EL SÈNIOR FEMENÍ GUANYA A CERVERA | EL SÈNIOR B VENÇ A CASA DAVANT ELS LÍDERS - CB Cornellà\nEL SÈNIOR FEMENÍ GUANYA A CERVERA | EL SÈNIOR B VENÇ A CASA DAVANT ELS LÍDERS\nHome / cròniques / EL SÈNIOR FEMENÍ GUANYA A CERVERA | EL SÈNIOR B VENÇ A CASA DAVANT ELS LÍDERS\nnoviembre1414 noviembre, 2017\nDesprés de 2 jornades sense guanyar, el Sènior femení va tornar a gaudir de la victòria a Cervera\nLes blaves arribaven a Cervera amb ganes de venjar les derrotes de les últimes dues setmanes i, tot i que ho van acabar fent, la victòria els deixa amb regust agredolç. Doncs, si bé van acabar imposant-se per 63 a 65 en un dels desplaçaments més complicats i pesats de la temporada, el cert, és que les jugadores de Leandro Najmanovich van arribar a guanyar de 23.\nLa primera part va ser un recital ofensiu de les blaves que, amb 8 triples transformats (5 al primer període i tres al segon), es van plantjar a la mitja part 25 a 43. Amb molt bon nivell al davant, la defensa no es quedava curta. No van permetre que les locals anotessin més de 15 punts per període a casa seva, reflexe de la solidesa defensiva de les blaves, però també de la fermesa mental i la concentració amb la que estaven desplegant el seu joc.\nEls dos primer quarts van ser doncs, un idili blau que no van poder mantenir a la segona part. Més aviat, tot el contrari. El que possiblement va ser els millors minuts de joc del Sènior Femení, es van convertir en els pitjors. 20 minuts en què les locals semblaven fer el que volien, mentre que la frustració dominava l’atac blau. Anotant tant sols 7 punts al quart període, la sort va somriure a les de Najmanovich que, malgrat el parcial nefast del període (16-7), van acabar dos punts per sobre al marcador final.\n“Fue un partido como si lo hubiéramos dividido en dos, como si hubieramos jugado dos partidos en uno […] contra individual jugamos un gran partido sin tener que jugar excesivos sistemas, simplemente con tres o cuatro ideas muy claras, generamos tiros muy sencillos, con muy buena interpretación de la defensa de los bloqueos. En la segunda mitad las fuerzas nos empiezan a fallar, el equipo rival nos empieza a jugar en zona y nos traba el ritmo”, valorava Najmanovich. Les baixes de Pilan i Lay, dues jugadores clau pel joc interior blau, van passar factura a la segona part, on van trobar a faltar la seva desinhibició a l’hora de desencallar partits. Tot i així, partit salvat per una primera part brillant que les blaves han de prendre com a referència per a partits futurs.\nAmb aquesta doncs, sumen la sisena victòria que les manté a la part superior de la classificació. A triple empat, són terceres juntament amb el CB Balaguer i el CB Valls.\nEl proper enfrontament el jugaran dissabte a les 17:45 al Parc Esportiu. Us hi esperem!\nEl Sènior B dóna un cop d’efecte i guanya al líder a casa per 65 a 62\nEl Sènior B masculí es va imposar al CB Santa Coloma, líder del grup, al Parc Esportiu per 65 a 62, aconseguint així la seva quarta victòria. En un partit d’igualtat màxima, el marcador va restar obert fins als últims minuts.\nEl primer quart va marcar la tònica del partit: dos equips molt concentrats, seguint el guió d’actuació, i buscant imposar el seu joc sobre el rival. Les defenses ja van deixar clares que serien les protagonistes, quan el període va acabar amb un parcial d’11 a 12. En un partit en què cap dels equips es permetia errors defensius, els tirs lliures van esdevenir vitals, i en aquest aspecte els jugadors de Pol Esteve van estar excel·lents. Amb 8/8 des de la línia d’1 punt, els blaus van saber aprofitar les ocasions per evitar que els visitants agafessin avantatges. A la mitja part, la igualtat viscuda sobre la pista es reflectia al marcador (27-27) i deixava per a la segona part del partit, la resolució d’aquest.\nA la represa però, la sintonia seguia sent la mateixa. La igualtat i la tensió incrementava a cada minut. L’augment en l’efectivitat rival en el tir de tres, els va permetre acabar el quart dos punts per sobre. Una distància insignificant que els blaus no van trigar en capgirar a l’últim i definitiu període. Amb Barrós i Rodríguez com a jugadors destacats i amb els tirs lliures com a protagonistes, els blaus van arribar al final del quart tres punts per sobre dels de Santa Coloma, el que els va valer la quarta victòria a la novena jornada.\n“(És una) Victòria amb molt de mèrit, seguim amb la tònica a nivell defensiu bona, som dels millors equips de la categoria en defensa […] (Estem) contents perquè mentalment vam estar forts tot el partit i vam ser capaços de guanyar els líders“, valorava Esteve. Per altra banda, la victòria va arribar des de la línia de tirs lliures, on els blaus van aconseguir transformar-ne 17 de 23. “Som un equip que generem moltes situacions de faltes per tirar, i ho hem d’aprofitar”, comentava el primer entrenador de l’equip blau.\nEl proper repte el tenen dissabte a les 18:00 a Tremp, allà buscaran la cinquena victòria que els propulsi a la classificació.


10 glorioses vinyes en venda a tot el món - interiorsnone\nPrincipal interiors10 glorioses vinyes en venda a tot el món\nDeixar la feina enrere i aprofitar una vinya no ha de ser només un somni de pipa: hi ha vinyes a la venda a tot Europa, moltes a preus molt raonables i amb propietats molt boniques. Laura Seal de Decanter tria alguns llocs amb aspecte probable.\nLa secció de propietats internacionals sobre Country Life presenta alguns dels cellers i vinyes més selectes del món. Quina millor manera de començar el nou any que amb una compra de vinya! A continuació es mostra la selecció de vinyes en venda de Decanter, centrada en la informació sobre les àrees vinícoles al voltant de cada propietat.\nCastell de Bordeus del segle XV: 3.074.000 €\nSituada en una de les regions vinícoles més prestigioses del món, aquesta finca de Bordeus ofereix tota la grandesa de la vida del castell, al costat d'una bodega i una vinya en funcionament.\nHa estat catalogat com a propietat vitivinícola des del 1720, però el mateix castell data dels anys 1600. Avui en dia, les instal·lacions vinícoles funcionen plenament i hi ha 41ha de vinyes classificades, venudes a les Cotes de Bordeaux AOC, Bordeaux Rouge AOC i Bordeaux Blanc AOC.\nAquestes denominacions representen algunes de les vendes de vi més grans de França i la finca ja exporta a la Xina, Hong Kong i Bèlgica. A més, es troba a només 35 minuts amb cotxe fins a la ciutat de Bordeus, famosa per l'escena del seu restaurant i el seu museu del vi, Cité du Vin.\nPalau amb vinyes del Vinho Verde - 9.000.000 €\nEl DOC més gran de Portugal, Vinho Verde, és famós pel seu zesty i refrescant vins blancs secs. Aquesta finca regial es troba al districte de Braga, a prop de la frontera nord amb Espanya.\nTot i que el palau té una opulència antiga, el celler és modern i està ben equipat, allotja tancs d’acer inoxidable, a més d’emmagatzematge i embotellament.\nHi ha fins i tot un laboratori d’enologia, on els enòlegs poden experimentar amb diferents barreges i estils de vins. La finca embotella vins sota dues marques diferents de Vinho Verde.\nAquí es cultiven varietats de raïm típiques regionals, incloent Loureiro, Trajadura i Pedernã, també conegut com Arinto. Els vins de Vinho Verde són molt afavorits per la seva gran acidesa i característiques minerals, zestiques o florals.\nMonestir del segle XV i vinyes de Chianti - Preu a petició\nDescobreix la vida moderna en un monestir toscà del segle XV, reformat per tenir un confort i tenir una bodega pròpia.\nSituat a les muntanyes contínues del sud del Chianti, la propietat inclou 30 hectàrees de terra, la meitat de les quals està sota vinya i es classifica com a Chianti Colli Senesi DOCG.\nEquipat amb un celler controlat per temperatura, emmagatzematge de bótes i embotellat; tot està al seu lloc perquè comenceu la vostra nova vida com a productor de vi Chianti.\nLa finca ja produeix una riserva vermella, elaborada amb una barreja de Sangiovese, Merlot i Cabernet Sauvignon, a més d’un vi de Chardonnay blanc.\nCeller país Cava: 15.000.000 €\nA una hora de Barcelona preciosa i animada, aquesta extensa finca no podia estar millor situada per a aquells que volen escapar-se al país del vi mantenint el seu lligam amb la vida de la ciutat.\nLes seves vinyes es troben a Penedès DO, la denominació on es fabriquen al voltant del 95% dels vins escumosos cava d'Espanya.\nLa reputació internacional del país del cava per obtenir vins de celebració barats i fàcils de beure s’està combinant lentament amb l’atenció dels seus productors dedicats a fer vins escumosos complexos i dignes de bodega Els darrers anys han aconseguit obtenir una nova classificació de vinya única per distingir els seus vins de primera qualitat, Cava de Paraje Calificado.\nAquesta finca té un gran potencial per a la producció de cava, amb una gran bodega subterrània per guardar bótes. Aquí podeu trobar la vostra combinació perfecta entre els raïms de vi espumós tradicionals de Cava, Xarel-lo, Parellada i Macabeu.\nVinya de boutique de la Vall de Colchagua - 1.592.127 €\nColchagua, situat a la part occidental de la vall central de Xile, té un clima més mediterrani que el veí de Cachapoal, amb algunes influències oceàniques del Pacífic. Uneix-te a les files més interessants dels propietaris de "vinya boutique" a Colchagua amb la compra d'aquesta finca de 31 hectàrees a prop de la ciutat de Lolol.\nColchagua és el lloc on es troben alguns dels noms més importants del vi xilè, però també és definit per la seva comunitat de "micro-productors" que practiquen viticultura a petita escala, segons l'expert de Decanter Alistair Cooper MW.\nLes vinyes estan dissenyades per a l'experimentació: nou varietats vermelles i blanques diferents es divideixen en petits llocs de zones de poca altura i d'altitud.\nFinca vinícola Marlborough, davant del mar: 8.995.000 NZ\nFamosa per la seva Sauvignon Blanc, Marlborough és una de les millors regions vinícoles de Nova Zelanda, representant més del 70% de la producció total de vi.\nWaitaria Bay Estate es troba a Marlborough Sounds, caracteritzada per valls costaneres submergides que formen una línia de costa de verds turons i entrades de sorra.\nEl clima de Marlborough és típicament fresc i sec amb molta exposició al sol, perfecte per a vins blancs secs que requereixen una gran acidesa. Aquí es planten ceps Sauvignon Blanc, Chardonnay, Gewürztraminer, Pinot Gris i Viognier, a 4, 9 ha de vinyes orientades al mar.\nAquesta finca a petita escala està centrada en la viticultura ecològica i gran part dels treballs de la vinya es realitzen a mà.\nDomaine del segle XIX a Cahors DOC - 2.380.000 €\nLa veritable llar del raïm de Malbec, Cahors, es troba al riu Lot mentre discorre el sud-oest de França. La seva reputació vinícola es va basar en l'elaboració d'un vin noir tònic foscament o un vi negre, elaborat al celler durant dècades.\nTanmateix, els enòlegs moderns de Cahors AOC cobreixen una sèrie d’estils de vi negre, sovint barrejant Malbec amb alguns Merlot o Tannat.\nAquesta vinya completament operativa i certificada orgànicament té una superfície de 8, 5 ha, amb la possibilitat d’expandir-se a altres 4, 5 ha. Actualment es planta amb vinyes de 70% de Malbec i un 30% de Merlot.\nEl domaine és capaç de produir 26.000 ampolles a l'any; Disposa d’instal·lacions vinícoles pròpies, zona d’emmagatzematge de barriques i degustació. La propietat de 14 habitacions, construïda el 1801, té una piscina amb vistes a les vinyes.\nCeller de muntanya a la Colúmbia Britànica. Preu a sol·licitud\nPer a aquells que busquen una regió vinícola més vinguda, la Columbia Britànica del Canadà ha augmentat de força en força en els darrers anys, aconseguint elogis dels principals crítics del vi.\n"Rarament he trobat paisatges tan bells i viticultors i enòlegs tan apassionats, tot i tastant vins de qualitat tan encoratjadora", va dir Stephen Spurrier, després de visitar la regió el 2016.\nL'illa de Vancouver, a la costa occidental del Canadà, està situada a la vessant sud del Mont Provost i té vistes panoràmiques a la vall de Cowichan.\nLa finca total cobreix prop de 19 ha centrat en vins d'una sola vinya, inclosos Pinot Noir i Pinot Gris. La producció mitjana és de 6.500 casos, però el celler d'avantguarda pot processar més del doble.\nCasa pairal del segle XIX amb vinya petita a la Provença - 1.395.000 €\nEl Luberon és la denominació vinícola més meridional de la vall del Roine, definida per un clima mediterrani suau i unes poblacions pintoresques.\nA la seva guia de viatges Decanter, l’experta del Roine, Mary Dowey, va destacar el Luberon pels seus “blancs cruixents, uns rosats delicats i uns vermells elegants, en els quals el Syrah de ton fresc tempera la garnatxa amant de la calor”.\nHi ha "una gran proporció de productors individuals", va afegir, i molts productors van confiar en els mercats locals per al comerç.\nTrobeu la vostra petita peça del cel de Provençal en aquesta casa pairal del segle XIX, completa amb la seva petita vinya, ideal per a un aficionat al vi.\nFinca Mount Etna a Sicília - 1.950.000 €\nEl Mont Etna de Sicília, el volcà més alt d'Europa, és una regió vinícola clau del sud d'Itàlia. Els seus sòls volcànics creen vins rics i poderosos, principalment els negres coneguts com a Etna Rosso.\nAquesta finca es troba al vessant nord d’Etna, a prop de la ciutat medieval de Castiglione di Sicilia i no gaire lluny de les vinyes del productor de renom mundial, Planeta.\nDisposa de 3, 5ha de vinyes classificades per DOC, principalment plantades amb Nerello Mascalese, una varietat autòctona de vi negre. De mitjana les vinyes produeixen anualment 15 tones de raïm, que es poden processar al vast celler.\nCopyright interiors: 10 glorioses vinyes en venda a tot el món - interiorsnone


