Sense ni un ral 15 de maig - Diari de Barcelona | Diari de Barcelona\nSense ni un ral 15 de maig - Diari de Barcelona\nUn festival mediterrani, repositoris de curtmetratges i tests per posar-se a prova\nLes quatre propostes gratuïtes de la setmana [15 - 21 de maig]\nFotos Baleària 2.0\nUna bona opció per passar aquests dies de confinament és recuperar jocs clàssics que estiguin disponibles de forma gratuïta a la xarxa o en forma d'aplicació. En molts es pot jugar en línia amb altres persones.\nApalabrados: videojoc d'entreteniment amb una mecànica molt similar al joc de tauler Scrabble, que es basa en guanyar punts mitjançant la formació de mots sobre un tauler.\nPuzles: Jigsaw Planet és un web amb un gran ventall de puzles per fer en línia. N'hi ha de diverses dificultats i formes i pots competir amb altres usuaris per saber qui els acaba més de pressa.\nJocs de cartes: es pot jugar a tota mena de jocs de cartes en línia. Aquí tens alguns exemples: UNO, Botifarra (ButiNet), Brisca, entre d'altres.\nRummikub: et permet jugar al clàssic joc de taula en línia.\nCut the rope: videojoc d'entreteniment basat en una sèrie de trenca-closques.\nPreguntados / Trivia Crack: joc de preguntes de temàtiques diverses en un format molt similar al Trivial.\nUn festival musical de la Mediterrània\nL'empresa valenciana Baleària organitza aquest dissabte el segon festival de música en línia Baleàrics 2.0, després de l'èxit assolit per la primera edició, celebrada el passat 2 de maig, i que es pot visualitzar al seu canal de YouTube. La proposta musical estarà encapçalada per 13 músics, provinents de Catalunya, el País Valencià, les Illes Balears, Algèria i el Marroc.\nEl podeu seguir en directe aquí:\nAl cartell destaca la participació de la mallorquina Maria del Mar Bonet, el valencià Feliu Ventura, la catalana Meritxell Genè o els eivissencs Morning Drivers. El festival es podrà seguir a través del canal de YouTube de Baleària o per la seva pàgina de Facebook a partir de les 18.00 hores.\nPropostes de curtmetratges\nEn el marc de la quarantena derivada de la pandèmia de la Covid-19, diverses filmoteques han obert part del seu catàleg al públic. És el cas de RTVE que, a través de la seva pàgina "Somos Cine", ha permès l'accés a unes 60 pel·lícules, principalment espanyoles, de forma gratuïta. Un cas semblant és el de plataformes com Rakuten TV, que ofereix diversos films i documentals del seu catàleg, o eFilm, que permet escollir d'entre més de 2.000 pel·lícules amb l'únic requisit del carnet bibliotecari.\nUna altra opció dins del vessant cinematogràfic són els curtmetratges. Hi ha diverses pàgines web que actuen com a repositoris de curtmetratges, la visualització dels quals en la majoria dels casos és totalment gratuïta.\nCortos de Metraje: repositori amb gairebé 5.000 curtmetratges, 379 videoclips i 569 episodis de web sèries. Conté curtmetratges de temàtiques diverses i de fins a 80 nacionalitats diferents.\nEl cinèfil: recull de diversos curtmetratges amb una anàlisi complementària, a través d'informació addicional, entrevistes als autors i informació d'actualitat.\nMy French Film Festival: el festival internacional ha obert part del seu catàleg a través del programa "Stay Home Edition", compost per unes 60 pel·lícules —principalment curtmetratges— creades per directors francesos i amb subtítols amb diversos idiomes.\nAlguns dels curtmetratges proposats en aquests repositoris:\nPosa a prova el teu coneixement amb aquests tests\nNomenclàtor barceloní: Betevé planteja 20 preguntes al voltant del canvi de nom dels carrers de Barcelona en diferents etapes de la història. Així, l'objectiu és encertar com es deien els noms dels carrers de la ciutat en aquests períodes. Hi ha dues versions: el nomenclàtor republicà i el nomenclàtor franquista.\n🔙 QUIZ | Amb el canvi de règim el 1931 i el final de la Guerra Civil el 1939, el nomenclàtor de la ciutat va experimentar canvis profunds.\nSabries identificar el nom dels principals carrers de Barcelona durant aquest període?👇🏼https://t.co/jjtHAZOLwd\n— betevé (@beteve) May 12, 2020\nTest geogràfic: identifica el nom dels 196 països del món en només 12 minuts. La mitjana és de 106 països, la podràs superar? A més, podràs participar en altres formats: identifica els 20 països que han desaparegut del mapa, les capitals del món o les banderes de cada un dels països.\nMundials de futbol: la revista Panenka proposa un test futbolístic on has de completar "el rosco" de l'A a la Z amb preguntes dels Mundials de futbol, des d'Uruguai 1930 fins a Rússia 2018.\nVuelve el Rosco de Antonín y ahora toca repasar la historia de los Mundiales. https://t.co/J7mChQsUSb\n— Panenka (@RevistaPanenka) May 11, 2020\nBandes de rock: tens 20 minuts per identificar el nom de 150 de les bandes de rock més famoses de tots els temps amb l'única ajuda del nom de tres de les cançons de cada grup.\nTest de García Albiol: coneixes bé el "nou" alcalde de Badalona? Demostra-ho amb el test "Frase d'Albiol o d'American History X?" de la revista El Jueves.\n¿Conoces bien al "nuevo" alcalde de Badalona?\nDemuéstralo con nuestro TEST: ¿FRASE DE ALBIOL O DE AMERICAN HISTORY X?\n¡Comparte tu resultado! ¡Los que suspendan deberán poner la boca en el bordillo!https://t.co/HYhp9FMuO8\n— El Jueves (@eljueves) May 12, 2020


SERVEIS - adn studio, agencia creativa de publicidad experta en branding\nSERVEISadn studio, agencia creativa de comunicación4 January, 2019 16 October, 2020\nSi has arribat fins aquí, és perquè busques els serveis de branding i publicitat d’una agència creativa de comunicació com adn studio. Però el que necessites que fem per tu dependrà de molts factors: el teu càrrec, el teu sector i la cultura empresarial en què treballes.\nAnalitzem a fons la vostra comunicació i branding, detectem oportunitats i us plantegem propostes de millora.\nActualitzem o reposicionem la teva marca. Ens mantindrem fidels a la seva essència, però reforçarem els seus punts forts.\nCreem accions publicitàries o de comunicació afins als objectius del teu pla de màrqueting.\nDefinim la imatge de marca del teu nou producte i t’ajudem a llançar-ho.\nDesenvolupem una campanya de publicitat o una acció puntual, des del concepte inicial fins a la seva completa execució.\nEls nostres serveis de branding i publicitat et donaran sempre una visió nova, fresca i creativa a les teves campanyes. I et farem vendre més, naturalment.\nBranding i publicitat per al sector alimentació\nAmb els nostres serveis de branding i publicitat per al sector alimentació, definiràs la imatge del teu producte, el seu packaging i la seva comunicació estratègica.\nBranding i publicitat per al sector gran consum\nDefinim el branding i l’estratègia de publicitat de la teva marca, perquè aconsegueixi estar present en el top of mind dels teus clients, quan prenen la seva decisió de compra.\nBranding i publicitat per al sector cosmètic\nDefinim la naturalesa de la marca, els seus valors i la seva essència, allò que la fa diferent, única i singular. I desenvolupem l’estratègia comunicativa i dissenyem les creativitats publicitàries.\nBranding i publicitat per al sector editorial\nAjudem a les editorials a augmentar el seu valor i competitivitat. Definim la naturalesa de la marca, els seus valors, la seva essència i desenvolupem la seva estratègia de comunicació, amb campanyes de publicitat i promocions.\nBranding i publicitat per al sector industrial\nT’ajudarem a augmentar la competitivitat del teu negoci i el valor de la teva marca, amb projectes integrals de branding i amb una estratègia de comunicació orientada a assolir els teus objectius comercials.\nBranding i publicitat per al sector serveis\nDefinirem la teva proposta de valor, amb un to de comunicació original, diferenciador i consistent, amb el qual mantindràs la coherència corporativa en totes les accions publicitàries que emprenguis.\nBranding i publicitat per al sector sanitari\nSi ets el responsable d’una clínica, hospital, centre sanitari o ets un professional de la salut, amb els nostres serveis de branding i publicitat per al sector sanitari podem ajudar-te a comunicar els teus serveis i a augmentar el seu valor percebut.\nBranding i publicitat per al sector tecnològic\nElaborarem un pla de comunicació totalment adaptat als teus objectius de màrqueting i al teu posicionament de marca i dissenyarem les campanyes de comunicació on i off line orientades a obrir mercats, llançar productes o augmentar les vendes.\nBranding i publicitat per a l'administració pública\nComunicarem el teu projecte de manera integral i estratègica, amb l’objectiu de construir una comunicació eficaç amb els teus públics i amb la societat en general. Amb una comunicació beneficiosa per al teu projecte institucional, de promoció educacional o turístic.\nDigue'ns qui ets i descobreix tots els serveis que podem oferir-te\nSi ets Product manager i necessites desenvolupar la imatge de marca del teu producte i el disseny del seu packaging, podem ajudar-te amb un disseny gràfic de qualitat i dotant-lo d’un llenguatge verbal i visual, original, genuí i venedor.\nSi ets director de màrqueting, a adn studio podem elaborar un pla de comunicació que s’ajusti als teus objectius de màrqueting i al teu posicionament de marca, amb el disseny complet de campanyes on i off line\nSi ets CEO o empresari, a adn studio t’ajudarem a augmentar la competitivitat del teu negoci i el valor de la teva marca, amb projectes integrals de branding i amb una estratègia de comunicació orientada a assolir els teus objectius comercials.\nSóc CEO d'una Startup\nSi ets CEO en una Startup, t’ajudarem a crear una bona estratègia de comunicació de negoci i a definir el seu branding, la naturalesa de la marca, els seus valors i la seva essència, allò que la fa diferent, singular, creïble i significativa per als teus clients.\nSóc tècnic de l'administració pública\nSi ets tècnic de turisme, directiu a l’administració pública, responsable d’una institució, fundació o ong, a adn studio abordarem la comunicació de la teva projecte de forma integral, estratègica i relacional, amb l’objectiu de construir una comunicació eficaç amb els teus públics.\nSi ets el responsable de comunicació d’una empresa i necessites les creativitats per les teves campanyes de publicitat, fem tàndem amb tu. Podràs Centrar-te en la visió estratègica i la gestió, nosaltres ens ocuparem del concepte creatiu, de redactar els textos publicitaris i del disseny gràfic.\nCampanya de publicitat per a l’editorial edebé – Branding projecte Friend.lyJordi Corella Vivó9 January, 2021 11 March, 2021\nBranding i posicionament de marca per a Gelats AlacantJordi Corella Vivó8 January, 2021 11 March, 2021\nBranding per a la marca de tractaments capil·lars, màscares i shampoos Kyara Lambert. Posicionament estratègic de marca, creació de proposta de valor, comunicació de producte i packagingJordi Corella Vivó6 January, 2021 11 March, 2021\nProjecte integral de branding per a la marca de cosmètica natural Klau. Posicionament estratègic de marca, disseny de logotip, comunicació de producte, packaging i disseny webJordi Corella Vivó5 January, 2021 13 May, 2021\nCreació de la comunicació sanitària corporativa i institucional per al CST:adn studio, agencia creativa de comunicación4 January, 2021 11 March, 2021\nBranding i imatge de producte per als dolços tradicionals de Sa SucreriaJordi Corella Vivó4 January, 2021 11 March, 2021


A Oikocredit Catalunya seguim treballant però no oferirem atenció presencial durant les properes setmanes - Oikocredit Catalunya\nA Oikocredit Catalunya seguim treballant però no oferirem atenció presencial durant les properes setmanes\nlunes, 16 de marzo de 2020 16:35\n*Informació actualitzada amb data del 13 d'abril de 2020.\nSeguint les recomanacions de les autoritats sanitàries arran de l’impacte del coronavirus (Covid-19) a Oikocredit Catalunya deixarem d’oferir atenció presencial mentre duri la recomanació de confinament. No obstant, i atès que fa anys que estem preparades per fer teletreball, durant aquests dies us seguirem atenent per telèfon o correu electrònic.\nEns podeu trobar al telèfon habitual (93 441 63 06) i al correu-e catalunya@oikocredit.org.\nL'enviament dels certificats de retencions d'IRPF per la declaració de la renda es farà al llarg d'aquest mes d'abril, tot i que sortirà amb una mica més de retard, especialment per a aquelles sòcies que el rebin en paper. Si el necessiteu amb especial urgència, poseu-vos en contacte amb nosaltres.\nEl cafè-tertúlia sobre l'Study Tour a Ghana que teníem previst per al dijous 19 de març també s'ajorna fins a nova data, pendent de concretar.\nA mesura que hi hagi novetats, us n'informarem puntualment.\nA nivell d’Oikocredit Internacional l’operativa tampoc s’atura i simplement algunes gestions es poden veure lleument afectades per alguna demora raonable. Podeu llegir més informació sobre l’impacte del coronavirus a la cooperativa internacional en aquest apartat de la seva pàgina web.\nTambé aprofitem l'ocasió per donar molts ànims a totes les persones que s'han vist directament afectades pel Covid-19, i agrair el treball i esforços de tot el personal sanitari i de totes les persones que s'han articulat en xarxes de suport i solidaritat per fer front a aquesta situació.


