Mas defuig el protagonisme a la Via Catalana\nONZE DE SETEMBRE FALTEN 15 DIES\nEl president rebrà els organitzadors però no es manifestarà per evitar la imatge d'instrumentalització\nORIOL MARCH Barcelona. 28/08/2013 00:00\n260x366 TORNADA DE VACANCES Mas va presidir ahir la primera reunió del Govern posterior a l'aturada estival. / PERE TORDERA TORNADA DE VACANCES Mas va presidir ahir la primera reunió del Govern posterior a l'aturada estival. / PERE TORDERA\nEn un gest pràcticament calcat al de la manifestació de la Diada de l'any passat, Artur Mas optarà per no participar en la Via Catalana cap a la Independència que aquest Onze de Setembre recorrerà 400 quilòmetres i unirà 86 municipis amb un clam inequívoc a favor de l'estat propi. El president de la Generalitat rebrà una delegació de l'Assemblea Nacional Catalana (ANC) a Palau al migdia, poc abans que la cadena humana es posi en marxa, i ha donat llibertat als consellers perquè puguin participar en la mobilització de la manera que vulguin.\nAquesta participació, en tot cas, serà a títol individual. El Govern, segons es va encarregar d'explicar ahir el conseller de la Presidència, Francesc Homs, ha optat per cedir tot el protagonisme als impulsors de la cadena i passar-hi de perfil. "En un procés tan complex com aquest és molt important que cadascú faci bé el seu paper. Ens hem de centrar en el que està al nostre abast", va assegurar Homs per aclarir la posició del Govern. En altres paraules: l'ANC és l'organitzadora i el protagonisme ha de ser per a l'entitat i els participants, mentre que l'executiu ha de fer la seva feina.\nLa reunió del Govern d'ahir, la primera després de vacances, va servir per fixar la posició sobre la presència del president i els consellers a la Via Catalana i per reiterar -amb un punt menys d'intensitat que les declaracions de diversos líders nacionalistes de les últimes setmanes- el suport a l'organització. "És una iniciativa que va en la línia d'empènyer", va considerar el conseller de la Presidència, que considera secundària la presència institucional a la cadena. En altres paraules: Mas veu amb simpatia la mobilització, però vol treure-li qualsevol pàtina de governamentalització.\nAquest és el resum de la intervenció del president en la reunió del Govern, en què va deixar clar que no assistiria a la marxa tot i que unes hores abans sí que rebria els organitzadors. La decisió de Mas ja la preveien la majoria de consellers, que tenien clar que es repetiria l'esquema de la manifestació de l'any passat. "Que ningú pugui dir que ens apropiem de res", va venir a dir Mas als seus consellers sobre la participació governamental en la cadena humana.\nLa participació d'Unió\nLa següent a prendre la paraula va ser la vicepresidenta del Govern, Joana Ortega, que segons el seu entorn encara no té decidit si participarà en la Via Catalana. Ortega es va mostrar còmoda amb la posició adoptada per Mas i va defensar que cada conseller decideixi individualment la seva participació. Unió reunirà la permanent i el comitè de govern la setmana que ve per fixar la posició sobre la cadena humana, i fins aleshores els seus dirigents no es pronunciaran. Segons va donar a entendre a la reunió Josep Maria Pelegrí, secretari general democristià i conseller d'Agricultura, Unió optarà per donar llibertat als seus militants. Dirigents del partit consultats per l'ARA avalen aquesta tesi i afegeixen que ja hi ha membres del comitè de govern apuntats a la cadena humana i que les joventuts hi participaran activament.\nEls seus socis de CDC, molt més entusiastes amb la iniciativa de l'ANC, també reuniran els seus òrgans de direcció la setmana que ve. Tots els dirigents nacionalistes consultats auguren que Convergència es "bolcarà" en la Diada, i fins i tot no es descarta que el partit presti suport logístic als organitzadors per traslladar manifestants a les Terres de l'Ebre, on encara hi ha trams buits.\nDe moment hi ha almenys quatre consellers -Neus Munté, Felip Puig, Santi Vila i Ferran Mascarell- que acudiran a la cadena humana. Munté s'hi va apuntar fa setmanes amb la família, i Vila serà a Figueres. Mascarell, en canvi, triarà un lloc que tingui un significat cultural i que guardi relació amb el departament que dirigeix. Fonts nacionalistes donen per fet que almenys dos consellers de rang alt seran al tram de la plaça Sant Jaume.\nDe Gispert, al Parlament\nTot i que la decisió final la prendrà a finals de setmana, la presidenta del Parlament, Núria de Gispert, serà a la cambra catalana la tarda de la Diada i molt probablement saludarà els representants de l'ANC que s'hi acostin. L'acompanyaran els membres de la mesa Lluís Corominas, Anna Simó i Josep Rull.\nEl líder d'ERC, Oriol Junqueras, també participarà en el tram de la Ciutadella. I, almenys de moment, no farà casus belli de la participació del Govern a la Via Catalana.\nUn líder per a un procés\nTorrent convoca per a aquest dijous el ple per investir Jordi Turull\nMéteo especial: Una altra borrasca per encetar Setmana Santa\nPuigdemont i Gabriel es reuneixen a Ginebra per compartir estratègies en la...\nUrdangarin demana ser absolt perquè ja l'ha "condemnat part de la societat i...\nDubtes entre les forces independentistes de Barcelona davant la crida de Graupera...