El Barça torna a ser campió de la Copa (1-2)\nEl Barça Lassa és el nou campió de la Copa d'Espanya després de derrotar El Pozo en la final per 1-2 amb els gols de Ferrao i Marcenio. Els blaugrana sumen la seva quarta Copa i igualen en el palmarès als murcians en la 30ª edició del torneig celebrat a València.\nEl Barça no ha fallat en la final\nEl Barça Lassa era conscient que els seus companys del futbol i del bàsquet havien fet els deures i ells no volien ser menys. El Barça de Valverde fa una setmana que ha eliminat el Madrid de la Copa del Rei i els ha sentenciat a la Lliga i el Barça de Pesic va guanyar la Copa del Rei contra el Madrid en una final èpica i els van tornar a alliçonar aquest divendres a l’Eurolliga.\nBeeeeen amuuuunt capità! Ben amunt @sergiolozano09 !!\nFORÇA BARÇA! pic.twitter.com/eANGZhZltX\nEl matx ha començat vibrant i des del primer minut Miguelín ja ha mostrat la seva qualitat amb petits detalls sobre la pista. El jugador d’El Pozo ha estat l’home que generava més perill i els murcians tenien la iniciativa en els primers minuts fins que Ferrao ha dit prou. El pivot brasiler del Barça ja avisat amb un travesser i aquesta acció ha fet igualar les forces.\nEl Pozo estava pressionant a camp complet, el que ha obligat el Barça haver d’enviar pilotes llargues al pivot i mirar de buscar les paral·leles. Amb elegància i criteri han tret l’esfèric els blaugrana i els murcians es refugiaven enrere. Els d’Andreu Plaza estaven millor i eren superiors al rival i aquest fet feia que les ocasions de perill no es deixessin de generar.\nTravesser de Joselito i pal de Santana, semblava que la pilota no volia entrar fins que quan restaven set minuts de la primera part, Ferrao ha obert la llauna. El brasiler ha robat la pilota, s’ha anat d’un, ha anat buscant l’espai, ha xutat i ha perforat la xarxa. El Barça s’ha avançat al marcador, però encara quedava un món.\nEls blaugrana, molt superiors\nEl Pozo no ha abaixat els braços en cap moment, però no trobaven la manera de contrarestar els atacs dels catalans. Juanjo ha realitzat una aturada vital just abans del descans i ha permès que els blaugrana marxessin als vestuaris amb la victòria momentània.\nEn la represa, El Pozo ha tornat al terreny de joc amb dinamisme i amb la intenció d’empatar el xoc. Els d’Andreu Plaza han sortit adormits i els murcians han aprofitat el moment de feblesa per igualar el matx. Però Juanjo estava en un estat de forma espectacular i només una meravella podia fer que el marcador tornés a les taules.\nI efectivament, golàs de Pito per tota l’escaire. A partir d’aquí, el Barça Lassa s’ha animat i ha fet que tornés a controlar el matx. Més iniciativa per part dels blaugrana que buscaven la victòria amb més ganes que els murcians. I quan restaven 10 minuts, gol de Marcenio. Els catalans es tornaven a avançar al marcador. 1-2 que ha servit de resultat final, el Barça no es cansa de ser campió.\nEl Clàssic Els assenyalats del Madrid després del Clàssic contra el Barça Albert Malla\nBàsquet L'Uni Girona perd la seva tercera final de Copa consecutiva contra el Perfumerías (71-79) Pau Cusí


query_builder 6 octubre 2020 12:44\nAcció exterior als cinc continents\nLes noves oficines de la Generalitat a l'exterior consoliden la representació institucional de Catalunya al món\nEl conseller Bernat Solé assenyala que amb l’obertura de les tres noves delegacions el Govern aposta per una major internacionalització per contrarestar els efectes de la pandèmia i contribuir a la recuperació econòmica i social\nEl Govern de la Generalitat ha aprovat avui l’obertura de tres noves delegacions: a Austràlia, amb seu a Sydney; al Japó, amb seu a Tòquio; i al Senegal, amb seu a Dakar. Les tres noves delegacions responen a la necessitat de cobrir zones geogràfiques on encara no hi havia representació institucional catalana, amb la voluntat de ser present a tot el món.\nEl conseller d’Acció Exterior, Relacions Institucionals i Transparència, Bernat Solé, ha afirmat que “l’obertura d’aquestes tres noves delegacions respon a la voluntat de consolidar la vocació internacional de Catalunya, ampliant la representació institucional existent a tres àrees geogràfiques estratègiques i de futur”. “Fer-ho amb veu pròpia”, ha afegit, “ens permet establir ponts de col·laboració claus per al nostre país, expandir la nostra àrea d’influència, enfortir lligams existents i crear sinergies que reverteixin positivament en la vida i l’economia de les persones”.\nSolé considera que “ara més que mai, la pandèmia global exigeix reforçar la internacionalització del nostre país, connectar-nos amb nous espais econòmics i de decisió i posar totes les eines al servei de la reactivació econòmica i social”.\nPel conseller, “les noves oficines seran un instrument idoni per desplegar els diferents plans d’acció exterior del Govern, com el Pla Àfrica 2020-2023, el Pla Japó 2020-2023 o el Pla de reactivació econòmica i protecció social”. Aquests plans emmarcaran l’acció de les noves delegacions en els àmbits de cooperació prioritària com l’intercanvi de bones pràctiques en la gestió de la crisi de la COVID-19, les polítiques de transparència, la innovació tecnològica o el turisme.\nL’ampliació del nombre de delegacions, que passarà de 15 a 18, reforça la xarxa d’oficines de la Generalitat a l’exterior per optimitzar la col·laboració amb les contraparts internacionals en l’esforç per contenir la pandèmia i alhora contribuir a la reactivació econòmica del país.\nLa Delegació del Govern a Austràlia servirà per instal·lar-se per primer cop a Oceania, si bé des de 1988 hi ha una oficina d’Acció a Sydney. La Delegació cobrirà també Nova Zelanda.\nAustràlia s’ha convertit en una de les destinacions més populars per al turisme de Catalunya, tal com demostra l’alt volum de casos de catalans i catalanes gestionats des d’aquest país pel Departament d’Acció Exterior durant la crisi de la COVID-19 entre març i juny de 2020 (fins a 113 casos, sent un dels països amb més persones ateses). A més, a Austràlia i Nova Zelanda hi viuen uns 3.500 catalans i catalanes, mentre que els dos països tenen a Catalunya una diàspora de prop d’un miler de persones.\nTant Austràlia com Nova Zelanda tenen un gran potencial en l’establiment de cooperacions internacionals necessàries per assolir objectius i projectes del Pla de reactivació econòmica i protecció social. Amb un índex de desenvolupament humà del 0,939 (el tercer millor del món) i una àmplia expertesa en àmbits com l’acció climàtica, el model australià resulta de gran interès per a Catalunya. Fins a la pandèmia, Austràlia duia 27 anys de creixement econòmic anual ininterromput, tot ostentant el rècord del període més llarg de creixement sense recessió per a una economia desenvolupada. Des de 1991, l’economia australiana ha registrat una taxa de creixement mitjà del 3,2% anual.\nPer la seva banda, Nova Zelanda ocupa posicions capdavanteres a escala mundial en polítiques públiques de caire social i en camps com la transparència, l’eGovernment o en la pròpia gestió de la crisi de la COVID-19.\nCatalunya és la principal destinació de la inversió japonesa a Espanya (més de la meitat d’empreses japoneses establertes a l’Estat espanyol són a Catalunya).\nA més, Catalunya acull anualment uns 200.000 turistes japonesos malgrat l’absència de connexió aèria directa amb Barcelona, la gran assignatura pendent en la relació Catalunya-Japó.\nLa Delegació del Govern al Senegal, amb seu a Dakar, servirà per potenciar la presència institucional de Catalunya a l’Àfrica al sud del Sàhara. Cobrirà el Senegal i Gàmbia i tindrà funcions de prospecció a Costa d’Ivori, Ghana, Mali i Nigèria.\nEs tracta de la regió de l’Àfrica al sud del Sàhara amb la diàspora més gran a Catalunya (el Senegal, Gàmbia, Mali i Nigèria són l’origen del 93% de la migració de l’Àfrica negra a Catalunya, un total de 58.184 persones el 2019). D’altra banda, el Senegal, Gàmbia i Mali acullen la principal comunitat catalana a l’Àfrica al sud del Sàhara (1.717 residents).


