nMillorar la coordinació entre el Vicerectorat, l’Oficina de Relacions Internacionals i els centres d’acollida de l’alumnat.\nProporcionar una formació permanent al personal que dugui a terme la gestió de la mobilitat dels estudiants.\nFacilitar els tràmits administratius associats a la mobilitat. Fer que els estudiants rebin puntualment els pagaments dels ajuts aconseguits.\nObjectiu 7.3#4. Augmentar el nombre de títols dobles i conjunts (double/multiple and joint degrees) internacionals\nAugmentar la competitivitat dels estudis de doctorat amb l’oferta de títols dobles, múltiples i graus internacionals conjunts, que aportin als estudiants noves competències i especialitzacions i una millor projecció al mercat laboral.\nMillorar l’assessorament per fer un bon disseny d’aquests títols amb el propòsit d’adaptar-nos a les necessitats de la recerca interdisciplinària industrial.\nFomentar la participació en programes europeus com els Erasmus Mundus Joint Master’s Degrees o títols conjunts de doctorat tipus Accions Marie-Curie de l’Horitzó 2020.\nFer un seguiment permanent del grau d’aprofitament dels cursos per part de l’alumnat.\nFer una bona difusió dels programes a la web de l’EDUB.\nObjectiu 7.3#5. Fomentar la mobilitat del PDI amb finalitats docents i/o investigadores\nMillorar la mobilitat del PDI perquè participi en programes de titulació doble i múltiple i de graus europeus conjunts.\nMillorar la mobilitat del PDI per fomentar col·laboracions amb grups de recerca internacionals.\nFomentar la mobilitat de grups menys visibles en l’àmbit internacional.\nFomentar la competència lingüística del professorat i la seva acreditació per poder dur a terme aquestes accions amb un grau d’aprofitament millor.\nFer un seguiment de totes les activitats associades a les accions de mobilitat dels investigadors.\nObjectiu 7.3#6. Establir un acord de mobilitat internacional del PAS amb els òrgans de representació amb l’Horitzó 2020\nFomentar la internacionalització de les estructures de gestió incrementant la mobilitat del PAS per a la gestió de programes europeus i extracomunitaris.\nFacilitar la participació del PAS en cursos de formació sobre gestió de projectes.\nFacilitar la participació del PAS en l’Erasmus+ Staff Training Mobility Program.\nFacilitar l’intercanvi d’idees i experiències amb el PAS d’altres universitats.\n7.4 El reconeixement i la visibilitat internacional de la UB\n7.4.1 Objectius i línies d’acció\nObjectiu 7.4#1. Coordinar les informacions de reconeixement internacional de la UB de les diferents unitats i àrees i establir un pla de comunicació únic\nGestionar la recollida de dades sobre el reconeixement internacional de la UB en educació, recerca i innovació, obtinguts en els seus centres.\nAssegurar la recollida, coordinació i difusió de totes les dades per establir un pla de comunicació únic.\nElaborar i presentar bianualment un informe sobre el reconeixement internacional de la UB i, a partir d’aquest, proposar accions de millora.\nObjectiu 7.4#2. Millorar el coneixement sobre la posició de la UB en els sistemes d’avaluació i classificació d’universitats\nCrear un observatori interdisciplinari de bibliometria, avaluació de la recerca i rànquings universitaris.\nPromoure l’estudi dels diferents rànquings internacionals d’universitats en el marc d’un grup estable de recerca interdisciplinari i coordinar-ne els resultats amb la unitat responsable del vicerectorat corresponent.\nExplorar noves fonts de dades, complementàries a les bases de citacions clàssiques, per tenir una fotografia més plural de la repercussió de la recerca de la UB, especialment en àmbits d’humanitats i ciències socials.\nSistematitzar el coneixement sobre la posició de la UB en els sistemes d’avaluació i classificació d’universitats.\nElaborar estudis prospectius sobre els sistemes d’avaluació i classificació d’universitats. Fer projeccions i models respecte a la posició futura de la UB, en funció de variables diverses i canviants.\nAnalitzar la possibilitat de crear un observatori especialitzat d’àmbit català similar als que hi ha en altres comunitats autònomes i coordinat amb la iniciativa de la UB.\nEstablir sistemes eficaços de recollida de dades sobre publicacions i projectes, així com participació en consells editorials de revistes i comitès científics.\n7.5 Cooperació universitària al desenvolupament\n7.5.1 Objectius i línies d’acció\nObjectiu 7.5#1. Consolidar els programes de cooperació al desenvolupament, avaluar-ne els resultats, promoure incentius i donar-hi més valor institucional\nCoordinar les activitats de cooperació internacional de totes les unitats.\nMillorar, en coordinació amb el vicerectorat corresponent, els projectes i programes de la Fundació Solidaritat UB, destinats a enfortir la cooperació al desenvolupament.\nEstudiar iniciatives per tal que la Fundació Solidaritat UB sigui més activa, més moderna i més adaptada al context universitari i internacional actual.