Associacionisme i treball associat by Col·lectiu Ronda - issuu\nAssociacionisme i treball associat Toni Oró i Badia Soci del Col·lectiu Ronda | Assessor i consultor d'empreses especialitzat en cooperatives\nAssessorant emprenedors i entitats ens hem trobat moltes vegades amb persones que tenen projectes en marxa o que els volen tirar endavant i que ens plantegen dubtes importants sobre si la forma jurídica que tenen o la que han pensat tenir és la més adequada pel seu projecte. Normalment es tracta dun nucli de persones motivades per interessos filantròpics, culturals, artístics o daltre naturalesa que creuen, amb encert, que si sagrupen en una associació tindran més possibilitats daconseguir els objectius que persegueixen. En altres ocasions, però, tot i que la gènesi del projecte té motivacions similars a lanterior, lorganització realitza o pensa realitzar una activitat econòmica de manera que els seus membres, de vegades la majoria, tenen o acabaran tenint una relació laboral en tota regla amb lorganització. En aquests casos és comú que la massa social de lentitat es redueixi a les persones que hi treballen, amb lafegit, si shan assessorat bé, dels membres necessaris per no incórrer en les incompatibilitats que determina el Llibre Tercer del Codi civil de Catalunya. El primer cas no presenta dificultats en lelecció. Es tracta duna associació amb tots els ets i uts: una agrupació de persones que comparteixen un objecte social, i que realitzen activitats destinades a aconseguir-lo. Aquestes entitats es financen amb fons diversos\ncom ara quotes dels socis, donacions o fons públics. I quan obtenen recursos realitzant activitats econòmiques la relació daquestes amb els seu objecte social determinarà les obligacions fiscals que shauran dassumir. Així, quan lobjectiu és aconseguir la massa social adequada al projecte i el veritable impulsor de lentitat és la consecució dels objectius que shan marcat, no hi ha cap dubte: es tracta duna associació. I no existeix cap impediment per la contractació de les persones que calgui per desenvolupar les activitats pròpies de lassociació. Aquesta esdevé empresari a efectes laborals i contrau, en lordre laboral, totes les obligacions que li siguin pròpies. En laltre supòsit, durant els contactes o les visites que fem assessorant els futurs associats, en moments en els què les consideracions comencen a ser excessivament abstractes, acostumem a formular una pregunta que normalment situa la qüestió en el punt just: -però... amb aquest projecte, vosaltres us hi voleu guanyar la vida? I en la resposta està la tria de la forma jurídica correcta. Si la resposta és sí, amb tota probabilitat la forma jurídica òptima serà una cooperativa de treball associat. Una cosa és que el soci duna associació hi treballi i una altra molt diferent és que un grup de persones constitueixi una associació amb lobjectiu de treballar-hi.\nUn soci que treballa per una associació a la que pertany, té amb aquesta una relació de dependència. Aquesta associació és el seu empresari i el Llibre Tercer restringeix el nombre de membres de la junta que poden percebre qualsevol tipus de remuneració de lassociació. Altrament linterès particular podria amenaçar linterès general de lassociació en les decisions de la junta. Perquè una associació pertany als seus socis i aquests tenen el poder per nomenar la junta que considerin més oportuna i per orientar lassociació cap on vulguin dins els límits dels seus estatuts i de les normes aplicables. Quan tres o més persones decideixen treballar conjuntament, és a dir guanyar-se la vida unint les seves capacitats, coneixements i habilitats per tal de satisfer necessitats de la societat, ens trobem davant duna cooperativa de treball associat. Així com les associacions neixen amb una intenció i podríem dir que responen a una seqüència com aquesta: Objectius\nles cooperatives de treball associat penso que responen a una altra lògica. Els socis de treball ja tenen un objectiu que, per tant elemental com és, de vegades soblida. La seva seqüència podria ser: Treballar\nEls objectius, que en una associació són elements nuclears de lorganització i determinen les activitats que shi fan, en una cooperativa de treball tenen una altra naturalesa ja que el què aplega el socis de treball és treballar conjuntament. Són allà per guanyar-se la vida. Lessència duna cooperativa de treball associat és el treball, els membres decisoris han de ser treballadors i la cooperativa es finança amb el treball dels seus socis i sinicia i es sosté amb les seves aportacions econòmiques. Vol dir això que una cooperativa de treball és neutre des del punt de vista ideològic? En absolut.\nPer començar, optar pel treball cooperatiu comporta un compromís amb els principis cooperatius. Quan treballem per compte aliena, venem la nostra força de treball a lempresari, amb tots els drets i obligacions que això comporta. Quan exercim una professió o fem una activitat per compte pròpia, som professionals o empresaris individuals. I si decidim convertir-nos en emprenedors i constituïm una empresa mercantil, encara que hi treballem i ho fem conjuntament amb altres persones, allò que ens vincula a lempresa no és el nostre treball sinó la nostra participació en el capital. Si hi treballem, en realitat treballem per compte pròpia prestant serveis a lempresa en la què hem posat els nostres diners. En la relació entre un soci capitalista i la seva empresa el treball és tant irrellevant que com a tal no existeix: la nostra empresa no ens pot contractar formalment a no ser que la participació que hi tenim sigui prou petita com per que es pugui considerar que no és nostra. Per contra, quan construïm el nostre projecte professional en el si duna cooperativa el què és irrellevant és el capital, per molts zeros que tingui la nostra aportació. Per què? Perquè el que ens uneix és el treball i aquest és el combustible que mou la cooperativa. El seu objectiu bàsic. La seva raó de ser. Els objectius que es fixen les cooperatives estan en làmbit estratègic i operatiu i no en el de les esperances i les il·lusions. Aquests objectius són matèria dentitats sense ànim de lucre, com les associacions, que fan a la societat la seva aportació sense esperar-ne cap compensació. Els socis de les cooperatives de treball construeixen un món millor ple dil·lusió i esperança perquè mostren a la resta de la societat que és possible satisfer les necessitats humanes amb empreses de persones gestionades democràticament , respectuoses amb lentorn i arrelades al territori. Per concloure. Si us esteu plantejant quina és la forma jurídica més adequada pel vostre projecte, us recomanem que us formuleu una altra pregunta: ¿per què vull, de veritat, tirar-lo endavant? La resposta, sens dubte, us ajudarà a fer una bona elecció.\nQuina és la forma jurídica més adequada pel nostre projecte? Quan és convenient constituir-se en cooperativa i quan crear una associació? T...


l’abric de caterín, segona part | de gènere\nl’abric de caterín, segona part\n28 Desembre 2015 amparo\t2 comentaris\nAlguns anys enrere la van dur al poble, va fer la primera aparició en “petit comité” només davant unes quantes persones perquè era tan tímida que li feia vergonya acudir als aconteciments públics, no obstant això, parlaren molt be d’ella i per eixe motiu, l’interés per Caterín va anar creixent entre la població.\nSuperada la vergonya, Caterín va anar despullant-se de la timidesa , i poc a poc, va anar fent acte de presència en més actes lúdic-festius del poble, tants! que, se la va considerar gairebé indispensable en la majoria d’ells.\nAra, ja fa set o huit d’anys que puja per l’estiu, i cinc o sis, per les festes de Nadal.\nEn Nadal, al principi anava casa per casa felicitant les festes i com que feia molt de fred la duien dins d’una capsa, però des de fa un temps ençà va posar una condició per a pujar: Que li proporcionaren un abric per a resguardar-la del fred, la pluja o el vent, inclemències que, d’una manera u altra sempre ens acompanyen en la nit de Cap d’Any.\nUn abric? es van preguntar en aquell moment els encarregats d’organitzar la festa, mai s’havia regalat un abric a Caterín per participar en cap aconteciment , i no sabien com podria reaccionar. Però per altra part, era una proposta tan novedosa que calia estudia-la amb deteniment.\nConsultaren al poble, preguntaren preus a les millors tendes de confecció, demanaren presupostos a diferents sastres i finalment després de moltes cavilacions, acceptaren la sol.licitud de Caterín. Per majoria absoluta decidiren que Caterín lluiria un abric, però no un abric qualsevol, sino un magnífic abric blanc de Nadal!.\nPresa la decisió, els habitants del poble varen començar a oferir donacions per a que l’abric de Caterín fora realitat, i acte seguit els encarrergats de la festa es van posar ràpidament mans a l’obra; van avisar al sastre i van començar per prende mida a Caterín. Mes ample de baix per a tindre més capacitat de moviment, més estret de dalt per a que el cos anara més resguardat i calentet. “Molt en compte en la sisa de les mànigues”, li deien al sastre, “que no li aprete massa”…Una vegada fet el patró en les mides exactes el sastre se’n va anar al seu taller i, es va posar mans a l’obra.\nL’expectació per part del poble era máxima. L’interés que despertava l’abric va desplaçar al de la propia Caterín. Conforme s’arrimaven els dies de la gran festa, la curiositat augmentava de la mateixa forma que les preguntes. Tots volien saber com seria eixe abric; de quina tela estaria confeccionat. Protegiria a Caterín del fred, de la pluja i del vent en cas necessari?. Podria Caterín anar en tirants o en màniga curta baix d’eixe abric? Tindria un bon coll per a no dur bufanda? Caldria dur guants o duria manoples cosides a les màniges? Seria impermeable a la pluja i resistent al vent? Estes i altres preguntes acaparaven la curiositat dels habitants els dies previs de la festa.\nL’abric va arribar en antelació, tal i com acaba d’arribar avuí a la plaça de Sella, per a fer-li els retocs previs, desambastar-lo, llevar-li flecos, colocar-li algun adornet nadalenc, tot per a posar-lo a punt per a la nit de Cap d’Any.\nI també avuí, com des de fa més de quatre anys, tots els del poble acudeixen de nou a vore’l, qualsevol excusa és bona per a assomar-se a la plaça, doncs la gent segueix impressionada davant de tan immens abric i no deixen de parlar d’ell per on sevol, en les tendes, en les forns, en els bars i pels carrers.\nAra només queda esperar a la nit de Cap d’Any, on s’ha convocat un any més al poble, per a que vestits amb els millors trajes i pentinats per l’ocasió, rebem a Caterín enfundada amb el seu fabulós abric.\nEsperem que les mànigues, el cos, els punys i el coll li queden a la perfecció, doncs és l’ùnica forma de vore brillar de nou a Caterín per a que el poble quede content i satisfet, i com anys enrere, amb música, confetis, serpentines, cava i demés licors acompanyem a Caterín i al seu abric a rebre l’any 2016.\nFeliç 2016 a totes i a tots.\nEntrada anteriorBON NADALSegüent entradaTORNAR A ESCRIURE, REPRENDRE EL BLOC\n2 pensaments sobre “l’abric de caterín, segona part”\n30 Desembre 2015 a les 22:32\nL’abric no existeix realment, no? Es una metàfora d’alguna cosa, oi?\n9 Març 2016 a les 17:13\nExactament, Pons es tractava d’una metáfora sobre la carpa que es montar per a celebrar el sopar de Cap d’Any


Notícies - Els premis de la rifa de Reis també passen de llarg de Sant Cugat\nEls premis de la rifa de Reis també passen de llarg de Sant Cugat\nTampoc han deixat cap premi important al municipi la Loteria ni la Grossa\nEl 19570, el primer premi del sorteig de Reis / Foto: Youtube RTVE\nel 6/gen/21 Clara Bardají / Acn Societat PDF\nEl primer premi del sorteig de Reis, valorat en dos milions d'euros cada sèrie, ha estat per al 19570 i ha estat molt repartit arreu de Catalunya i al conjunt de l'Estat. Així i tot, la sort ha passat de llarg a Sant Cugat i no ha deixat cap premi important. Enguany, la Loteria i la Grossa de Cap d'Any tampoc han deixat cap premi important al municipi.\nEl primer premi de la rifa de Reis s'ha venut en tres administracions de Barcelona, situades al carrer Pelai, al carrer Gran de Sant Andreu i a la Via Júlia; en dues de Sallent, a la plaça de la Pau i al carrer d'en Sendra; a Badalona, en una administració del carrer del Mar, a Castelldefels; a Girona i en dues de Lloret de Mar.\nEl segon premi, de 750.000 euros la sèrie, ha estat per al 03436 i ha caigut parcialment a Barcelona, a l'avinguda de Madrid, i a Lleida, al carrer Miguel Hernández. El tercer, de 250.000 euros la sèrie, ha estat per al 05587 i ha caigut en una dotzena de localitats catalanes. És el cas, per exemple, de Castelló d'Empúries, Mataró, Sant Andreu de la Barca, Sant Llorenç d'Hortons, Sant Fost de Campsentelles, Torelló, Barberà del Vallès, Lleida, Les (Val d'Aran), Les Borges del Camp i en diverses administracions de Barcelona. Com en la resta de premis, també ha estat molt repartit arreu de l'Estat.\nEn l'edició del sorteig de Reis d'aquest any, els catalans han fet una despesa de 85,9 milions d'euros, un 0,57% més que l'any passat i una despesa mitjana per habitant d'11,05 euros. Per demarcacions, a Barcelona la despesa ha estat de 62,5 milions d'euros, un 0,67% més i una mitjana de 10,88 euros. A les comarques de Girona, les vendes han caigut un 6,35%, fins als 6,68 milions d'euros, el què representa una despesa mitjana de 8,55 euros.\nrifa de reis\ngrossa de cap dany


L’EQUIP | REVELA en català\nL´equip el conformem membres de diferentes entitats.\nTuró Acció Socio Cultural (TASC), çes una asociació sense ánim de lucre. Neix al 2004 i la seva principarl misiço es promocionar la cultura com a mitjà de transformació social, a partir de la vinculació al territori on es desenvolupa i aconseguir la màxima participació social i ciutadana.\nEls socis fundadors són vuit entitats que treballen des de fa molts anys a diferents àmbits del barri del Turó de la Peira:\nEs tracta llavors d´una associació que ha sorgit i s´ha desenvolupat al voltant de l´acció ciutadana en clau associativa i que partint de la seva experiència individual i del seu coneixement del barri, vol posar ho en comú, i desenvolupar accions socials i culturals amb la participació activa dels diferents agents, GESTIÓ CIUTADANA.\nEl principal projecte de TASC des de 2005, és la gestió del Centre Cívic Can Basté, situat al barri del Turó de la Peira.\nCan Basté i la fotografia\nEl Centre Cívic Can Basté sorgeix de l’impuls i la necessitat social de tenir un espai on generar projectes que treballin amb la cultura com a mecanisme de relació social, tendint sempre present la realitat de l’entorn i les necessitats de la població.\nD’aquesta manera, el centre contribueix en el desenvolupament cultural de les persones i dels col·lectius, promovent la seva participació en la gestió de productes culturals i oferint espais de relació, producció i creació que permetin l’intercanvi i la generació de noves iniciatives associatives formals i no formals, amb centres d’interès diversos, promovent la coordinació i la col·laboració amb el teixit associatiu existent.\nDes de 1996, Can Basté s’ha convertit en un referent de creació i difusió de la fotografia a nivell de ciutat. Ha generat múltiples dinàmiques d’intervenció social on l’objectiu principal és aportar eines i mecanismes a la població perquè pugui descobrir noves formes d’aprendre, experimentar i obrir-se camí en el panorama de la fotografia.