ASSEMBLEA NACIONAL CATALANA: MODEL D’ESTAT\nACTE CELEBRAT A ARBÚCIES EL 12 DE JUNY DE 2014\nPonents: Jordi Vellvehí i Núria Camps\nPresenta: Alícia Cuberta\nModera col·loqui Jordi Pujadas\nRelator: Guillem Mataró\nLa sessió va partir de la premissa que el full de ruta que està adoptant Catalunya és fruit del fracàs del pacte fiscal. Després d’aquesta constatació es van exposar els antecedents que ens havien conduït cap aquesta situació i els possibles escenaris que es podrien originar en un futur proper. Una vegada descrit el context, es va entrar de ple a tractar el nucli central de la sessió discutint, a través de les diferents propostes dels assistents, com s’ha d’articular l’Estat català independent des de tots els seus àmbits: república o monarquia, estat laic o confessional, exèrcit propi o OTAN, moneda pròpia o euro, drets fonamentals i llibertats, drets i deures dels ciutadans, tractats internacionals, política social i econòmica, poder judicial, administració pública, hisenda pròpia, política fiscal, policia...\nDes de bon principi es va reconèixer l’evidència que és impossible tenir tota la maquinària necessària per a què un país funcioni immediatament l’endemà de declarar la independència. Durant uns mesos hem de ser conscients de la incertesa del bon funcionament de les institucions (diplomàcia, jutges, agència tributària, etc.) i del país en general. L’endemà de la declaració d’independència, ¿què passarà amb la llum o l’aigua?, ¿qui controlarà les fronteres?... Són incògnites que no estan clares. Aquest caràcter de provisionalitat podria impulsar algunes persones a jutjar mitjançant prejudicis la viabilitat del procés que ens està dirigint cap a la independència. Però de cap de les maneres pot prevaler aquesta visió del curt termini.\nHi va haver un consens unànime a acceptar els valors i principis fonamentals que ha d’assumir el país que volem. La transició política que ens ha d’empènyer cap a la república catalana ha de ser breu i sempre dins un marc que permeti un sistema radicalment democràtic, amb un clar accent social i participatiu, en el qual contingui, segons la voluntat d’algunes persones assistents, una llei de referèndums. Les decisions que ens afectin no han d’emanar exclusivament de les institucions. Els ciutadans han de tenir mecanismes de contacte i d’intervenció. Les lleis no només s’han de decidir des del parlament. Aquest és un aspecte que la constitució ha de regular. Al mateix temps ha de comptar amb uns drets socials i econòmics amplis lluny de mers anunciats superficials, on el treball digne sigui un dret material i s’estableixin mecanismes efectius de control per perseguir, jutjar i castigar la corrupció política. Es va afirmar que moltes vegades tenim les lleis però no es compleixen, de manera que finalment queda sense efectes. Aquests mecanismes de control ajudaran a tenir un model d’estat més proper, participatiu i obert a la societat a nivell de base.\nAquests valors, com molts d’altres, han d’estar recollits a la carta magna de la Catalunya independent. Es va reiterar, una vegada més, que una de les funcions de la constitució és la de permetre una participació àmplia a la ciutadania i donar veu a la gent, més enllà dels aparells dels partits. La constitució ha de ser bàsica, elemental i oberta a qualsevol modificació futura. Els temps són canviants i la constitució s’ha d’adaptar a les noves realitats polítiques, econòmiques, socials i culturals que puguin esdevenir en el futur. Per tant, es va posar èmfasi en què no havia d’ésser una versió tancada com la constitució espanyola. Per exemple, algunes aportacions van puntualitzar que l’avortament no l’ha de regular la constitució, sinó que l’ha de desplegar una llei. O pel que fa al fet lingüístic, el català ha de ser una llengua pròpia al nou país però la seva oficialitat, o cooficialitat amb la llengua castellana, no s’ha de mencionar a la constitució.\nLa qüestió que sí ha de definir la nova constitució catalana és el nostre marc nacional i històric. Ha d’establir uns mecanismes de confederació o lliure associació per tal de definir els Països Catalans com el nostre marc nacional. El Principat com a marc nacional de referència ha de reflectir una situació de provisionalitat. Si aquesta és una definició centrífuga de l’organització territorial, també es va fer una pinzellada a una definició centrípeta. S’ha de crear una nova distribució territorial interna catalana no tan basada en l’Àrea Metropolitana de Barcelona. En aquests moments hi ha uns desequilibris territorials que impliquen, en certa mesura, una dependència de Barcelona. I aquests desequilibris també afecten de ple la llei electoral. Hi ha d’haver una llei electoral capaç de compensar territorialment les diverses demarcacions, amb llistes obertes i que no fomenti el bipartidisme.\nQuan parlàvem de la constitució també es va remarcar el compromís cívic que hem d’adquirir amb el nostre país i amb nosaltres mateixos a través dels deures i les obligacions. La nostra constitució ha de determinar que els drets estan estretament lligats als deures ciutadans. Referent als drets hauríem de començar a parlar del concepte de ciutadania defugint de l’essencialisme identitari. La relació del Països Catalans amb la resta del món s’ha de fonamentar en el treball per a la construcció de models de convivència i d’una societat millor. La corrupció d’avui prové d’un sistema que només ha posat èmfasi en matèria de drets però no en matèria de deures, ja que electoralment ha resultat rendible. En certa manera, i sobretot en aquesta transició cap a la sobirania plena, hi ha d’haver un equilibri amb la classe política per tal de pressionar-los quan convingui, sense excedir-se, i d’aquesta manera complir amb els drets i, sobretot, les obligacions ciutadanes.\nEn aquesta etapa d’escenaris incerts que ens esperen, els ciutadans hem de desvetllar una consciència evocada a la insubmissió i la desobediència pacífica. S’ha d’incentivar aquest salt qualitatiu que en definitiva acabarà marcant el nivell de compromís del nostre poble i la seva gent. No es tracta tant de témer una imminent invasió de tancs espanyols, sinó de tenir més por a la justícia, als inspectors d’hisenda, als bancs... Espanya continuarà actuant igual i amb mentalitat d’estat. Es va posar de rellevància un exemple molt il·lustratiu del món empresarial: la declaració de l’IVA. ¿Què farà el contribuent quan rebi la sanció per no haver ingressat l’Impost sobre el Valor Afegit a la hisenda espanyola?; quan la hisenda espanyola dicti ordre al banc per embargar el compte corrent, ¿com actuarà el banc?. Totes aquestes accions s’han de traduir en una insubmissió cap a l’estat espanyol. Quan això passi, estarem davant un signe clar del compromís amb les obligacions dels ciutadans cap al nou país.\nTot i així, alguna persona va ser contrària a la via de la desobediència, argumentant que no pot ser bo perquè aquest tipus de missatge, enlloc de sumar major transversalitat, més aviat resta punts al procés. Amb els procediments radicalment democràtics que estan al nostre abast, una desobediència és contrària a tal propòsit, sobretot per aquells que no sàpiguen els fonaments democràtics. No s’ha de demanar la desobediència, sinó l’obediència al nou estat català. La paraula desobediència o insubmissió té connotacions negatives.\nEn algun moment de la sessió es va afirmar que internacionalment som vistos com un subjecte que no té estructures d’estat. Ara bé, ¿els altres estats independents com ho han fet? Som part de la Unió Europea i no estem en una situació com la de Kosovo o Ucraïna, en la qual hem de demanar auxilis a alguna organització internacional. Des de fora veuen que ens les hem d’arreglar modificant la constitució espanyola. Ja hem dit que democràcia i pacifisme són les úniques armes per presentar el nostre projecte arreu del món. Si ens desviem d’aquests dos principis ho tindrem molt més difícil.\nLa clau està en projectar una bona imatge cap a l’exterior. Al país que volem no hi ha d’haver espai per un ministeri dedicat a la guerra. No volem armes. D’una banda, per un motiu ètic, i per l’altra, per una raó de malbaratament de recursos econòmics. I en tot cas, davant una eventual creació d’un exèrcit català, aquest ha de prendre un rol únicament de seguretat i protecció civil, i durant la transició s’ha d’articular com una estructura provisional que actuï com a mecanisme de defensa. Catalunya ha demostrat tenir, al llarg de la seva història, una cultura de la pau i de resistència pacífica, des de Pau i Treva del segle XII fins a les manifestacions en contra de la guerra d’Iraq. En cas d’una intromissió de l’exèrcit espanyol tindrem més avantatge sense exèrcit que amb exèrcit. Per tant, s’ha de continuar treballant\nen la cooperació internacional i la solidaritat, i treballar per societats més democràtiques i igualitàries. No hem d’oblidar qui haurà de manar l’exèrcit en territori català en el moment de la transició. I no solament l’exèrcit, sinó també el conjunt de funcionaris que treballen a Catalunya al servei de l’administració espanyola (diputacions, hisenda, Guàrdia Nacional...). Aquestes decisions s’hauran d’acordar en el període de transició.\nNomés podem arribar a la independència si volem. Necessitem recolzament internacional, però tothom ha d’entendre que el conflicte entre Espanya i Catalunya suposa un problema econòmic i un desestabilitzant de la política financera per a la Unió Europea. Els primers interessats per a una negociació del procés és la pròpia Unió Europea. El que farà la diplomàcia europea i mundial és pressionar per a què el procés sigui dialogat i negociat ja que no volen un punt d’inestabilitat dins les fronteres europees.