La Creu de Lampedusa a Calella - Parròquia de Calella\nLa Creu de Lampedusa a Calella\nby Rosa/Cinto · 22 maig, 2017\nLa creu de Lampedusa, que recorda la tragèdia dels refugiats, va ser a Calella de l’11 al 18 de maig del 2017. El diumenge 14 a la tarda va sortir de l’Església, encapçalant una marxa solidària amb els refugiats dita “Camí de Plors i d’Esperança“, passant pels carrers de Romaní i Jovara, i des de la Plaça de Sant Elm fins a la platja. Allà es va realitzar l’acte principal, que va comptar amb el testimoni de diverses persones que coneixien directament la condició de ser immigrants en condicions molt precàries, o bé a refugiats en persona. Es van llegir uns molt emotius i colpidors poemes i es va dur la Creu a ras d’aigua on se li va fer una ofrena de flors. Dijous dia 18, a les 20.00 h, la Creu va marxar després d’una Eucaristia de Cloenda del Pelegrinatge Català presidida pel Bisbe Francesc de Girona.\nLa Creu va ser exposada a l’Església Parroquial de Calella desde dijous 11 fins diumenge 14, a les Escoles Pies de la ciutat, dilluns 15 i dimarts 16, i a l’Hospital Sant Jaume de Calella, dimecres 17 i dijous 18 de maig .\nEl primer viatge del Papa Francesc fora de la diòcesi de Roma fou a l’illa de Lampedusa. Un viatge sorpresa, als extrems confins d’Itàlia, enmig d’aquell Mediterrani en què els abismes es van transformar en tomba per a milers d’infants, dones i homes fugint de la guerra i de la misèria. Aquell viatge va ser concebut com a conseqüència de les notícies sobre l’enèssima embarcació enfonsada. Arran d’aquell viatge, la Fundació Casa de l’Esperit i de l’Art (Fondazione Casa dello Spirito e delle Arti Onlus) va encarregar a un fuster de l’illa, Franco Tuccio, construir una creu amb les restes de fusta de les embarcacions d’emigrants que havien arribat a l’illa siciliana. La Creu, de 2,80 de llarg per 1,50 metres d’ample, després de ser beneïda pel Papa Francesc, va pelegrinar per nombroses ciutats d’Itàlia i va arribar a Catalunya al març, recorrent diverses ciutats i pobles del nostre país, sensibilitzant moltes persones sobre el drama dels refugiats. La darrera etapa catalana va ser a Calella.\nSes Majestats d’Orient han vingut a adorar el Nen Jesús


NGA International Ltd, és l'empresa titular de les pàgines web "auctionspro.gi; auctionspro.uk; encherespro.fr; encherespro.com; subhastespro.cat; subhastespro.com; lotenpro.nl; lotenpro.com; leiloes.pt; leiloes.com; astepro.it ,www.subhastespro.cat; www.subhastespro.com"\nSIVIT INVERSIONES S.L, amb CIF. B65266462, Rambla Catalunya, num. 119, principal, 08008 BARCELONA, responsable i propietària de la franquícia www.Subhastespro.cat\nL'informem que les seves dades personals recollides en el Lloc Web mitjançant l'emplenament de formularis i / o enviaments de correus electrònics, seran tractats i quedaran incorporats en els fitxers de SubhastesPro Un cop hagi activat el seu compte. L'activació del compte serà efectiva un cop que l'usuari hagi acceptat les condicions generals que Subhastespro, li mostri al final del formulari de registre.\nSubhastespro, no guardarà ni utilitzarà totes aquelles dades personals emplenats en el formulari de registre si l'usuari no accepta les condicions generals de la web.\nTotes les dades personals recollides en el Lloc Web després d'activar el compte d'usuari seran utilitzades en el cas de realització de compres, per confeccionar la seva factura corresponent així com altres documents mercantils necessaris per realitzar la transacció. També podran ser utilitzats per a la realització d'estudis estadístics i l'enviament de publicitat de les vendes realitzades per Subhastespro, a través del seu Lloc Web.\nSubhastespro, no permet el registre a persones menors de 18 anys. Si vostè és menor de 18 anys, si us plau, no intenti registrar-te a NGA International. Cap menor de 18 anys pot proporcionar informació personal a o en Subhastespro, En el cas que un menor es registri i sigui detectat, esborrarem aquesta informació el més aviat possible.