Dia mundial de les persones docents | STEPV\nDia mundial de les persones docents\nEnmig d’una pandèma global, la salut i l’estabilitat es converteixen en les principals demandes del professorat\ndilluns 05 octubre 2020 12:32 h\nAquest dilluns, dia 5 d’octubre, com tots els anys des de 1994, se celebra el dia mundial de les persones docents. Una jornada que commemora l’aniversari de la subscripció de la Recomanació de la OIT (Organització Internacional del Treball) i la UNESCO relativa a la Situació del Personal Docent (1966).\nEnguany, la celebració arriba embolicada en una situació d’especial complexitat per a tot el planeta. La crisi originada pel coronavirus ha provocat una alteració dràstica de costums, drets i garanties tant personals com col·lectius, alhora que està tenint uns efectes econòmics que posen en perill béns tan essencials com són la salut i l’educació de milers de milions de persones.\nAl llarg d’aquest 2020, pràcticament la totalitat de l’ensenyament que s’imparteix a tot el món, ha hagut d’interrompre la presencialitat de l’educació, per a veure’s obligada a explorar noves formes d’aprenentatge, a través de l’ensenyament a distància, amb el suport d’aparells tecnològics. Fins i tot, en el moment actual, al voltant de 700 milions d’estudiants no han recuperat l’ensenyament presencial, la qual cosa pot comportar greus conseqüències com l’augment de desigualtats i l’increment de la bretxa social. D’altra banda, els països que han recuperat l’activitat lectiva presencial, han hagut d’implementar mesures per a assegurar la salut de tota la comunitat educativa, que és el mateix -en aquest cas- que dir, de tota la societat, ja que el contagi que provoca el virus COVID-19 no es limita a sectors concrets.\nNo obstant això, aquestes mesures no han sigut les adequades en alguns països. A Espanya, amb l’excepció d’alguna comunitat autònoma, tampoc. La llista de mesures que s’han quedat sense implementar és llarga: no s’ha rebaixat la ràtio, no s’ha contractat el número de professorat necessari, en la majoria de comunitats autònomes no s’han realitzat proves PCR als membres de la comunitat educativa, no s’està protegint el professorat amb especial vulnerabilitat, els centres educatius no disposen de personal amb coneixements sanitaris,... entre un llarg etcètera.\nEn aquesta situació, en la qual la dotació econòmica que el Govern de l’Estat espanyol ha posat a disposició de les comunitats autònomes per a educació és inferior a les ajudes econòmiques prestades a sectors com l’automobilístic o el del turisme, la salut del o de la docent, no està assegurada. Ho hem comprovat en les primeres setmanes de classe en les quals el nombre de professores i professors infectats a les aules es compten per centenars.\nLa situació laboral no és molt millor. Els contractes que s’estan realitzant al professorat són, en molts casos, d’una duració limitada, aprofundint en un problema ja endèmic en l’Administració del nostre país: la precarietat en l’ocupació. Si l’any passat la taxa d’interinitat en l’educació sobrepassava el 20%, després de la irrupció de la pandèmia -en haver-se suspés la realització de la convocatòria d’oposicions- actualment afecta a un terç del conjunt del professorat de l’ensenyament públic a nivell estatal.\nDiverses sentències del Tribunal de Justícia de la Unió Europea assenyalen que l’Estat espanyol ha comés frau de llei i ha abusat en la contractació del personal interí que ha concatenat contractes durant més de tres anys, ja que,“sobre la base d’una relació de servei de duració determinada”, aquestes persones han “exercit de manera constant i continuada les mateixes funcions, quan el manteniment de manera permanent d’aquest empleat públic en eixa plaça vacant es deu a l’incompliment per part de l’ocupador de la seua obligació legal d’organitzar en el termini previst un procés selectiu a fi de proveir definitivament l’esmentada plaça vacant”, diu textualment l’última d’aquestes sentències, amb data de 19 de març d’aquest mateix any.\nMalgrat això, actualment al voltant de 170.000 docents del sistema educatiu no universitari del nostre estat, estan en situació d’interinitat. Urgeix una solució, ja que mentre aquesta no es done, totes les declaracions polítiques de respecte i exalçament del personal docent, no deixaran de ser paraules buides, que no es tradueixen en fets. Com ho són les que escoltem aquests dies per part de responsables ministerials i de les conselleries autonòmiques, mentre deixen el professorat exposat enmig d’una pandèmia sense precedents en l’últim segle.


Diyarbakir, viatge al cor del kurdistà turc\n5 de desembre de 2009 / 1 Comentari\nDiyarbakir és una ciutat viva, que lluita per deixar enrere els anys en què era associada al terrorisme kurd. Passejar per la vora de les muralles que envolten el casc antic, és gaudir de l’ombra dels arbres, del somriure de la gent, de les rialles dels nens.\nDiyarbakir és el centre del moviment de ressistència kurda. Les dones porten mocadors florejats al cap i els homes uns pantalons amples anomenats salvar. El centre històric està -en gran part- enmurallat i en el seu interior s’hi poden visitar diverses mesquites i algun caravanserrall.\nEndinsar-se en els carrerons és gaudir de la vida dels kurds, sentir l’aroma de les espècies i dels kebabs, veure els colors de les fruites i verdures disposades en petites parades, tastar els formatges i les olives preparades de diverses formes.\nHome vestit amb els típics pantalons otomans passejant per un carrer de Diyarbakir\nDona kurda passejant i nens posant per una foto al casc antic de Diyarbakir\nDones passejant pel casc antic de Diyarbakir\nDones kurdes esperant que obri l’oficina de correus de Diyarbakir\nVisitem el Hani Pasa, un caravanserrall del s. XVI. Les pedres blanques i negres -característica de l’arquitectura de Diyarbakir- li donen un aire exquisit. Aquí assaborim uns mantis amb iogurt (els raviolis turcs) deliciosos. Des de la terrassa del primer pis imaginem com arribaven les caravanes de la Ruta de la Seda i com els comerciants exposaven les mercaderies, esperant una bona venda. Com fa segles, el caravanserrall és ple de vida: el pati està ara ocupat per boniques teteries on la gent gaudeix del te i petites botigues amb camisetes estampades amb la imatge del Che Guevara.\nPati del Hani Pasa\nCaravanserai Hani Pasa, en el soterrani hi ha una magnífica llibreria\nAl soterrani hi ha una gran llibreria, deu ser la més bonica que hem vist mai, amb els llibres disposats entre antigues columnes que suporten el sostre de les estances del caravanserai.\nBen dinats, visitem la mesquita Ülu Camï, construïda el 1091 per Malik Sah, un dels primers sultans seljúcides. La mesquita conté elements arquitectònics àrabs, bizantins i musulmans.\nL’enorme pati és un lloc molt agradable on els fidels de les quatre escoles de l’islam suní hi acudeixen a resar. Al pati, conversem amb unes joves estudiants kurds amb molta inquietud per viatjar i ens escalfem amb els últims raigs de sol, pensant ja en el final d’aquest viatge.\nMesquita Ulu Cami de Diyarbakir\nPati de la mesquita amb les fonts d’ablució\nFont de les ablucions de la Ulu Cami\nHomes asseguts a l’ombra d’un pòrtic a la mesquita\nMusulmà fent les ablucions abans de la oració\nQue més visitar a Diyarbakir\nEn un carreró no gaire lluny del Hani i del mercat, la Ayakli Minare és una mesquita amb un minaret sustentat per quatre columnes.\nAyakli Minare, minaret sobre quatre columnes\nLes muralles, que envolten la major part del centre històric, poden gaudir-se passejant pels seus jardins ben cuidats. La millor manera de conèixer el dia a dia de la població de Diyarbakir.\nTorre de la muralla de Diyarbakir\nUna família surt de la ciutat per una de les portes de la muralla\nBuyuk Kervansaray, és un caravanserrall del s.XVI rehabilitat que es torna a fer servir per allotjar viatgers i està considerat un dels millors hotels de la ciutat. El pati es pot visitar.\nDiyarbakir té desenes de mesquites per descobrir amagades entre els seus carrerons. L’oficina de turisme, situada prop de la zona d’hotels i restaurants, ofereix un pràctic plànol i futlletons amb fotografies.\nDiyarbakyrkurdistaTurquia a Iran 2009\nBorjomi i les aigües medicinals\n27 de desembre de 2009 at 20:51 Respon


“El mateix que no ens agradava de la llei amb Descarrega, no ens agrada amb Pallarès” - Altaveu\nUna reunió entre dirigents governamentals i sindicalistes amb Lara Vilamala gairebé davant per davant de Xavier Espot. | SFGA\nLa designació de Lara Vilamala com a secretària d’Estat de Funció Pública es va cuinar molt discretament. Malgrat el seu passat com a funcionària del departament, la seva notable i notòria activitat com a sindicalista no la feia en cap cas una tria evident. Quan el seu nom va començar a circular en alguns àmbits molt reduïts, hi va haver qui, des del propi funcionariat, va intentar parar el nomenament. Una vegada acordada i feta pública l’elecció, els sindicats de l’administració la valoren majoritàriament de forma positiva. Però avisen que malgrat que les persones són importants, el que caldrà veure són els fets. “El mateix que no ens agradava de la llei amb l’Eva Descarrega, no ens agrada amb la Judith Pallarès”.\nVilamala, lligada al Col·lectiu de Funcionaris de Policia (CFPA), ha estat els darrers temps una de les sindicalistes més actives. Ha participat en moltes reunions, de molts organismes. El seu coneixement de la Funció Pública pel seu pas com a tècnica en el departament l’avalava. I, de fet, n’avala encara ara la seva tria. Aquest dimarts, quan encara no s’havia fet oficial el seu nomenament després de la reunió del consell de ministres, ja recollia les seves pertinences en el despatx que ocupava a l’edifici de l’Obac, a la seu d’Interior, al despatx central de la policia, on feia tasques de suport i de caràcter administratiu als uniformats.\nEls col·lectius sindicals valoren moltíssim la tasca i dedicació duta a terme per Vilamala, però recorden que el canvi d'estatus d'altres sindicalistes no han respost a les expectatives dels funcionaris sempre\nEls sindicats n’havien sentit campanes però no en tenien cap mena de confirmació. Cert que la relació que havia tingut Vilamala amb alguns dels màxims dirigents d’altres sindicats de la Funció Pública més enllà del CFPA hauria fet que per cortesia ella mateixa o el seu entorn ‘autoritzat’ comuniqués la més que probable designació. Per tant, la tria va agafar de sorpresa només relativament, només en part. El sindicalisme de l’administració espera que la nova secretària d’Estat contribueixi a donar un gir a la Llei de la Funció Pública. Però recorden que altres sindicalistes -i citen els noms, per exemple, d’Eugènia Duró o Bruno Bartolomé- van fer el salt d’un sindicat a altes responsabilitats en l’administració i no sempre van respondre a les expectatives dels funcionaris.\nDonen per fet que Vilamala coneix la matèria, coneix els sindicats i els sindicalistes, sap què demanen i que, per tant, seran escoltats, però, alhora, també, des de l’USd’A, des del Sipaag, per posar només dos exemples, estan molt pendents de les declaracions d’altres dirigents governamentals. Per això les paraules pronunciades pel ministre portaveu, Èric Jover, aquest dimecres no agraden gens. Els sindicats tenen clar que la Funció Pública necessita modificar la llei. I no només en allò que ha dit el Tribunal Constitucional. Canvis més profunds, de més calat. I en l’articulat.