Brot de COVID-19 a Palamós Gent Gran amb 32 usuaris i 15 professionals infectats\n30/11/2020 Societat - Jordi Rodríguez\nEl Centre Palamós Gent Gran, on s'ha detectat un brot que afecta a 32 usuaris i 15 professionals.\nServeis de Salut Integrats del Baix Empordà ha detectat un brot de coronavirus al centre Palamós Gent Gran. En un cribatge realitzat la setmana passada al personal del sociosanitari hi va haver 15 resultats positius. En compliment dels protocols que s'apliquen en aquests casos es van fer proves a tots els residents i usuaris del centre, diagnosticant 32 nous positius, segons han confirmat avui fonts de l'entitat.\nConcretament s'han trobat 9 casos positius entre usuaris de mitja estada polivalent, 17 entre els de llarga estada, i 6 entre els residents. SSIBE ha confirmat també que alguns pacients de convalescència ingressats a Palamós Gent Gran i que no tenen la COVID-19, han estat traslladats a l'hospital de Palamós.\nDe fet, el nombre de diagnòstics de COVID-19 a Palamós ha experimentat un repunt a l'alça en l'última setmana, amb 38 positius davant els 18 que hi va haver la setmana anterior, de manera que la xifra s'ha més que doblat. La tendència encara és més acusada a Calonge i Sant Antoni, on el nombre de positius s'ha triplicat d'una setmana a l'altra, passant de 7 a 20.\nEn el conjunt de la comarca del Baix Empordà, i amb dades del dijous passat, el risc de rebrot de la infecció era de 259 punts, el més baix des de la primera setmana d'octubre. No obstant, la velocitat de reproducció està lleugerament més alta i ara és de 0'83. El nombre de pacients ingressats està estancat entre els 30 i els 40 des de fa tres setmanes. Ahir eren 37 els malalts de COVID-19 hospitalitzats..\nDades Covid a la comarca del Baix Empordà. Dades del 29 de novembre de 2020.\n20/01/2021 - Laura Lafarga s'explica per una activitat privada fora del confinament municipal\nLa regidora del grup d'ERC a l'Ajuntament de Palamós, Laura Lafarga, es va dirigir ahir al plenari...\n20/01/2021 - La CUP de Palamós apostaria per una Renda Bàsica Universal\nLa Candidatura d'Unitat Popular Palamós-Vila-romà creu que la pandèmia de la COVID-19 ha...\n20/01/2021 - El municipalisme demana participar en les decisions del PROCICAT\nL'Associació Catalana de Municipis sol·licitarà a la Generalitat que els ajuntaments formin part...\n20/01/2021 - Calonge estabilitza les roques de Castellbarri\nL'Ajuntament de Calonge i Sant Antoni està fent els treballs d'estabilització geològica de varis...\n27/11/2020 - Societat El risc de rebrot del coronavirus al Baix Empordà baixa dels 300 punts


Un test "PZR" contra el virus de l’ indiferència davant la desigualtat - Levante-EMV\nLa campanya Pobresa Zero llança una iniciativa gratuïta i online per a conscienciar sobre els efectes socials produïts per la pandèmia\nManifestació de Pobresa Zero celebrada l’any passat a València.\nLa campanya Pobresa Zero de 2020, impulsada per la Coordinadora Valenciana d’ONGD, ha creat el test ‘PZR’ , una iniciativa que pretén cridar l’atenció sobre les desiguals que està produint la pandèmia generada per la covid-19, i posar en evidència que l’emergència sanitària afecta especialment a les persones amb menys recursos.\nLa prova ‘PZR’ és un test gratuït i online que pot realitzar-se a través de la web www.pobresazero.org i consisteix a respondre quatre qüestions clau. En cas de fer-ho correctament, s’obté un resultat positiu que garanteix que la persona que s’ha sotmés a la prova està informada sobre la magnitud que la pobresa té actualment en el món.\nLes més de 180 ONGD, entitats socials, sindicats i universitats adherides a Pobresa Zero, a més de ressaltar els efectes socials de la pandèmia, busquen posar el focus en què esta situació representa una oportunitat per a reconstruir el món des dels drets humans i la solidaritat.\nAixí es fa constar en el manifest de la campanya d’enguany en afirmar-se que «no podem tornar a la mateixa ‘normalitat’. És necessària una redefinició i un canvi profund i global en el sistema». En eixe comunicat també s’insta a les autoritats que es complisquen els acords internacionals en matèria de justícia social i s’assignen pressupostos suficients per a implementar les polítiques socials que la crisi del coronavirus requereix, com també es facilite la transició a un nou model econòmic enfocat en les cures, la vida digna i la sostenibilitat del planeta.


consells | Finques Palau\n29 noviembre, 2018 / Finques Palau\t/ Deja un comentario\nL’arribada d’un nou any es caracteritza pels bons propòsits com deixar de fumar, fer dieta, aprendre idiomes o apuntar-se al gimnàs. Però si per una altra cosa també destaca el canvi d’any és per les apujades de les tarifes del transport i l’energia.\nL’hivern és una de les èpoques de l’any on es gasta més electricitat degut a que es fa de nit més d’hora i per l’ús de la calefacció quan fa fred. A això cal sumar-hi que el mercat elèctric està pels núvols, doncs l’electricitat és dels recursos que més ha augmentat de preu en els últims anys i les previsions són que no deixi de fer-ho. El Govern assegura que només aquest any la llum pujarà un 15%.\nSi un dels teus propòsits del 2019 és reduir l’import de la factura de la llum, et deixem un seguit de consells per estalviar energia:\nAprofita el màxim de llum natural possible. Apuja les persianes, obre les cortines i utilitza la llum elèctrica només quan sigui necessari. Saps que si pintes les parets de blanc dones més lluminositat a les habitacions de casa?\nFes servir bombetes de baix consum. Les bombetes LED permeten estalviar fins a un 80% d’energia i duren més que les convencionals. A més, apaga els llums quan surtis d’una habitació.\nNo deixis els llums encesos quan surts d’un habitació. Una alternativa és posar sensors de moviment a algunes zones o instal·lar interruptors dividits per il·luminar només una àrea concreta.\nFes un ús racional dels aparells electrònics. Apaga’ls quan no els facis servir i evita utilitzar la funció stand-by, ja que pot arribar a suposar el 5% del consum elèctric.\nGaranteix un bon aïllament tèrmic i ventilació. Aconsegueix evitar l’entrada de sol a l’estiu mitjançant persianes i tendals i a l’hivern redueix la pèrdua de calor gràcies a un bon aïllament en parets i sostres, doble vidre i la col·locació de catifes.\nMantén el termòstat a una temperatura raonable. Utilitza la calefacció només quan estiguis a casa i posa-la a una temperatura d’entre 19 i 21ºC. Cada grau de més pot suposar un augment d’un 8% en el consum d’energia.\nUtilitza electrodomèstics d’alta eficiència energètica. Si has de canviar algun electrodomèstic a casa, compra’l de classe A++. Posa la rentadora i el rentaplats quan estiguin plens i evita utilitzar el forn o el microones per descongelar.\nRevisa la potència contractada. La potència habitual està entre els 4 i els 10 kw, però cada casa té les seves necessitats. Com més potència, més cost.\nContracta una tarifa per horaris. L’electricitat és més barata a partir de les 22h. Si els teus horaris ho permeten, interessa més utilitzar els electrodomèstics i la calefacció a partir d’aquesta hora i contracta la tarifa horària que més t’interessi.\nFacilita la lectura del comptador. Les lectures estimades solen ser a l’alça i acabaràs pagant més del que has consumit.


Projecció de la pel·lícula 'El viatge de la Marta', aquest diumenge a La Bisbal\nLa pel·lícula forma part del 'Cicle Gaudí' i es podrà veure a les 19h al Centre Municipal de Cultura (CMC)\nLa pel·lícula està protagonitzada per Sergi López i Elena Andrada FOTOGRAMA\nDissabte, 18 Gener 2020 18:33\nAquest diumenge 19 de gener, a les 19h, es projectarà a la Bisbal del Penedès la pel·lícula 'El viatge de la Marta', de Neus Ballús. La pel·lícula protagonitzada per Sergi López i Elena Andrada forma part del Cicle Gaudí que es programa al Centre Municipal de Cultura (CMC), ubicat a la plaça Major.\nLa Marta, de 17 anys, va de vacances a un ressort a l’Àfrica amb el seu pare i el seu germà petit. S’avorreix i prefereix passar més temps amb els joves que treballen a l’hotel que amb la seva pròpia família. Aquestes noves amistats tensaran la relació amb el seu pare i obligaran la família a parlar i mirar de comprendre’s.\nEl viatge es convertirà per a tots en una experiència molt més rica del que podien arribar a imaginar.\nRecepció a l'Ajuntament del Vendrell dels campions de la Copa de la Princesa\nCunit es manifestarà el 29 de febrer per protestar pels atropellaments a la C-31\n"Jo reciclo, jo aviso, jo recullo", la nova campanya de civisme de Cunit\nEl Baix Penedès diu "Prou!"\nLa banyerenca Griselda Serret es proclama campiona d'Espanya Sub16 de Marxa\nEl Nàstic arrenca un punt de mèrit del camp del Cornellà


L’ICO presta un 158% més que l’any passat\nARA BALEARS Palma 10/04/2014 00:00\nL’Institut de Crèdit Oficial ha concedit durant el primer trimestre préstecs per valor de 124 milions d’euros a les empreses de les Balears, un 158% més que durant el primer període de l’any passat, segons va comunicar ahir.\nEn total, s’han fet 1.540 crèdits destinats a finançar tant inversions com liquiditat. Dels préstecs concedits, 7,6 milions d’euros eren per impulsar la sortida a l’exterior d’empreses de les Illes Balears. La línia dedicada a nous projectes d’inversió i necessitats de liquiditat és la més demanada i s’hi han dedicat 114 milions d’euros en 1.451 préstecs, un 147% més que no en el mateix període del 2013.\nSegons l’ICO, les dades del primer trimestre constaten “l’evolució positiva en la concessió de préstecs començada l’any passat”. En total, el 2013 es varen concedir préstecs a 5.853 empreses de les Illes Balears per un valor total de 463 milions d’euros. La línia més sol·licitada, tal com passa també aquest 2014, va ser la d’empreses i emprenedors, destinada a nous projectes d’inversió i necessitats de liquiditat. Va aplegar crèdits per valor de 409 milions d’euros.\nL’ICO va donar a conèixer aquestes xifres en la jornada sobre el suport que fa a la internacionalització de les empreses que es va fer ahir a Palma. A la reunió amb empresaris, l’institut també hi va presentar un catàleg internacional de productes fets per empreses estatals.


Mou-te amb cor arriba a la tercera edició amb prop de vint activitats esportives solidàries | La Clau -Revista gratuïta del Maresme\nEl calendari de Mou-te amb cor resta obert a la incorporació de noves proves esportives\nLa presentació del Mou-te amb cor 2018 va comptar el passat 28 de maig amb l’assistència de representants de diferents entitats.\nLa regidora d’Esports, Marisa Merchán, va presentar l’edició 2018 del Mou-te amb cor que engloba totes les activitats esportives que es fan a Mataró amb l’objectiu de recaptar fons o visibilitzar alguna malaltia o causa solidària.\nEl calendari amb totes les propostes esportives es pot trobar al web de l’Ajuntament (www.mataro.cat) on consta el nom de l’activitat, el dia, una petita definició de la prova, l’entitat organitzadora i el vincle amb el web corresponent. La campanya Mou-te amb cor és una eina viva on les entitats i associacions poden incloure les activitats que creguin oportunes sempre i quan tinguin una causa solidària al darrera.\nLa primera edició del Mou-te amb cor va ser l’any 2016 amb un calendari de 13 proves i cada any el nombre d’activitats ha anat augmentant fins arribar a les 18 previstes per aquest 2018.