\nL'informem que les seves dades personals recollides en el Lloc Web mitjançant l'emplenament de formularis i / o enviaments de correus electrònics, seran tractats i quedaran incorporats en els fitxers de Subhastespro\nEn el cas de realització de compres, per confeccionar la seva factura corresponent així com altres documents mercantils necessaris per realitzar la transacció. També podran ser utilitzats per a la realització d'estudis estadístics i l'enviament de publicitat de les vendes realitzades per Subhastespro, a través del seu Lloc Web. En aquest sentit, l'usuari i / o soci consenteix de forma expressa, el tractament de les seves dades personals remesos a Subhastespro, per a les finalitats indicades anteriorment.\nLlevat que específicament s'estableixi el contrari, es considera necessari completar les dades que es requereixen en els formularis que apareguin en el lloc web, als efectes de poder oferir-li degudament el servei sol·licitat. En el cas de no subministrar totes les dades requerides com a necessàries, Subhastespro, podrà no procedir al registre de l'usuari o bé, denegar el servei concret.\nLes dades personals recaptats de l'usuari, ja sigui mitjançant els formularis del Lloc Web o mitjançant enviaments de correus electrònics pel propi usuari i / o soci, seran veritables, exactes, completes i actualitzades, responent dels danys i perjudicis que pogués ocasionar a causa de l'emplenament defectuós de les dades falses, inexactes, incompletes o no actualitzades.\nLes dades personals recollides de l'usuari i / o soci no seran cedides a cap empresa ni estaran disponibles per a tercers, sent utilitzats únicament per als fins establerts per a la recollida o recepció dels mateixos.\nL'usuari i / o soci pot exercitar els drets d'accés, rectificació, cancel·lació i oposició dirigint-se per escrit a Subhastespro, mitjançant correu electrònic a info@Subhastespro.cat.\nEn tot cas, Subhastespro, conservarà de forma confidencial i complint l'obligació de secret de totes les dades personals recollides i contingudes en els seus fitxers segons el que disposa la normativa vigent en matèria de protecció de dades i de caràcter personal.\nTermes i condicions dus\nVols vendre o subhasta?\nCom comprar o vendre?


Actualitat - Comunicats - Phytoma-Espanya convoca dos concursos de fotografia sobre l’impacte del canvi climàtic en l’agricultura - Associació Catalana d’Enòlegs\nPhytoma-Espanya convoca dos concursos de fotografia sobre l’impacte del canvi climàtic en l’agricultura\nL'editorial Phytoma-Espanya commemora el 2018 el seu trenta aniversari amb la mirada posada en el futur de l'agricultura, especialment de la producció i la salut dels plantes. Per aquest motiu, ha convocat dos concursos amb la finalitat de retratar i descriure els efectes del canvi climàtic en la sanitat dels cultius.\nD'una banda, el CONCURS DE FOTOGRAFIA té com a objectiu premiar les imatges que millor reflecteixin les conseqüències que el canvi climàtic està tenint en l'agricultura, des del punt de vista de la sanitat vegetal, en tots els seus àmbits: fitopatologia, malherbologia, entomologia, patosistemes, agrosistemes i ecosistemes.\nEl sentit de la imatge és tan important com la seva qualitat. Per aquest motiu, les fotografies que es presentin a concurs han d'anar acompanyades d'un peu de foto explicant la relació entre el contingut de la imatge amb l'efecte del canvi climàtic en els cultius.\nD'altra banda, el CONCURS DE RELATS BREUS pretén conscienciar sobre la incidència que el canvi climàtic està tenint en l'agricultura i en la salut de les plantes, i seguirà tenint en un futur proper si no es prenen les mesures adequades per pal·liar-ne els efectes.\nEls relats no poden sobrepassar les mil paraules. Poden estar basats en fets reals, inspirats en la realitat o tractar-se d'obres literàries de ficció, però el tema principal ha de ser l'impacte del canvi climàtic en l'agricultura, en la producció i salut de les plantes. Els autors que ho desitgin podran incloure il·lustracions o imatges en el relat, sempre que siguin els autors de les mateixes o comptin amb l'autorització expressa dels autors.\nEn ambdós certàmens, s'han establert tres premis amb una dotació econòmica de 600 €, 300 € i 100 € per a les tres obres guanyadores. El termini de presentació de fotografies i relats conclou el 27 d'abril.