L’estampat tie-dye fa furor | La Clau - Revista gratuïta del Maresme\nL’estampat tie-dye fa furor\nL’estil de roba estampada en colors destenyits, pròpia dels anys 70, ha tornat amb tanta força que no només s’imposa en vestits, jaquetes i samarretes, sinó que també s’ha ensenyorit del calçat i, fins i tot, de la roba de bany.\nLa tècnica s’anomena tie-dye, que vol dir ‘lliga i tenyeix’, perquè consisteix a doblegar en espiral una peça, nuar-la amb cordes i gomes i tenyir-la en banys de color perquè, després de treure-la i que s’assequi, es quedin gravats línies i dibuixos. Va néixer molt abans dels anys seixanta i és originari de l’Índia, tot i que es poden trobar mostres d’aquesta tècnica al Japó.\nEl moviment hippy va fer famós aquest estil i el va convertir en una de les grans icones de la seva vestimenta com a símbol d’expressió creativa. Després, als anys 90 i principis dels 2000, el tie-dye va ressorgir i les celebrities del moment el van incorporar al seu vestuari.\nAra, l’esperit hippy d’aquest estampat ha tornat, però en la seva versió dels noranta. Els aparadors de les botigues, així com les desfilades, han fet que el look tie-dye s’imposi al carrer. Aquest estiu ve tenyit en degradat o fum, però omplint de color tot tipus de peces.


Joan Reñé deixa la presidència del PDECat de Lleida - El triangle\nL'executiva local oficialitza aquest dilluns la renúncia del dirigent, que ja va plegar com a president de la Diputació de Lleida després de ser detingut en una operació anticorrupció\nJoan Reñé ha acordat amb la direcció del PDECat a Lleida deixar la presidència local del partit, després d'haver dimitit com a president de la Diputació de Lleida el passat mes d'octubre. Una setmana abans havia estat detingut durant una operació anticorrupció que també afecta Convergència.\nLa decisió quedarà formalitzada en una reunió de l'executiva local dels postconvergents que se celebra aquest dilluns al vespre, ha explicat el dirigent Manel Solé a l'ACN. A partir d'ara, i almenys fins a les eleccions municipals, la direcció nacional gestionarà el PDECat de Lleida i, de moment, no se substituirà Reñé, actualment investigat per la justícia. Solé, en aquest sentit, ha dit que els canvis en els càrrecs es decidiran després de les municipals, per bé que també ha indicat que els caps comarcals tindran més pes en la presa de decisions.\nEl president del PDECat, David Bonvehí, va demanar a Reñé que fes un pas al costat. La direcció nacional de la formació successora de Convergència, però, va rebutjar que el tàndem format per Antoni Balasch i Joan Eroles, triat per càrrecs electes de la zona el desembre, rellevés Reñé a la presidència del PDECat de Lleida.\nPrevEls taxistes tallen la Ronda Litoral i bloquegen el Port


Trobada d'experts per dissenyar reptes d'innovació | BonDia Diari digital d'Andorra.\nEl ministre d'Economia, Competitivitat i Innovació, Gilbert Saboya, ha inaugurat el primer Open Innovation Challenge for a Smart and Sustainable Andorra.\nDt., 15/01/2019 - 12:59\nTrobada d'experts per dissenyar reptes d'innovació\nEl primer Open Innovation Challenge for a Smart and Sustainable Andorra té l'objectiu de dissenyar diversos reptes d'innovació oberta per a una Andorra intel·ligent i sostenible. Les jornades consisteixen en un conjunt de presentacions temàtiques sobre els projectes i les iniciatives dels diferents col·laboradors de la xarxa que són experts de ciutats com Barcelona, Boston, Hamburg, Hèlsinki, Taipei, Lyon o Tolosa.\nTambé tenen lloc sessions de treball per identificar diversos reptes en matèria d’energia i urbanisme, mobilitat, turisme i comerç, i dissenyar dinàmiques per involucrar a curt termini a la ciutadania i les empreses del país. Empresaris i investigadors andorrans tenen un paper actiu destacat en aquestes reunions. El ministre d'Economia, Competitivitat i Innovació, Gilbert Saboya, ha explicat que "s'identifiquen projectes concrets que es posen en comú" i ha subratllat que "és una gran oportunitat d'accedir al talent ja que hi ha importants experts internacionals". Els representants d’Actua Innovació i altres col·laboradors andorrans treballen amb experts d’Alemanya, Espanya, els Estats Units, Finlàndia, França i Taiwan.\nL'acte d'obertura d'aquest dimarts a la sala del Prat del Roure d'Escaldes-Engordany ha comptat amb la presència de l'ambaixadora de França, Jocelyne Caballero, i del d'Espanya, Àngel Ros. A la trobada hi participen 150 persones, 30 d'elles procedents de l'estranger.


Escola de Formació - Serveis - Gremi de Tintorers i Bugaders de Barcelona\nL'Escola de Formació del Gremi de Tintorers i Bugaders de Barcelona es defineix com un centre de formació que vol se model i líder i que integra en la seva gestió un sistema de qualitat propi. Aquest sistema de gestió de la qualitat forma part de l'essència del centre: oferir una formació de qualitat i a la vegada una gestió correcta dels recursos disponibles.\nL'Escola compta amb la certificació ISO 9000:2008 de Gestió de la Qualitat per a la gestió i impartició de cursos de formació ocupacional,subvencionada i privada, i el centre està homologat per la Generalitat de Catalunya amb el núm. de cens 3866.\nPeriòdicament s'imparteixen cursos, totalment gratuíts per als nostres agremiats, de tintoreria, destacat, planxat, antenció al mostrador, anglès ,wet cleaning i tots aquells que els nostres associats ens sol·licitin.\nEls cursos s'enmarquen en els tres tipus de formació:\n- Formació subvencionada (contínua i ocupacional).\n- Formació privada ( a requeriments de les empreses).\n- Seminaris de temes específics.


Anuncis PSICòLEGS MONTMELó - Classificats.net\nAnuncis / Barcelona / Vallès Oriental / Montmeló / Serveis i m´ofereixo / psicòlegs Montmeló\nAnuncis classificats psicòlegs Montmeló\nDe 1 a 0 de 0 anuncis de psicòlegs Montmeló\nAnuncis psicòlegs Montmeló\nConsulta anuncis classificats de psicòlegs Montmeló. Publica el teu anunci de psicòlegs Montmeló, és gratis a Classificats.net. Contacta amb els anuncis de psicòlegs Montmeló directament, per telèfon o correu electrònic.\nClassificats psicòlegs Montmeló\nConsulta tots els anuncis de psicòlegs Montmeló que han publicat els usuaris\nBusca i troba psicòlegs Montmeló\nEstàs a la secció de psicòlegs Montmeló del portal d'anuncis gratis. Busca, troba, compra, ven, demana, regala, informa, ajuda o coneix gent a Classificats.net. Tots els anuncis de psicòlegs Montmeló són gratis. Busca i contacta.\nGent interessada en psicòlegs Montmeló\nBusca, troba i contacta amb gent que ofereix: Anuncis classificats psicòlegs Montmeló