Encara que hi ha infinitat de versions sobre l’època i els orígens del cafè, no hi ha dubte que Àfrica va ser el lloc on es va descobrir. Al segle XIV, els àrabs van portar la planta al Iemen i és allà on van aparèixer les primeres i úniques plantacions.\nEl consum de cafè es va estendre ràpidament per les regions de cultura islàmica, i va créixer en popularitat per les qualitats vigoritzants que tenia i també per la prohibició del consum de begudes alcohòliques. De fet, durant molts anys se’n va prohibir l’exportació.\nMés endavant, a la fi del segle XVI, les plantacions es van estendre en primer lloc per Ceilan (avui Sri Lanka) i després per l’Índia, on, segons explica la llegenda, un pelegrí hindú originari de la regió de Mysore s’amaga uns grans de cafè entre la roba per a sembrar-los al seu país. Al final del segle XVII van ser els exploradors holandesos els que es van apropiar d’un peu de cafè al Iemen i el van traslladar al jardí botànic d’Amsterdam. La fertilitat de las terres i el clima de la zona van permetre que el cafè s’hi adaptés a la perfecció.\nA Espanya, el cafè s’introdueix de la mà dels Borbó i dels comerciants italians, aproximadament a mitjan segle XVIII. Les ciutats que tenien ports de mar importants com Barcelona, Sevilla o Cadis van ser les primeres receptores d’aquesta preuada mercaderia.\nA començament del segle XVIII el cafè arriba a América. Els governs europeus decideixen seguir l’exemple dels holandesos i el 1726 França va tenir la primera collita de cafè americà. A Amèrica va ser on es va desenvolupar més i millor el cafè, entre els dos tròpics i en altituds superiors a 2.000 metres. Avui dia, alguns dels millors cafès del món -com els emblemàtics del Brasil i de Colòmbia- procedeixen del continent americà.\nTot i que el seu consum va trigar a establir-se a Espanya, si ho comparem amb altres països europeus, la matèria primera que tenia el nostre país era de molt bona qualitat, ja que a les colònies del sud d’Amèrica es conreava un cafè excel·lent. Els últims 30 anys, les importacions de cafè verd (el que s’obté abans de ser sotmès al procés de torrat) han crescut de manera constant. El país principal del qual procedeix el cafè importat és el Vietnam, seguit del Brasil, Colòmbia i Uganda.\nA Espanya, el cafè es consumeix principalment en la seva forma torrada tant a les llars com als establiments d’hostaleria. Es pot dir, a més, que el consum en aquests establiments és molt alt, fet que constata la importància social que té aquesta beguda. El cafè soluble es consumeix principalment a les llars.\nSegons les estadístiques facilitades pel Ministeri d’Agricultura i Pesca, Alimentació i Medi Ambient (MAPAMA), entre cafè i infusions (el cafè representa aproximadament el 90% de les infusions totals), cada espanyol va consumir el 2016 una mitjana d’1,78 quilos, i això suposa una despesa de 25,99 euros.\nEn general, el cafè es cull una vegada a l’any, quan els grans adquireixen un color vermellós. Es poden collir entre 400 grams i 2,2 quilos a l’any per cada cafè, durant un període de 30 anys.\nArabica (Caffea arabica), planta originària d’Etiòpia, és l’espècie més antiga que es coneix (segle VII) i representa les tres quartes parts de la producció mundial. És una varietat molt preuada per la forta aroma, l’acidesa i el sabor delicat que té. Es produeix principalment a l’Amèrica Llatina, a l’Àfrica central i oriental i a l’Índia.\nRobusta o cafè del Congo (Caffea caneophora o robusta), descoberta a Zaire (RD Congo) el 1895. És una planta forta i resistent que creix en regions humides d’escassa altitud. Aquest cafè es caracteritza per tenir un cos i un sabor fort, i un grau d’acidesa més baix. Es pot trobar a l’Àfrica occidental i al sud-est asiàtic.\nEl torrat és un procés tan important que d’ell dependrà la qualitat del cafè. Les transformacions que experimenten els grans de cafè quan passen per aquesta part del procés determinen l’aroma, el cos, el sabor, el grau d’acidesa i la resta de les propietats organolèptiques del producte.\nEl procés de torrat es fa a una temperatura aproximada de 200 ºC, la qual cosa provoca que el gra perdi la humitat i part del pes. Al mateix temps el gra augmenta de volum, canvia de color i comencen a desprendre’s compostos aromàtics volàtils. El procés de refredament posterior ha de ser ràpid i mitjançant ventilació, així es garanteix que el torrat sigui uniforme.\nEn funció de la varietat de gra, la qualitat, l’origen o la manera de preparar-lo, s’hi aplica un torrat més o menys intens. Si el cafè ha de ser filtrat, convé que el torrat sigui lleuger i, per a preparar un cafè exprés, el torrat serà més intens. Actualment, els processos industrials han permès automatitzar els processos de torrat, aportant tècniques avançades per a aconseguir el punt òptim i homogeni de torrat segons els criteris triats.\nÉs el cafè natural al qual s’ha afegit sucre en el procés de torrat (el contingut màxim serà de 15 quilos de sucres per 100 quilos de cafè verd) que, per efecte de la calor, es caramel·litza i embolcalla el gra. El resultat són uns grans brillants i de color molt fosc, gairebé negre i un cafè de sabor fort. Espanya i Portugal són els països on es consumeix més cafè d’aquest tipus.\nA Espanya s’anomena cafè de mescla la combinació de cafè de torrat i cafè torrefacte. Per crear la mescla o “blend” perfecta se solen combinar grans d’orígens diferents. Cal tenir en compte que el cafè que es consumeix a les llars i a les cafeteries gairebé mai no és cafè d’una única varietat, sinó que és el resultat d’una combinació de diferents varietats.\nLa qualitat d’un bon cafè ve determinada per l’equilibri entre l’aroma, el cos i el sabor. Cafès de diferents orígens i varietats es combinen en diferents proporcions fins que aconsegueixen l’equilibri per a adequar-se als gustos del consumidor, mercat o país al qual es destina i a la forma de comercialització (mòlt o en gra).\nEncara que hi ha cafès perfectament equilibrats sense necessitat de mescla com els Jamaica Blue Mountain, Hawaii Kona, Kenya AA, Etiòpia Limú, Java Arabica o Colòmbia Suprem, la mescla és important i hi ha alguns paràmetres que són comuns a l’hora de crear la millor:\nPer a un cafè amb “cos” es fan servir varietats com Brasil o Guatemala, o fins i tot els forts d’Indonèsia i Sumatra.\nLes varietats que permeten obtenir cafès més aromàtics són les procedents de l’Amèrica Central, com Costa Rica, Guatemala o Colòmbia.\nAmb la varietat Camerun s’obtenen cafès més cremosos de sabor més neutre; i si, per contra, volem molt de sabor, un Índia Plantation, un Colòmbia Suprem o un Santos Brasiler seran els cafès que s’hauran de fer servir en la mescla.\nEs caracteritzen per tenir poca acidesa els cafès rossos veneçolans, que combinen a la perfecció amb un Costa Rica d’altura o un Kenya.\nÉs l’extracte de cafè obtingut gràcies a la deshidratació o l’assecatge del cafè i s’hi poden utilitzar dos mètodes:\nEn pols. S’obté mitjançant la tècnica de calor o evaporació per mitjà de la injecció d’aire calent. Per a aconseguir-ho es prepara un cafè gegantesc en cafeteres d’acer tancades hermèticament per a conservar les aromes. A continuació, es filtra i se n’elimina l’aigua mitjançant la injecció d’aire calent. Quan l’aigua s’evapora, la pols resultant és el cafè soluble, que s’envasa al buit. Se’l denomina soluble perquè, quan es barreja amb aigua, es dissol fàcilment. Es presenta en pols (polvoritzat) o en aglomerat (lleugerament humitejat). Actualment, els mètodes de producció del cafè soluble permeten conservar-ne l’aroma i el sabor, i això ha fet que el cafè soluble s’implanti en molts països del món.\nLiofilitzat. Obtingut mitjançant la congelació a -40 ºC i a baixa pressió atmosfèrica. Després d’aquest primer tractament, se n’eleva bruscament la temperatura i la pressió per a transformar el gel en vapor d’aigua i deshidratar les partícules de cafè. Gràcies a aquesta tecnologia tan moderna, s’aconsegueix mantenir un cafè que conserva, fins al moment del consum, l’aroma subtil i penetrant dels grans de cafè.\nEl cafè descafeïnat és el cafè natural del qual s’elimina l’alcaloide fonamental: la cafeïna. Aquesta extracció de la cafeïna s’efectua sobre el cafè verd; és a dir, abans de sotmetre’l al procés de torrat.\nEn aquest procés, i després de la vaporització del cafè verd, els grans inflats se sotmeten a l’acció d’un dissolvent específic que “captura” la cafeïna i l’extreu del gra. Després d’aquesta fase, el dissolvent se separa del cafè i el cafè se sotmet a un procés d’assecatge i d’envasament.\nLa norma de qualitat per al cafè regulada pel Reial Decret 1676/2012 de 14 de desembre defineix el “descafeïnament” com el procés mitjançant el qual s’elimina la major part de la cafeïna del cafè i dels extractes de cafè. Després de l’aplicació d’aquest procés, el cafè de torrat natural i torrefacte contindrà un màxim del 0,1% de cafeïna anhidra sobre matèria seca, mentre que el cafè soluble en contindrà un màxim del 0,3%.\nL’inconvenient més gran de les càpsules és, sens dubte, l’impacte mediambiental que poden provocar, tant per l’enorme quantitat d’energia que s’utilitza durant tot el procés de fabricació, embalatge i transport, com per la gran quantitat de residus que provoca una única tassa de cafè. Com a mínim tenim una capsa, un embolcall individual i una càpsula d’alumini amb material plàstic adherit, difícilment reciclables. A això cal sumar que no sempre es respecten la biodiversitat o s’interactua de forma responsable amb el medi en la fase de cultiu i de recollida.\nLa importància de l’envasament\nUn envàs adequat és aquell que, tant pel material com pel sistema que utilitza, permet aïllar el cafè dels elements externs: humitat, llum, olors, aire, calor, etc. El sistema més estès per al cafè mòlt és l’envasament al buit; així, una vegada torrat i mòlt i després d’introduir el cafè en els paquets, s’extreu l’aire de l’interior i es tanca hermèticament. El cafè en gra és un producte viu i segueix el seu procés natural desprenent substàncies volàtils i gasos, la qual cosa es té en compte a nivell tècnic a l’hora d’envasar.\nEl cafè conté més de 1.000 substàncies químiques diferents. Entre aquestes, aminoàcids i altres compostos nitrogenats, polisacàrids, sucres, triglicèrids, àcid linoleic, diterpens (cafestol i kahweol), àcids volàtils (fòrmic i acètic) i no volàtils (làctic, tartàric, pirúvic, cítric), compostos fenòlics (àcid clorogènic), cafeïna, substàncies volàtils (sobre 800 identificades de les quals 60-80 contribueixen a l’aroma del cafè), vitamines i minerals.\nDepenent de la varietat i del grau de torrat, hi ha també variacions importants en la concentració d’aquests components. Els cafès que tenen més quantitat de cafeïna són els cafès elaborats amb la varietat robusta. Si, per contra, preferim un cafè amb menys cafeïna, la varietat arabica serà la millor elecció.\nPel que fa a la quantitat de cafeïna i als compostos fenòlics dels cafès instantanis, aquests últims estan presents excepcionalment en aquest tipus de cafè. En els cafès solubles o instantanis, la quantitat de cafeïna és molt més petita que la que hi ha en els cafès exprés de cafeteria, amb valors que oscil·len entre els 48 i 88 mg de cafeïna per ració (igual a 2 g de cafè instantani en 125 ml d’aigua).\nEls àcids clorogènics, dels quals s’han identificat fins a 11 diferents en el cafè, són els que presenten propietats beneficioses. Es tracta de polifenols d’interès nutricional.\nA més de nutrients, el cafè proporciona plaer, tant per l’aroma i pel sabor com per la intensitat i l’associació de la ingesta d’aquesta beguda amb moments de descans o de socialització o activació (efecte despertador), i això fa que la seva ingesta sigui un hàbit entre els seus adeptes.\nEl cafè és la font de cafeïna principal de la dieta, i quines són les quantitats recomanades per a aquest component? Els últims estudis de l’Autoritat Europea de Seguretat Alimentària (EFSA) orienten cap a un consum segur d’entre 3 i 4 mg per quilo de pes corporal i dia, la qual cosa suposaria, per a un adult de 70 quilos, aproximadament entre 200 mg i 300 mg de cafeïna per dia, que es tradueix en 2 o 3 tasses de cafè, sense experimentar problemes de salut ni efectes secundaris adversos. Dependrà també de la tolerància que es tingui a aquesta substància, ja que molts individus poden mostrar sensibilitat amb dosis petites.\nUna tassa de 180 ml contindrà una quantitat variable de cafeïna depenent del tipus de preparació, si és un cafè instantani o un cafè colat (entre 65 mg i 125 mg respectivament). A més, hi ha factors com la varietat de cafè, el grau i el tipus de torrat i la forma d’extracció que són importants a l’hora de determinar-ne la quantitat, tant de cafeïna com d’altres substàncies característiques del cafè, com els compostos fenòlics, que sovint s’associen amb diversos efectes sobre la salut. És molt important tenir en compte que la cafeïna, els darrers temps, es consumeix cada vegada a edats més primerenques, ja que es troba present en altres begudes i refrescos de tipus energètic.\nL’excés de cafeïna s’associa a trastorns del son, que afecten de forma negativa l’estat d’ànim dels nens i es relacionen amb més taxes d’obesitat. En general, els aliments més populars que porten cafeïna, com el cafè i el te (teïna), no són habituals en la dieta infantil al nostre país. En canvi, els nens tenen cada vegada més accés a molts altres productes que també contenen aquesta substància excitant o anàlegs amb efectes similars, com ara refrescos i begudes energètiques, xocolates i altres productes que en contenen.\nFins avui, s’han estudiat poc, i en conseqüència es coneixen poc els efectes del consum de cafeïna sobre el comportament i la fisiologia dels nens. També es desconeix la quantitat màxima segura que s’ha de consumir a aquestes edats. Malgrat això, s’accepta que nens i adolescents són més vulnerables als efectes negatius de la cafeïna, com ara nerviosisme i irritabilitat.\nDe la cafeïna, se’n diuen tant bondats com inconvenients. Els darrers temps, però, sembla que es confirma que no és tan dolenta com es pensava. De fet, alguns estudis relacionen els beneficis potencials del cafè amb el contingut en cafeïna. D’altres, a més, els relacionen amb el contingut en alguna altra de les centenars de substàncies biològicament actives que són presents en el cafè.\nLa cafeïna és una metilxantina present de manera natural en algunes begudes i que també s’utilitza com a agent farmacològic. L’efecte més notable és el d’estimular el sistema nerviós central, i augmentar l’estat d’alerta i l’agitació. També relaxa el múscul llis, estimula el múscul cardíac, estimula la diüresi i sembla que és útil en el tractament d’alguns tipus de mal de cap. També s’han observat alguns altres efectes a nivell cel·lular de la cafeïna, però no estan del tot clars.\nCafè sol. La infusió preparada amb aigua i el cafè mòlt és la base de qualsevol cafè, però alhora és una manera en si mateixa de prendre’l.\nCafè americà. Se serveix cafè sol fins a la meitat d’una tassa gran; la resta de la tassa s’acaba d’omplir afegint aigua que surt de la cafetera.\nCafè amb llet. En tassa gran se serveix la meitat de cafè sol i s’hi afegeix la llet, escalfada per separat en una gerra metàl·lica, fent escuma amb el vaporitzador.\nCafè tallat. S’aboca el cafè en una tassa petita, que s’omple una mica més de la meitat, i es talla amb llet calenta amb escuma.\nCafè descafeïnat. Encara que se sol prendre amb llet, cada vegada és més comú consumir-lo sol o amb llet, ja sigui mòlt, liofilitzat o de sobre; la diferència està en l’ingredient principal, que és cafè descafeïnat.\nCafè amb gel. S’elabora un cafè sol i es presenta juntament amb un got amb tres glaçons, on el consumidor aboca el cafè per prendre’l directament del got.\nCigaló: El secret d’aquest cafè és afegir-hi una mica de licor. També es pot fer escalfant i cremant el licor amb quatre grans de cafè i una pela de llimona. El resultat es cola i s’aboca sobre el cafè sol servit en tassa petita.\nCafè escocès: Es fa en una copa on es posen tres boles de gelat de vainilla. Sobre el gelat s’afegeix el cafè i whisky escocès.\nCafè vienès: Sobre el cafè calent, s’afegeix nata muntada i es decora amb cacau en pols.\nPer a l’estudi del semàfor nutricional partim, d’una banda, d’una ració de 2 grams en el cas dels cafès solubles. Això equival a una culleradeta o al contingut d’un sobre de dosi única. D’altra banda, s’estableix una ració de 7 grams per als cafès en gra o mòlts, que equival a una tassa de 100 ml de cafè ja fet.\nCal destacar que el cafè no aporta una gran quantitat de macronutrients, fet que converteix l’etiquetatge en una excepció, i és comú trobar-nos marques que no mostren cap informació nutricional a l’envàs, atès que la majoria de cafès estan inclosos entre els “Aliments que no proporcionen un valor nutritiu important, com el cafè instantani (comú, sense sucre) i la majoria dels condiments”.\nSi revisem aquest semàfor nutricional, el més destacable és l’aportació calòrica i d’altres macronutrients a excepció d’alguns cafès solubles de comercialització més recent, com són els enriquits amb magnesi, amb una etiqueta que revela, de manera preocupant, un alt contingut calòric derivat de la quantitat de sucre i greixos saturats que es fan servir en l’elaboració.\nPel fet de tractar-se d’una beguda tan popular i tan lligada als hàbits socials i familiars, una de les preocupacions més grans es deriva del consum d’altres aliments que es consumeixen de manera habitual amb el cafè, com ara les galetes, peces de brioixeria industrial o artesanal, sucre, etc.\nEl cafè i els complements alimentaris elaborats amb cafeïna han estat utilitzats de manera tradicional en la pràctica esportiva. El Panell de Productes Dietètics, Nutrició i Al·lèrgies (NDA) de l’EFSA va publicar un informe relatiu a la contribució de la cafeïna sobre l’exercici físic (pres 1 hora abans) i un altre informe sobre la relació que tenia amb el rendiment intel·lectual. Les seves conclusions van ser:\nReducció de la percepció de l’esforç excessiu (4 mg/kg pes).\nMillora de la concentració i augment de l’estat d’alerta (75 mg/porció).\nL’EFSA va publicar un altre estudi sobre la seguretat en l’ús de la cafeïna el 2015 on va concloure que dosis úniques de cafeïna de fins a 200 mg (al voltant de 3 mg/kg de pes corporal) procedents de totes les fonts no són motiu de preocupació sobre la seguretat en la població general adulta sana. “Aquesta quantitat no és motiu de preocupació sobre la seguretat quan es consumeix dues hores abans d’un exercici físic intens sota condicions ambientals normals”.\nEl Panell afirma que la cafeïna en dosis de 3mg/kg de pes corporal (equivalent a 210 mg en un adult de 70 kg), ingerida al voltant d’una hora abans d’un exercici de resistència, només sembla que influeix en un increment modest de la temperatura corporal, comparat amb placebo. També afirma que unes dosis més altes de cafeïna (5-6 mg/kg) ingerida una hora abans i durant un exercici de resistència prolongada en un ambient càlid no afecta la temperatura corporal o l’estat d’hidratació de manera significativa més enllà del que podria esperar-se de les condicions del test.\nLa proposta pel que fa a les declaracions de propietats saludables de la cafeïna d’AFEPADI (l’Associació de les Empreses de Dietètics i Complements Alimentaris) i SNE (Specialized Nutrition Europe) sobre la cafeïna en aliments per a esportistes són:\nAquestes declaracions només es poden fer servir en aliments que proporcionin com a mínim 70 mg de cafeïna per porció quantificada. Amb la finalitat de poder utilitzar les declaracions, s’ha de facilitar la informació següent:\nEl benefici només s’obté si se subministren 3 mg de cafeïna/kg de pes corporal una hora abans de l’exercici.\nNo s’ha d’excedir aquesta dosi de cafeïna abans de l’exercici.\nS’han d’incloure en l’etiquetatge els esments obligatoris que consten en l’Annex III.4 del Reglament (UE) 1169/2011: “Contingut elevat de cafeïna” o “conté cafeïna”, segons el cas; el contingut de cafeïna per 100 g o 100 ml o bé, en el cas dels complements alimentaris, el contingut en cafeïna referit a la quantitat diària recomanada; així com “no recomanat per a nens ni dones embarassades o en període de lactància”. Les declaracions només es poden fer servir en aliments dirigits a esportistes que realitzin exercicis de resistència.\nEl cafè ha esdevingut un símbol cultural del nostre país, i s’ha relacionat amb la vida social com a part indispensable de l’alimentació de milions d’espanyols. Aquests són alguns suggeriments per a gaudir del producte:\nEl matí sol ser el moment del dia en què es prenen més cafès. Es trien els més intensos o els d’intensitat mitjana i els que són molt aromàtics, entre els quals destaquen els cafès del Brasil o d’Etiòpia. A més de triar un bon cafè, el que més ens agradi, també és fonamental acompanyar-lo amb aliments saludables: pa integral amb oli i tomàquet, una o dues peces de fruita, uns flocs de civada amb iogurt o uns ous.\nPrendre cafè després de dinar és una tradició espanyola. En funció de la nostra sensibilitat a la cafeïna, es pot triar entre un cafè sol més intens, tallat o amb llet o bé descafeïnat. Si el clima és calorós, l’opció amb gel és una de les més demanades.\nEn aquests casos, l’opció de prendre un cafè descafeïnat és la més adequada.\nL’aconsellat per a persones amb hipertensió\nHi ha estudis que indiquen que el consum freqüent de cafè no provoca necessàriament pressió arterial alta. Si l’individu ja ha estat diagnosticat de malaltia cardiovascular o d’hipertensió arterial i té hàbits poc saludables, s’aconsella restringir el consum de cafè i d’altres begudes estimulants. De manera que, en aquest cas, la opció descafeïnada seria la millor, i també es recomana optar per begudes de gust similar però sense cafeïna, com la xicoira o els cereals en versió soluble (ordi, etc.).\nA més de triar un cafè de qualitat, en funció de la varietat o mescla que més ens agradi, hi ha altres factors que també poden influir de manera determinant a l’hora d’elaborar una bona tassa de cafè:\nCom que es tracta d’una infusió, la qualitat de l’aigua és important. Una aigua rica en sals minerals pot alterar el sabor del cafè.\nA l’hora de servir el cafè, es recomana utilitzar recipients de materials que no aportin sabor, com la porcellana o el vidre, que faciliten també que el cafè mantingui una temperatura adequada (calenta) durant més temps.\nConvé prendre’l acabar de fer i no reescalfar-lo.\nPel que fa a la conservació, els dos grans enemics del cafè són la humitat i l’oxigen. En aquest sentit és molt important tant el recipient on es guardi, que ha de ser hermètic i estar net, com el temps de conservació. Si volem conservar el cafè durant més d’una setmana, convé guardar-lo en un recipient hermètic al congelador, no mai a la nevera, ja que la humitat es pot condensar a la superfície. Si el guardem en gra, no cal descongelar-lo a l’hora de moldre’l.