Apocalipsi caníbal a les portades de la caverna mediàtica\nFoto: John Hamilton Mortimer (1775)\nBarcelona. Dissabte, 22 de desembre de 2018. 05:25\nLes portades d'aquest dissabte es comenten entre elles. El millor resum el fa El País, que en una sola frase explica el resultat del Consell de Ministres a Barcelona ("gestos") i les conseqüències ("inflama l'oposició"). No han pogut encaixar la manifestació de protesta de la tarda de divendres i al subtítol opten per destacar els "aldarulls" del matí. Aldarulls ("confusions", "avalots", segons el DIEC) és bona paraula per al resultat de les protestes: 77 ferits i 13 detinguts. Ni que sigui per comparar, equival a l'1% dels arrestos fets per la gendarmeria francesa després del quart dissabte de protestes dels armilles grogues i al 7% dels ferits d'aquell dia.\nLa inflamació de l'oposició es percep també en la premsa d'oposició (El Mundo, ABC, La Razón), que ha arribat al punt de saturació amb les exageracions i hipèrboles amb què fabrica la realitat paral·lela sobre Catalunya i tot el que se li acosti. El seu catastrofisme és a punt d'exhaurir les paraules per expressar-se i la normalitat anormal del 21-D sembla que els ha descol·locat l'obsessió per explicar-ho tot com un conflicte violent, inacabable i creixent. Dos governs que s'asseuen a parlar són una "humiliació", segons ABC o un "indigne abandó", segons La Razón. El Mundo, més murri, parla d'un "motí jacobí" contra Sánchez, que "desestabilitza el PSOE" a causa de la seva "aposta personal" per desinflamar Catalunya.\nSorprèn la verborràgia apocalíptica per a tan poca cosa, doncs el resultat de la presència de Pedro Sánchez i els seus ministres a Barcelona —ferits i detinguts al marge— són "gestos simbòlics" (La Vanguardia, Ara) o "Molt soroll per res" (Avui). El Periódico ho decora com "mesures de pes". Seran de poc pes, doncs consisteixen a canviar de nom l'aeroport del Prat, unes flors per a Lluís Companys i l'anunci d'un pla de manteniment de carreteres de 112 milions d'euros. No passa res. És ben coneguda la tendència d'aquest diari a vestir de núvia les actuacions del govern espanyol: ahir Sánchez va aprovar "mesures de pes" com al 2017 Rajoy va anunciar una "pluja de milions". Tot en ordre.\nCrida l'atenció com el llenguatge cataclísmic dels diaris espanyols d'oposició està ben sincronitzat amb la retòrica incendiària dels partits d'oposició. Uns i d'altres consideren una hecatombe qualsevol iniciativa del govern socialista —no diguem ja del Govern. La fi del món s'acosta. Qualsevol cosa és tractada amb desmesura tremendista. Fins i tot un afer tan simple com les restriccions al trànsit al centre de Madrid es qualifica com a "mesura totalitària", segons el PP. Un concert a Castelló, on alguns músics es van despullar, fa de la plaça major d'aquesta ciutat una sucursal de la Catalunya del Torra independentista i radical", segons la portaveu municipal del PP. I així tot.\nEn aquestes condicions demencials, l'espai que queda per al debat i la discrepància típics de la democràcia és el mateix que queda entre aquest paràgraf i el següent. L'efecte d'aquests relats de violència al caire de la mentida amb què es retroalimenten partits i diaris, és deixar com a úniques opcions vives la repressió —via judicial, policial o 155, que és el que promou la dreta espanyola— o fugir a un altre país —cosa que, vés per on, s'assembla a la proposta independentista. També queda la ironia:\nHe vist la portada de "El Món" en paper i no m'estranya si els seus lectors es tallen les venes, fugen a una altra galàxia o es fan nazis: han atacat Gatwick, Espanya es rendeix davant de Catalunya, Trump regala el Pròxim Orient a Putin i 7 àngels amb 7 trompetes es disposen a tocar-les.\n— Mauro Entrialgo (@Tyrexito) 21 de desembre de 2018\nLa bufetada a un periodista d'Intereconomia ahir a Barcelona és una "brutal agressió", segons Inés Arrimadas, que conclou d'aquest penós incident que "milions de catalans ens sentim abandonats en mans de Torra en un territori sense llei dominat pels escamots separatistes". Per a Albert Rivera "és un dia d'indignació i de por per a molts catalans. Torra ha decidit segrestar Catalunya per destruir Espanya". Teodoro López, secretari general del PP, tuiteja: "Exigeixo al PSOE que restauri l'ordre a Catalunya". La diputada Andrea Levy puja l'aposta: "Catalunya està segrestada pels radicals violents. Pedro Sánchez ha claudicat davant els independentistes i la violència". En fi, el president d'aquest partit, Pablo Casado, assegura molt seriós que "Sánchez negocia la ruptura de la sobirania nacional, és un acte de traïció a Espanya. Urgeix: eleccions generals ja". Buf.\nDecepció i ràbia\nPotser és aquest el veritable motiu de la inflamació de les portades. La reunió Sánchez-Torra i el Consell de Ministres a Barcelona són vistos com la reconstrucció de la majoria que va promoure Sánchez, qui podria així acabar la legislatura el 2020 amb els seus propis pressupostos. Aquesta perspectiva ha encès totes les alarmes a la caverna política i mediàtica, que es fregava les mans després dels resultats de les eleccions andaluses i la desorientació indepe. En vista de tot plegat, sembla que, en absència d'una realitat favorable, han decidit fabricar-se'n una altra de més convenient per als seus interessos.\nA aquests diaris bé se'ls hi podrien aplicar els versos satírics escrits per Bertolt Brecht després de la repressió de les revoltes de 1953 a l'Alemanya comunista:\nDesprés de la sublevació del 17 de juny,\nel Secretari de la Unió d'Escriptors\nva fer distribuir pamflets per l'Avinguda Stalin.\nDeien que la gent havia perdut la confiança del govern\ni només podria recuperar-la amb esforços grans.\nEn aquest cas, no seria més fàcil per al govern\ndissoldre el poble i elegir-ne un altre?


3r Archives - escolaguillem.com\nEl divendres 19 de gener vam anar de excursio al Museu Episcopal. Ensho vam passar bomba! Ens va agradar molt el museu perque ens van ensenyar coses impressionants!\nArdeshir, Jiarong, Gerard i Hamza\nCOMENCEN ELS AMBIENTS\nAquest trimestre, hem començat els ambients. Hem passat de classe en classe per anar-los coneixent. Són espais on pots aprendre d’una manera més divertida.\nUs deixem una mostra de fotos de l’ambient “mans a l’obra”\nOna, Júlia, Alba, Cristina, Anna, Carla i Íngrid\nEF amb els de primer\nL’últim dia del trimestre vam anar a veure els pastorets que van fer els de sisè. Despres vam anar a fer EF amb els nens i nenes de primer A. Vam jugar a frisbis, a saltar a corda, a pilota amb les rodes,…\nEns ho vam passar fantàstic! I ens agradaria tornar-hi!\nMoussa, Ayman, el Houssen i Surik\nEl dia 8 de gener quan vam entrar a la classe ens vam trovar molts caramels al terra.\nEran els reis que ens havien deixat 4 regals: unes cunstruccions,un joc d’endivinar qui ets,un joc de pirates i un de galines.Ens va agradar molt,i vam comançar a jugar.\nIrati, Marc, Miquel,Aniol,Emmanuel


La coordinadora d’EUPV a la ciutat de València, Rosa Albert, ha exigit a l’equip de govern municipal, encapçalat per l’alcalde Joan Ribó, “replantejar el model de participació ciutadana” davant els “baixos índexs de participació que demostren que la percepció de la ciutadania és que no ens trobem davant l’eina adequada que garantisca una participació real i efectiva”.\nAlbert, que ha valorat aquest diumenge l’anunci realitzat per l’equip de govern municipal relatiu als pressupostos participatius de l’any 2020, ha assegurat que “enguany igual que en exercicis anteriors es torna a llançar una proposta en la qual no s’avança ni pressupostàriament ni metodològicament”.\nLa dirigent d’EUPV a la ciutat de València ha advertit en un comunicat que “previsiblement” es produiran “els mateixos problemes i errors que han generat uns índexs de participació molt baixos que demostren que la percepció de la ciutadania és que no ens trobem davant l’eina adequada que garantisca una participació real i efectiva”.\nEn aqueix sentit, ha exigit a l’equip de govern municipal que “òbriga un espai de reflexió per a valorar i avançar no sols en el que a pressupostos participatius es refereix, sinó també al model global de participació ciutadana”.\nSegons Albert, “ha arribat el moment de fer una valoració de les diferents edicions dels pressupostos participatius i traure conclusions que permeten avançar i millorar aquest model fins a aconseguir una visió més àmplia de la participació ciutadana”.\n“Aquesta reflexió ha de fer-se conjuntament amb el teixit social i associatiu de la ciutat i no a la seua esquena, tot el que no passe per aquesta col·laboració està condemnat al fracàs”, ha defensat.\n“PART MÉS VISTOSA”\nPer a la coordinadora de la formació d’esquerres, els pressupostos participatius “són la part més vistosa de la participació ciutadana”, encara que ha insistit a “implementar elements correctors al que ha s’ha evidenciat com a febleses del model, com pot ser la baixa participació, el pressupost destinat, l’execució dels projectes aprovats o els criteris per a seleccionar les propostes”.\nEn aquesta línia, ha remarcat que “un model atractiu i realista ha de comptar amb un pressupost adequat, que a més de ser insuficient s’utilitza per l’Ajuntament per a incorporar inversions que haurien d’executar-se per les diferents delegacions”.\nA més, ha criticat que “així no es garanteix que les propostes seleccionades s’executen en un període de temps raonable i de fet es continuen arrossegant proposades d’exercicis anteriors”.\n“IMPLICAR LA MAJOR PART DE VEÏNS”\nLa dirigent d’EUPV ha defensat la “necessitat” d'”implicar en aquest procés a la major part de veïns i veïnes, tant a través de les associacions veïnals com de les diverses plataformes ciutadanes i fins i tot a nivell individual” i ha “reconegut” la “lluita històrica del moviment veïnal “sense el qual no es podria entendre la ciutat que tenim actualment”.\nPer a EUPV, “la base de la qualitat de la participació ciutadana està a tindre una comunitat ben informada, per al que és necessari comptar amb l’experiència del moviment veïnal i sumar les aportacions de les noves formes d’organització social”.\n“Hem de treballar braç a braç amb les associacions veïnals i ciutadanes facilitant informació i formació, utilitzant les noves tecnologies de la informació però també els canals tradicionals”, ha conclòs Albert.


L’Ajuntament de Tàrrega readjudica les obres de conversió de la Farinera Balcells en un espai d’art i un teatre-auditori | iTarrega.wordpress.com # bloc informatiu de la ciutat de Tàrrega\nLes obres, que s’iniciaran abans de l’estiu, es realitzaran per un import d’1.442.311 euros i un termini d’execució de 12 mesos. Val a dir que el projecte sortí a licitació amb un pressupost inicial d’1.811.697 euros (952.760 euros destinats al teatre auditori i 858.937 euros a la sala d’art). El consistori posarà així fil a l’agulla a la represa de la reforma que quedà paralitzada l’any 2008 després que la primera empresa adjudicatària sol·licités el concurs voluntari de creditors poc temps després de començar els treballs. Donada la vàlua arquitectònica de l’immoble, aixecat l’any 1921 seguint l’estètica del modernisme, la primera fase contempla la restauració de les façanes, la millora dels accessos i l’habilitació de l’interior per als seus futurs usos. La segona fase es dedicarà a dotacions específiques de l’interior com els sistemes de climatització o les grades giratòries de la platea.\nAntenes de telefonia mòbil a la Farinera Balcells\nD’altra banda, avui dimecres, a les 8 del vespre, és previst que es reuneixin a l’Ajuntament els signats del Pla Local per al Desplegament de les Infraestructures de Telefonia Mòbil a Tàrrega (consistori, entitats veïnals i agents econòmics del municipi). Durant la reunió de seguiment, s’informarà entre altres temes de l’informe del Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya en què es rebutja l’opció d’instal·lar antenes de telefonia mòbil a la Farinera Balcells i a la Casa Consistorial en tractar-se d’immobles catalogats. L’alcalde Joan Amézaga informarà avui que el consistori continuarà defensant aquests dos emplaçaments basant-se en la minimització de l’impacte visual.


Shiatsu: massatge japonès | Receptes Maica\n← Restaurant Xeflis\nLlagostins al cava →\nShiatsu: massatge japonès\nPosted on 4 Juny 2008 | Deixa un comentari\nEl shiatsu és un estil de massatge japonès amb influències de la medicina tradicional xinesa, la quiropràxia, l’osteopatia i el massatge clàssic del Japó, que mitjançant suaus i agradables pressions i/o grats estiraments estimula, activa i proporciona energia (Ki) impulsant el poder autocuratiu tant físic, com mental i espiritual. Generalment es realitza sobre un matalasset o futon, encara que també pot realitzar-se sobre camilla, i si la roba és còmoda no cal treure’ns-la. És difícil d’explicar les sensacions que s’experimenten en rebre aquesta tècnica, que alguns han convingut en considerar com un art; de fet l’única forma d’apreciar-les realment és vivencial, provant-ho.\nL’expansió del shiatsu\nAvui en dia el shiatsu és cada vegada més popular a l’Occident. L’expansió de la tècnica fora de les fronteres originals del Japó i les diferents visions dels propis japonesos han permès el desenvolupament de molts estils de shiatsu. Encara que literalment shiatsu significa pressió amb el dit –Shi (dit) i atsu (pressió)-, depenent de les diverses escoles a més d’utilitzar els polzes, que és l’aplicació més clàssica, trobem que també s’utilitzen els palmells de les mans, els peus, els colzes i inclús els genolls. També trobem diferències fonamentals en la selecció de la zona on s’efectua aquesta pressió: mentre unes escoles proposen una pressió per àrees, altres busquen els punts clàssics o meridians energètics d’acupuntura i altres unes zones reflexes.\nEncara que el shiatsu no és difícil d’aprendre, calen suficients hores pràctiques per a la seva correcta assimilació i la seva posterior aplicació en altres persones, harmonitzant-les amb la teoria perquè ment i cos treballin junts creant el potencial curatiu necessari. Un altre element que per ell mateix caracteritza aquesta pràctica i que la fa encara més atractiva és que el terapeuta desenvolupa àmpliament la seva sensibilitat, com si estigués realitzant ioga o meditació, permetent que emissor i receptor flueixin en un estat d’harmonia i relaxació mútua, al que alguns autors anomenen empatia pel tacte.\nQuan el shiatsu s’administra correctament, vigoritza la pell, estimula la circulació de la sang i dels fluids corporals, millora la flexibilitat i tonicitat muscular, corregeix deformacions de l’esquelet, millora l’harmonia del sistema nerviós, regula les funcions de les glàndules endocrines i estimula el normal funcionament dels òrgans interns. És a dir, enforteix i vitalitza el cos en general, prevenint la malaltia i contribuint a la curació d’aquesta una vegada instal·lada en el cos.\nAquesta entrada s'ha publicat en Calaix de Sastre i etiquetada amb massatge japonès, medicina tradicional xinesa, shiatsu. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.