Tertúlia : La hipocresia dels estats occidentals respecte a Erdogan\nLa hipocresia dels estats occidentals respecte a Erdogan\nAvui quan he llegit la notícia de les dues detencions de presumptes jihadistes, un d'ells a Roda de Ter, he recordat la notícia que vaig llegir ahir de les declaracions del president turc sobre el suport d'Europa a Estat Islàmic i la impossibilitat que l'Islam dialogui amb altres religions.\nEl president turc viu obsessionat per l'existència del seu adversari polític Fethullah Güllen, exiliat als EUA, que fins hi tot fa que demani la visita de l'islamòfob Trump, suposo que per negociar la seva extradició. El que està passant a Turquia mereixeria una reflexió seriosa sobre el comportament de polítics i el suport implícit d'altres països, només per interessos comercials, si no són personals dels seus propis dirigents o persones influents.\nTemem i perseguim els possibles terroristes que viuen als països europeus, però deixem de banda moltes declaracions i actituds de dirigents islamistes que no afavoreixen el diàleg ni l'entendre's per intentar acabar amb el terrorisme al món.\nSorprèn que en una població com Roda de Ter, en mig de la comarca d'Osona, aparentment tranquil·la i gens conflictiva, hi pugui haver una persona que es dediqui a reclutar candidats per combatre a favor de l'Estat Islàmic. T'imagines que aquestes persones viuen a la perifèria de les grans ciutats on tot passa més desapercebut, però avui Internet t'acosta a l'actualitat més vital des del punt més remot.\nÉs important detectar les persones que es dediquen a confondre els joves i portar-los a l'engany més absolut per una causa falsejada, però no podem desentendre'ns d'aquells dirigents polítics que enganyen encara a més gent i donen la culpa als seus adversaris. Hi ha molta hipocresia en la política dels estats occidentals.\nPublicat per xfebrer el dissabte, de novembre 19, 2016\nEtiquetes: Adversaris, Detencions, Diàleg, Exiliat, Extradició, Hipocresia, Islam, Islamòfob, Jihadistes, President, Reclutar, Terroristes


Notícies - L'Envelat espera superar les 30.000 visites per festes de Nadal\nL'Envelat espera superar les 30.000 visites per festes de Nadal\nel 23/des/06 Cristina Martinez Societat PDF\nL'Envelat de Nadal ha donat el tret de sortida aquest dissabte amb l'actuació de Pentina el Gat. L'alcalde, Lluís Recoder, ha participat en una inauguració especial on han col·laborat grans i petits. Fins al 3 de gener tots aquells que vulguin podran gaudir d'espectacles, tallers, contes, esports i màgia, entre d'altres activitats. Es tracta de la disetena edició d'aquest parc lúdic que enguany preveu superar les 30.000 visites de la passada edició.\nTot i que les activitats ja han començat al matí, l'espectacle de Pentina el Gat ha servit per donar el tret de sortida oficial a l'Envelat d'enguany. D'aquesta manera el grup d'animació amb la col·laboració de l'alcalde, Lluís Recoder, ha donat llum verda a les activitats al parc Ramon Barnils.\nSegons Recoder, aquesta és una bona alternativa per a les famílies santcugatenques en aquestes dates.\nLa millor alternativa a l'avorriment a les vacances de Nadal. Intentem que tots els nens tinguin on passar-ho bé amb activitats de qualitat.\nA banda dels tallers i els espectacles a l'Envelat, també s'han disposat diversos espais on es poden fer des de malabars, tennis taula i anar amb bicicleta. Enguany destaquen les novetats de la carpa màgica amb sessions d'il·lusionisme a més de 2 rocòdroms i una tirolina. De la seva banda, els joves tenen la seva cita a les nits amb concerts. D'aquesta manera grans i petits podran gaudir de les activitats al matí i a la tarda fins al gener.


IB3N | Comença el primer judici contra Nicolas Sarkozy per corrupció\nIB3 Notícies > món > Comença el primer judici contra Nicolas Sarkozy per corrupció\nA França, comença el primer dels judicis als que s’haurà d’enfrontar l’expresident Nicolas Sarkozy. L’exmandatari està acusat de corrupció i tràfic d’influències per presumptament intentar corrompre un magistrat a canvi d’ajuda en una altra investigació judicial. Sarkozy podria ser condemnat fins a un màxim de 10 anys de presó, si és declarat culpable.\nA més d’aquest, qui va ser president de França entre els anys 2007 i 2012, s’enfronta a dos processos judicials més, amb un altre judici que segur que tindrà lloc l’any que ve.\nL’expolític conservador manté la seva innocència i assegura que és víctima d’una conspiració en contra seva.


Omnia Tot el que puguis somiar :: Amabook España\nNomés has d'imaginar... perqué a Omnia tot alló que imaginis existeix. Tothom sap que a Omnia, la gran botiga virtual, s'hi pot comprar qualsevol cosa. Al catáleg hi trobarás tot alló que puguis imaginar i, fins i tot, objectes que ni tan sols sabies que existien. Per aixó, quan en Nico llenÇa per accident a les escombraries el peluix preferit de la seva germana petita, no dubta a buscar-ne un d'igual a la web per substituir-lo. Peró un error informátic inesperat el conduirá fins al cor mateix d'Omnia, un magatzem immens i extraordinari on la cerca del peluix será només el comenÇament d'una aventura molt emocionant.