\nCanvi climàtic i agricultura\nActualment, hi ha un fort consens científic respecte al fet que el clima global es veurà alterat significativament com a resultat de l'augment de concentracions de gasos hivernacle com ara el diòxid de carboni, metà, òxids nitrosos i clorofluorocarbonis.\nL'agricultura és una de les àrees que més patirà l'efecte del canvi global i, com a conseqüència, l'alimentació de la humanitat es veurà afectada. Igualment, tindrà una profunda influència sobre la protecció dels cultius, afectant a les plagues, malalties i males herbes que competeixen amb els mateixos pels recursos. Tot això afegirà una major incertesa en la producció mundial d'aliments.\nEn aquest sentit, Espanya és un dels països europeus que més patirà les conseqüències del canvi climàtic: segons el Grup Intergovernamental d'Experts sobre Canvi Climàtic (IPCC), en el futur els episodis de sequeres, onades de calor i increment de les pluges torrencials seran comuns.\n30 anys rodons treballant per la Sanitat Vegetal\nAl juny de 1988 naixia Phytoma-Espanya amb la vocació de convertir-se en el mitjà de referència de la Sanitat Vegetal. Des de llavors, la publicació ha servit de pont entre la recerca i l'aplicació a peu de camp, erigint-se en el pilar fonamental de la transferència de coneixements i tecnologia per als professionals de la protecció dels cultius a Espanya.\nEl 2018 celebra el seu trenta aniversari i la revista arribarà al juny el seu número 300, coincidint amb la Trobada Internacional Desafiaments de la Sanitat Vegetal davant el futur: Marc Legal Europeu i Canvi Climàtic, que tindrà lloc a l'Ateneu de València el 13 i 14 de juny. En aquest congrés, que reunirà els màxims experts en la matèria, es presentaran les últimes investigacions sobre l'efecte del canvi climàtic en la sanitat vegetal, la seva evolució futura i les estratègies a seguir per a l'adopció de mesures d'adaptació i mitigació, així com el proper marc legal que regularà la protecció dels cultius en aquest context.\nEntre altres novetats del 30 aniversari, el vaixell insígnia de l'editorial, la revista Phytoma, presentarà un nou disseny. També el web corporatiu es renovarà durant aquest any i la versió digital de la revista estarà disponible en una plataforma més funcional, adaptada a les demandes actuals dels seus lectors.\nBases Concurs de Fotografia:\nBases Concurs de Relats Breus:


Els professors associats d'anglès de la UB denuncien que la seva precarietat amenaça la internacionalització\nEls professors associats d’anglès de la UB denuncien que la seva precarietat amenaça la internacionalització\nAsseguren que en els casos extrems hi ha professionals qualificats que arriben a treballar per uns salaris de 92 euros al mes\nHi ha malestar entre els professors associats d’anglès de la Universitat de Barcelona. El motiu és la degradació salarial i de condicions de treball que afecten aquest col·lectiu. Aquesta situació, segons els denunciants, afectarà la internacionalització de Catalunya, molt vinculada al coneixement d’idiomes, segons el col·lectiu de docents que ha iniciat accions per esmenar la seva situació.\nEn els casos extrems, corresponents a professors associats que només fan dues hores setmanals, equivalents a una hora per preparar la matèria i una altra hora per impartir-la, fer l’avaluació i estar a disponibilitat del departament corresponent, el salari que en resulta se situa en 92 euros al mes. Però, en el cas d’un professor amb una dedicació setmanal global de 12 hores: 6 de preparació i altres 6 per la docència directa, el salari resultant és de 550,91 euros mensuals, que al cap de l’any s’acosta als 7.500 euros, segons fonts del grup, que ha decidit iniciar accions per canviar la seva situació.\nEl cas dels professionals és més greu si es té en compte que la seva precarietat és molt alta. Així, per exemple, en la disciplina de filologia anglesa la taxa d’associats, que en molts casos són realment falsos associats, segons expliquen els afectats, arriba al 58% el total, però si es miren les diferents modalitats de precarietat s’arriba fins al 66%. En aquest recompte, ja s’han apartat els becaris i els postdoctorats. Per tant, la taxa és sobre la plantilla ordinària.