Fondistes UAR: XIX Cursa Vila Olímpica\nXIX Cursa Vila Olímpica\nEl passat diumenge 21 de juny es va celebrar la XIX edició de la cursa de la Vila Olímpica a la ciutat de Barcelona. Aquesta era la darrera prova puntuable del nostre Campionat Social. El circuit es prestava a assolir bones marques, ja que era bastant pla i no feia la calor sufocant de la setmana passada. La participació de la cursa ha estat molt alta, 1070 atletes arribats i es confirma el gran moment de l’atletisme popular a Catalunya, llàstima que l’organització no hagi estat a l’alçada dels participants. El fet més negatiu va ser que es van produir llargues cues en la recollida de dorsals, provocant un retràs considerable en la sortida de la cursa. No entenem el que va passar, ja que és una cursa amb una dilatada experiència organitzativa.\nPer al que respecta a la participació de la U.A.RUBI cal dir que ha estat representada per 4 atletes. El primer en arribar ha estat en José Manuel Santamaría aconseguint un meritori registre de 39’34” i assolint la posició 98 de la general. Gran temporada la del nostre company, mantenint una gran regularitat durant tot l’any, aquest fet l’ha valgut per guanyar el Campionat Social, Felicitats!! A pocs segons ha arribat en Federico Haba aturant el rellotge en 40’10” assolint la posició 120 de la general. Aquest atleta ha realtzat la millor marca personal de l’any en els 10 kms. Una mica més tard va arribar Antonio Cantón, en la posició 224 de la general, assolint un temps de 43’01”. Aquest atleta també ha aconseguit realitzar marca personal de l’any. Enhorabona a tots dos!!\nFinalment va arribar en Gregorio Cantón, realitzant un temps de 56’12” i ocupant la posició 908 de la general. Cal dir, que aquest atleta no es va trobar gens bé i des de la Secció de Fons volem reconèixer l’esforç pel fet d’haver acabat la cursa. Coses que passen, Gregorio!!\nPròximament penjarem les classificacions finals del Campionat Social 2009. "Resultats"


Obligació de Registre de la Jornada Laboral en Empreses\nAquest 12 de maig de 2.019 ha entrat en vigor l’obligació de registrar la jornada laboral per part de les empreses, en virtut de la reforma operada pel Reial decret llei 8/2019, de 8 de març, de Mesures urgents de protecció social i de lluita contra la precarietat laboral a la jornada de treball.\nAntecedents judicials sobre la obligacions del registre de la jornada:\nLa qüestió sobre l’obligació de l’empresari de registrar la jornada de treball es va començar a plantejar arran d’una sentència de l’Audiència Nacional de 4 de desembre de 2.015 i de 02/19/2016 en què es realitzava un interpretació extensiva l’article 35.5 de l’Estatut dels Treballadors, que estableix que a l’efecte del còmput d’hores extraordinàries, la jornada de cada treballador havia de registrar-se dia a dia.\nL’Audiència Nacional va arribar a la conclusió que només a partir del control de la jornada efectivament realitzada podia determinar quin temps correspondre a hores ordinàries.\nNo obstant això, amb posterioritat, el Tribunal Suprem en sentència de 20 d’abril de 2.017 va casar aquesta doctrina i va arribar a la conclusió que l’article 35.5 de l’Estatut dels Treballadors no exigia l’administració d’un registre de la jornada diària efectiva de tota la plantilla.\nPodeu trobar una anàlisi d’aquesta sentència en el següent enllaç.\nRegistre de la jornada laboral a partir del 12 de maig de 2.019:\nNo obstant això, el Reial decret llei 8/2019 ve a modificar aquesta situació i imposa a l’empresari l’obligació de registrar la fornada com a mesura de lluita contra la precarietat laboral.\nD’aquesta manera en l’exposició de motius de la norma es diu que “la realització d’un temps de treball superior a la jornada laboral legal o convencionalment establerta incideix de manera substancial en la precarització del mercat de treball, en afectar a dos elements essencials de la relació laboral, el temps de treball, amb rellevant influència en la vida personal de la persona treballadora en dificultar la conciliació familiar, i el salari. I també incideix en les cotitzacions de Seguretat Social, minvades en no cotitzar pel salari que correspondria a la jornada realitzada. Tot i que el nostre ordenament laboral, en línia amb els ordenaments europeus, s’ha dotat de normes que permeten certa flexibilitat horària per adaptar les necessitats de l’empresa a les de la producció i el mercat (distribució irregular de la jornada, jornada a torns o hores extraordinàries), aquesta flexibilitat no es pot confondre amb l’incompliment de les normes sobre jornada màxima i hores extraordinàries. Al contrari, la flexibilitat horària justifica l’esforç en el compliment d’aquestes normes, molt particularment, aquelles sobre compliment de límits de jornada i de registre de jornada diària “.\nD’aquesta manera, aquesta norma afegeix un nou apartat 9 a l’article 34 de l’Estatut dels Treballadors que disposa que l’empresa haurà de realitzar un registre diari de jornada, que ha d’incloure l’hora concreta d’inici i finalització de la jornada laboral de cada treballador.\nAquesta norma no estableix la forma de fer el registre i únicament assenyala que mitjançant negociació col·lectiva o acord d’empresa o, si no, per decisió de l’empresari amb la consulta prèvia amb els representants dels treballadors, s’organitzarà i documentar aquest registre de la jornada.\nEspecialitats en les obligacions de registre de jornada\nEn qualsevol cas, l’article 34.7 de l’Estatut dels Treballadors estableix que el Govern podrà establir especialitats en les obligacions de registre de jornada per a aquells sectors, treballs i categories professionals que per les seves peculiaritats així ho requereixin.\nDavant la manca d’una disposició legal o convencional que estableixi la manera de procedir a l’esmentat registre horari, el mateix es pot realitzar a través de mitjans mecanitzats, a través de solucions informàtiques o biomètriques que hi ha al mercat, o mitjançant solucions més rudimentàries com la típica full de càlcul signada pel treballador.\nPel que fa referència al temps de conservació dels registres, la nova norma estableix l’obligació de l’empresa de mantenir els mateixos durant quatre anys, i han de trobar-se durant aquest temps a disposició dels treballadors, de la representació legal dels treballadores i de la Inspecció de Treball i Seguretat Social.\nParal·lelament, també es procedeix a la modificació de l’apartado5 de l’article 7 de la Llei d’infraccions i sancions de l’ordre social (LISOS) per qualificar com a infracció greu en matèria de relacions laborals individuals i col·lectives, la transgressió de normes i límits legals o pactats en matèria de registre de jornada.


Pol Antràs: “Em preocupa reobrir l’economia massa ràpid” (Àlex Font Manté)\nEntrevista a Pol Antràs, professor a Harvard i un dels grans experts en comerç internacional\n6 min. Barcelona 09/05/2020 20:05\n260x366 Pol Antràs / PERE TORDERA Pol Antràs / PERE TORDERA\nPol Antràs (Barcelona, 1975) és professor a Harvard i un dels grans experts en comerç internacional. Assegura que estava “molt preocupat” per la crisi del covid-19 abans de veure la reacció dels governs i els bancs centrals. Tot i això, el que ara més l’amoïna és que hi hagi una segona onada que obligui a tancar l’economia altre cop.\nLes institucions asseguren que ara caurem molt, però que la recuperació serà bastant forta.\nAra hi ha un impacte a curt termini, però si provoca que moltes empreses tanquin, el problema serà l’efecte cascada que això tindrà en la resta de l’economia. Si els bars tanquen, això repercutirà en les empreses de begudes i alimentació, per exemple. Aquest efecte de magnificació, que es pot produir en la restauració, el comerç o la indústria, pot ser molt important. També hi ha un problema d’expectatives: si les empreses sabessin que tornem a la normalitat al juliol, busquen la manera d’aguantar aquests mesos. Demanes diners a un familiar o el que calgui. Però si comences a veure que els problemes s’allargaran, potser tanques. En part per falta d’ajudes i en part per les expectatives que tens.\n¿Creu que s’està donant una resposta adequada a la magnitud del problema?\nEl que em preocupa ara és veure que els ajuts públics no vagin a qui han d’anar. La meva universitat, Harvard, inicialment va rebre 8 milions de dòlars d’ajuts del govern, també grans empreses, fons d’inversió... i els diners del govern dels EUA es van esgotar molt ràpid. Això no calia. I el que també em preocupa de veritat és reobrir l’economia molt ràpid i que hi hagi una segona onada. Si ens trobem amb una obertura parcial i d’aquí dos mesos hem de tornar a tancar, crec que ens faria molt de mal. I sabem que en moltes pandèmies hi ha dues onades.\nPer què creu que aquesta segona onada tindria tant impacte?\nPerquè psicològicament seria molt dur per a la gent. Els governs llavors pensaran que han sigut massa agressius en la primera onada perquè semblava que havia de ser un impacte a curt termini i van cremar les naus. Si tens una segona onada i ja t’has gastat tota la munició, el deute públic s’ha disparat... aquest impacte psicològic afectaria clarament l’economia. Els empresaris, botiguers... costarà que no abaixin els braços. Fins i tot si saben que una segona onada és probable. Ara bé, tot això és molt poc clar en aquests moments.\nEstem tots en mans dels epidemiòlegs, que pel que sembla tampoc poden donar gaires certeses.\nLes dinàmiques dels models matemàtics que fan servir són molt sensibles als canvis de paràmetres que hi hagi sobre la marxa. Les projeccions poden variar de manera brutal. Encara que estiguem tres mesos sense un rebrot del virus no es podrà dir que n’estem a recer. Ara bé, també he de dir que fa dos mesos estava més preocupat. En economia el més preocupant sovint és la incertesa: no saber a què t’enfrontes. Al principi hi va haver psicosi i jo crec que això explica bona part de l’impacte inicial.\nCatalunya ha tingut rècord rere rècord d’exportacions en els últims anys. Curiosament, turisme i exportacions, els sectors que van sostenir l’economia en l’última crisi, es veuen ara impactats de ple per la pandèmia. ¿Això fa especialment preocupant aquesta crisi?\nSens dubte. No puc donar una xifra, però hi haurà un ajust important. El sector turístic és un 10% de les exportacions d’Espanya... Només que baixi un 30%, que segur que serà més, les exportacions ja cauran un 3%. Al sector de l’automòbil la situació també és preocupant. Però després hi ha altres sectors importants en l’exportació, com l’alimentari i el químic, que estan anant millor.\nCom a expert, ¿li preocupa com quedarà el comerç internacional després d’aquesta crisi?\nTinc dues preocupacions. La primera és l’efecte magnificació que he comentat abans, i que pot afectar des de bars fins a grans automobilístiques. Si estàs en una fàbrica combinant components que venen de trenta llocs diferents, quan un deixa d’arribar per la crisi, tota la cadena es veu afectada. I això a escala internacional potser encara és més important. Ja veurem com es poden reiniciar algunes cadenes de valors si l’impacte s’allarga. La gent potser oblida que en l’última crisi el col·lapse del comerç internacional va ser curt. I això va facilitar la recuperació.\nAleshores hi va haver una gran diferència: a l’última crisi, la Xina va aguantar. Ara, en canvi, ells també han patit una davallada enorme.\nSí, l’impacte és molt més global. Llavors, tot i que el comerç va baixar molt, els proveïdors no van desaparèixer. Ara el tema és si els proveïdors seguiran existint. No ho sé. La meva segona preocupació és que això generarà dinàmiques molt nacionalistes. Les empreses amb proveïdors estrangers s’ho pensaran una mica més per seguir-ne tenint. I no només pel fet de tenir fàbriques a fora, sinó pels viatges de negocis que comporta. Les aerolínies i el turisme també ho passaran molt malament. Tot i que erradiquem la malaltia, a la gent li costarà bastant tornar-se a ficar en avions com abans.\nI la immigració?\nÉs un tema important i que em preocupa. Donald Trump utilitzarà el covid-19 per dir que les malalties venen de fora, i això cala molt a la seva base. Això és molt fotut, perquè els EUA són on són en gran part per la immigració. Hi ha immigrants poc qualificats que tenen el seu rol i que si no venen això també genera uns costos. Però a nivell d’immigrants qualificats això té un impacte molt important. Els EUA no tenen un model basat en la producció de béns, sinó d’idees, empreses, innovació... i el rol dels immigrants és fonamental. Hi havia milers d’estudiants i enginyers que havien de venir a les escoles i les tecnològiques americanes en els pròxims mesos. ¿Aquesta gent no vindrà? I si estàs dos anys així... Els EUA són on són per un equilibri una mica fràgil. Si el trenquen, que pot passar, el país entra en una decadència que pot ser de dècades. Tothom parlava de la guerra comercial de Trump contra la Xina, però el tema realment greu és la immigració. D’aquí poc més de quatre anys segur que Trump ja no és president, però el mal que pot fer amb això pot ser molt més permanent. Enlloc està escrit que no pugui sortir un altre Silicon Valley al món.\nLa gran empresa catalana donarà per bo l’any si només cau un 10%\n"Deixar el jo per pensar en el nosaltres": l'actualitat en 8 tuits