ERC, Democràcia Catalana i Rcat, junts per demanar el sí | Marc Bataller | BARCELONA | Política | El Punt Avui\nERC, Democràcia Catalana i Rcat, junts per demanar el sí ERC, Democràcia Catalana i Rcat, junts per demanar el sí ERC, Democràcia Catalana i Rcat, junts per demanar el sí ERC, Democràcia Catalana i Rcat, junts per demanar el sí + ERC, Democràcia Catalana i Rcat, junts per demanar el sí E-mail\nLa coalició barcelonina d'Esquerra, Rcat i Democràcia Catalana aplega 500 persones en un acte per demanar el vot afirmatiu el 10-A\nPuigcercós, Portabella i Laporta fan bandera de la unitat de l'independentisme\nAmorós, Puigcercós, Portabella i Laporta ahir durant l'acte públic que es va celebrar a L'Auditori JUANMA RAMOS.\nERC, Democràcia Catalana i Rcat, junts per demanar el sí ERC, Democràcia Catalana i Rcat, junts per demanar el sí ERC, Democràcia Catalana i Rcat, junts per demanar el sí ERC, Democràcia Catalana i Rcat, junts per demanar el sí ERC, Democràcia Catalana i Rcat, junts per demanar el sí E-mail\nLes consultes independentistes sempre s'han concebut com una festa de la democràcia, la festa del sobiranisme en majúscula. Barcelona tanca diumenge un cicle que va començar a Arenys de Munt el mes de setembre del 2009 i la coalició local Unitat per Barcelona, formada per Esquerra, Reagrupament i Democràcia Catalana, es va sumar ahir a aquest moviment en un acte a L'Auditori davant de 500 persones. En definitiva, una crida per reivindicar la importància del sí per al 10-A, però també una oportunitat per exhibir múscul de cara a les municipals i per intentar demostrar les virtuts de la unitat de l'independentisme. Com va recordar Ignasi Planas de Reagrupament, el número 4 de la candidatura barcelonina, ahir es van reunir sota el mateix sostre els caps de llista de les tres formacions netament independentistes que es van presentar al Parlament: Joan Puigcercós, Rut Carandell i Joan Laporta.\nEl president d'Esquerra, Joan Puigcercós, va destacar que aquest consens, que s'ha pogut viure a Barcelona, és la principal “garantia” per defensar la “llibertat”. I és que, segons el líder republicà, votar afirmativament diumenge pot suposar un primer pas cap a aquesta “llibertat com a país” i que s'acabi d'una vegada per sempre el “match ball, l'última bola de partit” que contínuament pateix Catalunya, aquest cop exemplificada amb la crisi. “Retem homenatge a aquells que van resistir al franquisme”, va reblar Puigcercós, que va fugir d'un discurs electoralista per centrar-se a alabar el paper que han tingut les consultes.\nEl 22-M, protagonista\nPer contra, tant Jordi Portabella com Joan Laporta sí que van tenir intervencions molt més marcades per les eleccions. El líder de la coalició i candidat a les municipals, Jordi Portabella, va remarcar que “sumar” sempre és positiu i va assenyalar que aquells que no votaven independentisme argumentant que les formacions anaven desunides ara s'han quedat sense excuses. “Que deixin d'embolicar la troca”, va dir. Pel que fa al 10-A, va fer una brillant comparació recordant que José Luis Rodríguez Zapatero avala les primàries del PSOE com a paradigma del dret a decidir. El mateix, segons Portabella, passarà diumenge.\nPer la seva part, l'expresident del Barça també va fer un panegíric a favor de la unitat. No podia ser de cap altra manera, perquè aquesta falta d'entesa entre el món sobiranista va ser l'argument que va esgrimir per deixar Solidaritat Catalana. Un Laporta que, per primera vegada des del seu acostament a Esquerra, va compartir escenari amb Joan Puigcercós. Una fotografia que denota la unitat que els republicans persegueixen i preconitzen sobretot des de l'ensulsiada electoral del 28-N.\nLa curiositat de la jornada, però, la vam trobar en un paper que els organitzadors van repartir per l'Auditori en què anunciaven, en un intent de ser transparents, que l'acte havia costat 5.000 euros i demanaven als assistents una col·laboració voluntària de 10 euros. Abans de marxar, però, es va alertar irònicament des de l'escenari que ningú fugís sense pagar, que “no som Convergència ni això és el Palau de la Música”.\nBozal vota anticipadament a la consulta\nLa consellera, que havia considerat la iniciativa il·legal, no fa públic el sentit del vot\nPilar Fernández Bozal, consellera de Justícia ARXIU.\nS. P. G\nLa consellera més buscada en la prèvia de la consulta sobre la independència que es farà a Barcelona ha donat la sorpresa. Pilar Fernández Bozal, que és l'actual consellera de Justícia i va ser l'advocada de l'Estat que va fer el recurs contra la consulta d'Arenys de Munt perquè la considerava il·legal, va optar ahir per votar anticipadament a la seu de la Fundació Catdem i posar fi a la polèmica. Ho va fer en privat i sense fer públic si votava a favor o en contra.\nSeguint l'exemple del president Artur Mas, la consellera de Justícia va votar sense convocar els mitjans de comunicació a les 14 hores. Fonts del departament, però, van mostrar la seva sorpresa per la celeritat amb què va transcendir la notícia.\nAls seus escrits, l'aleshores advocada de l'Estat afirmava que la cessió de dependències públiques per a les consultes era un fet que posava en perill l'estabilitat d'Espanya i el va equiparar amb les capelles ardents en homenatge a membres d'ETA morts en alguns consistoris bascos. Ahir, però, Barcelona Decideix va celebrar el vot de Bozal perquè “dóna fe i plena credibilitat” jurídica al procés actual. El partits de l'oposició van reaccionar amb ironia, crítiques al seu passat d'advocada i queixes pel secretisme.\n“Si l'Estat no ens fa la pregunta, la farà el poble”\nEl Punt. Barcelona 06-04-2011, Pàgina 2


A la reunió hi van assistir representants del Departament de Territori i Sostenibilitat de la Generalitat de Catalunya; Maties Serracant, tinent d’alcalde de Territori i Sostenibilitat; Xavier Guerrero, regidor d’Espai Públic; membres de les entitats que hi formen part; regidors de diferents grups municipals i tècnics redactors del projecte constructiu.\nMaties Serracant, tinent d’alcalde de Territori i Sostenibilitat, ha volgut destacar que “el soterrament total de les vies fins al Castell de Can Feu és una obra estratègica per la ciutat per dos aspectes fonamentals: connectar els barris en superfície, i alhora també per guanyar espais per a vianants i bicicletes que assegurin un espai urbà d’escala humana de qualitat per Sabadell”.\nEn aquest marc, la proposta tècnica consensuada consisteix a cobrir la via ferroviària fins passat el passeig de Can Feu, de manera que s’inverteixi la situació actual. És a dir, que el ferrocarril passi per sota del passeig de Can Feu i que el pas del trànsit rodat sigui per on ara hi ha la via ferroviària. D’aquesta manera, es projecta la construcció d’un gran eix per a vianants i bicicletes que ha de connectar el passeig de Can Feu fins al centre de la ciutat.\nEl projecte preveu les obres en quatre fases d’execució, per tal de minimitzar el temps en via única i alterar el servei actual el menys possible i reduir l’afectació del passeig de Can Feu.\nEl projecte constructiu no inclou la urbanització de la superfície del cobriment de la via, però sí la reposició del passeig de Can Feu i dels carrers adjacents. Xavier Guerrero, regidor d’Espai Públic, ha destacat que “el projecte d’urbanització el volem consensuar també amb la ciutadania com ja s’ha fet amb la urbanització del primer tram”.\nEs preveu que les obres durin 22 mesos i una primera aproximació de pressupost seria de 21,7 milions d’euros (IVA inclòs). Cal recordar que el projecte inicial presentat per la Generalitat era de més de 31 milions d’euros, ajudant així a la viabilitat del projecte. Serracant ha valorat molt positivament, d’una banda, la feina feta en el marc d’aquesta taula i la implicació de la Generalitat en el desenvolupament del projecte, mentre que d’altra banda ha manifestat que “esperem que aquestes obres es posin en marxa al més aviat possible per resoldre de la millor manera aquesta barrera física que pateixen els veïns i veïnes dels barris de Gràcia i Can Feu i, per tant, donar resposta a un acord de ciutat que cal que es visibilitzi també al Parlament”.\nD’altra banda, el dijous 2 de febrer membres de la Plataforma Soterrament dels FGC van mantenir una altra reunió amb el tinent d’alcalde i responsables tècnics municipals, durant la qual van fer, també, un repàs de les actuacions previstes per acabar les obres d’urbanització del primer tram del soterrament.\nMoció del Ple\nL’Ajuntament reitera la sol·licitud a la Generalitat perquè disposi la consignació de recursos per a finançar el soterrament, en el seu camí per donar compliment a una de les mocions més importants aprovades pel Ple municipal.\nEl govern garanteix, tal i com s’establia a la moció que, en primer lloc, el projecte constructiu reculli els plantejaments de l’informe de la Comissió tècnica d’entitats, partits polítics i institucions. En segon lloc, es consensua amb la Generalitat la redacció del projecte constructiu que ha de permetre iniciar la licitació de les obres perquè es realitzin en el mínim termini possible. I, en tercer lloc, amb el projecte redactat el govern assegura que la finalització de les obres actuals no aturin en cap cas l’inici immediat del soterrament del tram entre rambla d’Ibèria i el parc de Can Feu.\nTags: Can Feu, FGC, mobilitat, soterrament, urbanisme\nEspai públic (123)\nParcs i Jardins (46)