\nLa consideració de professors associats reals té a veure amb els que no tenen activitat investigadora, mentre que els falsos associats serien els que sí que tenen aquest tipus d’activitat i a més estan immersos a la carrera acadèmica.\nEl tipus de professional que predomina entre el col·lectiu de professors associats és el de persones amb edats entre 35 i 60 anys. Molts d’ells en la franja entre 40 i 50 anys, que seria la que es considera laboralment més productiva. Com s’ha dit abans, en els casos més favorables els salaris mensuals d’aquests professionals, que en molts cops estan acreditats per les agències universitàries, atès que aquestes entitats han valorat els seus currículums d’investigació per accedir a la carrera acadèmica ordinària i són doctors o doctores, ronden els 500 euros al mes. Dient-ho d’una altra manera, les agències espanyola i catalana (ANECA i AQU) els reconeixen com a professors en plena carrera acadèmica. També admeten aquestes agències que estan fent investigació acadèmica, cosa que els equipara amb la resta del professorat estable.\nLa situació salarial dels professors associats és extrema si es compara amb la resta de figures laborals docents d’universitat, almenys de la UB, segons un estudi realitzat, el salari anual d’un catedràtic se situaria per sobre dels 43.000 euros. Un professor titular rebria globalment 34.800 euros Un agregat cobraria un xic més 35.600 euros i un lector situaria el seu salari en 32.200 euros. Però quan es mesura el salari d’un professor associat que dediqués 480 hores a l’any a preparar les classes i a impartir-les, el salari resultant seria, per tot l’any de 7.546 euros, cosa que situaria el seu preu per hora en poc més de 15 euros.\nEl salari que reben els professors associats en altres universitats catalanes són més elevats que els que paga la UB. Així, a la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB), el cost anual d’un professor que faci 12 hores setmanals se situaria en els 19.827 euros, incloent-hi les quotes patronals i la part corresponent a les pagues extres. I si es tracta d’un professor o professora que treballés només 2 hores a la setmana tindria un cost de 7.546 euros a l’any. Si es comparen situacions anàlogues, els professors de la UAB reben uns salaris proporcionalment més alts. Els professors associats de la UB equivalen en els casos pitjors als més baixos de la UAB. Tanmateix els afectats destaquen que a la Universitat de Barcelona (UB), gairebé tots els associats ho són en frau de llei, perquè sí que fan investigació.\nUn membre del col·lectiu de professors associats d’anglès de la UB explicava: “sembla que els directius de la universitat no tinguin en compte que, per exemple en els estudis d’anglès, la tasca de molts professors implica donar formació a professors que, al seu torn, ensenyen l’idioma a alumnes, per exemple de batxillerat”.\n>Universitqt de Barcelona\nTancada de CCOO a la Secretaria d’Universitats,… Els sindicalistes tancants al l'edifici públic s'han queixat que no…\nELASTIC: imaginació per ensenyar idiomes des del… La cooperativa va sorgir a partir de la reestructuració de…\nEls sindicats aposten pels salaris mínims de ciutat per… Les centrals obreres emmarquen la batalla del salari mínim en…


i Castellar de la Ribera | enciclopèdia.cat\nEl poble de Castellar de la Ribera\nMunicipi del Solsonès, al límit amb l’Alt Urgell; comprèn la conca mitjana de la ribera Salada, tributària del Segre, i, al S, un sector de l’altiplà de Pinell, drenat pels afluents de la riera de Madrona.\nLimita al S amb Pinell de Solsonès; a llevant, la serra de Torregassa el separa d’Olius; al NE, pel collet de l’Hostal de les Forques, entre la carretera de Solsona a Bassella, que ressegueix la Ribera Salada, llinda amb Lladurs. Pel sector septentrional continua limitant amb Lladurs i també amb un petit sector d’Odèn (serra d’Oliana). A ponent entronca amb el terme de Bassella, pertanyent a l’Alt Urgell.