“Barcelona emergents” a La Xina A.R.T. | Bonart\n“Barcelona emergents” a La Xina A.R.T.\nDes de la seva gestació, ja fa més de quinze anys, La Xina A.R.T. ha tingut entre les seves dèries més remarcables la de voler ser una plataforma de projecció dels treballs dels artistes més joves de la ciutat i el país. Aquests hi ha pogut participar en diferents propostes i modalitats, des de les exposicions col·lectives d’arts plàstiques més convencionals als concursos de performance més vocacionalment trencadors (Houdini Performance Festival). La Xina A.R.T. ha acollit nous creadors a festivals de cinema d’animació estiuencs (Xinaxittà) i a certàmens musicals de caràcter anual (La Xina Sona). És, però, la convocatòria “Sortida d’emergència” (2011) la que permet cristal·litzar i formatejar aquells desitjos i iniciatives precedents. En els dos anys que ha funcionat aquesta iniciativa, s’ha pogut gaudir del treball més fresc d’una dotzena de nous artistes que van ser seleccionats pels que llavors eren llurs professors.\n“Barcelona emergents” vol ser el continuador natural d’aquella proposta però canviant-hi el format, es a dir, convertint-se en concurs públic. “Barcelona emergents” és una iniciativa que ha volgut donar suport, visibilitat i difusió a l’obra de tots els joves creadors que estan acabant els seus estudis als principals centres d’ensenyament artístic de Barcelona i de Catalunya. En aquesta primera edició s’hi ha presentat més de quaranta participants representant la majoria d’escoles d’art (Belles Arts, Massana, Llotja), de tots els indrets de la geografia coneguda (des de Tarragona al Japó) i de totes les disciplines creatives possibles (instal·lacions, videoart, fotografia, escultura…). Aquesta gran varietat, tot i dificultar l’elecció final dels guanyadors, ha estat tan sorprenent, calidoscòpica i enriquidora com ho pretenia la mateixa iniciativa.\nS’inicia la temporada tal com es va acabar, oferint propostes escultòriques i instal·latives. Si al juliol es van exposar els treballs de Mariko Kumon i Giulia De Manincor, ara s’exposen els d’A Rodríguez Pastrana, Marco Sanz i de la instal·lació a quatre mans d’Isabel Mur. Noves propostes per a una nova temporada (que ja serà la vintena) a La Xina A.R.T.\nBarcelona emergents 17 B es podrà visitar del 16 de setembre al 14 d’octubre del 2017 a la sala del carrer Hort de la bomba, 6 de Barcelona.\nEtiquetes: Barcelona emergents · La Xina A.R.T.


Paisatge protegit de Jeseníky :: La-republica-txeca-en-catala\nEl paisatge protegit de Jeseníky és una àrea protegida situada a la regió de Moràvia-Silèsia, concretament a la serralada de Hrubý Jeseník. Aquesta zona va ser declarada com una àrea protegida al 1969, la seva superfície és de 740 quilòmetres quadrats i per tant el paisatge protegit de Jeseníky és una de les àrees protegides més grans de la República Txeca.\nmapa de la localització del paisatge protegit de Jeseníky\nA part de la necessitat de protegir el patrimoni cultural, al paisatge protegit de Jeseníky podem trobar molts llocs, plantes, animals o monuments que s'han de protegir, ja que sovint són força únics. Per exemple, el paisatge protegit de Jeseníky té més boscos que els altres paisatges protegits a la República Txeca: prop del 80% de la superfície és formada per boscos.\nmapa del paisatge protegit de Jeseníky\nTambé hi trobem alguns pobles o ciutats balneari, per exemple - Jeseník, Karlova Studánka o Velké Losiny que és un ciutat força popular a causa dels processos de bruixeria. Pel que fa a la fauna i la flora hi trobem moltes animals, plantes i arbres diversos. La flora de Jeseníky té sobre 1200 espècies de plantes i arbres i també hi ha torberes importants com Rejvíz o Vidnavské mokřiny. La serralada de Jeseníky és la llar de molts animals, per exemple pels cérvols, els teixons, els ossos, les cigonyes, els llops i altres.\nUn altre lloc interessant del paisatge protegit de Jeseníky és Praděd. Praděd és el pic més alt de Jeseníky i a l'hivern s'hi pot esquiar - això és un dels motius - pels quals Praděd és un lloc turístic.\nPel que fa a l'allotjament, en aquesta destinació hi podem trobar molts hotels, pensions o cases rurals, perquè el paisatge protegit de Jeseníky o bé Jeseníky en general és una àrea força turística i als pobles dels voltants hi ha moltes cases rurals o altres tipus d'allotjament. Una d'aquestes cases rurals és, per exemple, casa rural d'Eduar que és situada al ciutat Bělá pod Pradědem, al mig del paisatge protegit de Jeseníky. Penso que les cases rurals són bastant populars al meu país i sovint serveixen per als turistes a la primavera i l'estiu o bé per als esquiadors a l'hivern.