Un espectacle infantil i ball animen el Sant Joan a les Borges\nterritoris.cat 22:12 21/06/13\nEl concert de l’Escola de Música i la inauguració de la piscina, completen el cap de setmana\ninfantil joan sant opinió espectacle borges\nEls motards de les Borges portaran la flama del Canigó a la placeta del Terrall\nLa capital de les Garrigues celebrarà diumenge la revetlla de Sant Joan amb una animada festa a la placeta del Terrall que inclourà un espectacle per a la mainada i música fins a altes hores de la nit. A més, el club local de Motards Fot-li Gas-tooo serà l'encarregat de fer arribar la Flama del Canigó a les Borges per encendre la tradicional foguera de Sant Joan. D’altra banda els actes del cap de setmana arrenquen aquesta tarda amb la inauguració de la nova piscina descoberta i amb el concert de final de curs de la Mancomunitat de municipis per la Música de les Garrigues.\nNombroses autoritats, entre elles el delegat del Govern de la Generalitat a Lleida, Ramon Farré, assistiran a les 17.30 hores a l'acte institucional al recinte de les piscines, que finalitzarà amb un aperitiu. Després de la inauguració grans i petits podran estrenar la nova piscina, que compta amb una zona especial per als infants. Les activitats seguiran avui amb el concert que els joves músics de les Borges, Juneda i Arbeca oferiran a les 19.30 hores al Pavelló de l’Oli, en el què mostraran tot el que han après durant el curs. D’altra banda el Club Esportiu Sílvia Sans i l’Escola de Dansa Estil també festegen el final de curs amb actuacions. El Centre Cívic acollirà avui a les 19.00 l’exhibició de les gimnastes mentre que les alumnes de dansa mostraran demà el seu talent a les 22.00 h. al Pavelló de l’Oli.\nDiumenge arribarà la festa de Sant Joan, una de les festes més arrelades a la població que té amb la revetlla el seu punt àlgid. Organitzada per la Comissió de Festes, la celebració arrencarà a les 19.00 hores amb l’espectacle infantil “Ni circ de calaix” i un berenar per la mainada. A les nou de la nit, una vintena de motards arribaran des de Bellpuig amb la Flama del Canigó per encendre la foguera a la placeta del Terrall, on també es llegirà el tradicional manifest. A la mitjanit l’orquestra Atlantis omplirà de gresca el Terrall mentre els assistents fan el ressopó amb coca i mistela.\nEl delegat del Govern a Lleida, Ramon Farré, inaugura la nova piscina de les Borges


El Nàstic guanya la Copa Catalunya contra el Girona a la tanda de penals. L’aturada de Perales en el darrer llançament gironí, i el gol de Ferran Giner, han proclamat com a campions al conjunt grana.\nEl Nàstic arribava al partit amb un 11 amb molts canvis respecte al darrer partit de lliga contra el Valladolid. Merino ha fet saltar d’inici a homes menys habituals i dos jugadors del filial, com són Vadillo i Ruxi. La primera meitat ha estat molt igualada, amb uns primers minuts tímids, amb alguna arribada sense gaire perill dels grana. La primera ocasió clara ha estat pel Girona amb un xut d’Aray que no ha trobat la porteria. En el minut 8, Vadillo ha provat de sorprendre amb una centrada que ha atrapat René, i en el minut 10 l’assistència de Jean Luc per Uche l’ha tallat el porter gironí abans que El nigerià pogués rematar. En el minut 14, els grana han disposat d’una ocasió molt clara amb una falta servida de forma magistral per Juan Muñiz, però la rematada d’Uche l’ha enviat a córner el porter. L’ocasió més clara pels gironins ha arribat en el minut 29. Després d’un error defensiu, els de Machín han muntat una ràpida contra, que ha culminat amb un xut d’Eloi Amagat que Perales, providencial, ha enviat a córner. La darrera ocasió de la primera meitat ha estat per Jean Luc però la centrada de l’extrem grana l’ha enviat a córner la defensa. Al descans s’ha arribat amb el 0 a 0 inicial.\nLa segona meitat ha començat amb una ocasió molt clara d’Uche. El xut del davanter grana l’ha enviat a córner René amb una bona estirada. I en el minut 49, ha estat José Carlos qui ho ha provat. Després d’una bona jugada de combinació del Nàstic, la pilota ha caigut a peus de José Carlos, qui ha buscat superar al porter amb un xut col·locat al pal dret, que ha marxat fora per ben poc. En el 57’ ho ha provat Cámara amb un xut llunyà que ha marxat alt. I en el 63’ ha arribat la resposta grana amb una centrada de Jean Luc que ha enviat a córner el porter gironí. La igualtat seguia sent la protagonista entre dos conjunts que buscaven les seves ocasions, però sense encert en els metres finals. En el 86’, el Nàstic ha muntat una ràpida contra que ha finalitzat Juan Muñiz amb un xut que ha marxat per sobre el travesser de la porteria de René. I en el minut 90, de nou Juan Muñiz, ha buscat trencar l’empat amb un xut de falta magistral que ha enviat a córner René. Després de 94 minuts de joc, la igualtat s’ha mantingut en el marcador i la final ha anat als penals.\nGols : 0-1 (Granell), 0-2 (Sandaza), 1-2 (Juan Muñiz), 2-2 (José Carlos), 2-3 (Amat), 3-3 (Xavi Molina), 4-3 (Ferran G.P.)\nPartit corresponent a la Final de la Copa Catalunya. Estadi Municipal d’Olot. 3317 espectadors.