\nPer això, als sindicalistes, que diversos dirigents de l’executiu, com el cap de Govern, Xavier Espot, o el citat Jover parlin només de canvis o de matisos a través del desplegament reglamentari no els agrada gens. D’aquí que insistiran, amb la ministra, amb la secretària d’Estat, que volen modificacions legislatives i no reglamentàries. A l’una, perquè el partit amb el qual va concórrer a les eleccions, Liberals d’Andorra, es va mostrar públicament i obertament, disposada i convençuda a canviar la llei. I, a l’altra, perquè des del sindicalisme ha estat una gran activista i impulsora de tot d’accions que perseguien dits canvis.\nTorra, de l'ABA, acusa la nova dirigent governamental d'haver dimitit de la comissió consultiva per "bloquejar els reglaments dels bombers; però no se'n va sortir"\nVigilants, amatents tots, com aquell que diu només des de l’Associació de Bombers (ABA), només Joan Torra, veu amb mala gana la designació de Vilamala. El nomenament arriba tot just 24 hores després que el CFPA el convidés a dimitir dels càrrecs que té més enllà de la seva associació. Ara, doncs, és evident que el sindicat policial va formular la petició quan ja sabia que una de les seves dirigents canviava de bàndol i tindria altes dosis de responsabilitat en la presa de decisions. Torra -potser ho negarà públicament, mai no se sap què pot acabar fent el dirigent ‘bomberil’- acusa Vilamala d’haver dimitit de la comissió consultiva de la Funció Pública amb l’objectiu de “bloquejar els reglaments de bombers. Sense èxit, per això. Amb ella o sense ella ens en vam en sortir per tirar les reunions endavant”.\nJustament, una altra part del sindicalisme de l’administració espera que l’arribada del duet Pallarès-Vilamala al ministeri de Funció Pública serveixi per canviar alguns dels hàbits protagonitzats per Joan Torra. “Dia sí dia també, esmorzava amb la ministra Descarrega, amb el secretari d’Estat o amb la coordinadora. O amb tots tres alhora. Només per tractar allò que li convenia a ell i res més. Els altres sindicats, crec -afirma un dels dirigents sindicalistes- no funcionem pas així. De fet, en més d’un cas han tractat un mes o més a donar-nos hora per reunir-nos amb la ministra quan la vam demanar”. Ben aviat començaran les peticions de cita amb les noves responsables de Funció Pública. Marge de confiança amb Pallarès i Vilamala? Sí. Temor que Demòcrates imposi el seu criteri i el no-diàleg? També.\n2. 30 de maig de 2019 | 10:24 h\nTorra està tant limitat en la seva realitat, que no és capaç de veure res més enllà del seus interessos.\n1. 30 de maig de 2019 | 09:21 h\nSense banca i tabac, no hi ha diners per pagar la festa. Aquest és el problema.


L'escapada virtual dels alcaldables\nMentre deixem passar les darreres hores de 2006 i entrem en 2007, per fer-ho amb bon peu (que el món ja ens dóna prou maldecaps pel seu compte) G-C us fa saber on passen les vacances els alcaldables gironins per agafar forces per al que els hi vé a la primavera:\nVeray està en un balneari luxós, els del PP se les gasten, i millor si parlen en castellà. És dels que freqüentava Gil y Gil, que s'ha de fer règim...\nOlòriz, ecologista de disseny està a l'Amazònia a salvar la gran zona verda del món, però amb wi-fi a l'hotel, aigua calenta, satèl·lit...\nAlsina, a Les Canàries que fa un 3x5. Les famílies numeroses ja se sap... ah\ni en un hotel d'empresaris catalans, el país sempre al capdavant..\nPuigdemont , a Romania, que té una bona guia i una família que el tractarà com un rei. Després ja ens explicarà el millor de tot al seu bloc...\nPagans, a una illa de Grècia molt coneguda per ultimar la llista, que ara li ha entrat la pressa. A casa seva ha deixat dos agents secrets dia i ni perquè no passi el de cada any...\nI nosaltres, en l'espai virtual del www, Bon Any 2007!!!\nPublicat per Gironaconfidencial a 11:02 a. m. 1 comentari:\nLa cultura de la satisfacció\n"la cultura de la satisfacció", un assaig per aquests dies de festes, un anàlisi de la participació política als Estats Units, a càrrec de l’economista John Kenneth Galbraith, realitzat fa més de 10 anys, però cal veure que té força similituds a la realitat política i social actual a Europa i a casa nostra.\nEns reflexiona sobre un possible motiu del creixement de l’abstenció política. Ens afirma que majoritàriament la participació política és dels satisfets, allò que diríem classe mitjana.\nTambé ens parla dels impostos, el perquè? I quins són ho haurien de ser els receptors?.\nHem escollit aquest assaig però també en trobareu d’altres igual d'interessants. Reflexions econòmiques i polítiques amb claredat.\nPublicat per Gironaconfidencial a 2:32 p. m. 1 comentari:\nJaume Casademont, referent inoblidable\nLa Mercè de la Bisbal d'Empordà, que és un lectora de G-C constant segons ens fa saber en un mail, ens avança amb satisfacció que la família del desaparegut empresari Jaume Casademont està preparant un llibre de record sobre la seva figura. La Mercè ha indagat i ens explica que li ha agradat posar-nos sobre la pista. Però ja estàvem al cas. Com que demana a G-C si en sap alguna cosa més de la cosa, el que ja us podem avançar és que és cert que les filles de Jaume Casademont estan preparant un llibre que tindrà articles i comentaris d'autoritats de les nostres contrades. Ja sabem algun nom dels popes però per privacitat i amistat amb la família mantindrem la sorpresa per donar més novetat al llibre.\nA més, sàpigues Mercè que algunes de les filles enllesteixen una fundació que portarà el nom del seu pare i que un edifici del nou parc de la universitat porta el seu nom. Un any després de la seva mort, molts cercles gironins encara enyoren la figura del Jaume Casademont, un home que mira per on els de can Conver sempre li hauran d'estar molt, molt, molt agraïts.\nPublicat per Gironaconfidencial a 12:45 a. m. 1 comentari:\nTot pactat a Girona\nDes de que Joaquim Nadal i Joan Puigcercós, "els amos", seuen junts a la taula del govern de la Generalitat, segons sap G-C, es veu que les relacions són tan bones que fins hi tot durant aquests dies de Nadal s’han reunit al despatx de l’alcaldia de Girona i dinat junts al Celler de Can Roca, per començar a fer una Entesa gironina perquè no s’escapi res ni ningú a última hora, com va passar en les darreres eleccions municipals.\nLes alcaldies que quedarien en mans del PSC serien Girona, Olot i Blanes. I en mans d’ERC serien Figueres, Banyoles i Ripoll. I la gran sorpresa és la presidència de la Diputació de Girona dos anys per cadascun. Els noms encara estan per consensuar.\nEls consells comarcals i la resta d’alcaldies importants, segons G-C, es pactaran més endavant i, en concret, com a data límit seria per les festes de Setmana Santa.\nEl Consell Editorial de G-C comunica oficialment que:\nla notícia publicada avui 28 de desembre, és la nostra innocentada d’un dia com avui. Qualsevol semblança amb la realitat en un futur proper és pura invenció i sinó demanarem drets d’autor o una subvenció.\nPublicat per Gironaconfidencial a 8:48 a. m. 7 comentaris:\nEl que no ha portat el tió\nAquest any la classe política gironina va demanar moltes coses al tió, però no els hi ha portat res de res del que volien, ja que el tió porta regals no miracles. Aquí uns exemples dels que G-C sap que van demanar:\nAnna Pagans: "Virgencita, virgencita que dejen como estoy” de regidors i que el PSC em deixi fer la llista que jo vulgui".\nCarles Puigdemont: "Que pugui passejar pels carrers de Girona i la gent em coneixi, a part de quatre periodistes i cinc polítics. I que els d’Unió em beneeixin d’una santa vegada".\nCristina Alsina: "Després de la fugida cap a la Generalitat de la Blanca Palmada, vull trobar una persona de número 2, bona, amb caràcter, representativa, tant és home o dona, que la quota femenina ja la poso jo: currículums al carrer Ultònia".\nJoan Olòriz: "Un tercer regidor, perquè com l’Enric Pardo no surti regidor i en lloc seu surti la Núria Terés, segur que tinc problemes amb els de la marca verda".\nConcepció Veray: "No vaig demanar res perquè l’Acebes ens té prohibit celebrar qualsevol festa catalana".\nPublicat per Gironaconfidencial a 1:18 p. m. Cap comentari:\nCiutadanos són 4 Gats a Girona\nEls 4 Gats de Barcelona és un lloc mític i aquests de Ciutadanos podríem dir que han traslladat la franquícia a Girona. Aquest invent de quatre notes de Barcelona que encara s'estiren els pocs cabells que els hi queden perquè no es van presentar ells a les eleccions, ara resulta que uns quants intenten arrencar aquesta història a Girona. No hi ha cap figura visible però escalfen motors.\nI de moment G-C ja us pot avançar que les primeres reunions les porten a terme tots els divendres al vespre al Centre Cívic de Sant Narcís. Així és que ja us ho fem saber, són quatre gats però algun gironí de l'entorn d'Unió ja s'hi ha deixat caure i mantindre'm el seu nom guardat en un calaix perquè són dies de gresca però ja l'avançarem si cal. Sobretot si aquests de can Unió i alguna cosa més ens fan enfadar.\nPublicat per Gironaconfidencial a 7:45 p. m. Cap comentari:\nBon Nadal d'aquí a la lluna!\nFestes i joia, compres i menjar, viatges...per tots aquells que cansats de l'afartament, de les compres compulsives, de les felicitacions nadalenques, i que heu optat per passar els dies de vacances a París, volant amb Ryanair, res millor que acostar-vos al Centre Georges Pompidou on trobareu l'exposició més interessant del Nadal parisenc: Hergé i Tintin, un homenatge al més gran dibuixant de la línia clara.\nTintinòlegs i comiqueros en general, la cita és obligada; i la resta, passejareu per París que està més bonica que mai, el millor pla que podeu fer per a passar el Nadal.\nAprofitem l'avinentesa tot l'equip de G-C per desitjar-vos el millor: regals a dojo del tió, torrons i cava per afartar-se, salut i amor per tothom...directes cap a la lluna!!!\nPublicat per Gironaconfidencial a 2:57 p. m. 3 comentaris:\nAvui a Fontajau hem gaudit com vedells! Érem més de 5.000 gironins amb l'Akasvayu Girona donant canya al Madrid.\nElls venien com a favorits, imbatuts, els més xulos però no saben com les gasten els de casa i els han donat una lliçó de bàsquet d'aquelles que són per recordar.\nMaronovic i San Emeterio han clavat tots els que han volgut; Gasol, Fucka i Mcdonald han fet una paret contra la que els blancs s'encastàven ara sí i ara també; han tingut a Reyes i Bullock que han fet la feina, però ells sols no podien amb els nostres, que se n'anaven a dalt a la mínima.\nSemblava que tot estava igualat, però no era així, Gasol ha rematat amb quatre tirs lliures en el darrer moment i els ha clavat la punyalada de la derrota. I així els que realment estan invictes són els nostres a casa.\nBàsquet a Fontajau, una vegada més... genial!\nPublicat per Gironaconfidencial a 9:54 p. m. 4 comentaris:\nOn naixerà el nen Jesus aquest any?\nLa història fa canviar el món i de vegades les tradicions més nostrades, aquelles que si no existissin alguna empresa d’imatge les crearia.\nG-C que mira d’estar a tot arreu, pot assegurar que els problemes d’habitatge també han arribat a terra santa, no tant pel preu sinó per les dificultats per accedir-hi, i no només a un de nou sinó que fins i tot al de sempre.\nSi us fixeu en la foto del corresponsal de G-C a terra santa, veureu que enguany el nen Jesus tindrà problemes per néixer on cada any o potser serà més tard. Esperem que als responsables d’aquest mur i de tots els murs del món tingui una bona indigestió per aquestes festes i durant tot l’any. A la resta disfruteu tot el que pugueu.