El Temps Passa: El Temps Passa programa 29-09-2011\nLa nostra Pin Up d'avui\nLa passada setmana vam obrir la sisena temporada d'El Temps Passa ... i la música queda amb un programa especial dedicat a la música de The Beatles i incorporan noves emisores, ara sortir per Altafulla Ràdio, Ona La Torre i Ràdio l'Hospitalet de l'Infant. Us vam dir en acabar la setmana passada que ens van quedar moltíssimes cançons pendents, per tant avui obrirem amb una altra bona versió dels nois de Liverpool i els deixarem descansar, almenys per uns quants programes. Per obrir la barraqueta de El Temps Passa... i la música queda, avui portem a una noia que condueix, una cosa completament normal avui en dia, però inusual en els anys 60. La nena condueix un cotxe, si bé nosaltres no saben si era un Gordini com el de la foto i al que li deien el cotxe de les vídues, un 600 o qualsevol altre model. De fet avui en el programa i dins de la nostra Secció Especial, parlarem del Seat 600 i altres vehicles de l'época.\nTony Ronald y sus Kroner’s – El coche guiarás\nEl seu veritable nom és Siegfried Andre Den Boer Kramer, va néixa a Holanda el 1941, però és va vindre a catalunya i va triomfar a Espanya. Aquesta és una de les moltes cançons que Tony Ronald va versioná del grup de Liverpool, es tracta del “Driver my car” i es va publicar en un EP al 1966, si bé va ser gravada per Els Beatles al LP “Rubben soul” publicat el 3 de decembre de 1965. Tony Ronald va gravar en solitario, va crear el Kroner’s Dúo amb José Luis Bolívar i més tard Tony & Charlie. Finalment es va llençar definitivament en solitario, bé, abans va crear Tony Ronald y sus Kroner's i pels Kroner's van passar gent de la talla de Max Sunyer, José Mas "Kitflus", Francis Rabassa, Jordi Colomer, Primitivo Sancho, Àngel Riba, Frank Mercader, Santi Picó i altres. Per cert, Tony va gravar un single en català amb les cançons "Estem vivint" i "Cada dia"que ja hem escoltat a El temps Passa... i la música queda. També va gravar nadales, com a mostra os possem aquestes caràtules.\nA dalt portades de discos de Tony Ronald, a sota foto d'ell\nElls són Los Pájaros Locos, una de les millors bandes sorgides a principis dels 60 i eren catalans, de la Costa Brava. Los Pájaros Locos gravaren el seu primer disc el 1959 quan encara es deien Conjunt Woody Walter, van adoptar el nom definitiu un any després i van publicar 18 discos, entre EP's i singles, l'últim el 1967 i un àlbum, encara que aquest es va editar el 2008 i era un recopilatori. Els germans Salvador (guitarra) i Antonio Mayolas (acordió, vibràfon i òrgan) eren de Premià de Mar i en el 57 els van regalar una de les primeres guitarres elèctriques que es veien al país. Allà sorgeixen Los Pájaros Locos, quan se'ls uneixen José Cañada (piano), Piero Carando (baix i cantant) que despres de gravar un parell de discos en solitari formaria part de Los Gatos Negros i Lucho Guerrero (bateria). Aquesta cançó formaba part d’un EP editat al 65 per Iberofon, un subsegell de Zafiro, amb “Ma vie” com tema estrella, junt a “Tijuana” i “Te has puesto negra”.\nLos Pantalones Azules van ser un altre duet surgit sota l’ombra del Dúo Dinámico. Els dos nanos eren valencians. Aquesta cançó que os portem es tracta d'una bona versió del clàssic de Ricky Nelson que va composar el també cantant Gene Pitney que ara ens porten aquets dos joves que van gravar només dos EP's, el dos a l’any 1961. Eren Víctor Ortiz i José María Tito Pemán i aquest tema es trobava en el segon i últim, publicat per Discophon. En aquest disc tot són versions i també trobem "Daniela" dels francesos Les Chausettes Noirs, el "Johnny se bueno" de Chuck Berry i el "Dixieland rock" d'Elvis Presley que aquest va incloures en la pel.lícula "King Creole", de 1958. La mili va trencar la carrera del duo Los Pantalones Azules i quan Víctor va marxar a la mili, Tito es va casar amb una xiqueta extrangera i va marxar al país de l'Oncle Sam. Quan Víctor va tornar de complir els seus deures amb la Pàtria va crear un altre dels millors grups sorgits en el llevant espanyol, Los Huracanes, amb membres de Los Top-Son. Però això ja és una altra història i altres cançons.\nA dalt los Pantalones Azules, a sota disc original de Ricky Nelson\nLos Top-Sons – Jersey azul\nQuan Emilio Baldoví, cantant de Los Milos va marxar a França, els seus companys havien de negociar per aconseguir nova discogràfica i la posterior edició del màster que el grup havia gravat abans que Emilio se n'anés. Vicente Castelló i Pascual Olivas van aconseguir un bon contracte amb EMI i van comunicar a la seva discogràfica Discophon, amb la qual havien gravat 4 EP 's que deixaven el segell i allà es van trobar amb la sorpresa, la casa de discos tenia registrat el nom de Los Milos. Per tant van decidir canviar-lo pel el de Los Top-Son i el disc va sortir al carrer amb "Chariot", "Twist a Maria Amparo" que era de Pascual Olivas, "Cien kilos de barro" que tot i ser nord-americana ja l’havia publicat a Espanya el mexicà Enrique Guzmán i “Recuerdos de verano” que també va ser composta per Pascual. Quan Emilio (a la foto) tornà de França no li va agradar ni el canvi de nom ni que s'hagués editat el disc abans del seu retorn i va decidir deixar-los i seguir en solitari canviant el seu nom pel de Bruno Lomas. Va ser l'únic disc signat per Los Top-Son en què compten amb Bruno Lomas com a cantant. El segon ja com a duet incluía aquesta cançó que escoltem ara i que va ser composada per Adamo i que Mario ja havia escoltat tocà en directe a Los Samurais, un bon grup barceloni. Pascual Olivas el 1966 i després de la dissolució del grup, fundaria, junt a Víctor Ortiz de Los Pantalones Azules, el grup Los Huracanes. El bateria d'Els Top-Son que era Alberto Gómez marxaria a Los Canarios per substituir a Tato Luzardo que feia la mili, el mateix que va fer Pedro Ruy-Blas amb Teddy Bautista, sense que cap d'ells fos mai membre oficial dels Canarios.\nShelly y Nueva Generación eren un grup de Madrid fundat el 1.968 que van ser produïts per Mariny Callejo. Van gravar en total tres singles i aquesya es la cançó més popular a la seva carrera. Es tractava d'úna banda de soul, aixó si, sense metalls. Van participar a la película “Un Dos Tres, al Escondite Inglés” d’Iván Zulueta. Els components eren la cantant Shelly que en realitat es deia Maria Concepcion Gutierrez Cobo nascuda a Veneçuela i que havie tocat amb Los Driblings, junt a Luis als teclats, Bibí s’encarregava del baix i orgue, Jorge “El Cubano” a la guitarra i Manuel a la batería. Aquesta cançó, composada per Nonato Buzar per Wilson Simonal, es trovaba al single de Shelly y Nueva Generación publicat al 1969, el seu tercer i últim disc, amb “No puedo olvidarte chico” a la cara B i que va editar Philips. Curiosament i coneixen el taranna de Mariny Callejo, posiblement ni toquesin ell a les gravacionss.\nPortades i a sota foto de Shelly y Nueva Generación\nLos Mustang – Molino al viento\nLos Mustangs son el millor grup “versionero” dels anys seixanta. Estaven integrats per Santi Carulla a la veu, Antonio Mier a la guitarra, Marco Rossi també guitarra, junt a Tony Mercadé al baix i Miguel Navarro a la batería. Entre 1964 i 1970 cap disc senzill o EP de Los Mustang va vendre menys de 25.000 exemplars, arribant als 130.000 amb l'EP on es trobava "Submarino amarillo" que va superar les vendes al país de la versió original dels The Beatles. Aquest tema que escoltem ara és trobava en un single editat per EMI al 1967 i on a la cara A es va incloure una bona versió del “San Francisco” del cantant nort-americà Scott McKenzie que va ser el líder del moviment hippy a la costa oest.\nLone Star també han gravat en català, si bé solsament ho van fer en una ocasió, publicat un single i maxi-single ja en els anys setanta amb dues cançons. Aquesta es una d'elles, inclosa en aquest single, si be en el seixanta van publicar una versió de “El cant dels Ocells” de Pau Casal en clau de jazz, però no teniem massa clar si era cantada o solsament instrumental, finalment i despres d'escoltarla, comprovem que era instrumental. Lone Star, la banda liderada per el cantant i pianista Pere Gené, son l’únic conjunt de rock espanyol que ha actuat en un portaavions nord-americà, el JFK, el Nadal de 1970. La marineria i oficialitat del vaixell de guerra del pais de les barres i estrelles, esperava un grup de folklore espanyol que els hi cantes copla o rumba i es van trobar amb una lliçó de R & B i en anglès, idioma que Pere Gené (a la foto) domina ja que va estar vivint i tocant a Anglaterra abans de crear Lone Star. Us incloem un retall de premsa donant fe del que comptem i que hem extret de la pàgina web de Lone Star. La veritat es que aquesta bona cançó està fora de temps ja que el single amb “L’amor s’en va” a l’altre cara, es va editar a través del segell Phonic al 1977, però val la pena i ara sona a El Temps Passa… i la música queda. El batería va ser Tapi i el guitarra creiem que era Alex Sánchez, la direcció musical era de Jordi Doncos.\nDesde Santurce a Bilbao Blues Band – Hombre del 600\nDe les cendres del grup Las Madres del Cordero, banda satírica humorística que liderava Moncho Alpuente va sorgir Desde Santurce a Bilbao Blues Band, un grup que va heretar aquest esperit ple de bon humor. A més de Moncho Alpuente trobàvem a Jordi Pi, Javier Estrella i Álvaro Iberni. Publicaren un únic LP el 1973 titulat "Vidas ejemplares" que va tenir dues portades, una a l'edició original i una altra a la reedició i va comptar amb la col.laboració de Massiel, Hilario Camacho, Luis Eduardo Aute i Vainica Doble i del qual es van extreure dos singles, aquest tema que escoltem ara va ser el segon i si be es trova també fora de temps, ens servirà per entrar a la Secció Especial d'avui i parlar del SEAT 600. El segell Ramalama va reeditar també aquest LP en format CD, incloent així mateix les cançons de Las Madres del Cordero.\nPortada del CD i a sota foto de Moncho Alpuente\n“España es diferente”, així resava l'eslògan propagandístic al qual algun jocós individu va incloure l'afegitó “… y Europa es Normal”. Però tot i sent diferents, no sempre caminàvem, també fèiem servir rodes i no només les negres càmeres com a flotadors, no. Les motocicletes estaven als anys cinquanta a l'ordre del dia. Ossa, Montesa Impala i alguns més adinerats, la Bultaco Metralla, clar que era ja en els seixanta, En els cinquanta i part de la dècada posterior, rodaven ancara per les nostres carreteres motos BMW. Si heu llegit bé, BMW... excedents de la segona guerra mundial i de la nostra guerra civil, motos enormes, pesaven una bestialitat i en molts dels casos, encara conservaven sobre el dipòsit de bensina, adherit, el casc militar. També van començar a rodar les Vespas i la seva aferrissada enemiga la Lambreta. La veritat és que, en aquest moment, no sabríem diferenciar-les entre elles, possiblement i si la memòria no ens falla, l'última era més gran i més llarga, però no ens feu massa cas. Per descomptat les famílies utilitzaven el Sidecar, fins i tot els Tricicles. Motos amb una caixa adossada a la seva part posterior amb dues rodes i que s'utilitzava per repartiment, transport i per portar la família el diumenge, tot i que estava prohibit transportar passatgers a la caixa. El pare de Quimet en tenia un i Mario un amic a Barcelona que repartia aigua mineral amb un tricicle i per les nits el utilitzaven per anar-sen de tasques al Barri Gòtic, darrere de Correus i de vegades eran més de deu ficats a la caixa. Fins i tot van sortir al cinema. Recordeu el tricicle de la pel.lícula “Placido”. Sense olvidar les Vespas de "Canción de Juventud" de Rocío Durcal (a la foto) que va ser rodada a La Pineda, a Tarragona.\nNo hem d'oblidar L'Ou, la Isetta. S'obria per davant i aixecaves amb la porta, volant i tablier. Era molt petit, a penes poc més d'un metre quadrat. I per descomptat el Biscuter. Un invent espanyol que no tenia problemes d'aparcament... L'aixecaves i el col.locaves on volies. Ara no podríem dir si era d'una o dues places, però era minúscul. El 23 de novembre de 1951 a Barcelona es presenta el cotxe "puça" el Topolino, fabricat a Palma de Mallorca. Tenia motor darrere, quatre marxes, consumia 2,5 litres cada 100 km, arribava a 60 km hi costarà menys de 25.000 pessetes.\nEncara rodaven Els Strombels, Mario va tenir un molt vell, bé no era seu, però amb ell va aprendre a conduir quan encara no tenia els 18. El Citroën amb la roda de recanvi al darrere i al que anomenaven "El pato maldito", era un altre dels vehicles que encara es movien per ciutats i carreteres. També hi havia cotxes "de veritat", com el Dodge Dart i algun Chrysler, el Seat 1400 que després es reconvertiria en el Seat 1500. El Renault 4 conegut com 4 llaunes i aquell entranyable "dos cavalls" que durant algun temps va compartir protagonisme de marca amb el Dyane6. Els Gordini, Ondine i un tercer que tenien gairebé la mateixa carrosseria, si bé un d'ells només tenia tres marxes. És clar que els més potents que en baixada es posaven a 100, quan sobrepassan els 90 s'aixecaven del davant si no portaves un sac de sorra al maleter davanter. Això va fer que se'ls digués "Els cotxes de les vídues".\nEl 1957 neix el 600. Un autèntic automòbil a l'abast de la classe mitjana-alta del moment. Era un sector que no arribava al luxós Seat 1400, però al que li sobrava per més que una Vespa. En un primer moment, el sis-cents no era un cotxe "popular" era un luxe a l'abast d'uns pocs, s'adjudicava després d'esperar mesos i fins i tot anys i havia d'anticipar els diners.\nL'antecedent del Seat 600 és el Fiat 600 presentat al Saló de Ginebra de 1955 i nascut de l'experiència del Fiat 500. Va ser dissenyat per l'italià Dante Giacosa, que treballava per a la casa FIAT.\nArribarien a Espanya algunes unitats importades, però Seat va arribar a un acord per a la fabricació del 600 a la Factoria de la Zona Franca (Barcelona).\nEl primer exemplar va ser lliurat el maig de 1957 a un fill del general Muñoz Grandes i a aquest seguirien en aquest primer any de producció altres 2.585 Seat 600. Aquest primer vehicle es va donar de baixa a València al febrer de 1985.\nEl motor de 633 c.c. funcionava amb gasolina de 72 octans, la que es deia "normal" i només tenia 3 fusibles de 8 ampers. Rendia 21,5 CV. Comparat amb els Biscuter, PTV, Isetta i altres microcotxes del moment el Seat 600 era molt més i es deie que funcionava amb quansevol liquid que tingues graduació alcohólica.\nEntre 1957 i 1963 es va produir aquesta primera sèrie caracteritzada pels seus intermitents davanters sobre de les aletes i les portes que sobrien de manera contraria als cotxes actuals. Quimet recorda l'accident d'un conegut seu quan el vent va doblegar-li la porta. El 1958 va patir modificacions quan va passar a tenir les palanques de llums i intermitents a la columna de direcció i va aparèixa la versió descapotable.\nEl 1963 favrican a Itàlia el Fiat 600 D, 767 cc i 29 CV. Altres models, avui anomenats "versions", van ser el 4 portes, el 600D Formichetta (vehicle comercial) i el 600 L Especial amb una cilindrada de 767 cc A Espanya es va realitzar un disseny, allargat en 30 cm, per dotar-lo de quatre portes al que va ser batejat sota les sigles de SEAT 800. Va tenir relatiu èxit i constitueix una aportació espanyola als dissenys originals.\nCap a 1955, any en què es va presentar el model al Saló de l'Automòbil de Ginebra, Carlo Abarth no pensava que el 600 es convertiria en el model més important per a la seva història. Aquest automòbil va ser adoptat per Abarth per fer nombroses preparacions i desenvolupaments esportius. Per treballar en els 600, sobrenomenats "verinosos", Abarth va construir una nova planta a Torí, on es van modificar automòbils complets i milers d'equips especials per preparar 600 de sèrie per a la competició.\nA Espanya, hi va haver preparadors de SEAT 600 per a la competició, entre els quals van destacar la família Juncosa (a Catalunya), a més d'altres firmes com Conti, Nardi, Autotécnica i també Speedwell.\nUna de les característiques del motor traser del Seat 600 es que s'escalfava molt, sobre tot en puixada, i sempre tenies que portar aigua per anar omplin el radiador i es que no tenie circuit tancat de refrigeració, aixó ho fan posar anys més tard.\nEl 3 agost de 1973 va finalitzar la producció del SEAT 600. Els treballadors de SEAT van acomiadar l'últim 600 amb una pancarta en què es llegia "Vas néixa príncep i mors rei".\nPeregrinacions a Lourdes o escapades a cinemes porno de Perpinyà, refugi d'amants als descampats i orgull dels que solucionava les seves avaries amb qualsevol nyap, es deia que el sis-cents admetia qualsevol líquid semblant a la gasolina., sempre que portes alcohol En l'actualitat des dels que conserven el seu primer sis-cents, fins als que el van comprar després, tots comparteixen l'esperit d'un cotxe que si fos alemany, anglès o americà, avui seria un mite mundial.\nEls nous dissenys i l'evolució de l'automòbil van fer que deixés de fabricar-se el 1973. En aquesta època, rodaven 300.000 Sis-cents i cada unitat tenia un preu de 63.000 pessetes i les portes ja eren normals. Actualment, el seu import oscil.la entre els 1.800 i els 2.400 euros (sempre que hagi passat la ITV). Restaurar-lo costa uns 4.800 euros i quan quedin menys unitats, avui en dia, hi ha 10.000 en circulació, el seu preu arribarà als 6.000 euros, aixó afirmen els col.leccionistes.\nPer cert, el bon humor, característic del país, ens deie en els 60’s que les sigles de l'empresa Sociedad Española de Automóviles de Turismo, és a dir SEAT, significaven veritablement Sempre Estaràs Arreglant Tonteries. També es deia que mai compressis un cotxe fabricat en dilluns ja que sempre faltaven cargols, arandeles i femelles. El problema era... Com sabies en que dia havien fabricat el cotxe que et tocava?\nFrancesc Burrull - L'home del carrer\nEn 1965 el gran director, productor arranjador i sobre tot pianista català Francesc Burull va publicar un LP on hi trobavem 40 versions instrumentals de temes dels Setze Jutges i el títol era simple i esclaridor "Homenatge musical als Setze Jutges". Les cançons d'autor d’aquesta agrupació que va lluitar per defensar el dret de cantar i dir coses en català, cridaven l’atenció bàsicament pert les seves lletres i els missatges que cuasi sempre s’incluien més o menys clars o camuflats la majoria de vegades. Les lletres eran importants, però Francesc Burull, nascut a Barcelona l’any 1934, ens demostra que les melodies també tenien molta relevancia i ham aquet gran músic passen a un primer pla. Els músics que acompanyan a Francesc Burrull son Fernando Orteu (guitarra), Enric Ponsa i Enric Pericot (contrabaix), J. Brotons (flauta), D. Portugués i A. Torrent (saxo-clarinet), R. Armengol (percussió) i J.A. Calvet i Juan José Tudurí (bateria). Aquest disc va ser publicat per Concentric on ell era el director musical i productor.\nFrancesc Burrull al piano\nLucky Guri & Peter Road – A hard day’s night\nAquest és un disc genial, un LP publicat per Discòbolo que recull versions en clau de jazz de temes de The Beatles i titulet “He desenterrat els Beatles”. És clar que es tracta d'un disc de luxe en el qual, al gran pianista català Lucky Guri i el saxofonista Peter Road, es troben acompanyats per Carles Benavent al baix, Salvador Font a la bateria i Max Sunyer a la guitarra. Max li va dir un dia a Mario que mai li comentés a Lucky que tenia aquest disc perquè Lucky li demanaria que l'hi regalés ja que ell no el tenia. A aquesta cançó li han imprès un bon ritme de jazz. Despres de haverse recuperat d'una llarga enfermetat, Lucky Guri, aquest gran pianista nascut a Calella, torna a estar en actiu. Per cert que desde feia anys acompanyaba a Núria Feliu en els seus concerts.\nLucky Guri al teclat\nEn diverses ocasions us hem comentat, fins i tot ja l'hem escoltat a El Temps Passa... i la música queda, que la primera cançó de música ska que va gravar un grup a l'estat espanyol va ser "Operació Sol" de Los 4 de la Torre i que la segona era aquesta que ara sona al programa, es tracta de "La Canción del Trabajo" que va gravar Raphael, sent un dels seus grans èxits i era una composició de Manuel Alejandro. Miguel Rafael Martos Sánchez va néixa a Linares, Jaén, el 5 de maig de 1943 i en els seixanta se l'anomenava familiarment "El roba bombetes", per les seves melodramàtics i superactuats gestos en els escenaris. El 1962 va guanyar el Festival de Benidorm i també es va dedicar al cinema rodant un munt de pel lícules, això si, fent de Raphael. Va ser el primer artista espanyol que va actuar darrere de l'anomenat Teló d'Acer i posseeix una brillant carrera. Es va casar amb la periodista Natalia Figueroa i encara segueixen junts. Actualment es trova en actiu.\nLos 4 de la Torre - La balada de las boinas verdes\nI ja que parlem de Los 4 de la Torre us portem una de les seves cançons, la versió que van realitzar en castellà de "La balada de las boinas verdes" que originalment es va incloure en la banda sonora del fim "Los Boinas Verdes", la primera pel.lícula sobre la guerra de Viet-Nam i que protagonitzava i dirigia John Wayne. Sota el títol "The Ballad Of The Green Berets", la cançó la va gravar el Sargent Barry Sadler (1 de Novembre de 1940 - 5 novembre 1989) el 1966 i es tractava d'un himne patriòtic enfrontat a totes les cançons que es van gravar en contra de les forces nord-americanes al Viet-Nam. El 5 de maig de 1966 i en contra dels pronostics dels crítics (lumbreres!) que deien sería un fracas, va arriba al número U del Billboard i va romandre en aquesta posició durant cinc setmanes, en la versió original, és clar, no en la dels catalans Los 4 de la Torre que també es van cridar Els de la Torre i Los de la Torre, si bé llavors eren tres. Ells van publicar aquesta cançó en versió single i EP.\nEls 5 Chics – La otra tarde\nEls 5 Chics van ser una bona banda valenciana creada al barri del Cabañal i que va estar en actiu de 1965 a 1983. Sempre van gravar en castellà, però un dia es van despenjar amb una gran versió del "Quan un home vol a una dona" cantada en valencià i que va ser el gran èxit en la carrera del cantant de color nord-americà Percy Sledge. Els 5 Chics van gravar moltes cançons, pero aq uesta que os portem ara va ser el seu gran èxit. Entre els seus components, encara que no sabem si va intervenir en aquest enregistrament, si be pensem que si, destaca el cantautor i guitarra Remigi Palmero que és de Castelló, al costat del bateria Ramón Asensio, el cantant José Luis Ballester, José Llusar que també va actuar com a productor, Antonio Riza a la guitarra i Vicente Gay al baix i saxos, a més del organista Bernardo Adam Ferrero. Van ser declarats "El Mejor Grupo Valenciano de su Época". Van gravar amb diferents segells: Session, Regal, Unic, Ekipo, Dipolo i Val-disc. En algunes gravacions consten com Els 5 Xics. De fet cinc ho van ser solsament al principi, van arribar a contabilitçarse fins a 7 músics. El segell Rama Lama Music va treure un doble CD amb totes les seves gravacions, és molt interessant i us el recomanem.\nel cantant José Luis Ballester al front de Els 5 Chics\nLos H.H. era un tercet bàsicament vocal integrat pels germans Jaime, Fermín i Carlos Hermoso Asquerino i eren de Sanlúcar de Barrameda, Cadis. El nom del grup deriva de les inicials de "Hermanos Hermoso" que era el seu primer nom. Van tenir una carrera musical molt extensa i com a exemple us direm que van gravar dos LP, només amb clàssics de la música llatina, a més d'un munt de discos amb versions molt encertades en la majoria dels casos. Van debutar el 1961 i van funcionar fins 1975. El 1981 Jaime i Fermín van gravar, amb el nom de Jayfer, un LP amb temes propis titulat "Nido de amor". El 1985 Los H.H. reaparèixen amb el LP "Quince años después". El tema que escoltem a El Temps Passa... i la música queda va ser la cançó més important de la seva carrera i es trovaba al seu sise EP, el primer que van editar amb el segell Philips al l’any 1966 i va ser composada per Fermín i en el disc també es recollien “River deep, mountain high” de Ike & Tina Turner, “Vete donde quieras” de The Mamas & The Papas i “La tonada del viejo amor” del cantautor argentí Eduardo Falú.\nA dalt Los H H, a sota caràtula d'un CD recopilatori\nI arriba el moment d'acabar el programa. Per avui tanquem la barraqueta de El Temps Passa... i la música queda, però ens tornarem a veure la setmana que ve, fins llavors, nens i nenes que sigueu bons i bones.