Compotes de fruita ecològica | ets el que menges\nAquest Nadal substitueix la melmelada per compota i mantingues el sucre a ratlla\nEncara que semblin el mateix, la confitura, la melmelada, la gelea, el chutney i la compota són preparacions a base de fruites i edulcorants amb diferències importants. Opteu per les compotes eco i gaudiu de més sabor amb menys sucre.\n4 de gener 2019 | Actualitzat el 11 de febrer 2019 per Redacció\nÉs ben sabut que el Nadal són festes plenes d’abundància en tots els sentits, també en el gastronòmic. El Nadal gira entorn de reunions familiars celebrades al voltant de plats. En aquesta època és complicat imaginar-nos sense tenir alguna cosa a la mà per menjar o beure. Els àpats s’allarguen, les postres es prologuen i les copes encara més. I abans d’haver acabat el primer, ja estem començant el següent banquet.\nEl sucre, la línia que molts sobrepassarem per festes\nSabem que és difícil controlar-se en un moment així, en què estem relaxats i l’únic que volem és gaudir de les festes. No obstant això, en la mesura del possible podem controlar i minimitzar l’impacte que cert tipus d’aliments poden tenir sobre nosaltres.\nEl sucre és omnipresent durant aquesta època, ja sigui en forma de torrons, polvorons, plum-cakes, panettones o qualsevol preparació d’aquest estil. Sabem que el sucre es relaciona amb obesitat, dèficit de vitamines i minerals, un augment en el dipòsit de greixos, alts i baixos emocionals, entre d’altres. Per això, i si optem per substituir aquests productes per uns altres que en continguin menys?\nReduir el sucre sense renunciar a un bon dolç\nQue no parin de passar safates plenes de xocolata, pans de pessic i torrons i que us els ofereixin sense compassió, potser us fa encara més complicat això de renunciar al toc dolç final de les postres o de mitja tarda. Per això, tenir a mà alguna cosa que ajudi a satisfer aquest desig pot fer-vos la vetllada molt més satisfactòria.\nQuè us sembla un trosset de pa de pessic casolà amb una bona capa de compota de mores? O un dàtil farcit de mantega de cacauet i compota de gerds? No sona tan malament, oi?\nLa compota és un ingredient molt versàtil, per això, segons la fruita queda bé amb plats dolços i salats\nCompota, i no pas melmelada, confitura, chutney ni gelea\nTrobar productes atractius, saborosos, de qualitat i que no tinguin sucre o xarops encara segueix sent complicat –tret que els elaboreu a casa. Però, per sort, cada vegada hi ha més cases que s’uneixen a oferir propostes i alternatives saludables. Biocop ha augmentat la seva gamma de compotes amb bones opcions per saciar la necessitat de dolç. Molts associem la paraula compota, generalment, a la poma i prou; no obstant això, sabeu que hi ha compota de pràcticament qualsevol fruita? Però, abans de res, sabeu quina diferència hi ha entre confitura, melmelada, gelea, chutney i compota?\nConfitura: És una barreja gelificada i espessa de sucres, polpa de fruita o puré de fruites i aigua. Aquest preparat conté més quantitat de sucre que la melmelada (pot arribar al 60% de la composició).\nMelmelada: És un preparat que s’obté cuinant fruites i afegint-hi sucre (de ½ a ¾ parts del total) fins a aconseguir la textura desitjada (semilíquida o espessa). Ha de contenir un 30/35% mínim de fruita; si en té més (45/50%), es considera melmelada extra.\nGelea: Es fa a partir de suc de fruites i sucres fins a obtenir també una consistència semisòlida o prou gelificada (per aconseguir-ho s’hi afegeix gelatina o pectina). La seva aparença és de gelatina de colors.\nChutney: Aquesta preparació dista bastant de la resta perquè s’elabora amb fruites o verdures cuites en vinagre, sucre i espècies. És típic de l’Índia.\nCompota: A diferència de la resta, és una conserva dolça que es prepara bàsicament amb la fruita sencera cuita i una solució ensucrada que no sol superar el 15% (molt menor que a la melmelada).\nCompotes endolcides amb suc de poma\nPer endolcir les seves compotes, Biocop fa servir suc de poma concentrat (600 g de fruita per cada quilo de producte). A més, la cocció és mínima, per garantir i potenciar tot el gust i l’aroma natural de la fruita. Així mateix, els seus productes són vegans i no tenen gluten, el que els converteix en aptes per a gairebé qualsevol tipus de públic.\nLa millor part d’aquestes compotes –i que en fa el substitut perfecte de les melmelades i altres tipus de preparacions– és que tenen poca sacarosa, ja que només tenen el suc de poma concentrat i la fruita escollida per preparar-les.\nEntre la seva gamma, podem trobar compotes per a tots els gustos: des de maduixa, mora, gerd, nabius fins albercoc i pruna, entre d’altres. A més, ara que arriben festes han tret tres versions noves que ens ajudaran a donar aquest toc diferent i atractiu als plats: taronja amb gingebre, préssec amb cúrcuma i nabius amb gingebre.\nAquestes espècies acompanyen perfectament aquesta època freda de l’any. El gingebre ajuda a augmentar la temperatura corporal, a reforçar les defenses i a més és un bon digestiu, ideal per acabar una vetllada plena de plats contundents. Per altra banda, la cúrcuma és un antiinflamatori molt potent i també ajuda a reforçar el sistema immunitari.\nLa compota és un ingredient molt versàtil, per això, segons la fruita queda bé amb plats dolços i salats. Així, resulta ideal per substituir la melmelada. Us deixem algunes idees per donar un toc diferent i més sa a les preparacions:\nUnteu unes torradetes de fajol amb paté de qualitat (vegetal o no) i acompanyeu-les d’un toc de compota de nabius i gingebre (perquè tinguin encara més color, afegiu-hi uns germinats).\nPrepareu una pota de pernil o gall dindi al forn amb la compota de préssec i cúrcuma i gaudiu del contrast de sabors!\nTalleu un tros de pa de pessic de plàtan casolà i substituïu la mantega i melmelada per una mica de compota de taronja i gingebre.\nSubstituïu la melmelada de gerds típica dels pastissos de formatge per la compota de nabius i gingebre per a un toc més exòtic.\nPrepareu un amaniment deliciós per a les amanides d’hivern amb la compota de taronja i gingebre.\nLes possibilitats són infinites, així que aquestes festes deixeu volar la imaginació!


Lloguer de Vaixells Fountaine Pajot - Top Sailing Charter\nInici > Fountaine Pajot\nFountaine Pajot és una drassana francesa amb una important presència internacional. Aquesta drassaba va ser fundada l'any 1976 per Yves Pajot, Jean François Fountaine, Daniel Givon i Rémi Tristan en Aigrefeuille-d'Aunis, un poble posat Charente-Maritime. Fountaine Pajot s'ha convertit avui dia en un dels líders mundials pel que fa a la construcció de catamarans de creuer, pensats per la navegació plàcida o per sortir a alta mar.\nL'objectiu de Fountaine Pajot ha estat sempre ser el millor i anar a la davantera. El fet que els seus fundadors fossin amants del mar, la vela i la competició, propicià el disseny i la fabricació dels catamarans Fountaine Pajot, uns 40 models de vaixells de vela i motor construïts especialment al servei del confort i la diversió.\nAstréa 42 (3 cab)\nAstrea 42 (4 cab)\nAstrea 42 (4+2 cab)\nElba 45 (4+1 cab)\nElba 45 (4+2 cab)\nEleuthéra 60 (5 cab)\nHélia 44 Evolution Maestro (3 cab)\nHélia 44 Evolution Maestro (3+2 cab)\nHélia 44 Evolution Quatuor (4 cab)\nHélia 44 Evolution Quatuor (4+1 cab)\nSaba 50 Quintet (6+2 cab)\nSanya 57 (6+2cab)\nSaona 47 (5 cab)\nSaona 47 (5+2 cab)\nSaona 47 Maestro (3+1 cab)\nSaona 47 Quintet (5+1 cab)\nLloguer de Fountaine Pajot\nLlogar un catamarà Fountaine Pajot és tota una experiència: gaudiràs d'un vaixell sofisticat i elegant, espaios i innovador, potent i segur que t'oferirà unes vistes panoràmiques de l'horitzó. La creació d'un catamarà Fountaine Pajot inclou un exquisit treball d'orfebreria, amb una gran atenció al detall i la funcionalitat, a l'estètica i als materials, totes son fustes nobles respectuoses amb el medi ambient. Tots els vaixells Fountaine Pajot disposen de navegació eco-responsable, navegació de creuer fàcil, i estan equipats de tal manera que tot són facilitats durant la teva estada a bord. Però la tecnologia d'un Fountaine Pajot va més enllà: l'equipament de l'embarcació proporciona energia renovable.\nEn un primer moment Fountaine Pajot va presentar vaixells de vela lleugera, posteriorment van aparèixer els prototips IOR, concebuts per a regatistes, i, finalment, van aparèixer els primers multi cascs. La història de Fountaine Pajot està marcada per la innovació, la producció d'uns vaixells respectuosos amb el medi ambient i la comoditat. Si vols llogar un catamarà, Fountaine Pajot és la resposta!