\nLa població és totalment disseminada en masies. Hi ha només alguns xalets al fons de la Ribera Salada, sota el poble i cap de municipi de Castellar de la Ribera, que constitueix l’únic nucli de població agrupada. Les altres antigues parròquies del terme són les de Clarà, Ceuró (popularment anomenat Cigró) i Pampe. Passa pel terme la carretera C-26, d’Olot a Alfarràs.\nEl terme, de població tradicionalment escassa, registrà, en els fogatjaments de 1380 i 1553, 20 i 44 focs respectivament. Al llarg del segle XVIII el nombre d’habitants augmentà, passant de 279 h (1719) a 348 h (1787). El 1830 la població es reduí a 138 h. El 1857 hom censà el màxim de població amb 695 h. A partir de la segona meitat del segle XX, quan el municipi registrava xifres pròximes als 400 h, s’inicià una lenta però gradual davallada (191 h el 1981, 160 h el 1991 i 152 h el 2001). L’any 2005 hi havia 158 h.\nEls boscos cobreixen gran part del territori i les terres dedicades al conreu es concentren en les clarianes de les masies. Seguint la tendència d’aquest sector del Solsonès, els principals conreus són els cereals (ordi i blat) i el farratge. També destaquen els conreus industrials. A més, hom dedica terres de conreu al guaret. Quan a ramaderia, hi ha cria d’aviram (pollastres i galls), bestiar porcí, boví i conilles mares.\nAl N del terme, a l’esquerra de la Ribera Salada, hi ha el poble de Castellar de la Ribera (657 m i 60 h el 2006). Aquest és format per l’església parroquial de Sant Pere (d’origen romànic), la rectoria, la casa del comú i un parell de cases de pagès, prop de les restes de l’antic castell de Castellar. Aquesta torre de guàrdia o fortificació es trobava en un lloc estratègic i els seus castlans esdevingueren la família senyorial predominant d’aquesta contrada, primer sota els comtes d’Urgell i després sota els Cardona. Des del segle IX els comtes d’Urgell anaren repartint aquestes terres i la canònica de Solsona hi obtingué algun mas, però la jurisdicció civil fou dels castlans: a la fi del segle XII i al segle XIII n'eren senyors els Galceran de Santa Fe, però la nissaga que perdurà més aquí i a Ceuró fou la dels Josa, i vers el segle XVI la dels Josa i Peguera. El 1828 hi continuaven els descendents d’aquesta família i hi tenia també certs drets l’ajuntament de Solsona; els béns que cor responien a l’Església de Solsona foren cedits pel bisbe Mezquia (1746-72) a les religioses de l’Ensenyança de Barcelona, que s’establiren a la ciutat el 1758.\nLa festa Major és per la Mare de Déu d’Agost. Se celebra la festa de Sant Joan (24 de juny).\nA llevant del terme, hi ha l’antiga parròquia de Clarà, dedicada a sant Andreu, que conserva un notable retaule fet el 1162 per l’escultor Feliu Vidal i decorat pel pintor solsoní Josep Bordons. Alguns homes de Clarà (60 h el 2005) degueren intervenir en la conquesta de les terres de la Baixa Segarra i l’Urgell, per tal com el rector d’aquesta parròquia tenia el dret de presentació d’alguns llocs d’aquestes terres i en rebia les rendes. Galceran de Santa Fe, en un document del 1200, ratifica al rector de Clarà tot el que els seus avantpassats havien donat a la parròquia i reconeix el patronatge del rector sobre les esglésies de Sant Julià de Canalda i sufragànies, Castellar de la Ribera, Santa Fe, Vergós Guerrejat i Sant Jaume d’Arbeca. Més tard, el rector de Clarà tenia el títol de plebà com a senyor eclesiàstic que era de les cases i els termes de Plans de Sarri, Casgualda i el mas de Vilanova Jussà. La castlania del castell de Clarà, esmentat des del segle XIII, era dels mateixos feudataris de Pinós (el 1400 Blanca, vídua d’Albert de Pinós i filla de Pere Prestador, i la seva hereva Blanca, senyora de Clarà, fan un establiment en emfiteusi del mas de Pinyana). Posteriorment, les rendes de Clarà passaren a la Confraria de la Mare de Déu dels Colls. En depèn eclesiàsticament la capella de Sant Sebastià, situada a l’extrem meridional del terme, prop ja del de Pinell, de caràcter votiu, que centra també un grup d’antics masos. Se celebra la festa major el diumenge següent al 15 d’agost i el Dilluns de Pasqua es fa un aplec a l’ermita de Sant Sebastià amb missa i repartiment de pa beneït.