La unitat d’hemodiàlisi augmenta la capacitat en vuit pacients més al dia\nDisposa de dues places més per a cada un dels quatre torns diaris\nLa unitat d’hemodiàlisi. / SAAS\nEscaldes-EngordanyA causa de l'augment del nombre de pacients en hemodiàlisi en els últims anys tant procedents d’Andorra com de l’Alt Urgell s'ha procedit a ampliar el nombre de llocs de la unitat, segons informa el Servei Andorrà d'Atenció Sanitària (SAAS) aquest dimarts en un comunicat.\nAixí, mitjançant una redistribució de l'espai físic, ara es pot assumir fins a vuit pacients més al dia. També permet atendre amb més facilitat les sol·licituds de pacients de fora d'Andorra que necessiten diàlisi i vulguin passar uns dies a Andorra.\nL’ampliació ajuda a assumir amb més facilitat canvis puntuals de torn motivats per la realització de proves o cites mèdiques dels pacients programades fora d'Andorra, segons assegura el SAAS. Amb aquesta ampliació, la unitat d’hemodiàlisi disposa d’un total de catorze places per a cada torn, dues més per a cada un dels quatre torns diaris.\nSAAS hospital Salut\n"Conec Jasikevicius com a jugador, no com a entrenador"\nMacron farà una reforma ferroviària a França per decret\nLa meditació, una eina per transformar el cervell\nLa postveritat de ‘Noticias Cuatro’