Albert Pla: «Per què els polítics han de ser democràtics, si no hi ha cap estament democràtic?» | NacióDigital\nEl cantautor, una de les veus més irreverents de l'escena catalana, publica la seva primera novel·la, "Espanya de merda" | El llibre és un viatge per un país "de cagar-se i no eixugar-se" que deixa al descobert les misèries del món musical\nper Esteve Plantada , Barcelona, 5 de desembre de 2015 a les 22:39 |\nAlbert Pla acaba de publicar la seva primera novel·la, «Espanya de merda» | Adrià Costa\nDes que va debutar amb Ho sento molt l'any 1988, Albert Pla (Sabadell, 1966) no ha deixat de ser una de les veus més irreverents i inclassificables de l'escena creativa del país. Sempre al límit de la incorrecció, la particular unió de música i lletra l'ha fet aclamat per bona part de la crítica i del públic, però també odiat o ignorat per l'altra meitat. Però, a banda de la seva faceta musical, Pla també ha destacat per diverses interpretacions al teatre, com Cançons d'amor i droga, Manifestació o la més recent Guerra, i també al cinema, amb papers a Airbag, de Juanma Bajo Ulloa, Honor de cavalleria, d'Albert Serra o A los que aman, d'Isabel Coixet.\nAra, a aquest extraordinari maremàgnum creatiu hi afegeix la seva primera novel·la, Espanya de merda (Ara Llibres i Roca Editorial, 2015), un road trip per un país "de cagar-se i no eixugar-se" que ens endinsa en una gira que desfà el camí de Sant Jaume i que deixa al descobert les misèries del món musical, tan extraordinari com, alhora, sòrdid. Una novel·la on la ficció és real, i la realitat sembla ficcionada, o a l'inrevés. Què passaria si el Real Madrid acabés envejant que els jugadors del Barça hagin mort en un accident aeri després de golejar-los en una final de Champions? O si parlar català provoqués una mort fulminant?\n- La primera pàgina del llibre ja és demolidora, tota una declaració d'intencions. Com qui no vol la cosa, s'afirma que la Catedral de Santiago és una merda i es desqualifiquen els capellans, el rei, la reina i Déu. Tenia ganes de situar el lector per si n'hi havia algun de despistat?\n- Em vaig deixar anar bastant, però sense cap intenció massa premeditada. Tampoc no vaig pensar en cap moment que havia d'escriure una novel·la.\n- Com va entomar el procés d'escriptura? Va treballar algun guió prèviament o anava fent sobre la marxa?\n- Un dia m'hi vaig posar i em va sortir això de fer el camí de Sant Jaume a l'inrevés. Una lletra em va anar portant a l'altra i anaven passant coses. I em vaig anar allargant, allargant... i el llibre ha acabat tenint aquest format.\n- Espanya de merda encavalca petites provocacions, una rere l'altra. Situar un bar al carrer Fraga Iribarne, o fer un concert de rock a la sala Francisco Franco, entre d'altres detalls que van succeint-se. Com anava lligant tot aquests elements?\n- Són coses que em semblaven gracioses, sense més. És graciós que una sala de rock es digui Francisco Franco, no?\n- El llibre és ple de cites de cançons i apareixen moltes referències a grups reals, a cantants i a personatges diversos. Tots ells formen part d'un univers molt propi, d'un paisatge ple de companys de viatge. Siniestro Total, Kortatu, Rosendo, Quimi Portet, Tortell Poltrona, Joan Miquel Oliver, entre d'altres. Per què va voler que fossin part de la història?\n- M'apareixien mentre anava escrivint. Per exemple, si necessitava un ermità a Montserrat, vaig pensar que era molt millor posar en Quimi Portet i no pas un ermità qualsevol, no? Així, li podia enviar a ell i ho podríem fer servir d'excusa per comentar-ho.\n- La galeria de personatges és immensa. Alguns, però, són ben sorprenents. Per exemple, l'aparició del Mag Tamariz.\n- A mi sempre m'ha agradat molt. És un artista que quan puja a l'escenari fa que tothom calli, igual que quan puja en Tortell Poltrona. Són artistes que expliquen moltes coses, a vegades sense la necessitat de dir res. Sempre he tingut debilitat per ells. M'agrada el poder que té la gent com ells o com el Diego Cortés, que quan posa un peu a l'escenari tothom es sap que donarà alguna cosa especial. La gent té confiança en ells.\n- Tots ells coincideixen que no viuen a la primera línia mediàtica, malgrat que compten amb un gran reconeixement del sector i d'un públic molt fidel. Això és l'èxit de veritat?\n- Parlis amb el pallasso que parlis d'arreu del món, tothom coneix en Jaume [Tortell Poltrona]. Fa un guix a terra, el dibuixa i et fa un escenari. I, entre els mags, en Tamariz té l'èxit que es mereix. No crec que vulguin un altre tipus d'èxit. L'entenen així, de la mateixa manera que l'entenc jo.\n- És un èxit no agradar tothom?\n- Des de la primera cançó que vaig fer ja sabia que a la majoria de gent no li agradaria. Però jo només sabia fer això, i també sabia que hi havia un públic a qui sí que li agradava.\n- Albert Pla és, molt sovint, el blanc ideal de les crítiques. Justament, hi ha molta gent que no l'ha escoltat –o que no llegirà Espanya de merda– i que aprofita la mínima ocasió per desqualificar-lo. Li importa que això passi?\n- Ho entenc. La imatge que arriba de mi és la que posen als diaris. Jo crec en la gent. L'últim concert que vaig fer a la sala Galileo a Madrid deurien venir unes quatre-centes persones. Si el concert els va agradar, o tornaran o diran a algú que l'Albert Pla estava molt bé. Això és l'únic que compta. La resta és públic que no tens i que no m'importa gens perdre, perquè mai no l'has tingut.\n- Tornant al suc del llibre, cada acció i escenari compta amb uns personatges concrets. Alguns reben estopa i són fruit del sarcasme, però la majoria es nota que són molt apreciats per l'Albert Pla a nivell personal.\n- Tinc molta estima a tothom que surt al llibre. Tots són gent que m'ha ensenyat coses, la majoria una mica més grans que jo, aquell tipus de gent que quan necessites un consell te'l donen i que amb el temps vas fent amistat. Amb d'altres no tanta, és cert, però per una qüestió d'espai o de temps. En la meva carrer sempre m'he sentit acompanyat i aquesta és una de les millors coses de la meva feina. Com ara, que puc estar treballant amb el Fermin Muguruza o amb el Refree, en un espectacle dirigit per Pepe Mirabete, que és gent que a mi m'agrada i que és la millor en el seu àmbit.\n- A banda d'aquests moments d'homenatge, hi ha una força satírica molt present al llarg de tota la història, moments que fan riure, però que podrien glaçar la rialla. Per exemple, quan parla de l'alcalde de Burgos, que està imputat per corrupció i el seu cas és tapat per la notícia de la desaparició de les Piràmides.\n- És l'especialitat del moment! Si per acabar amb Podemos només han fet falta dos Telediarios parlant de Veneçuela i de Grècia, i ja ho tenen!\n- Al llibre cita Podemos i Ciudadanos quan parla d'una acadèmia que prepara els seus guardaespatlles futurs. Guardaespatlles que farien "hòsties actualitzades", segons escriu. La regeneració política és una farsa?\n- És que... imagina't si aquest de Podemos [Pablo Iglesias] acaba guanyant les eleccions i hi ha una manifestació contra ell... Què farà?\n- Arribar al poder, doncs, és un contrasentit si véns d'unes posicions que van contra el poder?\n- És que la mateixa paraula "poder" no l'entenc... Perquè tot s'arregli, cal que hi hagi un paio que tingui un poder especial? No crec que cinc persones que es vulguin organitzar necessitin un president. El que cal és que la gent tingui ganes d'organitzar-se.\n- És una situació molt semblant a la que estem vivint a Catalunya des del 27S, on busquem un president i no hi ha manera...\n- Si necessites un líder fort que et guiï, mal assumpte. El que et passa, si és així, és que ets a l'interior d'una gàbia amb assassins i ho has de controlar tant com puguis. L'últim que faria, quan jo em vull organitzar amb la meva furgoneta, seria elegir un president.\n- És inútil la democràcia?\n- En moltes ocasions, la democràcia no funciona. És més, no crec que hi hagi democràcia. Sí que pot haver-hi una democràcia política. Però els jutges, els militars, els bancs, les empreses, les escoles, etc., no van per democràcia. Doncs aleshores, per què els polítics han de ser democràtics, si no hi ha cap estament democràtic? És com la gent que no vol un rei, però, en canvi, sí que vol que la ferreteria del seu pare vagi pel seu fill. A veure, en què quedem? Si l'altre té un palau i tu només una ferreteria, doncs et fots. L'error no és que l'altre neixi al Palau, sinó que el teu fill guanyi una cosa perquè abans era teva i que tu l'hagis guanyat del teu pare.\n- Ara que esmenta la monarquia, una cosa que s'explica al llibre és que la culpa del so de la "z" espanyola és dels Borbons, que eren papissots. D'on ho ha tret?\n- Diuen que és veritat! De fet, no sé si la història és certa, però me la puc imaginar. Els Borbons venien de l'estranger i, qui sap, potser tenien un "accent palaciego".\n- El món de la música que descriu a Espanya de merda és tan depravat i fet pols com sembla?\n- En realitat, és molt pitjor. Ho he suavitzat, perquè si ho explico tot acabo a la presó.\nImperdibles, Les entrevistes de NacióDigital, Cultura i Mitjans, Espanya, democràcia, Ara Llibres, Albert Pla, entrevista cultura, literatura, entrevista\nPer Anònim el 25 de desembre de 2015 a les 13:08\nSi Sr. aquesta es la realitat .tot imposat a la força . Esperem poder cambiar cap a un nou pais obert democratic,net ,mirant i pensant amb el poble i lluny d´escanya .\nLa comparació no és correcte\nPer Llullo el 24 de desembre de 2015 a les 12:34\nHi ha una gran diferència entre el ferreter i el rei, i és que el ferreter no té poder sobre mi, i que jo puc canviar de ferreteria, però difícilment em deixaran canviar de passaport. Beig molta frase lapidària, però poca profunditat. En qualsevol cas amb l'entrevista no n'hi ha prou, caldria llegir el llibre. Ja veurem...\nTens tota la raó, Albert\nPer Anònim el 8 de desembre de 2015 a les 22:45\nCal seguir cantant i escrivint novel-les! Aconseguirem alguna cosa amb això??\nSigue su guión,\nPer Tibidabo el 8 de desembre de 2015 a les 11:14\nPlá también es previsible, intenta llamar la atención por encima de todo y todos, ahora en esta España está incluida Cataluña, con sus luces y sombra.\nPer Anònim el 7 de desembre de 2015 a les 14:10\nPer Anònim el 6 de desembre de 2015 a les 18:28\n...Si hagués escrit "Catalunya de merda" també l'haguéssiu entrevistat?\nPer Marisol el 6 de desembre de 2015 a les 15:11\nQuan s'ennumera el CV d'Albert, al principi de l'entrevista, us heu deixat d'explicar la participació a la pel.lícula "Murieron por encima de sus posibilidades" de Isaki Lacuesta. Pel demés, fantàstica entrevista. Amb ganes de llegir el llibre.\nPer Anònim el 6 de desembre de 2015 a les 11:16\nmientras Blesa,Rato,la familia Pujol y otros estafadores de alto nivel circulen LIBRES por el mundo,años y años como si nada, mientras gente con delitos pequeños van a la carcel rapidamente. Si ésto es ley que venga Dios y lo vea.\nPer Anònim el 6 de desembre de 2015 a les 06:17\nrazón, todas la multiples administraciones funcionanan cmo puertas giratorias dobles para colocar a los amiguetes de turno,


Noticias de Valencia | 7TeleValencia, diario de actualidad e información - Page 1050\nMúsica i gastronomia es fusionen en “Dies en la Marina”\nPORTADA A. Marco\nEl mes de juny s'acosta i ve marcat per la nova oferta de l'empresa valenciana theBasement amb la creació de l'esdeveniment “Dias en la Marina” en la Marina de València. Sol, mar, música, esport, jocs, activitats, gastronomia… els dies...\nMestalla tanca el teló amb el derbi\n7 al dia Redacción\nEl diumenge Mestalla serà escenari d'una trobada entre el València CF i el Vila-real CF. El derbi de la Comunitat, que arrancarà a les 16:45 h, serà clau sobretot per al conjunt groc. Els de Fran Escribá es juguen el...\nPodem tria al substitut de Antonio Montiel\nEste cap de setmana és clau per a Podem ja que es tria al seu futur secretari general, en substitució de l'actual, Antonio Montiel. Fabiola Meco, Antonio Estany i Pilar Lima són els tres candidats que opten a dirigir el...\nEl Llevant UE no regalarà gens davant el Tenerife\nEl tècnic de l'equip blaugrana, Juan Ramón López Muñiz, ha assegurat en roda de premsa que el club ha de sentir-se orgullós de tenir una plantilla que, malgrat haver aconseguit l'objectiu de l'ascens, segueix barallant cada partit amb humilitat...\nEl MAC entra en la seua recta final\nEl MAC entra en la seua recta final i la ciutat es prepara per a viure el cap de setmana més intens de tot l'any. Els veïns de Mislata tornaran a gaudir este cap de setmana de la cultura i...\n7TeleValencia en el “Circ de Nadal” amb els més xicotets\nFOTOGALERÍES Borja Raga\nCeller Sebirán presenta nou vi\nEl cellerer Ken Wagener, propietari del celler Sebirán ha presentat un singular vi negre que combina el pinot noir amb la bobal. A més este vi selecte està elaborat amb dos anyades diferents, la qual cosa li dóna un...\nEl Valencia BC contra el coco\nArranquen els quarts de final del Playoff per la Lliga Endesa. El rival de València Basket per al primer partit de la sèrie, el dissabte a les 18:00 h, serà FC Barcelona Lassa, el coco del sorteig. El duel entre...\nCels ennuvolats per a tot el cap de setmana\nCels clars durant tota la jornada d'avui. Amb temperatures més suaus que les d'ahir encara que seguirà la sensació de calor. Per a demà, els cels estaran clars fins que a mitja vesprada apareguen intervals nuvolosos que es mantindran durant...\nPrimer cap de setmana sense estacionament en el carril bus\nA pesar de que va ser el dilluns 15 de maig quan va començar a aplicar-se la nova normativa municipal, serà esta nit quan els valencians visquen el primer cap de setmana sense poder estacionar els seus vehicles en...\n1...1.0491.0501.051...1.054Page 1.050 of 1.054


Mislata s'uneix a la lluita contra el càncer gràcies al Marató Jove - Notícies - Ajuntament de Mislata\nAspanion serà la beneficiària en la IX edició d'aquest esdeveniment\nMislata ha presentat l'IX Marató Jove, un esdeveniment que, per nové any consecutiu, promou l'Associació Quera i que congrega a centenars de persones amb el principal objectiu que la ciutadania se sume a la lluita contra el càncer traient l'esport al carrer. L'acte va comptar amb la presència de Aspanion, Associació de Pares de Xiquets Amb Càncer, que serà la beneficiària de la recaudació durant la celebració d'aquesta nova edició.\nDissabte que ve, 26 d'octubre, es preveu que centenars de persones, igual que en les passades edicions, gaudisquen de diverses classes de fitness i exhibicions esportives en l'avinguda del Sud. Després de l'èxit de la passada convocatòria, la zona Kids, per a xiquets i xiquetes de 3 i 12 anys que al costat dels seus pares i mares podran gaudir d'un matí saludable, tornarà a tindre presència en la programació.\nAl costat de representants de Aspanion, l'acte de presentació va comptar amb la presència de representants de l'Ajuntament, la pròpia Associació Quera i el Consell de la Joventut de Mislata, com a col·laborador de l'esdeveniment. Toni Arenas, regidor d'Esports, va agrair un any més tot el treball i obstinació que deposita Quera perquè aquest projecte siga un èxit any rere any. “Promoure activitats que fomenten la salut i que alhora té un rerefons solidari, és bon motiu pel que sempre apostarà i donarà suport a aquest Ajuntament”, va destacar l'edil d'esports.\nLes activitats programades per al dissabte 26 d'octubre començaran a partir de les 9:30h del matí amb activitats com a Body Combat, Body Balance, Cardio Salsa i Cubbá. Els més xicotets podran divertir-se alhora que fa exercici amb classes de Funky, Fit Kids i Karate. Les inscripcions prèvies ja estan obertes de manera online a través de la pàgina web de Quera i també es podran fer de manera presencial abans de començar l'esdeveniment.