\nPublicat per Gironaconfidencial a 12:55 p. m. 3 comentaris:\nLa Pia no fa fum, fum, fum\nAhir G-C era al Parc de les Feres i encara que no ens agradi dir-ho vam fer com els de Ciutadanos perquè vam decidir no cantar a pelo les Nadales que tradicionalment canten tots els partits per aquestes dates al Parlament. Doncs bé, ens va fer gràcia veure en directe com la conver profe Irene Rigau cantava amb afició i no desentonava com la majoria. Però també teníem alguna gironina més com ara la colometa Pia Bosch. I les altres dues dones en qüestió van ser l'escriptora republicana Maria Mercè Roca i la unionista i mig gironina Elena Ribera.\nPerò cantar, cantar, cantar la colometa va ser la més fluixeta del corus. No és que desmereíxem les seves dots artistiques però es veu d'una hora lluny que la Pia necessita mirar els papers per seguir la lletra de la nadala. E-noticies té una entrada on es pot veure i aqui us la posem perquè comproveu que G-C no enganya. Com que ja som a tocar Nadal aquesta vegada donem el perdó a la colometa perquè era el seu debut però esperem que millori al 2007. Així és que,.... els del jurat de G-C nominarem la Pia com a OT, però no la fem fora de l'Acadèmia.\nPublicat per Gironaconfidencial a 10:21 p. m. 2 comentaris:\nEn Mas no té ganes de fer oposició\nDesprés de l’èxit electoral i del fracàs post-electoral de CiU, l’Artur Mas no passa pels seus millors moments. Segons sap G-C, es veu que no té gaires ganes de treballar i va delegant excessivament la feina, alguns de prop i de no tan prop seu ja li comencen a qüestionar.\nLa darrera és que no te ganes de fer l’oposició parlamentària del dia a dia, feina que vol delegar íntegrament en el Felip Puig, quan segurament és dels espais més mediàtics de la política catalana. Suposem que durant les vacances de Nadal carregarà piles. Perquè si hem de deixar tota l’oposició en Piqué i en Ribera anem arreglats.\nPublicat per Gironaconfidencial a 10:23 a. m. 2 comentaris:\nArquitectura de disseny a Girona\nEls premis d'arquitectura de Girona es van donar ahir a una festassa d'aquestes que darrerament no parem de tenir a casa nostra. A l'Auditori-Palau de Congressos tornàvem a ser touts.\nG-C va al·lucinar amb les obres premiades, no podem estar-nos de dir que quin nivelàs.\nI especialment a Olot estan que se surten, dos premis dos per a l'equip de RCR Arquitectes per l'actuació al Restaurant Les Cols i pel Parc de la Pedra Tosca de Les Presses.\nLa intervenció a la Cisterna de Girona de Xifré i Montal amb premi; i l'ampliació de la biblioteca del Campus del Barri Vell van tenir una menció especial. El Barri vell segueix essent especial, amb intervencions incloses.\nAquesta també és cultura de la bona encara que alguns dels que navegaven per allà no acabàven d'entendre el què però, a nosaltres el que més ens va agradar va ser el Lounge Bar d'Empuriabrava (a la foto), coses dels noctàmbuls...\nPublicat per Gironaconfidencial a 10:01 p. m. 4 comentaris:\nLa Corpo o l'editorial\nEls desitjats descartats estan al mercat, és a dir, Mascarell per exemple, que desprès de fer la feina de Frankfurt i assegurar la llei del consell del cultura que ahir es va aprovar, està a l'atur.\nG-C ha pogut saber que de l'empresa privada ha rebut ofertes certament sucoses, per exemple d'aquella editorial planetària que compra televisions, per a dirigir un projecte molt potent, que el sector editorial català està vivint un període efervescent i tot serà novedòs d'aquí a poc.\nO dès del seu mateix partit, per encarregar-se de la Corporació Catalana de Ràdio i Televisió, i això són paraules majors (Majó?..)\nSigui com sigui, els desaprofitats com Mascarell tenen possibilitats, ara són ells els que tenen la paraula...\nPublicat per Gironaconfidencial a 12:39 p. m. Cap comentari:\nLa Dipu se'ls gastarà a l'Albereda\nCom era d'esperar, la Diputació de Girona ha aprovat el pressupost de la corporació per a l'any 2007 i seran 120 milions d'euros. La puja és considerable i com que a G-C ja sabeu que ens apassiona un bon plat a taulaus podem dir on es notarà aquest augment en el pressupost. Com que a G-C anem també al restaurant l'Albereda i molts cops ens hi trobem els capos de la Dipu us podem avançar que la puja també es notarà. Estarem al cas per si també estiren més el braç que la màniga i fan alguna copeta i un havano de més.\nCal anotar que el nou pressupost de la Dipu es va aprovar amb els vots a favor de l'equip de govern de CiU i ERC. Els Verds de disseny ja us podeu imaginar que van fer (abstenir-se) i el PSC hi va votar en contra. El portaveu sociata, Joan Pluma, amb cara de pomes agres va criticar el pressupost i el balanç del 2006. Perduda la delegació i amb la continuïtat de l'Anna a la Plaça del Vi, l'estilogràfica ja encanyona la poltrona de la Dipu. Segur que la ploma Montblanc ho posarà a la carta dels Reis per al maig que ve.\nPublicat per Gironaconfidencial a 11:07 p. m. 2 comentaris:\nPeriodistes emprenyats a TV3\nEls periodistes de TV3, la nostra, estan emprenyats. Tot plegat perquè sembla que està decaient el nivell de qualitat dels informatius i el share d'audiència no dóna treva, altres cadenes generalistes els hi estàn prenent quota i això no es pot aguantar. Allà hi tenim en Martí Gironell, fent el TN Cap de setmana, que és de Besalú i que compte per la quota gironina a la nostra.\nEs queixen de Jaume Masdeu que és el Cap d'Informatius i que sembla que no aporta grans idees a tot plegat. Els periodistes s'han organitzat en comissions de treball pròpies, fora de l'organigrama dels serveis i estan per donar-li un tomb a tot plegat. No pot ser que ells que eren els capdavanters en informació a Catalunya i que han exportat periodistes i models a fora, no oblidem Carles Francino o Àngels Barceló, ara estiguin per darrera de molts.\nPublicat per Gironaconfidencial a 7:23 p. m. 3 comentaris:\nJoaquim Bosch deixa la poltrona\nEstan arribant els canvis en les segones i terceres fileres del poder de la Gene i G-C està a la que salta a Barcelona i a Girona. A Educació, que ja no es diu Educació i Universitats i es recupera el nom d'abans, en Joaquim Bosch, fins ara Director dels Serveis Territorials a Girona, cedeix el pas i ja no tindrà poltrona. Potser s'ha solidaritzat amb la germana,... que esperava més. De fet com tants i tantes altres del PSC, ERC i ICV.\nEl Bosch va arriscar molt quan va atrevir-se a dir l'altre dia que l'aplicació de la sisena hora es podia haver fet de forma més pausada i que potser caldria anar més a poc a poc, doncs no és aquesta la idea del nou equip del Tete, i per això i per tenir gent més de la corda, en Joaquim es queda sense butaca i torna a l'insti,... o no,...\nMentre, una profe com la Pepa Celaya podria ser un bon recanvi: que ja ho sabeu, tot el que sigui Educació o Benestar i Família és cosa de dones,... La de Blanes, com McGuiver, el que calgui i on calgui per intentar demostrar que val.\nPublicat per Gironaconfidencial a 7:39 p. m. 4 comentaris:\nEl d'aquí i el d'allà\nEls alts comandaments de casa nostra ja han fet cafè junts. Jordi Martinoy i Francesc Francisco-Busquets es coneixien però ara ja són coneguts oficials amb càrrecs inclosos.\nA Martinoy, delegat del Govern de la Generalitat a Girona, li ha faltat temps per anar a visitar el subdelegat del Govern de Madrid. De fet nomès eren 20 metres de passejada però s'havien de fer i ell els ha fet aquest matí.\nDe ben educats és tenir en consideració als del costat que fan feina en el teu mateix camp, depenguin de qui depenguin, i Martinoy té molt clar el concepte.\nA Francisco-Busquests no el descobrim ara que és gat vell i ja fa dies que sap el que és viure i conviure amb els amos, però també ha rebut amb educació la visita que no se sap mai com ens haurem de veure...les banderes estan al seu lloc...\nPublicat per Gironaconfidencial a 3:50 p. m. 1 comentari:\nLa Cóppulo fa mullar en Montilla\nLa Nit de Santa Llúcia va tenir també el seu moment de reivindicació. La Sílvia Cóppulo, en rebre el premi al programa “Amb ulls de dona” de TVE en català, va dir que no sabia si havia enregistrat el seu últim espai, però les seves paraules (no escrites però segur que preparades i premeditades) no es van quedar aquí. A mesura que els assistents de Fontajau anaven aplaudint, excepte el càrrecs de govern, la Cóppulo anava més lluny amb un discurs contundent, més a l’estil de míting polític que d’una Santa Nit.\nLa intervenció va acabar en un llarg i gran aplaudiment i gent dreta. La Cóppulo va saber donar la necessitat encarà avui de defensa de la llengua catalana als mitjans de comunicació. El President d’Òmnium Cultural, Jordi Porta, també va estar a l’alçada de la revindicació més serena, més clara, amb més contingut i proposant solucions.\nEl President de la Generalitat, José Montilla, també va saber fer el seu paper: és va mullar i no va defugir la Cóppulo. El Presi va dir, no sabem si improvisadament, que no seria el seu últim programa.\nPublicat per Gironaconfidencial a 8:03 p. m. 1 comentari:\nLa història ens dóna exemples\nS'acaba de publicar el darrer assaig de Joan Francesc Mira, Almansa 1707 per Edicions Bromera.\nCommemora la batalla d'Almansa de la qual ara es compleixen 300 anys. I cal llegir-lo. Especialment perquè la història no succeeix en va.\nEn aquella batalla el regne de València va perdre tots els seus drets i privilegis en benefici de la cort borbònica de Castella, fet que més endavant es repetiria per a Aragó i Catalunya, al 1714, com tothom sap.\nAquells conflictes no eren nomès unes lluites per la possessió i conquesta de les fèrtils terres mediterrànies, eren també un canvi en l'esquema polític que havia propiciat Jaume I, però que ja no era rendible per a determinats sectors polítics i socials del moment. Encara ho estem pagant avui. Un exemple: les hores de castellà a l'ensenyament primari a Catalunya, sense anar més lluny.\nJoan Francesc Mira és antropòleg i ens fa una lectura social i próxima dels fets d'Almansa. Cal llegir-lo per saber, per entendre el passat i també el present.\nPublicat per Gironaconfidencial a 5:12 p. m. 1 comentari:\nSanta Llúcia a Fontajau\nLa nit a Fontajau era d'aquelles que semblen americanes, i no era per menys...taules rodones plenes d'espelmes, música i llums blaus que acompanyaven els premis literaris de Santa Llúcia d'Omnium Cultural. G-C estava allà i tot tenia una olor a moments especials.\nNo era per menys, feia molt de temps que els Sta. Llúcia no venien per Girona, i a més estrenàvem president de la Generalitat, vicepresident, consellers i tot el que això comporta. El primer gran acte social del nou govern ha sigut a casa nostra i s'havia de preparar bé, que a Girona en sabem. I tot Girona hi era, alcaldessa, societat civil, tots els partits...enfí le tout Girona.\nI els premis, sorpresa per la desconeixença del guardonat màxim que a sobre és de Sta. Cristina d'Aro, Joquim Pijoan, pintor i escriptor gironí, què més volem.\nJaume Pont en poesia i Maite Salord com a segona en narrativa completaven els premiats, entre d'altres. Mentre tots volien sortir a la foto a Fontajau...\nPublicat per Gironaconfidencial a 5:16 p. m. 1 comentari:\nJordi Roche atura la segona crisi\nJa s'han fet les promeses eleccions del Comité Tècnic d'Àrbitres de la Catalana de futbol i el gironí Jordi Roche ha tornat a controlar la situació de crisis en què estaven els àrbitres. És el segon match que salva de cara a la graderia.