La Garrotxa volcànica a Racons - RTVE.es\nLa Garrotxa volcànica a Racons\n29.08.2011 | 19:00 hores\nPer RACONS - RTVE.ES\nRacons - Garrotxa volcànica\nRacons és una mirada al territori a través dels seus habitants. Una proposta que vol estimular als espectadors a emprendre el seu propi viatge a partir de les propostes que es realitzin des del propi programa.\nAvui us convidem a passejar per alguns racons volcànics de la Garrotxa, una comarca on l’exuberància de la natura modela el caràcter dels seus habitants. Visitarem alguns dels seus indrets carregats d’història i que formen part del camí de Sant Jaume en el seu pas per Catalunya. Ens aproparem a la figura de Francesc de Verntallat, el cabdill dels pagesos durant les guerres remences.. Passejarem pel Parc de la Pedra Tosca per a descobrir la feina que fan les àvies remeieres de la Garrotxa per a difondre els seus coneixements amb les herbes curatives.\nTravessarem el riu Fluvià per apropar-nos des de l’aire a un dels boscos més espectaculars de Catalunya, la Fageda d’en Jordà. Passejarem per La Zona Volcànica de la Garrotxa i visitarem els volcans del Croscat, el Montsacopa i Santa Margarida. Coneixerem la relació entre volcans i gastronomia amb cuiners que pertanyen a l’Associació de la Cuina Volcànica de la Garrotxa. I a Pla de Puigpardines descobrirem les característiques de la llet d’euga.\nEl petit municipi de Castellfollit de la Roca, enfilat sobre una cinglera basàltica de més de cinquanta metres d’alçada es retalla a l’horitzó tot donant-nos la benvinguda al Parc Natural de la Zona Volcànica de la Garrotxa. Hi conviu un veïnat orgullós de ser un dels accessos més impressionants a la comarca i una de les imatges distintives de la Garrotxa.\nTurisme Rural de la Garrotxa


1-24 de 656 article(s)\nMitjons de seda curts llisos. La seda li dóna una extraordinària suavitat i dolçor als mitjons. El puny ample és còmode i de baixa pressió. Es presenta en 2 talles. Amb el detall del logo al peu. Mitjons de màxima qualitat.