RodaMots - Pensaments sobre el prodigiós penis de la papallona monarca\nPensaments sobre el prodigiós penis de la papallona monarca\nLlig als Pensaments de Joubert, en la bella edició publicada per Proa (traducció de Joan Casas): «Hi ha homes inconstants perquè no estimen cap dona. Jo sóc inconstant perquè les estimo totes.» La frase em fa pensar, com moltes altres d’aquest autor, que tant respectaven Eugeni d’Ors i Josep Pla. De vegades, no sé què vol dir exactament, però cada frase és una càpsula de saviesa, que pot donar peu a tot un llarg article. Just el contrari d’allò que ell practicava, sempre encaparrat a condensar tot un llibre en una pàgina, i tota una pàgina en una ratlla. «Tot allò que és bell és indeterminat», diu en un altre aforisme. No ho sé, per a mi és a l’inrevés: la bellesa naix de la determinació, de la possibilitat de delimitar alguna cosa de la naturalesa i de traure’n substància.\nAlmenys això en pense. La primera vegada que vaig descobrir una papallona monarca al sud d’Alacant em vaig endur una agradable sorpresa. Era un exemplar migrador, possiblement procedent de les illes Canàries. Aquesta papallona és ben coneguda perquè es reuneix en prodigiosos eixams, de milers d’individus, que de sobte envaeixen tota una zona, arraïmant-se uns exemplars damunt dels altres. Les seues rutes migratòries, de llargues distàncies, resulten del tot inesperades per a un invertebrat, com s’esdevé amb les poblacions que arriben cada any a Mèxic, provinents de la zona dels Grans Llacs del nord dels Estats Units, i que recorren distàncies fins de 4.000 quilòmetres. Les monarques passen l’hivern a les zones més càlides, i després, a la primavera, refan la ruta a l’inrevés. Aleshores és quan s’esdevé l’aparellament i la posta: les femelles gràvides van dipositant els ous sobre plantes de la família de les asclepiadàcies, un grup de vegetals amb importants compostos secundaris, que fan que les erugues i els adults siguen molt indigests per als ocells.\nAquest és, a grans trets, el cicle biològic d’un dels éssers vius més fascinants del planeta. «Tot allò que és bell és indeterminat», diu Joubert; tanmateix, en aquest cas, si aprofundim i no ens quedem en la superfície —és a dir, en la bellesa externa de la papallona—, n’apreciem molt millor el prodigiós potencial biològic. Aquell eixam de milers d’exemplars buscant un bon redós per a l’hivern és una mena de núvol tòxic que cap ocell no gosa empaitar i que facilita el llarg i perillós viatge migratori. Però, al mateix temps, el retorn és un viatge de caire sexual, el moment d’aparellar-se, de copular, de projectar els gens. Si el viatge cap al sud és en cerca del refugi, el retorn cap el nord és el moment d’immortalitzar-se.\nI, és clar, cal assegurar-se de no errar el tret al darrer moment. La biòloga Michelle Solensky, del College of Wooster d’Ohio, ha demostrat en un article publicat a Animal Behaviour (DOI: 10.1016/j.anbehav.2008.10.026), que els mascles de la monarca disposen d’un sensor al penis que els permet d’alguna manera d’avaluar el grau de fertilitat de la femella. Poden detectar si la bossa femenina és quasi buida o bé si és plena a vessar, quasi com, en paraules de Solensky, si es tractara del «dipòsit de gasolina d’un automòbil». Si detecten que és plena abandonaran la femella o bé hi injectaran una gran quantitat d’esperma per a competir i, si és possible, desallotjar l’esperma aliè; i si és quasi buida, també hi injectaran una gran quantitat d’esperma, però de més baixa qualitat, amb un gran nombre d’espermatozoides sense nucli. La raó d’aquest comportament sembla que és per a enganyar els altres mascles: fer-los creure que el dipòsit és ple i descoratjar-los d’iniciar la còpula. D’aquesta manera, podria ser que el penis de la monarca haguera evolucionat no sols per a la còpula necessària, sinó també com una mena de sensor finíssim capaç de discriminar la quantitat d’espermatozoides que porta la femella.\nAh, pacient lector, convindreu que en aquest sentit allò determinat és del tot indispensable. Si mirem una papallona monarca sense saber res de tot aquest entrellat podrem admirar-ne els atractius colors, però ens perdrem la part més sucosa i substancial de l’aventura de viure. «Qui no s’ha observat a si mateix porta a dins una experiència que ignora», diu Joubert en un aforisme cèlebre. No en tinc cap mena de dubte. Si amb la monarca passa tot açò, què no serà amb l’home!\nEl Temps, 10 de febrer del 2009


Transportant antimatèria, la ciència dels rajos X a l’attosegon i coneixement 3D sobre l’evolució de les aus – Science in School\nTransportant antimatèria, la ciència dels rajos X a l’attosegon i coneixement 3D sobre l’evolució de les aus Understand article\nCERN: L’antimatèria fa una passejada\nTreballar amb antimatèria no és una tasca fàcil ja que quan aquesta es posa en contacte amb la matèria ordinària, es desintegra instantàniament. Els científics del CERN generen i emmagatzemen amb èxit antimatèria en múltiples experiments, però transportar l’antimatèria d’una localització a una altra, avui en dia encara no és possible. Tanmateix, s’espera que en els propers tres anys el transport d’antimatèria no estigui reservat a les pel·lícules de ciència-ficció de Hollywood, gràcies a un projecte del CERN que planeja fer-ho realitat.\nEls científics estan dissenyant una trampa d’antimatèria especial que s’introduirà en l’interior d’una bobina superconductora d’una tona que permetrà transportar l’antimatèria sense que es desintegri durant el viatge. Primer s’agafaran els antiprotons produïts a l’experiment GBAR, a les instal·lacions ELENA del CERN. Un cop atrapats, es carregarà tota la trampa d’antimatèria a una furgoneta i es transportarà uns centenars de metres fins a l’ISOLDE, unes instal·lacions del CERN on hi ha un raig d’ions radioactius.\nAllí, els físics introduiran nuclis exòtics i radioactius a la trampa per observar què passa quan s’aniquilen amb l’antimatèria. El projecte anomenat PUMA (en anglès, antiProton Unestable Matter Annihilation), pretén estudiar fenòmens relacionats amb els nuclis exòtics.\nPodeu saber més del projecte PUMA visitant el web del CERN.\nAmb la seva seu a Ginebra, Suïssa, el CERN és el laboratori de física de partícules més gran del món.\nUna trampa d’antimatèria al CERN\nEMBL: Construcció de microscòpis de fluorescància des de zero\nSeries capaç de construir un microscopi de fluorescència en menys de 90 minuts? El març d’aquest any, un grup d’estudiants d’institut d’entre 15 i 16 anys van fer exactament això, utilitzant kits portables de lents i objectius de nivell de recerca, van poder construir microscopis de fluorescència capaços visualitzar mostres biològiques de la mida d’una fracció de mil·límetre.\nAquests tallers pràctics els van organitzar els investigadors del laboratori Europeu de biologia molecular, EMBL (en anglès, European Molecular Biology Laboratory) juntament amb l’equip del laboratori europeu d’aprenentatge de les ciències de la vida, l’ELLS (en anglès, European Learning Laboratory for the Life Sciences) a Heidelberg, Alemanya. Utilitzant els seus propis microscopis, els estudiants van obtenir imatges d’embrions de peixos zebra i pol·len de flors que després van compartir amb els investigadors de l’EMBL i la premsa local.\nEls kits portables amb els que van construir els microscopis estan dissenyats per poder ser portats a les aules dels instituts en un futur i fascinar els estudiants de STEM (Ciències, Tecnologia, Enginyeria i Matemàtiques) donant-los l’oportunitat d’endinsar-se en la recerca real als laboratoris.\nSi voleu més informació d’aquest projecte divulgatiu podeu visitar el web de notícies de l’EMBL.\nL’EMBL, amb la seva seu central a Heidelberg, Alemanya, és el laboratori de recerca bàsica en biologia molecular líder en Europa.\nEstudiants construeixen un microscopi de fluorescència participant en un projecte de divulgació organitzat per científics de l’EMBL i el equip educatiu ELLS.\nESA: Satèl·lits propulsats amb aire de l’atmosfera pel futur\nEls satèl·lits que orbiten prop de la Terra pateixen forces que els poden afectar, una de les més intenses és la força de fricció. Les naus estan dissenyades per poder suportar aquestes friccions, però sovint el seu temps de vida útil es veu limitat per el nombre de propulsors que poden portar a bord.\nA l’Agència Espacial Europea (en anglès, European Space Agency, ESA), per exemple, el nou satèl·lit anomenat GOCE (el qual va aportar dades sobre el camp gravitatori de la Terra) va volar a només 250 km per sobre de la superfície terrestre durant quatre anys gràcies a un propulsor elèctric que contínuament compensava la fricció de l’aire. Però tant bon punt el propulsor va quedar fora de servei, la missió es va acabar.\nA començaments del 2018, però, un equip de l’ESA va trobar una solució per aquest problema. En primer lloc, van construir i provar un propulsor elèctric que utilitza les escasses molècules d’aire que hi ha a l’atmosfera a aquelles alçades per propulsar-se. Aquestes molècules estan carregades elèctricament i, per tant, poden ser accelerades i expulsades per aconseguir aquesta propulsió.\nAquesta tecnologia podria ser el principi d’un nou tipus de satèl·lits que podrien operar a orbites molt baixes durant anys. Aquests propulsors elèctrics que “respiren” aire podrien ser utilitzats també en capes d’atmosferes d’altres planetes com la de Mart que conté diòxid de carboni.\nPer saber més sobre propulsors elèctric que respiren, visita la pàgina web de l’ESA.\nL’ESA és la porta europea a l’espai, amb la seva seu a Paris, França.\nEquipament de prova dels propulsors elèctrics que “respiren” dins d’una cambra de vuit\nESO: Darrera els escenaris de l’Observatori Europeu del Sud\nL’Observatori Europeu del Sud (ESO: European Southern Observatory, en anglès) treballa amb una flota de telescopis impressionant, equipats amb dotzenes d’instruments. Tot aquest equipament està ajudant a fer avançar l’astronomia cap a descobertes cada cop més excitants, però encara hi ha moltes més coses a descobrir per l’ESO que les notícies que ja hem publicat.\nDarrera dels escenaris dels grans descobriments de l’ESO hi ha la gent que els fa possible, cadascú d’ell pot explicar històries fascinants sobre el seu dia a dia i sobre com és treballar al observatori terrestre més productiu del món. Precisament per això hem estrenat el bloc de l’ESO, per tal de poder compartir aquestes històries sobre les persones, la tecnologia i la ciència que hi ha al darrera. En aquest blog també hi podreu trobar resultats científics peculiars i interessants de la nostra comunitat, novetats sobre gent famosa que hagi visitat les instal·lacions de l’ESO i característiques sobre el nostre departament de comunicació.\nPodràs trobar el bloc en el web de l’ESO.\nL’ESO és l’organització astronòmica intergovernamental més notable d’Europa i l’observatori terrestre més productiu del món, amb la seva seu a Graching, a prop de Munich a Alemanya, i els seus telescopis a Chile.\nEl blog de l’ESO es proposa compartir amb lectors d’arreu del món les històries del dia a dia que passen a l’ESO.\nESRF: Noves perspectives sobre l’evolució dels vols\nÉs ben sabut que els ocells d’avui en dia van evolucionar a partir dels dinosaures extingits, però encara queden moltes qüestions per resoldre sobre la seva prematura evolució i el desenvolupament del vol en les aus. Un exemple d’aquestes preguntes és si el Archaeopteryx (un dinosaure en forma d’ocell, els fòssils del qual són una clau ens els debats d’evolució) era capaç de volar, i si n’era, com ho feia?\nArqueòlegs fins ara han descobert 12 fòssils d’Archaeopteryx, preservats en lloses calcàries que revel·len només una part de la seva morfologia. Ara, un equip internacional incloent científics del Sincrotró Europeu ESRF (en anglès: European Synchrotron Radiation Facility), ha utilitzat la tècnica de microtomografia de sincrotró per veure l’interior dels fòssils i crear un model 3D d’aquest animal.\nLes dades van manifestar que els ossos de les ales del Archaeopteryx comparteixen adaptacions importants amb les dels ocells voladors actuals. L’anàlisi de dades va revelar també que els ossos de l’Archaeopteryx són més similars als dels ocells que tenen un vol curt (com els faisans), sovint per saltar barreres o escapar de predadors, que no pas als ossos dels ocells que tenen un vol de llarga durada. Per tant queda clar que el Archaeopteryx forma part d’una primera fornada de les espècies de dinosaures capaços de volar, els quals eventualment, es van extingir.\nPer més informació sobre aquest estudi podeu llegir l’article de recerca original:\nAmb la seva seu a Grenoble, França, ESRF opera la font de radiació de sincrotró més potent d’Europa.\nUn espècimen d’ Archaeopteryx sota la radiació ID19 de l’ESRF. El raig es centra al crani utilitzant làsers.\nEUROfusion: Un rècord mundial en exposició al plasma\nPer replicar el procés de fusió a la Terra, s’han d’escalfar gasos fins a temperatures extremes en l’interior dels dispositius de fusió fins que arriben a l’estat de plasma. El dispositiu de fusió lineal Magnum-PSI, operat per un membre del consorci de l’EUROfusion, l’Institut holandès per la recerca fonamental en energia (en anglès: DIFFER), s’utilitza de manera rutinària per posar a prova a temperatures extremes, materials que un futur s’utilitzaran en experiments de fusió. En particular, aquests experiments donen dades que es podran utilitzar al ITER, el major dispositiu de fusió del món, que encara està en construcció a Cadarache, França.\nFa poc, científics van registrar un nou rècord mundial per la exposició més llarga d’un material en estat de plasma, exposant components de la paret de tungstè a l’equivalent d’un any sencer de fusions d’alta potència al futur reactor ITER. Els científics ara investigaran com els materials de les parets del ITER canviaran durant la vida del reactor.\nEUROfusion gestiona i finança les activitats de recerca en fusió a Europa, amb l’objectiu d’aconseguir electricitat provinent de la fusió. El consorci està format per 30 membres de 26 estats de la Unió Europea, així com Suïssa i Ucraïna.\nUn raig de plasma al Magnum-PSI\nL’Europeu XFEL: Endinsant-se en el regne de la ciència dels rajos X a l’attosegon\nEl làser Europeu d’electrons lliures en raigs X (en anglès, European X-ray Free-electron Laser, XFEL) genera polsos de raigs X que perduren poques milionèsimes de bilionèsimes parts d’un segon (10–15 segons). Aquests curtíssims rajos permeten als científics entendre els estats individuals de reaccions químiques o biològiques. Però hi ha alguns fenòmens naturals que són fins i tot més ràpids que això, per observar-los, necessitem polsos de raigs X encara més curts; a l’attosegon (una 1/1000 part d’un femtosegon, o 10–18 segons). La tecnologia actual és gairebé capaç de produir aquests polsos de raig X, però els científics haurien de ser capaços d’enregistrar el moment exacte i l’estructura energètica de cada pols per caracteritzar la seva existència.\nTenint en compte això, un equip internacional de científics van desenvolupar una tècnica per fer precisament això. Utilitzant els polsos de raig X més curts que existeixen al LCLS (en anglès: Linac Coherent Light Source), van crear un mètode que actua com un “rellotge” utilitzant llum polaritzada circularment, amb el qual es pot ordenar les dades resultants dels experiments.\nUn element crucial per aquest mètode és l’espectròmetre desenvolupat al soci més proper del XFEL, el sincrotró Alemany DESY (en alemany, Deutsches Elektronen-Synchrotron) i adaptat al XFEL per ser utilitzat en làsers d’electrons lliures en intensos rajos X com el XFEL i el LCLS. L’espectròmetre consisteix en un anell d’espectròmetres individuals alineats en un pla perpendicular a la direcció dels rajos X. El que fa és recollir electrons de manera individual donant, així, informació rellevant sobre les característiques del raig.\nL’Europeu XFEL és una instal·lació de recerca que es troba a Hamburg, Alemanya. Els seus extremadament intensos raigs X es fan servir per projectes de recerca d’arreu del món.\nUna il·lustració de l’espectròmetre que pot revelar informació com per exemple l’energia i la intensitat dels polsos de raig X.\nILL: La recerca continua per trobar el quart neutrí\nEls neutrins són notablement difícils de detectar ja que aquestes partícules elementals no tenen càrrega elèctrica i poques vegades interaccionen amb la matèria. Coneixem l’existència de tres tipus de neutrins, el neutrí electró, el neutrí muó i el neutrí tauó; però n’hi ha més?\nL’any 2011, els investigadors es van donar compte que dos resultats experimentals, inexplicats fins ara, poden trobar explicació si s’accepta l’existència d’un quart neutrí. Aquesta hipotètica partícula es coneix amb el nom de neutrí “estèril”, i ja s’han dissenyat experiments per poder provar la seva existència.\nUn d’aquest experiments és el Francès-Alemany STEREO, dissenyat precisament per mesurar les ràtios i els perfils d’energia generats per el reactor de l’Institut Laue Langevin (ILL). Els primers resultats que experiment va donar van ser al març del 2018, i van excloure l’existència d’aquest hipotètic quart neutrí a la regió observada. S’espera obtenir unes dades amb un rang molt més ampli a finals de l’any 2019.\nGràcies a l’urani altament enriquit que l’experiment ILL fa servir com a combustible al seu nucli, STEREO també podrà proveir un nou punt de vista sobre els espectres de neutrins produïts en la fusió d’urani 235, el qual és d’extrema rellevància per altres experiments fets amb neutrins en un reactor.\nAmb la seva seu a Grenoble, França, ILL és un centre internacional de recerca puntera en la ciència i tecnologia de neutrons.\nEls nous resultats de l’experiment STEREO aportaran llum en la recerca de l’hipotètic quart neutrí.\nEIROforum combina les fonts, serveis i l’experiència de les organitzacions que en són membres per donar suport a la ciència Europea en la tasca d’explotar tot el seu potencial.\nPer saber-ne més, podeu visitar la llista dels articles relacionats amb l’EIROforum a Science in School o donar un cop d’ull als altres notícies i articles EIRO.