\nA Clarà, dins la finca de Viladrich, es pot admirar un pi monumental; el tronc té 4 m de perímetre i la seva capçada, molt gran, és arrodonida i aplanada. Es conserva en perfectes condicions.\nA ponent del terme, a l’esquerra de la Ribera Salada, hi ha l’antiga parròquia de Ceuró, dedicada a sant Julià, i les restes de l’antic castell de Ceuró, que es troben enlairades damunt la riba esquerra de la Ribera Salada, a l’extrem de ponent del terme. L’església de Sant Julià de Ceuró conserva molts elements de la primitiva construcció romànica del segle XI, especialment l’absis, decorat amb arcuacions llombardes repartides per lesenes. La façana fou refeta després dels desperfectes que li causà un llamp el 1905. A la fi del segle XVI i al principi del XVII hi pintà dos retaules el pintor local Josep Fretó, que es féu popular a la contrada. Un es conserva al Museu Diocesà de Solsona i el major fou traslladat el 1880 al santuari de Savila. La festa major se celebra per Sant Julià, patró de la parròquia, el 7 de gener, i es fa una festa a l’ermita de la Mare de Déu de Savila el cinquè diumenge després de Pasqua.\nEl lloc és esmentat ja el 1094 (en documents primitius llegim també les formes Ozoró i Zouró , i també ha estat conegut per Odró i popularment per Cigró). En tenia la senyoria la noble família Miró (com a Navès), que la cedí el 1100 a l’església de Santa Maria de Solsona. En foren feudataris per l’església de Solsona Guillem i Bernat de la Vansa. Formà municipi al segle XIX amb Pampe. Dins el terme de Ceuró hi ha l’església de Santa Maria de Vilaprinyó, d’una sola nau, amb coberta de volta apuntada, i també diversos dòlmens.\nDavant de Ceuró (28 h el 2005), a l’altra banda de la Ribera Salada, hi ha el santuari de Savila, dedicat a Santa Maria, prop de la masia de Perdiguers, els propietaris de la qual conserven la bella imatge de la Mare de Déu, de vori, d’estil gòtic (molt probablement del segle XV). El primitiu santuari s’alçava uns 800 m més enllà i és esmentat ja el 1250; el propietari del mas de Perdiguers (la Vila de Perdiguers) féu bastir un nou edifici a l’indret actual, prop del camí, que fou inaugurat l’any 1781 (conserva un retaule procedent de Sant Julià de Ceuró).\nA l’extrem NW del terme, als vessants de la serra d’Oliana, hi ha l’antiga parròquia de Pampe, sufragània de la de Ceuró, esmentada ja el 839 en l’acta de consagració de la catedral d’Urgell. L’actual edifici fou construït de nou el 1806 a la dreta del barranc de Coscollola i a llevant del turonet on s’aixecava l’antiga. Prop de les seves restes hi ha les de l’antic castell de Pampe i entre ambdós s’aixeca una casa senyorial. El lloc és habitat de molt antic, i el comte Borrell el vengué el 959 a Sentelles, Manlla, Berà i Roter, amb vista a la seva repoblació i conreu. Sota l’autoritat del bisbe i del comte d’Urgell l’església de Santa Maria de Solsona hi posseí des de mitjan segle XI la capella de Santes Creus i alguns masos, malgrat les diferències amb la gent del veí castell de Solanes (de Lladurs). El 1097 el comte Ermengol donà al monestir de Santa Maria de Solsona els drets i els masos que posseïa al lloc de Pampano , juntament amb l’església de Santa Margarida, aleshores ja destruïda, i els canonges de Solsona reconstruïren l’església. Era senyor del castell el comte d’Urgell, i el 1227 el comte Ponç de Cabrera cedí a Bernat de Peramola el castell de Pampanell amb una sèrie de masos (Vilaginés, Llor, el Soler, Corts, Sasserra) i altres cases, amb llurs habitants, i drets senyorials. Formà part del terme d’Oliana, passà després al bisbat de Solsona i, modernament, al municipi de Castellar de la Ribera (al segle XIX formà municipi amb Ceuró).\nAl N del terme, a la dreta de la Ribera Salada, passat el pont de Querol, a l’antiga quadra de Querol, hi ha l’església de Sant Joan de Ginestar, sufragània de la de Castellar. Més al N hi ha el mas de les Tàpies (centre d’una antiga quadra) i la masia de Comardons, amb una petita església. També depèn de la mateixa parròquia l’ermita dels Apòstols, al sector meridional del terme, on se celebra una tradicional festa el primer diumenge de maig, en la qual es reparteix pa i es beneeix el terme.