El vendrellenc Rubén Peñafiel debuta amb victòria a la categoria de 125 cc de minimotard - Ràdio Televisió El Vendrell\nRetorn triomfal del pilot vendrellenc Rubén Peñafiel a la competició. Peñafiel, conegut com a Pollet 62, s’ha estrenat aquest diumenge en la categoria de 125 centímetres cúbics de minimotard amb dues victòries. Les curses s’han disputat al circuit del Pla de Sant Tirs, prop de la Seu d’Urgell. Tot i la calor i els problemes amb el grip de la moto, Peñafiel ha aconseguit ser el millor en la primera prova de la temporada.\nJan Figueras motociclisme pollet 62 rubén peñafiel


Marzà explota per la campanya del PPCV contra els professors: "És una vergonya" - Diari La Veu\nEscriba el número 262524\nMarzà explota per la campanya del PPCV contra els professors: "És una vergonya"\nEl conseller d'Educació explica a la portaveu popular d'Educació, Beatriz Gascó, que "als xiques no se'ls adoctrina sinó que se'ls educa perquè pensen de manera lliure"video\nEl conseller d\_'Educació, Vicent Marzà.\nNo ha sigut fins a aquest dimecres quan el conseller d'Educació, Vicent Marzà, s'ha pronunciat finalment respecte a la ja mediàtica campanya del PPCV contra l'adoctrinament que, segons ells, s'està produint a les aules valencianes.\nAixí, Marzà s'ha adreçat de manera clara a la ideòloga d'aquesta iniciativa, la portaveu d'Educació dels populars a les Corts, Beatriz Gascó: "És una vergonya la campanya que esteu realitzant. Als xiquets se'ls educa perquè siguen lliures". I ha afegit que als centres educatius es busca que l'alumnat siga "crític" i que qüestione, fins i tot, les ideologies dels seus pares i del seu voltant perquè es puguen crear el seu pensament.\nEl cap de la cartera educativa ha demanat a Gascó que deixen d'assenyalar els mestres, però que, sobretot, els deixen treballar. Davant d'aquesta crítica, la portaveu popular tot seguit ha volgut recuperar la credibilitat que no sols ha tombat les paraules del conseller sinó també la resposta dels ciutadans a aquesta iniciativa, que, des de la seua posada en marxa, s'ha convertit en una bústia de queixes dels docents.\nAhir dimarts també el grup de Podem es va oposar a aquesta iniciativa i com a resposta ha posat en marxa la campanya 'Sí a l'ensenyament', un formulari on poder, a diferència de la del PPCV, valorar la tasca dels docents.\nEscriba el número 208183


Es tracta de la segona floració de l'any, després de les primeres pluges de tardor i abans de l'arribada del fred\nRoger Solé Guinart | dimarts, 12 d'octubre del 2021, a les 12.22\nEl prats florits dels parcs metropolitans reverdeixen aquests darrers dies, coincidint amb el llarg pont d’aquest cap de setmana, com ha constatat l’equip de parcs de l’AMB. L’episodi de pluja de fa una setmana, que va deixar fins a 50 litres en alguns punts de la metròpolis de Barcelona, és el factor desencadenant que ha fet reverdir aquestes grans superfícies de vegetació.\nAquests són alguns dels registre totals de precipitació (24 h). La pluja ha caigut de forma més o menys generosa arreu, però ha fet diana en zones molt assedegades de la serralada de Marina/Conreria/St. Mateu i del Montnegre. https://t.co/IzcvvSItCK pic.twitter.com/ofQGi35EcD\n— btv el temps (@btveltemps) October 4, 2021\nMapa de pluja de la regió metropolitana de Barcelona el dilluns 4 d’octubre del 2021\nA banda, també fan falta dos factors meteorològics més que impliquen aquesta transformació de la vegetació: temperatura suau i humitat elevada. L’ambient temperat d’aquests dies, amb valors d’entre 20 i 25 ºC al migdia, propicia la floració d’algunes espècies. A més, l’elevada humitat matinal afavoreix la presència de molta rosada, fet que es tradueix en aportació d’aigua beneficiosa per a les espècies dels prats.\nHumitat matinal prevista dimarts, 12 d’octubre, al matí. Els colors blancs mostren humitats pròximes al 100 % i es distribueixen pel corredor prelitoral. Humitat més baixa en hores nocturnes prop del mar\nQuè són els prats florits?\nAquest manteniment específic es basa en la correcta gestió de les segues (freqüència, alçària, moment de l’any…) i en el control i gestió d’algunes espècies, com les espinoses o urticants. D’aquesta manera, es pretén buscar un equilibri entre el desenvolupament òptim d’un prat i els usos que s’hi porten a terme. Els objectius principals de l’AMB en la gestió dels prats florits són els següents:


Apartment Labin 24 Labin Croàcia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n-, Strmac, Labin, Croàcia, 52222 - Veure al mapa\nMés informació sobre Apartment Labin 24\nConvenientment situat a Labin, Apartment Labin 24 és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Apartment Labin 24 és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. L'hotel ofereix habitació familiar per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara piscina privada, banyera hidromassatge, aire condicionat, servei de despertador, escriptori per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Apartment Labin 24 és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Labin.


Preservem el Litoral adverteix del perill d’executar el projecte estatal de regeneració de les platges del Maresme | Ràdio Calella Televisió\nEl Ministeri de Transició Ecològica preveu la construcció de 28 espigons entre Malgrat i Montgat, per regenerar les platges danyades pels temporals, un d’ells el vol construir a la Roca Grossa. La plataforma Preservem el Litoral s’ha oposat radicalment aquest projecte que ara començarà a veure com es desenvolupa la primera fase al Baix Maresme. Segons l’entitat el Ministeri presenta un projecte «faraònic» amb mirada d’enginyeria i sense tenir cap visió ambiental. És per això que volen aturar-lo i denuncien que el projecte s’ha fet únicament d’acord amb criteris tècnics, sense tenir en compte la necessitat de preservar l’ecosistema marí i natural.\nEl Ministeri planteja una inversió de més de 50 milions d’euros per a la construcció de 28 espigons d’uns 150 cm entre Malgrat i Montgat, així com el dragat de més de 5 milions i mig de metres cúbics de sorra. L’informe tècnic estudia la pèrdua de sorra de cada municipi i les possibles actuacions de millora. En aquest sentit, diferencia entre dues fases; l’Alt Maresme i el Baix Maresme. Des de la plataforma Preservem el Litoral consideren aquest projecte faraònic “d’inútil, insostenible i de mantenir les platges a qualsevol preu” sense tenir en compte les conseqüències ambientals. N’ha parlat el seu portaveu al programa La Ciutat, Sergi Galanó.\nEl Ministeri planteja un projecte amb mirada d’enginyeria sense visió ambiental. Volen una platja contínua al llarg de tota la comarca. Es vol fer de manera prefabricada i no té en compte res més. El litoral de la comarca porta dècades de gestió nefasta, hem solidificat el litoral, quan resulta que és un medi dinàmic, sempre canviant i nosaltres no el deixem.\nLa primera fase del projecte és la que contempla tot el Baix Maresme des de Mataró fins a Montgat. Allà el projecte està aprovat i en un primer moment va rebre el consens del territori, pel qual en breu, i un cop es tingui el finançament, es començaran a executar les obres.\nA l’Alt Maresme, però, el projecte està aturat gràcies a l’oposició del comissionat del Consell Comarcal i del territori. Aquí es contempla crear 2 espigons en forma de L a Sant Pol, a la platja de la Roca Grossa i El Morer, i a la platja de La Murta i un dic de contenció a la platja de Les Barques. Arenys es preveu la construcció d’un espigó de 150 metres a la punta del Canyadell, la construcció d’un dic davant la punta de la Pietat i augmentar el dic de la platja de la Musclera a tocar de Caldes d’Estrac. En el cas de Calella i Pineda el projecte no preveu grans modificacions més enllà d’un control rutinari de l’estat de la sorra.\nDes de la plataforma denuncien que el projecte s’ha fet sense el consens de tots els Ajuntaments i sense treballar conjuntament amb el territori, i posen d’exemple el cas de la Roca Grossa.\nSi el projecte s’hagués treballat realment amb el territori propostes com la de la Roca Grossa no estarien ni damunt la taula. Aquest projecte vol que la Roca Grossa quedi absorbida en una platja i és un dels pocs racons que encara tenim naturals al Maresme. Tot i això, segons sembla, el comissionat del Consell Comarcal està d’acord en deixar el projecte de banda fins que no s’executi la primera fase.\nPer Preservem el Maresme el que convé és adaptar-se a la dinàmica litoral i no al revés.\nDe fet, ja són diversos ajuntaments de la comarca els que han demanat la suspensió o moratòria. És el cas de Sant Vicenç de Montalt, Arenys de Mar, Arenys de Munt, Sant Pol, Tordera i Malgrat de Mar, que han demanat la retirada del projecte per l’impacte mediambiental que suposarà.\nSegüent Calella senyalitzarà els espais bombardejats durant la Guerra Civil\nAnterior La processó de Setmana Santa, pendent de l’evolució de la pandèmia\nL’Ajuntament inicia el tràmit per condicionar el camí històric de Lletanies


i tot és possible.: Sortir de l'Euro i que el país i els ciutadans no ho paguem tot.\nSortir de l'Euro i que el país i els ciutadans no ho paguem tot.\nEscolto a Jonathan Tepper, al programa Singulars, parlant del avantatges de sortir de l'Euro i devaluar, i el que és més important que el deute el perdin els creditors. 69 vegades s'ha fet en 100 anys ens diu.\nI perquè el govern no ho fa ja? Perquè el govern prefereix obeïr els bancs i els creditors europeus. Així de clar, igual que no van voler veure la crisi, doncs no volen actuar.\nSingulars de Jaume Barberà és un magnífic programa d'entrevistes de la televisó pública de qualitat.\nA mi el video em conforta veure que hi ha gent intel·ligent amb solucions i que no seria la fi del món comparat amb un estancament assegurat. Mentre polítics i poderoso treuen diners del país. Mentres els 106 consellers de Bankia segueixen cobrant.\nPerò posem-nos les piles per presionar el polítics que ajudin a la gent i no als accionistes dels bancs.\nEn definitiva, sortir de l'Euro i que el país i els ciutadans no ho paguem tot.\nEdward Hugh diu que per motiu ideològics el PP ens intervindra la 'gene' abans de fi d'any. Jo ja ho deia.\nEtiquetes: #15m, crisi, democràcia, economia, recesió, singulars, tv3, viatwitter\nHome Ignasi, no siguis així, i dóna'ls hi temps per poder treure els fons que tenen als bancs d'aquí i que els puguin portar a les illes Caiman i a Panamà!\nMira a Astúries (on al PP li ha fet una ràbia increïble que un "díscol" hagi aconseguit que no guanyin les ereccions) ja no els hi han aprovat els pressupostos i ja veuràs com amb 4 dies els intervenen...