"Qualsevol retallada reduirà la qualitat de la nostra educació"\nÀlex S. Aragón\nLes darreres eleccions al parlament danès, el juny del 2015, van donar la victòria al bloc conservador liderat pel partit liberal de centre dreta Venstre, en coalició amb quatre formacions polítiques més. Aquest tomb cap a la dreta ja s’ha fet notar en alguns sectors, com el sistema educatiu. I és que el govern danès vol retallar 8,7 bilions de corones, el que equival a gairebé 1,2 bilions d’euros, del pressupost per educació durant tota la legislatura.\nDesprés d’haver estat exempta de les obligacions d’estalvi durant diverses legislatures, l’educació haurà d’estalviar un 2% anual en les seves despeses. Els directors dels centres educatius, però, tindran potestat per decidir com implementen aquesta mesura i no queda clar, per tant, l’efecte que tindrà sobre cada institució.


Tancarem el CIE vol aconseguir una àmplia mobilització que clausuri “la xacra” de Zona Franca – CGTCatalunya\nInici > General > Notícies > Tancarem el CIE vol aconseguir una àmplia mobilització que clausuri “la xacra” de Zona Franca\nSalt qualitatiu en la lluita per a la desaparició dels centres d'internament d'estrangers (CIE). Fa més d'una dècada que grups antiracistes i antifeixistes lluiten pel tancament dels CIE, però mai fins ara havien aconseguit un nivell de sensibilització tan ampli. A la roda de premsa convocada per Tancarem el CIE aquest dijous 25 de setembre al matí a les Cotxeres de Sants s'hi ha pogut veure algunes cares i entitats que per primer cop fan el pas de sumar-se a la reclamació de clausurar el que han anomenat com a “forat sense drets humans” o “petit Guantánamo” de casa nostra.\nLa compareixença ha servit per fer una crida a sumar-se a la campanya –que ja té perfils a Facebook i Twitter– i per convocar a la marató de parlaments que es farà el 17 d'octubre a les set de la tarda a les Cotxeres de Sants i a la cadena humana que envoltarà el CIE Zona Franca el 18 d'octubre a partir de les 17h, on preveuen aplegar més de 2.000 persones. Pel recinte barceloní, ubicat a l'extrem meridional de la Zona Franca –molt allunyat de zones habitades–, hi passen cada any més de 1.500 persones migrades, pel sol fet de no tenir els papers en regla. D'aquestes, l'any passat 729 van ser deportades als seus països de procedència.\nRita Marzoa, en nom d'Òmnium Cultural –entitat que per primer cop rubrica la petició de posar fi als CIE–, ha dit que “malgrat que alguna gent no ho ha entès fins ara, fa vergonya que hi hagi un lloc amb persones tancades per no haver fet res i, a més, s'hi vulnerin els drets humans”. “No podem esperar al 10 de novembre, hem de treballar ja i acabar amb aquesta xacra. Li direm als 40.000 socis d'Òmnium que no només cal anar a la V, també a la cadena humana del 18 d'octubre”, ha emfatitzat Marzoa. Ahir mateix l'Assemblea Nacional Catalana també va decidir sumar-se a la iniciativa, al costat de les més habituals signatures en aquest àmbit d'entitats com Tanquem els CIE, Fundació Migrastudium, SOS Racisme, FAVB, CGT, CCOO, UGT, PAH Barcelona i els consells de la joventut de Barcelona i Catalunya. El Secretariat d'Entitats de Sants, Hostafrancs i la Bordeta –amb més de 270 entitats adherides–, com a espai referencial de l'associacionisme al districte de Sants-Montjuïc, on es troba ubicat el CIE des de l'any 2004, també s'ha incorporat a la llarga llista de suports de la campanya.\nDiverses actrius, actors i músics han participat en l'acte. Carme Sansa ha parlat en nom del món del teatre tot dient, “no pot ser que existeixi un local on hi ha gent tancada que no ha fet res negatiu, i a més estigui gairebé pitjor que en una presó”. Gerard Quintana ha denunciat que “una ciutat que aspira a tant no pot tenir aquella merda amagada en un racó”. Arcadi Oliveres ha reflexionat sobre el món actual i ha sentenciat “no tenim dret a posar fronteres enlloc, és inhumà, la immigració és un tresor des d'un punt de vista de la humanitat”. Tot seguit ha instat al processament penal dels alts càrrecs del Ministeri de l'Interior que han ordenat posar fulles tallants a les tanques de Ceuta i Melilla, “això no és un delicte d'intent d'assassinat?”, s'ha preguntat Oliveres. A la roda de premsa també hi han parlat Andrés Garcia de Tanquem els CIE i Sylviane Dahan de la FAVB. Per acabar l'acte, la vintena de persones presents s'han fet una foto de grup davant d'un cartell on es mostrava el CIE i on cadascuna d'elles hi ha dibuixat una creu en senyal de rebuig.\n- Facebook de la campanya https://www.facebook.com/tancaremelcie\n- Twitter @tancaremelcie\n- Web Tanquel el CIE www.tancaremelcie.cat\n- Materials de la campanya a http://tancaremelcie.cat/?page_id=158\n- Vídeo campanya:\nagenda, agenda_destacat, Antirepressió, Drets humans, Immigració, Moviments Socials


La biblioteca tanca avui el projecte “Estiu lector”\nLa Biblioteca Enric Miralles de Palafolls organitza aquesta tarda de divendres l’acte de cloenda del projecte “Estiu Lector”.\nLa iniciativa, impulsada dins del programa Lecxit de la Fundació Bofill, s’ha adreçat un any més als nens i nenes de 4t, 5è i 6è i els ha proposat la lectura de diversos llibres durant l’estiu per tal de potenciar l’hàbit de llegir. Ho ha fet lliurant els anomenats kits lectors, a través dels quals els participants havien d’omplir el seu “carnet viatger” amb un mínim de 5 lectures.\nL’acte d’avui la biblioteca palafollenca tornarà a comptar amb la dinamització de la narradora Mon Mas, i es recollirà l’experiència de la vintena d’infants participants en el projecte al llarg de l’estiu. A tots els qui hagin aconseguit omplir el seu passaport se’ls donarà un obsequi.\nEn parla Anna Miralles, directora de la biblioteca de Palafolls.\nL’acte de cloenda del projecte “Estiu lector” es fa just quan acaba de començar el nou curs 2021-2022, en què la biblioteca palafollenca tornarà a reprendre l’activitat habitual, condicionada encara per la pandèmia.\nMiralles explica que la intenció de l’equipament és continuar en contacte amb els centres educatius de Palafolls per treballar conjuntament.\nLa Biblioteca Enric Miralles obre encara amb horari d’estiu, és a dir, totes les tardes de dilluns a divendres exceptuant els dijous, quan obre els matins. A partir del 25 de setembre, l’equipament canviarà a horari d’hivern, obrint també els dissabtes al matí.\nDe totes maneres, des de la direcció de la biblioteca s’avisa als usuaris que estiguin pendents de les xarxes, ja que en breu es preveu poder ampliar els horaris d’obertura.\nArticle anteriorAdjudicades les obres d’ampliació i reforma del CAP de Malgrat\nArticle següentBlanes reivindicarà el seu origen romà a les Jornades Romanes Blanda-Blandae