Els puigs dels Enrocadors i de la Senyora\nLes vistes sobre el puig de la caleta, damunt cala Torta, la torre dels Matzocs i la talaia Moreia són d'encís\nTomàs Vibot | 21 maig 2011\nPartim des de l'entrada de cala Mesquida, vora la rotonda que accedeix al nucli urbà. A la banda de l'esquerra, en un espès pinar, parteix un camí de carro per on circularà la primera part d'aquesta excursió. Cal apuntar que des d'aquí fins a cala Torta hem de seguir sempre les fites vermelles pintades sobre les roques i arbres. Així, en la primera bifurcació voltarem a la dreta. Flanquejarem la garriga i els antics sementers a l'esquerra, mentre que, a la dreta, ens hi quedaran alguns xalets. Arribarem a una nova bifurcació, on voltarem, en aquest cas a l'esquerra. El camí puja suaument, fet que ens permet contemplar un paisatge obert damunt el puig de les Fites (353 m) i el puig del Racó (386 m). En alguns trams podrem veure encara les restes de ginyes dels carros que un temps hi passaven.\nAviat arribarem a un primer coll, a l'esquerra del qual hi ha un pi solitari, situat just al peu de la carena que aviat petjarem. Des del punt de vista pràctic, val la pena que anem a cercar el segon collet, des d'on sortirem del camí principal i remuntarem un coster en direcció sud (esquerra). A partir d'ara, la vegetació (especialment el càrritx i algun garballó) ens acompanyarà fins que entrem al torrent del Castellàs o de les Voltes. Com a curiositat, val la pena dir que la mateixa carena que pujarem fa de partió entre els termes d'Artà i Capdepera.\nAscendim lentament, fins que trobem una paret seca del que devia ser una antiga corralassa. La seguim i, des d'aquí, voltam per la carena cap a Ponent, fins a assolir el puig de la Caleta. Malgrat que sigui un lloc desolat, aquí dalt trobarem allò que devien ser les restes d'una barraca o talaia, avui en avançat estat de ruïna. Les vistes sobre cala Torta, la torre dels Matzocs i la talaia Moreia són d'encís. Així mateix, a la banda contrària s'alcen la talaia de Son Jaumell i el puig de l'Àguila.\nContinuam, ara, per un tram on vorejarem la timba que cau dins el torrent del Castellàs, per on baixarem més tard fins a cala Torta. Al cap de vint minuts assolirem el puig dels Enrocadors (132 m), un topònim que és molt possible que faci referència a les roques i balmes que se situen a la banda de Llevant i Tramuntana.\nSeguim per la carena per anar a cercar el darrer puig de la ruta, el puig de la Senyora, el qual té la mateixa altura que l'anteriorment conquerit. Aquí val la pena continuar per la carena mateixa, ja que, si ens en decantam, trobarem importants masses de vegetació. El puig es troba coronat per grups de roques amb algunes traces d'espedregades. Aquí cal anar alerta amb la boca d'un gran avenc vertical, fàcilment localitzable, ja que se situa en una evident depressió del terreny. Des d'aquí podrem veure les cases de la Duaia de Baix, característiques per la seva magnífica torre de defensa.\nLa propera fita és davallar cap a mestral fins al torrent, que ens queda a sota. La nostra proposta suggereix anar a cercar l'única carena rocallosa que podrem trobar, vora la qual fa més bé davallar, malgrat els trams d'abundosa vegetació. Sortirem en el torrent, vora un tancat de pedra en sec conegut com les Parrisses. Ara, la passa és molt més falaguera, tot i que, en alguns moments, la vegetació n'envaeix el jaç i dificultat una mica més la passa. El torrent dibuixa un seguit de revolts força amples. La raconada més interessant és sens dubte l'espai comprès entre el puig dels Enrocadors i el puig de la Caleta.\nEl darrer tram del torrent és impracticable a causa de les abundoses masses esbarzers. Per tal d'evitar-los, localitzarem a la dreta un camí de carro, que ens durà fins al camí que davalla fins a cala Torta. La rada és fonda, d'arenes netes i blanques, només ocupada per un petit bar de fusta. Una joia de les nostres costes.\nPer tornar, recomanam seguir pel senderó litoral que parteix a la dreta de la cala. Aviat en trobarem l'accés, el qual arrenca per la part posterior de la rada. En primer lloc voltam la primera punta i desembocam en una caleta coneguda com el corral de les Cabres. Es tracta d'una raconada de pedres des d'on obtindrem unes magnífiques vistes del cap del Freu. A partir d'aquí podem continuar vora la riba o bé pujar pel camí més transitat, que du a un turonet (87 m). Tanmateix, ambdós tiranys desemboquen en una nova caleta, on se situa una paret seca que cal travessar. Pocs metres després, el senderó surt al mirador de cala Mesquida, des d'on podrem gaudir novament del paisatge. Pels vials de la urbanització, tornam al punt de partida.