biografia de John Deere, vida, fets interessants - Empresari, Maig 2021\nhome bessó aries dona experiències\nJohn Deere Biografia, vida, fets interessants - Maig 2021\n7 de febrer de 1804\ntrets i característiques de la dona Àries\nRutland, Vermont, Estats Units d'Amèrica\nJohn Deere va néixer el 7 de febrer de 1804 encara es recorda per la seva important contribució a la tecnologia agrícola. Ell va començar John Deere &Company del qual és un gran fabricant l’equipament agrícola . Va ser un destacat inventor en la història dels Estats Units. L’antiguitat de John Deere ha tingut un impacte significatiu en l’estil de l’arada, la recol·lecció, la retallada i la jardineria sense art.\nNo és clar exactament on va assistir a un nivell d'instrucció inferior, però se suposa que va estudiar a les escoles locals de Vermont. Ell, però, va procedir al Middlebury College. El 1821 va deixar el Middlebury College per aprendre habilitats d'esmolar el ferro com a aprenent. Sota la direcció del reconegut ferrer capità Benjamin Lawrence, va conèixer ràpidament l'art i va començar la seva ferreria el 1826 que va exercir a diversos llocs del Vermont.\nEl 1827 John Deere no va poder suportar l'entorn empresarial desafiant a Rutland Vermont. Per tant, va marxar cap al Grand Detour Illinois on es va establir. No va passar molt temps abans que la seva botiga de ferreria guanyés popularitat, ja que hi havia molt pocs negocis de ferrers ubicats a Illinois. Deere es va adonar que, a causa dels sòls durs d'Illinois, s'intentava treballar amb els habituals arats de ferro colat.\nPer tant, va considerar que era sàvia utilitzar un arat més suau amb taulers afilats que seria perfecte per utilitzar-lo en sòls de prada dura. Gràcies a les habilitats que havia adquirit en treballar Benjamin Lawrence , tenia una versió més realista de l'arada més adequada, especialment en les estacions de pluges on el sòl estava enganxós.\nA causa de les diverses versions de llaurats perfectes que tenia en compte, el 1837 Joan inventar i fabricar arats vendibles d’acer. A més del material d'acer, els llauradors contenien marcs de ferro que feien més èxit que qualsevol altre arat anteriorment fabricat. Inicialment, no va realitzar cap venda fins que el seu primer client Lewis Crandall va difondre la paraula del seu èxit.\nMés pagesos van comprar les arades d'acer fins al punt que va començar a fabricar al voltant de 100 arades anuals. Com a resultat de l'augment de la demanda i la manca de capital adequat, es va aliar amb Leonard Andrus. Fonts deien que Deere i Andrus tenien egos conflictius i mai podrien arribar a una conclusió exitosa de res. L’associació va durar cinc anys abans que Deere la cessés el 1848. Per tant, Joan va traslladar el seu negoci a Moline, Illinois, que era més adequat ja que tenia un millor accés a l'aigua, la potència, el carbó i un transport menys costós del seu equip.\nAlguns materials no estaven disponibles adequadament a nivell local, de manera que solia enviar els materials des d'Anglaterra. Al 1850 va començar a produir altres equips que funcionessin millor amb les arades d'acer. Els registres demostren que va realitzar vendes de més de 10.000 arades . L’arada d’acer era coneguda cèlebrement “ L’arada que va trencar les planes ” la majoria dels agricultors estimaven molt els seus productes per la seva excel·lent i única qualitat.\nEl 1857, John Deere Company es va llançar oficialment a Moline on existeix des de fa 175 anys. El 1863, John Deere va fer una altra contribució important en el camp agrícola. Va inventar el primer passeig a l’arada que tenia l’avantatge de ser tirat per cavalls que no fossin dibuixats per homes. Degut a la responsabilitat creixent, va nomenar el seu fill Charles Deere vicepresident de la seva empresa.\nEvidentment, intentava maniobrar limitacions financeres que haurien provocat la seva declaració de fallida i una nova gestió de la seva empresa. Charles Deere gestionava dia a dia les operacions de la companyia mentre el seu pare es dedicava a la política. El 1868 era John Deere Company rebatejat com Deere i Company .\nJohn Deere va ser elegit alcalde de Moline on va servir dos anys. Es diu que es va negar a viure un altre terme, a més de ser l'opció més preferida dels pobles. També va ser designat com a el president del Banc Nacional de Moline . A més, va prendre una posició com a director de la Biblioteca Pública Moline . Era un membre distingit de la Primera Església Congregacional on se li van oferir feines essencials pel seu excel·lent caràcter. La seva contribució als assumptes polítics i agrícoles a Amèrica li va valer un reconeixement i una figura fiable sobre la història dels nord-americans.\nJohn Deere Va ser criat per la seva mare mentre el seu pare treballava en diferents llocs per proporcionar-se la vida a la seva família. Es creu que el seu pare William Deere ha mort en el mar mentre viatjava a la seva terra ancestral per adquirir la seva herència. Se'l coneixia regularment com 'ldquo; fill d'un sastre', ja que el seu pare era un comerciant de sastreria.\nJohn Deere es va casar amb Damarius Lamb el 1827. Van tenir nou fills. No obstant això, la seva dona Demarius va morir el 1865. Tal com ho dictaven els costums tradicionals, es va casar amb la seva germana petita Lucinda Xai un any després.\nJohn Deere va morir mentre es trobava a casa seva a Moline el 17 de maig de 1886 . El seu fill Charles va assumir oficialment i oficialment el paper del seu pare com a president de Deere and Company. John va morir a l'edat de 82 anys.\nDeere &Company és líder mundial a la prestació de productes i serveis següents i es dedica al servei de clients i rsquo; s. Des de 1837, Deere i Companyia han lliurat productes innovadors de qualitat superior, basats en una institució d’integritat. La seva empresa és una empresa fiable i fidel per a agricultors de tot el món. Deere i Companyia ara fabricació d’equips per a diverses indústries com el golf i l’esport, el govern i l’industria militar, la indústria forestal i el paisatgisme.


80 grams | Comunicació literària: Novetat :: Els amants volàtils\nNovetat :: Els amants volàtils\nSi tenim tantes ganes d'estimar, per què espatllem les històries d'amor?\nUn escriptor rep d’una veïna i antiga amant la confessió d’una aventura amorosa amb desengany final. L’amiga incita l’escriptor a novel·lar la seva història, perquè així pugui agafar distància i passar pàgina del seu fracàs. Quan l’home es posa a treballar en la novel·la, algunes coses comencen a canviar dintre seu. Sota el blindatge emocional, les aigües es remouen i afloren els eterns interrogants. Per què costa tan poc que una relació sentimental s’espatlli? En quin moment l’amor es converteix en un camp minat? Per què ens protegim contra una vivència que desitgem? Els amants volàtils és una novel·la viva, àgil i intel·ligent, que representa un salt endavant en la carrera literària d’Isidre Grau.\n:: Un aperitiu del llibre\n:: El video del llibre\nhome fosc 2 d’octubre de 2011, a les 22:14\nBé, he llegit el tastet i promet. M'agrada com escriu l'Isidre i en aquest tastet veig un distanciament lúdic respecte a d'altres novel·les temàtiques/familiars que havia escrit, gairebé diria que per obligació personal.\nEl dia 21 de novembre hem de veure'ns, miraré de no oblidar de comprar-lo! i fer-li signar.\nGràcies per la teva ressenya, hi ha tants llibres i escriptors que a voltes no podem estar a totes.


El Sindicat Autònom de Policia (SAP) dels Mossos d'Esquadra denuncia en un escrit enviat a la Inspecció de Treball que a l'Àrea Bàsica Policial de Mollet del Vallès se superen els 30,6 graus de temperatura aquests dies. Aquest sindicat posa com a exemple l’ABP de Mollet com d'instal·lacions de la policia catalana en què se superen la temperatura màxima que es considera acceptable per a aquests llocs de treball. L'ABP de Mollet ja va ser denunciada pel mateix motiu a l'estiu passat, però sembla que el problema no s'ha solucionat.\nEn total el SAP denuncia una vintena de comissaries i dependències del cos en el qual en dates recents s'han superat les temperatures mínimes de confort que estableix el Reial Decret 486/1997 sobre disposicions mínimes en llocs de treball.\nPer al Sindicat Autònom de Policia, suposa un "greu atemptat a la salut de les persones treballadores i de la ciutadania que ens visita" aquestes altes temperatures per sobre dels 27º C que marca la legislació.\nPer això, en la seva carta a la Inspecció de Treball de la Generalitat de Catalunya arriba a plantejar que "davant la magnitud i volum de les comissaries que incompleixen la normativa vigent, a conseqüència de la deixadesa del Departament d'Interior, es procedeixi al tancament de totes les dependències, despatxos i altres que no compleixin amb les garanties mínimes de treball".\nEl sindicat SAP lamenta que cada estiu denuncia aquesta problemàtica davant el Comitè de Seguretat i Salut Laboral del Departament d'Interior, sense resultats, i per això acudeix ara a la Inspecció de Treball perquè prengui cartes en l'assumpte.\nPodeu veure aquest article en la següent adreça /articulo/economia/sindicat-policial-denuncia-inspeccio-treball-altes-temperatures-l-abp-mollet/20190705131803033304.html


En pocs dies entrarem en un any decisiu per al nostre país i per a la nostra nació. Fa tot just 299 anys de la guerra de Successió en la qual vam perdre les nostres llibertats. Cert, però també vam perdre el nostre benestar. ...\nUna administració educativa al servei del Projecte Educatiu del País\nL’administració educativa tradicionalment ha tingut un pes molt important —i en molts casos excessiu— dins del nostre sistema educatiu, centrant la seva atenció en els aspectes de gestió i renunciant a exercir un veritable lideratge educatiu. ...\nTardà davant l’aprovació definitiva de la LOMQE: ‘Aquesta llei no s'aplicarà a Catalunya’\nEl diputat d’Esquerra Republicana Joan Tardà ha defensat aquest matí que Catalunya no aplicarà la Llei Wert. Durant el debat d'aquest dijous els grups han expressat novament la seva oposició a la LOMQE. Joan Tardà, ha assegurat que la Llei Wert quedarà ‘enterrada’ i d'aquí a un temps ‘ningú el recordarà, ministre Wert si no és com a amenaça de retallada dels drets civils’. ...\nEl futur de la formació professional es troba en desenvolupar un sistema integrat, potenciar la coparticipació escola-empresa (amb convenis de coparticipació en la formació) i bastir un plantejament curricular obert i flexible. ...\nCapella: “Volen demolir la immersió lingüística per evitar la inclusió social”\nLa senadora d’Esquerra Republicana, Ester Capella, ha intervingut aquesta tarda en la Comissió General de les Comunitats Autónomes al Senat espanyol. Capella ha acusat a Wert de fer una Llei on “el primer i gran objectiu de la LOMQUE, és demolir el sistema d'immersió lingüística vigent a Catalunya, un model d'èxit, tant pel que fa a l'aprenentatge del català i el castellà, com pel que fa a la inclusió social”. ...\nEsquerra Republicana, volem deixar constància del nostre total suport a les mobilitzacions del MUCE (Marc unitari de la comunitat educativa) de rebuig a la Lomce. Una llei amb un fort contingut polític i ideològic que pretén dinamitar el model d'escola catalana que tant ha contribuït al benestar i a la cohesió social en les darreres dècades. ...


Botifarra a banda ompli l’Auditori a Torrent de música tradicional valenciana - Nou Horta\nBotifarra a banda ompli l’Auditori a Torrent de música tradicional valenciana\nDilluns, 28 Mai 2018 14:56\tEscrit per Redacció Publicat en Torrent-VAL Vist 292 vegades\nPep Gimeno Botifarra oferí divendres a la nit el concert amb músics de banda simfònica que es va suspendre per la pluja fa unes setmanes. Pel mal oratge, l’Auditori Vicent Torrent acollí finalment l’actuació del cantaor de Xàtiva, que s’havia programat en principi en la plaça de la Unió Musical.\nAmb la direcció de Paco Amaya, la veu de Pep Gimeno Botifarra es combinà amb els instruments de més de mig centenar de músics del Conservatori, de la Unió Musical i del Cercle Catòlic per a interpretar peces de música tradicional valenciana. Com sol ser habitual en els seus concerts, el cantaor a més d’intrepretar la música tradicional, compartix amb el públic amb molt de sentit de l’humor l’origen i el significat de cadascuna de les peces.\nAbans de començar el concert, la regidora d’Educació i Dinamització Lingüística, volgué donar un detall a Paco Amaya i Fani Blanch del Conservatori per la seua implicació i a Pep Gimeno Botifarra per la seua presència a Torrent i per a agrair-li “el seu treball quant a la recuperació i la conservació del patrimoni lingüístic i musical valencià” i reiterà “el compromís de la seua delegació amb la defensa i promoció del valencià”.\nEl concert comptà a més amb la presència del Grup de Ball de Torrent, que acompanyà algunes de les cançons i la Muixeranga la Torrentina que alçà unes figures al final del concert.\nEl concert havia d’haver-se celebrat el passat 27 d’abril dins de la programació de la Setmana de la Llengua que organitzà l’Oficina de Promoció i Ús del Valencià, però la pluja impedí en aquell moment l’actuació prevista en la plaça de la Unió Musical.\nModificat el Dilluns, 28 Mai 2018 14:57\nMés en esta categoria: « El Consell dels Xiquets i Xiquetes realitza les seues propostes en l'Ajuntament de Torrent\tPer primera vegada Torrent tindrà dades en temps real de la qualitat de l'aire »


perquè ESITEC |\nESITEC som empresa amb clara voluntat d’oferir serveis per ajudar als nostres clients a ser més competitius i disposar de les solucions més òptimes en el camp de l’enginyeria i l’energia.\nESITEC som una empresa que donem solucions integrals. No ens quedem en la fase de disseny o de consultoria sinó que també tenim la capacitat d’execució, el que ens permet oferir solucions integrals des del disseny de la instal·lació fins a la seva posada en funcionament.\nA ESITEC tenim un sistema organitzatiu que permet oferir als nostres clients un tracte directe i àgil, proporcionant una resposta ràpida a les seves demandes i una flexibilitat capaç d’adaptar-se a qualsevol projecte.\nA ESITEC disposem d’un sistema de millora contínua que ens permet per cada projecte realitzat avaluar-lo i extreure tot allò que ens permetrà realitzar millor el proper projecte. Tant des del punt de vista de coneixements, com de novetats del mercat, com de normativa o com de la relació amb el client.\nAuditories energètiques de 4 Complexes Esportius Municipals (CEM) per la Diputació de Barcelona