\nCésar Ochoa, un profe que fa d'àrbitre i que va ocupar el càrrec perquè es van carregar de males maneres el Casajuana Rifá, tornarà a posarà ordre entre els alumnes esvalotats que són els àrbitres de la Catalana. Ochoa li ha guanyat la partida electoral a Miguel Corredor per 576 vots a 376, tot i que l'antic pack de Manuel Vico i Ricard Campoy controlen igualment, que no deixen res del que toquen a mans dels altres. Quin pastís aquest,.... com per deixar-lo.\nRoche continua igual d'atrevit un any després de ser president i ja ha fet passes importants en intentar fer un tàndem amb Sandro Rosell per carregar-se el Jan Laporta al Barça. Però no es van atrevir a donar el pas per jugar fort contra l'altre Madí català (empatarien a prepotència). G-C sap que el Roche està removent les aigües del futbol, però esperem que les corrents no se l'enduguin,...\nPer sort seva, la casa (els rajols i parkins donen per molt) és forta.\nPublicat per Gironaconfidencial a 12:56 p. m. 2 comentaris:\nL'Anna ja té el cava preparat\nL'alcadessa de Girona està que no toca vores perquè aquests de Can Conver li estan posant de nassos. L'Anna sap que no té el perfil guanyador de l'amo i això li provoca mals de cap de tant en tant i per això l'entorn l'ajuda a superar els moments febles. Però des de que els conver van nomenar Carles Puigdemont el grupet de l'Anna ja està més tranquil.\nI aquests dies encara està més festiva perquè amb la tensió que ha anat en augment entre els convers i els unionistes, doncs encara ho veuen més i més fàcil.\nAlgun dels de confiança de l'Anna ja ha deixat caure a G-C una porra on ja donen menys regidors al periodista que a la Zoila Riera. Com li agradaria a l'enamoradissa política de la Zoila que Esquerra li proposés quelcom, però en Jaume Sitjà mai farà aquest pas. Quan es va a velocitat de creuer, no calen invents estranys.\nPublicat per Gironaconfidencial a 9:57 p. m. 9 comentaris:\nPujol,..... Oriol Pujol 007\nJa el tenim aquí perquè ja ha arribat i no és en Terradellas II perquè el fill de l'altre amo ja és a punt de sortir de l'armari i anunciar que es convertirà en l'hereu del dofí. Si il capo dels convers no resisteix la patacada (com així sembla) ja n'hi ha un preparat per fer la travessa del desert i aquest no és ni menys que el nou Bond català. Es diu Pujol,,,,, Oriol Pujol. G-C us avança més que un rumor que ja fan córrer els del sector de renovació a Can Conver i és el d'un nou 007 que va de sobrat i res l'espanta. I com no podia ser d'una altra manera el pare encantat perquè vist com l'han tractat els altius dels Madí boys doncs més val posar-hi el fill, què carai!!! això si que toca deu pensar l'amo II.\nCom que l'Artur està tocat, tocat, cal tenir algú preparat com a comodí, bé sigui momentàniament una crosa o definitivament el recanvi si l'Artur va a fer de ministre a Madrid, tal com els assessors li recomanen perquè no s'acabi de cremar definitivament. El cas del Teatro alla Scala di Milano ve com anell al dit. I G-C ja sap que els convers no donaran el plaer al calvo de Can Unió. Antes muerta que sencilla que deia una cançó de moda. A Duran se li farà sempre la vida impossible, com si fos el satànic Doctor No a 007, encara que al pas que van els convers potser li convertiran.\nPublicat per Gironaconfidencial a 9:39 p. m. Cap comentari:\nXuclà es queda sense Òscar a Madrid\nEl diputat conver Jordi Xuclà va quedar com a finalista anit del premi Diputado Revelación 2006, un guardó que cada any entrega l'Associació de Periodistes Parlamentaris.\nL'escollit va ser Eduardo Madina, del PSOE. Un digne guanyador i un digne finalista perquè si bé és cert que a Xuclà no se li veu el pèl per Girona si que a Madrid fa bona feina i aquesta elecció ho confirma. G-C espera que l'any que ve Xuclà, com la resta de parlamentaris gironins, puguin obtenir alguna estatueta.\nUn altre gironí que va perdre va ser el Puitxi Puigcercós. Optava al guardó Emilio Castelar, com a millor orador, però aquest va ser per al veterà ministre de l'Interior, Afredo Pérez Rubalcaba, que G-C ja sap que és un gran amic de la Carme Chacón. En aquesta terna hi havia l'unionista Josep Antoni Duran i Lleida, que també es va quedar amb les ganes, tot i que durant la nit ja es va preparar el terreny per tornar a la càrrega amb un ministeri. Com es mou el “calvo” entre bambolines,... si ho sabés l'Artur,...\nL'altre gironina derrotada va ser la blanenca Alícia Sánchez Camacho, que haurà d'esperar que el PP governi alguna cosa important per tornar a tenir el protagonisme que desitja. Era entre els candidats del Azote del Gobierno, però va ser per a un soci seu: Pío García Escudero.\nQui si va guanyar un Oscar va ser Ignasi Guardans, el conver marginat a Brussel·les, que va ser triat com a Eurodiputado del Año, tot i que ho tenia fàcil perquè els nominats eren Enrique Barón (PSOE), Raül Romeva (ICV) i Alejo Vidal-Quadras (PP)....\nPublicat per Gironaconfidencial a 10:33 a. m. 1 comentari:\nBoada, tolerància zero\nEls Mossos d'Esquadra estan desallotjant Can Ricart a Barcelona, okupat per La Makabra, desprès de fa uns dies i emmig de molt de rebombori mediàtic.\nHi ha via dubtes de que els Mossos encaressin bé el nou plantejament dels responsables de la Conselleria perquè l'anterior consellera, Sra. Tura, havia posat el llistó molt alt.\nPerò vet aquí que un garrotxí, Joan Boada, segon "de a bordo" del Conseller Saura, ha donat l'ordre als Mossos acomplint el mandat del jutge.\nNo és que sigui cap novetat perquè acomplir la llei és el que diu el President Montilla farà el seu govern, però dit queda, per si a algú li mancaven proves de que aquests Mossos també porten porra...\nPublicat per Gironaconfidencial a 5:22 p. m. Cap comentari:\nLa Caixa rep l'estrella Michelin\nEls de Girona estem de sort perquè "la Caixa" ha rebut l'estrella Michelin de l'economia. A G-C suposem que la seu de Girona ha transformat els clàssics colors de la façana del Pont de Pedra perquè ha fet un salt de qualitat important.\nDel negre de fons amb l'estrelleta Miró, amb els clàssics colors blau, groc i vermell s'ha passat a un fons transparent amb una estrelleta daurada. Màrqueting, estrella Michelin o ostentació? O potser és que el Nadal ara arriba abans a La Caixa que a El Corte Inglés.\nAquests de la Caixa, com que ens tenen acostumats a no fer res a canvi de res, han pujat de categoria i nosaltres sense saber-ho. Esperem que el delegat general de la Caixa a Girona, Rafael García García, sigui generós i faci córrer més del compte el cava aquests dies entre els treballadors i amb G-C. Felicitats a tots els gironins amb calés i felicitats a l'entitat de l'estrelleta perquè ha demostrat que quan la bossa sona Girona també és bona.\nPublicat per Gironaconfidencial a 4:25 a. m. Cap comentari:\nL’Entesa gasta o recicla?\nAquest cop l’Entesa si que l'ha feta grossa, però cap problema perquè la indústria de la impremta i del paper, mentre el paper no el comprin a la Xina, encara que sigui reciclat, tots contents, rient i treballant a “destajo”.\nG-C, fent un repàs ràpid, ens costa trobar cap conselleria, tot i que n’hi ha algunes de gironines, que no hagi canviat de nom dels departaments, el càrrec dels màxims responsables o els nomts dels immediatament inferiors.\nUs imagineu els costos econòmics i ambientals, que ha suposat canviar papers de carta, targetes de visita,...\nPerò no cal patir, que si és per arbres sempre ens quedarà l’Alta Garrotxa.\nPublicat per Gironaconfidencial a 11:35 p. m. 2 comentaris:\n(Vinyeta publicada per El Periódico de Catalunya)\nLa mort del dictador Pinochet ha desencadenat una sèrie de declaracions sobre la situació de Xil·le desprès de la dictadura i de com s'han de tractar les víctimes i les seves famílies. I aquí tothom està d'acord en que és necessari que els xil·lens que varen desaparèixer, que varen morir, que varen patir la dictadura siguin recompensats i que el dictador i els seus cómplices paguin davant la justícia. De fet va ser el Jutge Garzón el que va començar seriosament aquest procés per als xil·lens, processant Pinochet, la qual cosa va significar un avís per a tots els dictadors del món i els que els defensen.\nPerò vet aquí que a Espanya, els que varen patir la guerra civil i la dictadura de Franco, encara han de justificar perquè necessiten una recuperació personal, moral i justa. La llei de la Memòria Històrica que ha presentat el Govern de Zapatero no agrada a ningú, ni al PP per raons obvies, ni tampoc a ICV ni a ERC. Sembla que el que sí és de rebut per als xil·lens no ho és per als espanyols, però a la fi i a la cap les dictadures són totes iguals. G-C ho té clar, tots els que varen ser condemnats injustament i en processos judicials falsejats han de rebre una compensació justa, no s'hi val a badar en aquest cas....\nPublicat per Gironaconfidencial a 1:30 p. m. Cap comentari:\nNou diari digital proper a CiU\nHa nascut “el singular digital” diari digital en llengua catalana, des de G-C volem donar-li la benvinguda al món de l’internet en català, que cada cop neixin més espais en la nostra llengua és un símptoma de millor salut, encara que quedi molt per fer.\nQue cada dia hi han més diaris, blocs, webs,.... en català, això és bo, no només perquè siguin en català, sinó també per obrir més espais de debat, informació i pluralitat al nostre país. Davant de cert discurs políticament correcte dels mitjans tradicionals, internet obra un espai a on la gent es mulla més.\nSegons sap G-C el singular digital es vincula proper a CiU ja que un dels seus màxims impulsors és en Ramon Grau, empresari de premsa gratuïta proper a CiU.\nPublicat per Gironaconfidencial a 9:50 a. m. 1 comentari:\nHa mort massa aviat\nA la memòria de Salvador Allende, les més de 3.000 víctimes i desapareguts i els més de 28.000 torturats i en suport perquè el procés judicial pugui continuar perquè el dictador Pinochet no és l'únic responsable del genocidi que va partir Xile de 1973 a 1990. Com demostra la imatge seleccionada per G-C, encara queden molts més fascistes i alguns de destacats haurien de pagar en un tribunal per la tragèdia humana.\nPublicat per Gironaconfidencial a 1:09 a. m. 2 comentaris:\nEl viatge cap al centre del PP?\nHi ha un espai al centre de la política que sempre és el més volgut per tots els partits, però ai làs! sembla que no hi ha manera que alguns el trobin..concretament el PP és d'aquells que fa temps està encastat en una volta al centre però no troba el camí...\nG-C en té però dades de que aquest viatge està començant a trobar vies, Rajoy està una miquetona fart de depèn quins consells de depèn qui com ara l'ínclit Acebes, que sembla que ja parla igual que el seu imitador de Polònia.\nI en aquest viatge al centre se'n va a Madrid Piqué i se'n du a la Nebrera, perquè en Rajoy vol donar un gir a la seva estratègia de la mentida pietosa i la degradació de l'adversari, i com que possibilitats de polítics del PP centradets no en té gaires, Piqué i Nebrera seran els recanvis quan es tregui de sobre Acebes and company...els catalans a salvar els draps dels peperos...qui els ho havia de dir!\nPublicat per Gironaconfidencial a 6:39 p. m. Cap comentari:\nMadeleine Peyroux, jazz\nPer sentir música de la bona, jazz d'aquell que s'adiu amb una tarda de diumenge, llengint Josafat de Bertrana, res millor que el darrer disc de Madeleine Peyroux...Half the perfect word...\nEl nom de l'artista sembla que et porti a una dona de les de bon veure que canti cançons franceses acaramelades però no és pas així, la Peyroux és americana i canta un jazz contundent amb una veu que encissa des del primer moment.\nElla és de les que han crescut dins la vella tradició de les cantaires de jazz blanques que semblen negres i que s'arrisquen en cada disc.\nHi trobareu cançons originals d'ella i alguna versió però sempre en la més estricta tradició del blues, arranjat per a una dona que sap el que canta.\nPublicat per Gironaconfidencial a 3:53 p. m. 2 comentaris:\nJosafat ara que s'acaba el centenari\nAquest és l'any del centenari de la novel·la Josafat i quan s'acosten els dies de gastar més del que es té per quedar com a ric val la pena que G-C recordi la novel·la de Prudenci Bertrana. Qualsevol excusa és bona per regalar literatura, sobretot si és de la bona, i com sempre podreu anar al vostra llibreter de referència perquè el nostre ja el sabeu, no? Doncs aquí va una peça mestre del modernisme sobre el gegantí Josafat que va a la recerca d'una relació eròtica amb la Fineta dins l'esglèsia la catedral de Girona. És la Bèstia que vol atrapar la Bella!!!\nJosafat és ja un clàssic català però Prudenci Bertrana té una altra novel·la on es revelen els seus grans dots de narrador satíric. A Jo! Memòries d'un metge filòsof fa un retrat del metge i escriptor Dídac Ruiz i és també una altra lectura recomenable, encara que en el seu temps (el 1925) no va tenir massa bones crítiques. En tot cas, sempre és interessant apostar per l'inconfusible estil de Bertrana, un periodista i narrador modernista que va passar de les modes de l'època per dedicar-se a novel·lar i caracteritzar la seva societat.\nPublicat per Gironaconfidencial a 8:35 a. m. 2 comentaris:\nHem esperant uns dies per parlar del nou Bond, no voliem caure en l'error per la rapidesa del primer visionat, i desprès del segon passi, ja podem dir-ho. És bo aquest nou Bond!\nEs basa en la primera novel·la d'en Fleming i per això han fet modificacions: ja no hi ha guerra freda (M ho troba a faltar en algun moment a la peli) o els mòbils i les maquinetes van a dojo, però sobretot hem trobat un actor que s'hi adiu a la nova circumstància: Daniel Craig. Els dubtes i les prevencions envers aquest noi s'esvaeixen un cop l'has vist pujar una grua corrents i sobretot, sortir de l'aigua amb un banyadoret de no res, com la Bardot o la Welch.\nLa història és el començament de la saga i tot i amb les adaptacions al nou temps històric conserva el gust del clàssic. L'han encertat la Broccoli i companyia.\nPer cert, no li veieu una retirada a en Putin al Craig? històries paral·leles; com és de bo el responsable del càsting...\nPer veure-la en aquest week end i extasiar-se.\nPublicat per Gironaconfidencial a 9:30 a. m. 2 comentaris:\nLa bellesa de Zadie\nZadie Smith és una escriptora britànica que a cada llibre que escriu, ens obre una finestra a la literatura de veritat.\nNascuda de mare jamaicana i pare anglès, ella deserta de la categoria d'escriptora multicultural, ella és una escriptora britànica.\nSobre la Bellesa es el seu darrer llibre, editat per La Magrana/Salamandra, com el Harry Potter, i ens permet descobrir les febleses humanes d'una familia amb anades i vingudes cap a la destrucció i la recuperació de la vida per si mateixa, ajudats per la cultura, per l'humor, per la música, per tot allò que ens fa persones.\nL'amor com a fil conductor de tota la història ens porta cap a una novel·la nova de les clàssiques, on esperem arribar al final amb delit però on ens pesa acabar-la perquè no volem perdre de vista els personatges que són com nosaltres, segurament perquè ens hi trobem...bona i bella lectura per al week end.\nPublicat per Gironaconfidencial a 2:38 p. m. 11 comentaris:\nPàramo fa inquietar el Bisbat i la UDG\nEn l'acte de presentació de dimarts a tres bandes entre la Diputació de Girona, el Bisbat de Girona i la Universitat per l'acord sobre la catalogació bibliotecària, tot estava a punt de cara als mitjans de comunicació al migdia. Bé, tot a punt no, perquè G-C ja sap el malestar que ha causat en els dirigents eclesiàstics i entre els governants universitaris el retard de més de mitja hora del Carles Pàramo. Tot un president de la Dipu va tenir a tothom mirant el rellotge i pendent d'ell perquè per fi es pogués tenir una imatge commemorativa de l'acord. G-C sempre ha tingut bona relació amb l'Alcalde de Roses i espera que després d'aquest confi la seguim tenint perquè tant a l'alcaldia de Roses com al despatx presidencial de la Dipu ja sabem com les gasta aquest home. I si no, que li diguin als seus col·laboradors més directes, que a vegades s'han de tapar les orelles per no sentir els crits i els cops de puny a les taules.\nPublicat per Gironaconfidencial a 8:56 a. m. 3 comentaris:\nLa Molero fa riure a RAC 1\nLa Natàlia Molero, un gran política i escriptora incompresa, ha fet riure ara mateix als de l'emissora del Grupo Godó. La gironina, que a G-C encara no sabem ben bé ben bé quines tecles toca o a que dedica su tiempo libre, ha telefonat al programa de Xavier Bosch per explicar el tema de les banderes quan ella ocupava un càrrec a Cultura gràcies a la confiança del conseller que era amic de l'Artur Mas, en Jordi Vilajoana. La Nataly ha parlat dels seus records banderístics i quan li han preguntat sobre els xuixos, un postre de referència a Girona, ella va i es posa a parlar de Sushi. O sigui, un personatge que va de gironina il.lustre confón el xuixo amb el sushi. I no ha dit tampoc on es fan els millors xuixos de Girona i ha sortit per la tangent parlant de lioneses. Clar que als savis de la tertúlia de RAC 1 els hi faltat poc per tronxar-se de riure i en directe. Quina animadora!!!!!\nPublicat per Gironaconfidencial a 8:30 a. m. 3 comentaris:\nRecha i els "Dies d'Agost"\nMarc Recha ens té acostumats a pel·lícules diferents. Aquest noi de l'Hospitalet de Llobregat fa cinema verité com el dels clàssics francesos, prenent els temes que filma de la seva pròpia vida, dels amics del que té al voltant.\nHa estrenat ara Dies d'agost, pel·lícula que començà pensant en la figura de Ramon Barnils, periodísta i agitador (en el més bon i intel·lectual sentit de la paraula) que ha marcat a tota una generació de catalans i valencians, amb la seva veu colpidora i completa.\nEn Recha, inicialment atret per la figura de Barnils, inicia una serie d'entrevistes amb gent que el va conèixer i a partir d'aquesta investigació, fa una peli personal, amb la seva gent, sobre el mateix procés de creació, sobre com un es fa gran interactuant amb els altres, sobre com una persona com Barnils pot ser model i transgressor, i com els que venen al darrera n'aprenen.\nEn aquest moment d'indefinició identitària, aquesta és una obra per veure, per sentir-se del lloc, dels referents, i de la gent amb la que vius...\nPublicat per Gironaconfidencial a 10:51 a. m. 1 comentari:\nAra i sempre, Mines\nEn Lluís Coromines, conegut com en Mines, és un de les persones que sempre ha tingut un compromís militant contra el franquisme i després i ara des de l’independentisme d’esquerra. Quan G-C parlem d’ell és perquè el coneixem i l’hi reconeixem el seu compromís permanent, la seva coherència a prova de bombes i la persona que, segurament, ha anat a més manifestacions i actes de Girona.\nAquest és un reconeixement a en Mines. Aquell que va sortir de Salt i va anar a viure al Carrer de la Creu i no va canviar tot i tenir un germà alcalde i sociata, en Xavier. En Mines encarna totes aquelles persones que són la vida i la història permanent de molts partits i organitzacions de Girona. I és que en Mines no és calla quan no s’ha de callar, i un cop s’ha pres una decisió és el primer a defensar-la.\nEn Mines n’ha vist passar de tots els colors dins ERC i a tot Girona. Des de G-C l’animem a què escrigui tot el que sap de molts gironins il·lustres i no tan il·lustres, la seva visió sempre amb un comentari curt i ràpid, moltes vegades en un primer moment sembla una broma fora de lloc, però els seus anàlisi accelerats i contundents acaben sent més realitat que una altra cosa, perquè tot i que somia en una Catalunya Lliure i Justa sempre toca de peus a terra.\nPublicat per Gironaconfidencial a 7:00 p. m. 12 comentaris:\nBlanca Palmada, a Universitats\nI més dones al Govern, no totes les que voldriem, però venen de Girona i això ja és quelcom,... S'ha confirmat que Blanca Palmada serà la "consellera d'universitats" que de càrrec és Comissionada en el supermacrogigadepartament del Conseller Huguet.\nJa sabem que altres havien rebutjat el lloc justament per no ser una conselleria i ser un subproducte, o perquè els noms de partit han prevalgut sobre els noms professionals, com sol passar, inclús a les millors famílies.\nI aquest govern de l'Entesa està tancat i barrat en aquest aspecte, tots els partits contents, el president content, i els professionals ja en parlarem,...\nPerò que no sigui dit, la Blanca farà feina, amb la Pilar Dellunde de segona, i amb paper destacat, que ERC vol figurar i ser vist, i les Universitats sempre donen joc. Les gironines estàn a la palestra, ni que sigui en els segons i tercers nivells,...\nPublicat per Gironaconfidencial a 11:22 a. m. 9 comentaris:\nMés polítics que mosques\nL’acte per excel·lència dels periodistes gironins, amb G-C a primera fila, ha quedat eclipsat pels polítics, quan ja se sabia que no hi hauria mosca borda, és a dir la dolenta, tots hi han anat. La mosca borda ha quedat deserta, oficialment, perquè els consultats no han destacat a ningú. És a dir, que n’hi havia més d’un i d’una que no s’han atrevit a prendre una decisió, ha faltat valentia periodística.\nL’estrella política fugaç de la nit, en primer lloc ha estat el conseller Joaquim Nadal, que hi ha estat a l’inici, però en el moment de començar, ha marxat directament. Amo, amo! Això se’n diu un lleig o un pim-pam polític. I en segon lloc, la consellera Marina Geli que havia de donar una de les mosques i ha arribat tres segons abans. I no ha estat sincronització sinó senzillament arribar tard a l'acte. Lleig també. Marina, Marina!\nLa foto entranyable ha estat per l’Alcaldessa de Girona, Anna Pagans, donant carinyosa i alegrament una de les mosques grosses a l’Alcalde de Salt, Jaume Torramadé, coneguts, els dos, pels seus enfrontaments polítics. O sigui, ha estat el bon rollo de la vetllada perquè tots dos duien els sabres enfundats..., que si no,... Oi Torramadé???\nPublicat per Gironaconfidencial a 12:15 a. m. 4 comentaris:\nL’exèrcit i l’Alonso per Girona\nResulta que des de principis de novembre i fins mitjans de desembre tenim les Fuerzas Armadas per Sant Climent Sescebes, en concret la unitat militar d’emergències, un cos que s’ha d’especialitzar en desastres naturals, incendis, inundacions, nevades,...\nAvui han tingut la visita de l’Alonso, que no és el Fernando, recentment nomenat legionario de Honor, sinó el Jose Antonio “el jefe civil”, que ha vingut per controlar com anava la cosa. Una dada impressionant és que aquest cos tindrà 430 oficials, 820 suboficials i 3.000 militars de tropa, 1.250 militars per manar-ne 3.000, i després hi ha problemes per pujar la despesa social o per un millor finançament per Catalunya.\nSi algú durant el Pont tenia previst anar esquiar i no pensa anar-hi, pot anar a donar una volta per Sant Climent que també pot ser divertit. Des de G-C opinem que de militars quan menys millor i per desastres naturals, inundacions, incendis,... no necessitem els militars. Els diners estarien millor invertits en cossos civils com els bombers, que ja els toca tenir més recursos.