Què haig de fer si vull consultar la legislació en matèria de trànsit?\nSi voleu consultar la legislació en matèria de trànsit podeu accedir a totes les lleis a través de l’apartat normativa i legislació d’aquest web.\nCom puc consultar la normativa relativa a una qüestió concreta en matèria de trànsit?\nSi voleu consultar la normativa relativa amb un tema determinat en matèria de trànsit (cinturons, sistemes de retenció infantil, taxes d’alcoholèmia…) podeu accedir a través de l’apartat normativa i legislació d’aquest web.\nCom puc saber la sanció i els punts que corresponen a les meves infraccions?\nSi voleu saber l’import de la sanció econòmica i els punts que es detreuen per la comissió de les diferents infraccions en matèria de trànsit, ho podeu consultar en l’apartat de normativa. Un cop hagueu introduït el concepte concret que voleu consultar (cinturons, velocitat, alcoholèmia…), si cliqueu la fletxa que us sortirà al costat dret de la descripció, podreu accedir a la informació de l’import de la multa econòmica i els punts a detreure per la infracció que hagueu seleccionat.\nOn i com presentar escrits, recursos i/o al·legacions?\nEls escrits, recursos i/o al·legacions relatius a expedients sancionadors en matèria de trànsit es poden presentar:\nAl registre de l’òrgan administratiu al qual es dirigeixi. A aquest efecte, les adreces de les dependències del Servei Català de Trànsit són les següents:\nA qualsevol oficina administrativa (autonòmica o estatal). L’Administració té l’obligació de donar trasllat a l’organisme competent de qualsevol escrit presentat a les seves oficines. A l'efecte de computar terminis, té validesa el segell de registre d’entrada de l’escrit a qualsevol d’aquestes oficines administratives.\nMitjançant correu administratiu certificat. Cal anar a una oficina de Correus amb el document en un sobre sense tancar per tal que el funcionari de correus pugui posar en el document el segell i la data de certificat, que serà la vàlida a l’efecte de computar si l’escrit s’ha presentat en termini o no. Un cop segellat l’escrit, s’ha de tancar el sobre i remetre’l a l’organisme competent mitjançant correu certificat.\nD’altra banda, el Servei Català de Trànsit permet que els escrits que els interessats hagin d’adreçar a l’Administració en relació amb els expedients sancionadors de trànsit puguin presentar-se telemàticament. Això no vol dir que es puguin presentar mitjançant correu electrònic, sinó que és necessari que es disposi d’un certificat digital o la contrasenya corresponent i presentar els escrits mitjançant Tràmits gencat, tot emplenant i tramitant els formularis electrònics escaients.\nPuc demanar que el Servei Català de Trànsit m’enviï les notificacions relatives als expedients sancionadors de trànsit de manera electrònica?\nSí. En el cas que ho desitgeu, podeu rebre les notificacions relatives als expedients sancionadors de trànsit de manera electrònica en comptes de rebre-les a través de Correus.\nPer tal de poder accedir a aquest sistema de notificacions electròniques us heu de donar d’alta en el sistema de notificacions electròniques a través del següent enllaç:\nQuè passa si m’han deixat a la bústia un avís de correus relatiu a una notificació del Servei Català de Trànsit, però ja m’ha passat el termini per anar a recollir-la?\nEn el cas que en el marc d'un expedient sancionador de trànsit, no se us pugui efectuar la notificació de manera personal en el vostre domicili, o en el que hagueu indicat expressament a efectes de notificacions, es procedirà a la publicació al Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya (DOGC) i al Butlletí Oficial de l'Estat (BOE). Amb aquesta publicació que serà simultània s'entendrà practicada la notificació.\nAixí mateix, us podeu adreçar al Servei territorial corresponent, a on se us facilitarà còpia.\nHe rebut l’avís d’una notificació electrònica del Servei Català de Trànsit i no puc accedir a llegir-la. A qui m’he d’adreçar per solucionar la incidència?\nPer a qualsevol incidència informàtica en relació amb les notificacions electròniques completeu el següent formulari de la bústia de contacte .\nCom puc fer el pagament d’una multa de trànsit?\nSi desitgeu fer el pagament d’una multa relativa a un expedient sancionador de trànsit ho podreu fer seguint qualsevol de les següents modalitats:\nPagar-la amb targeta, directament a les dependències del Servei Territorial de Trànsit.\nPer Internet, mitjançant el portal de Tràmits gencat.\nAmb targeta, trucant al telèfon 012 (des de Catalunya) o al 932 142 142 (des de fora de Catalunya).\nSóc titular d’un vehicle, però habitualment el condueix una altra persona. És obligatori que faci constar en el Registre de vehicles un conductor habitual?\nNo és obligatori, però té l’avantatge que com a titular evitareu haver d’identificar el conductor quan es cometi una infracció amb aquell vehicle i automàticament es traslladen al conductor habitual les responsabilitats i obligacions que la llei atribueix al titular.\nEn el cas dels vehicles en règim d’arrendament a llarg termini, els seus titulars sí que obligatòriament han de comunicar al Registre de Vehicles les dades de l’arrendatari i també es traslladen a aquest les responsabilitats i obligacions del titular.\nPer tal de realitzar qualsevol d’aquestes gestions, us heu d’adreçar a la Dirección General de Tráfico, que és l’administració titular de l’esmentat Registre.L'adreça és www.dgt.es\nLa infracció per no tenir concertada assegurança obligatòria de vehicles gaudeix del descompte del 50%?\nSí. Una de les novetats que va introduir la Llei 18/2009, de modificació de la Llei de Seguretat Viaria, és que aquesta infracció gaudeix de la possibilitat de ser pagada amb el 50% de descompte.\nPot la grua retirar un vehicle per estacionar en les zones amb limitació horària?\nPot fer-ho si no s’ha col·locat el distintiu que autoritza a aparcar o si s’ha superat el triple del temps abonat conforme allò previst a l’Ordenança Municipal.\nSi ha estat un estranger qui ha comès la infracció amb el meu vehicle, què he de fer?\nEl titular del vehicle haurà d’identificar al conductor del vehicle incloent el número del permís o llicència de conducció i, si aquest no figura inscrit en el Registre de conductors, haurà d’aportar una còpia de l’autorització que l’habilita a conduir a Espanya si és requerit per l’Administració per fer-ho.\nEls dispositius de retenció infantil es classifiquen en 5 grups:\nGrup Pes del nen Edat aproximada Dispositiu\nGrup 0 fins a 10 kg 9 mesos Cabàs o portabebès\nGrup 0+ fins a 13 kg 18 mesos Portabebès\nGrup 1 9 - 18 kg de 9 mesos a 4 anys Cadira\nGrup 2 15 - 25 kg de 3 a 6 anys Cadira elevador\nGrup 3 22 - 36 kg de 6 a 12 anys Cadira elevador/coixí elevador\nQuina és la normativa relativa al casc?\nEstan obligats a utilitzar el casc tant per vies urbanes com interurbanes:\nels conductors i passatgers de motocicletes (amb o sense sidecar)\nde vehicles de tres rodes i quadricicles\nles motocicletes, els vehicles de tres rodes o els quadricicles i els ciclomotors que tinguin estructures d’autoprotecció i estiguin dotats de cinturons de seguretat.\nQuan aquest fet consti en la targeta d’Inspecció Tècnica o al certificat de característiques del vehicle.\nExcepció per a la utilització d’aquests dispositius:\nRaons mèdiques greus (cal acreditar-ho amb un certificat mèdic que indiqui el període de validesa, signat per un facultatiu/iva col·legiat/ada en exercici i amb el símbol establert per la normativa vigent). Aquest certificat haurà de ser presentat a requeriment dels agents de trànsit.\nEls menors de 16 anys estan obligats a utilitzar el casc en tot tipus de vies (urbanes, interurbanes i travesseres).\nEn rampes ascendents perllongades\nEn condicions extremes de calor\nPer raons mèdiques greus (cal acreditar-ho amb un certificat mèdic que indiqui el període de validesa, signat per un facultatiu/iva col·legiat/ada en exercici i amb el símbol establert per la normativa vigent). Aquest certificat haurà de ser presentat a requeriment dels agents de trànsit\n(Article 118 del Reglament general de circulació)\nQuina és la normativa relativa als cinturons de seguretat en els turismes?\nHan d’utilitzar els cinturons de seguretat i d’altres sistemes de retenció, correctament cordats, tant en vies urbanes com interurbanes, el conductor/a i els passatgers, sempre tenint en compte les limitacions següents:\nQuan el vehicle no disposi de places posteriors\n(Articles 117 i 119 del Reglament general de circulació)\nEstà prohibit fer servir un dispositiu GPS?\nLa normativa vigent prohibeix l’ús per part del conductor, amb el vehicle en moviment, de dispositius incompatibles amb l’obligatòria atenció permanent a la conducció com:\npantalles amb accés a Internet\nmonitors de televisió\nreproductors de vídeo o DVD\nConduir utilitzant manualment dispositius de telefonia mòbil, navegadors o qualsevol altre sistema de comunicació es considerat una infracció greu.\n(Article 76.4 g del Text refós de la Llei de seguretat viària)\nNo obstant això, fa unes excepcions:\nels monitors que estiguin a la vista del conductor i que siguin necessaris per a la visió d’accés o baixada de vianants,\nels monitors per a la visió en vehicles amb càmera de maniobres posteriors,\nel dispositiu GPS.\nAixí doncs, si l’aparell en qüestió és un GPS, la seva utilització estaria emparada per la normativa.\nEn cap cas s’autoritza la seva manipulació durant la conducció.\n(Article 18.1 del Reglament general de circulació)\nSobre la xarxa representada al Mapa Continu de Trànsit (MCT), en la pestanya d’afectacions viàries podeu visualitzar les imatges proporcionades per les diferents càmeres instal·lades en la xarxa viària catalana, les incidències de trànsit a temps real, les incidències meteorològiques, la instal·lació de mesures especials de regulació del trànsit, els missatges dels panells informatius, la densitat del trànsit i altra informació. En la pestanya de restriccions del transport trobareu representada la Xarxa d’Itineraris de Mercaderies Perilloses (XIMP) i podeu consultar i visualitzar, per data i per nom de la via, les restriccions que afecten al transport de mercaderies.\nA banda de la informació facilitada a través del Mapa Continu de Trànsit, podeu consultar les afectacions a la pàgina d’incidències de trànsit , on es detallen totes les incidències de la xarxa viària de Catalunya de què té coneixement el Centre d’Informació Viària de Catalunya (CIVICAT).\nCàmeres fixes de trànsit\nEl Servei Català de Trànsit disposa de visió directe sobre les carreteres a través de les càmeres fixes. Aquestes càmeres permeten veure, i per tant tenir la informació en temps real de qualsevol afectació o incidència viària en el camp visual.\nDavant d’una incidència concreta i a requeriment la sala de control del CIVICAT (Centre d’Informació Viària de Catalunya) pot gravar les imatges del que està succeint.\nCompetència en la senyalització de les carreteres\nLa competència en la senyalització interurbana de les carreteres correspon als titulars (Departament de Territori i Sostenibilitat, Ministeri de Foment ,diputacions o municipis).\nLa Generalitat de Catalunya, mitjançant el Departament de Territori i Sostenibilitat, disposa d'un canal de comunicació específic per a recollir les demandes i denúncies dels ciutadans i ciutadanes en l’àmbit de la seguretat viària amb l’objectiu de millorar les vies catalanes.\nLa reclamació es pot enviar directament a la bústia corporativa de suggeriments i reclamacions del Departament de Territori i Sostenibilitat.\nInformació de l’estat del trànsit\nPer informar de les afectacions a les carreteres catalanes, el Servei Català de Trànsit disposa del Concentrador d’Incidències de Trànsit amb informació sobre les incidències i les afectacions del trànsit per diferents nivells de servei (tipus d’afectació, causa, nivell, carretera, població, tram, sentit i data/hora inicial).\nDocumentació necessària per tramitar una autorització especial de circulació\nCom s'ha de sol·licitar una autorització especial de circulació?\nLa sol·licitud d’autorització especial de circulació es pot sol·licitar mitjançant via telemàtica o via presencial.