\nPublicat per Gironaconfidencial a 6:05 p. m. 3 comentaris:\nA Girona som conseqüents amb els avenços socials, i així com es fan actes institucionals per afavorir la situació de les dones, també som pioners de la legalització de noves formes de família, i de noves formes d'entendre la convivència.\nDissabte passat es va celebrar a l'Ajuntament el matrimoni de dues dones, transexuals i lesbianes. S'ajunta en aquest fet insólit, la casuística de ser un matrimoni entre persones del mateix sexe, dones, i que han arribat a ser-ho per modificacions mèdiques.\nCulturalment les dones sempre porten les de perdre, socialment també i si a sobre es modifiquen les normes "previstes" és del tot excepcional. A G-C ens felicitem de que hagi estat a Girona que s'hagi produït aquest fet perquè es normalitza la vida de les persones, siguin dones o siguin homes.\n(Fotografia: Pere Duran. El País)\nPublicat per Gironaconfidencial a 1:29 p. m. 4 comentaris:\nEmpresàries i polítiques gironines\nDijous es va presentar un projecte de l’AGE (l’Associació Gironina d’Empresàries) referent a la inserció laboral de les dones que han patit situacions de violència de gènere. A la taula, la seva màxima representant, la presidenta i prota, Maria Rosa Agustí (li agrada tant això de prota!!!), amb la ullera blanca i negra, a l’estil consellera de Treball, i el somriure de quedar sempre bé a la pantalla donant la paraula a diverses personalitats del món gironí. I G-C també va dir-hi la seva.\nPrimer, la Pepa Celaya, que és va presentar com a Directora de Benestar Social i Família, quan dijous ja no tenia aquest càrrec, sobretot perquè aquesta àrea o conselleria no existeix, ha canviat el nom per Acció social i Ciutadania i ha passat a les directrius d’Esquerra, per tant a ella del PSC li deuen quedar pocs dies.\nSegon, va parlar Joan Olóriz, com a regidor de l’ Ajuntament i flamant defensor i portaveu de les bones causes socials cap a la igualtat i dels pocs homes que estan a les taules debats en aquests temes. Seguidament, van passar la paraula a Pia Bosch, la nostra colometa, com a psicòloga i terapeuta familiar ja que de moment no podien posar-li cap càrrec, ni regidora, ni delegada, ni parlamentària, de moment, tot és o ex o futura.\nPer acabar, un petit parlament lloant la tasca del seu Ajuntament de l’alcaldesa, Anna Pagans, acompanyada del seu primer cercle de regidores socialistes, Maria Àngels Freixenet i Glòria Plana. I per rematar-ho, cava i piscolabis.\nPublicat per Gironaconfidencial a 5:08 p. m. 4 comentaris:\nEls nous, quart capítol\nLes novetats ja van sent menys, i aquest cap de setmana molts estaran descansant de la lluita ferotge per la cadira.\nLes novetats a les conselleries són poca novetat amb Joaquim Llena, Conseller d'Agricultura, Alimentació i Acció Rural (afegit que deu voler dir que s'accentúen els caps de setmana dels pixapins a les masies habilitades a l'efecte...).\nG-C ha sabut que aquest metge, especialitzat en malalties osteoarticulars, és un enamorat de la neu, i del seu poble, València d'Àneu. I acompleix amb característiques de manual el que s'espera dels consellers: és metge i com que és de Lleida, portarà agricultura.\nQuè ens diu aquesta dada contrastada? que els metges serveixen per a tot? que els de Lleida són els que realment saben d'agricultura? que nomès necessitem gent que sàpigue del tema que se li encarrega a agricultura i a la resta de carteres, no cal?\nBolets i pomes, per a tothom, Conseller Llenas.\nPublicat per Gironaconfidencial a 3:32 p. m. 2 comentaris:\nAlfredo Julbe compra La Vanguardia\nVa ser divertit ahir veure des de les nostres finestres com l'Alfred, a Badalona, i l'Alfredo, a Girona, comprava el diari davant dels morros d'un dels funcionaris del Punt Diari. Tots dos anaven xerrant per la Plaça Catalunya i parlant i parlant el Julbe s'acosta al quiosc i compra el rotatiu del grupo Godó. Fins aquí correcte. Però està bé que G-C recordi que l'Alfredo va demostrar ser molt poc intel·ligent perquè fora del bàsquet té un passat i aquest sempre ha estat molt vinculat al PSC, amb l'amo Quim Nadal al capdavant, i del món periodístic abans s'havia sentit proper al projecte dels de la Farinera. Però no va ser fidel al seu passat i va tirar cap a la dreta, monàrquica, espanyola i conservadora.\nCom canvia la gent quan ja els té fets!!! I el funcionari que l'acompanyava anava parlant sense donar-li més importància. Esperem que l'Alfredo quan torni al quiosc de la Plaça Catalunya sàpiga quin és el millor diari que ha de comprar i veurem on acaba entrenant l'Afredo. Barça? Ivanovic, tremola!!!\nPublicat per Gironaconfidencial a 1:47 p. m. 8 comentaris:\nLa Geli agrada en la festassa del Trueta\nLa Marina Geli torna a estar eufòrica. Ella havia comentat als seus íntims que esperava ser consellera i que caure de les poltrones seria un cop molt fort després dels projectes que havia dibuixat. D'acord que la de Sant Gregori té els metges emprenyats però no mereixia sortir de qualsevol manera. És cert que amb el Tripartit va entrar per la paritat i potser amb l'Entesa també és un motiu que li ha permès mantenir-se, però G-C pot parlar amb certa base de la seva tasca.\nAnit, per exemple, va fer un discurs a l'alçada en el fi de festa de la commemoració de l'Hospital Trueta pels seus 50 anys. Vaja, que es va notar el seu passat mèdic al Trueta amb un discurs breu però que va funcionar. Per cert, la resta van ser infumables.\nCal avançar que G-C va sortir a les cinc del matí de la festassa i podem dir que vam menjar, riure i ballar com calia per estar a l'alçada de l'ocasió. I és que la nit gironina continua funcionant i no entrarem en més detalls. Per sort nostra, als metges els hi va molt la marxa quan no porten la bata blanca i és d'agrair.\nPublicat per Gironaconfidencial a 1:33 p. m. Cap comentari:\nMascarell, el desitjat\nDels consellers que no han continuat en el segon govern tripartit, Ferran Mascarell és el més destijat. Algunes conselleres que es quedaven sense cartera van fer l'impossible i l'han tornat a aconseguir, però ell, sobri i elegant com és, no ha fet ni una declaració. La vàlua és demostra així, és un senyor de Barcelona.\nPer això ara se'l rifen a l'empresa privada i alguns del partit comencen a dir si no l'han errat molt deixant-lo sense cartera. G-C ha pogut saber que Mascarell ha tingu ofertes del món editorial, d'empreses molt i molt potents de casa nostra, per dirigir projectes de gran volada, ell pot i té la capacitat. Però és que a més sembla ser que els seus també el voldrien per a la Corporació Catalana de Ràdio i Televisió, i estem segurs que faria una gran feina per conduir els mitjans de casa nostra.\nFerran, el que decideixis estarà bé, que la cultura del nostre país necessita persones com tu, tant al món del llibre com al dels mitjans.\nPublicat per Gironaconfidencial a 8:40 a. m. 2 comentaris:\nEl govern a l’atur de CiU


Notícies - Nova Esquerra Catalana renova càrrecs a l'assemblea general amb presència local\nErnest Maragall és l'actual president de Nova Esquerra Catalana / Foto: ACN\nel 22/feb/14 Judith Cañamares Política PDF\nEl santcugatenc i soci fundador de Nova Esquerra Catalana (NECat), Àlvar Roda, es presenta al consell que s'elegirà aquest dissabte en la 3a assemblea nacional de la formació. Un altre santcugatenc, Josep Maria Balcells, que forma part de l'actual consell, no es presentarà a la renovació 'per donar pas a les noves generacions'.\nÀlvar Roda ha explicat que l'assemblea d'aquest dissabte comptarà amb ponències sobre la política, la recuperació econòmica, la participació ciutadana i Europa. A més, s'elegiran els nous membres del consell, al qual opta Roda.\nFins ara no estava al consell, només com a soci fundador. S'ha d'elegir el consell i el president que formen 25 membres, i n'hi ha 30 propostes o candidatures.\nDe la seva banda, el fins ara membre del consell de Nova Esquerra Catalana el santcugatenc Josep Maria Balcells no es presentarà a la reelecció. Balcells ha explicat que cal cedir el pas a les generacions més joves.\nCom a membre del consell, en aquests moments no em presento. Els més grans hem de deixar pas a les noves generacions i mirar que surti gent que pugui participar activament i amb lideratge.\nAl consell també es presenta el florestà Jordi Angusto. NECat compta actualment amb uns 300 militants. La voluntat de la formació és unificar partits d'esquerra.


WEST COAST 2: ZION CANYON - El Món a la Mà | Blog de Viatges\n19 octubre, 2019 13 maig, 2020 elmonalama\nEl segon dia de ruta per la West Coast dels Estats Units ens va portar fins a Zion National Park després de passar un parell de jornades a Las Vegas.\nEl primer cop que entràvem a l’estat de Utah va ser per arribar just a l’entrada del parc després d’unes quantes hores de conducció. Com ja era tard, vam decidir buscar un lloc on passar la nit i aprofitar l’endemà pel matí per fer una visita al canyó.\nVam estar molt de sort perquè vam trobar una zona per acampar amb la furgoneta gratis i segurament un dels millors llocs de tota la ruta. Per l’àrea de Rockville, al costat d’un petit canyó on hi passava un riu, amb vistes a les muntanyes de Zion i a una posta de sol brutal. Estàvem una zona gairebé sols i vam gaudir moltíssim d’aquest petit indret.\nEl dia següent a primera hora, després d’un bon esmorzar en la nostra Travellers Autobarn vam posar direcció a l’entrada del parc. Com teníem l’Annual Pass vam passar sense pagar i com era cap de setmana ja vam trobar els pàrquings plens i força gent per agafar el shuttle bus que recorre el parc. Per evitar l’afluència de vehicles és obligatori deixar el cotxe aparcat a l’entrada visitar el parc amb aquest servei de busos gratuïts.\nHi ha moltes opcions per fer trekkings en el parc i tot depèn del temps que se li vulgui dedicar. Nosaltres vam fer algunes caminades senzilles i vam estar-hi al voltant de 4 horetes. Vam començar agafant la línia verda de busos que va parant en els diferents punts interessant de la carretera. Nosaltres vam pujar fins a dalt de tot i vam anar baixant punt per punt.\nEl primer va ser el Temple of Sinawawa, a l’extrem nord, en el que vam fer un petit trekking seguint el riu, Riverside Walk, on ens vam trobar cérvols i esquirols pel camí.\nPodríem haver seguit i haguéssim començat una caminada de 15 km, The Narrow’s, que passa per dins de l’aigua però feia una mica de fred i no teníem ganes de seguir amb els peus molls.\nCom teníem el mapa que reparteixen a l’entrada, és molt més senzill ubicar-se i escollir en quins punts es vol parar. Just al costat es troba el Big Bend, una de les zones amb millors vistes al immens canyó que dona nom al parc.\nUna altre excursió que no vam fer és Angel’s Landing, de 4 hores i amb unes vistes espectaculars seguint tota la cresta de la muntanya. Nosaltres ens vam decantar per un passeig fàcil que va des de The Grotto fins al Zion Lodge, l’únic allotjament on passar la nit dins del parc, al que és recomanable reservar amb temps.\nVam marxar direcció el Bryce Canyon per l’entrada nord del parc en una dels trams de carretera més espectaculars que vam fer en tot el viatge. Una carretera amb vistes increïbles al canyó i passant entre mig de parets de pedra que ens va encantar.\nVisitar el parc nacional de Zion és un molt bona opció ja que va de pas entre Las Vegas i Bryce Canyon. Se li pot dedicar tot un matí per fer les excursions que vinguin més de gust i per contemplar uns paisatges de vertigen.\nelmonalama 19 octubre, 2019