Barcelona té un sobrepreu per als pisos més alts del 18%, segons un estudi d'Idealista\n2 min. Barcelona 28/07/2020 11:43\n651x366 Un nen mirant la ciutat des d'una terrassa / F.MELCION Un nen mirant la ciutat des d'una terrassa / F.MELCION\nEl confinament ha demostrat el valor afegit de viure en un lloc amb llum, ventilació i, si pot ser, un balcó, terrassa o jardí. Però el mercat immobiliari s'ho cobra. Comprar un àtic en qualsevol de les quatre capitals catalanes és un 27,8% més car que optar per un pis intermedi, segons un estudi del portal immobiliari Idealista amb dades del mes de juny. La xifra és lleument més elevada que la mitjana de les capitals de província espanyoles, que se situa en el 27,1%. No hi ha cap capital on els àtics siguin més barats que la resta de pisos.\nLa mitjana catalana, però, amaga grans desigualtats. A Barcelona, on hi ha el parc d'habitatge més gran però també una demanda més forta, el sobrepreu calculat és del 18%. A Lleida, en canvi, que no té una pressió tan forta, el sobrepreu arriba al 46,3%, i a Tarragona, al 30%. A Girona els àtics són un 17% més cars que la resta de pisos. De totes quatre ciutats, Barcelona és la que té més àtics en proporció: un 8,1% dels pisos de la capital ho són, cosa que la situa en tercer lloc d'Espanya en aquesta categoria.\nA Madrid el sobrepreu calculat és del 21,2%; València és la segona ciutat d'Espanya amb més diferència, un 55,9%, i els àtics de Palma són un 25,9% més cars que la resta de pisos. Palma té la particularitat de ser la capital de província amb més proporció d'àtics: un 14,9% dels seus pisos ho són.\nLa capital on els àtics són més cars és Guadalajara, amb un 57,1% més; i la que menys, Jaén, amb un 10,5% de sobrepreu.


Assolim la barrera dels 35ºC per primera vegada el 2020 - El temps\nAlberto Alcántara 23/05/2020 - 07.26 Actualitzat 23/05/2020 - 08.30\nEl cereal canvia de color a Bellpuig (Jaume Gomà)\nDesprés de dos anys amb calorades de fins a 35ºC tardanes, ja tenim els primers 35ºC del 2020. Aquest divendres es va registrar la xifra representativa de l'arribada de la calor de ple estiu a diverses poblacions catalanes. Aquí teniu un mapa amb alguns registres destacats.\nMàximes del divendres 22 de maig (SMC / Meteoclimatic / El Temps TV3)\nEn concret, les estacions de la Xarxa d'Estacions Meteorològiques Automàtiques (XEMA) del Servei Meteorològic de Catalunya que van registrar els 35ºC són quatre, totes situades al Segrià. A Seròs, els 35 graus es van superar per tres dècimes, mentre que a la resta d'estacions van quedar algunes dècimes per sota, i els 35ºC són per arrodoniment.\n► Seròs 35,3º C\n► Aitona 34,8º C\n► Alcarràs 34,6º C\n► Lleida 34,6º C\nEl 22 de maig cau dintre del període "normal" per assolir els 35ºC si mirem el calendari dels últims 22 anys. La majoria dels primers registres de 35ºC s'han mesurat entre la segona quinzena de maig i la primera de juny, 3 registres van caure en la primera quinzena de maig i només tres cops s'hi ha arribat en la segona quinzena de juny.\nPrimer dia de 35ºC o més 1998-2019 (Meteocat)\nEls dos anys anteriors van ser més excepcionals, perquè les primeres calorades d'estiu van arribar el 20 i el 17 de juny, o sigui que van ser dues de les tres més tardanes. La calorada més tardana del període 1998-2020 va ser la del 21 de juny del 2009, amb 35ºC també a Seròs.\nLa temperatura mitjana anual a Catalunya ha augmentat 1,7 ºC des del 1950


A pilota passada: referèndums i majories (M. Dolors Genovès)\nA pilota passada: referèndums i majories\n5 min. 14/07/2016 23:59\nDes que es van conèixer els resultats del Brexit s’han aixecat veus que qüestionen o s’oposen fermament a la via participativa dels referèndums perquè diuen que “limiten el poder dels Parlaments”, “els ciutadans no tenen un criteri format”, “és el pitjor mètode de participació democràtica”, “els referèndums els carrega el diable” i -afegeixen- que “el resultat, per ser legítim, necessita una majoria reforçada”. Parlem-ne.\n1. Confusió entre democràcia directa i referèndum. Els veïns d’una escala es reuneixen i decideixen si posen un ascensor a l’escala o no. Seria una decisió directa. Els referèndums, en canvi, passen per tot un procés de mediació. Ho explica de manera clara i senzilla el professor de dret constitucional de la universitat de Roma La Sapienza, Massimo Luciani: “La voluntat popular, de fet, es forma només davant la pregunta concreta i es manifesta només en el context polític estructurat en la confrontació entre els partits. Per consegüent, reduït a la seva veritable dimensió, vist com un dels instruments de manifestació de la voluntat popular, el referèndum pot ser interpretat harmònicament com un element de la complexa arquitectura garantista de les democràcies madures, basades igualment en el principi d’igualtat i en el de llibertat”.\nUn exemple: el primer ministre del Regne Unit, David Cameron, va prometre, va convocar i va preguntar als britànics sobre la permanència a la Unió Europea. Evidentment, els partits polítics es van pronunciar a favor i en contra. Va haver-hi debat i deliberació. ¿Els ciutadans no sabien el que es feien quan van dipositar massivament el vot a les urnes? Sí que ho sabien, i per això confiaven que, fos quin fos el resultat de la consulta no vinculant, els polítics i els seus Parlaments l’actuarien en conseqüència. Yes, of course.\nEl sistema referendari que neix i es consolida amb la creació de les assemblees representatives és un procediment garantista que verifica l’adequació entre les decisions que prenen els representants polítics i l’aprovació o refús que manifesten els representats. Aquestes consultes col·lectives formen part dels sistemes democràtics de representació i participació, i conviuen pacíficament amb el parlamentarisme. Qui ho posa en dubte, posa en qüestió els pilars democràtics d’igualtat i llibertat.\n2. Majoria absoluta o majoria reforçada. A propòsit del Brexit també ha ressorgit la qüestió de quina és la majoria necessària per ponderar una decisió col·lectiva: majoria absoluta o majoria reforçada. Per majoria absoluta s’entén la meitat més u, si bé l’expressió precisa seria més de la meitat. I les majories reforçades (també denominades qualificades) són aquelles que superen la meitat més u dels vots. Els britànics han dit adéu a la Unió Europea amb un 51,9% dels vots afirmatius. Bé, no tots han dit goodbye : Gibraltar (96%), Escòcia (62%) i Irlanda del Nord (55,78%) no volen marxar per raons diferents. Gibraltar no vol ser espanyola, Escòcia ambiciona ser un estat independent i Irlanda del Nord aspira a la unificació irlandesa.\nEl debat a Espanya sempre té el rerefons del procés català. Per això, ara, aprofitant el Brexit, s’ha posat de moda qüestionar els referèndums i reapareix la disputa procedimental de quants vots fan falta per referendar l’hola o l’adéu. En canvi, el govern britànic no ha posat cap límit de vots ni participació per al Brexit, ni tampoc va posar topalls quan va convocar el referèndum sobre la independència d’Escòcia el 2014. És similar el cas del Quebec o el de Terranova. Els quebequesos són encara ara ciutadans canadencs perquè el 50,58% dels vots va decidir continuar formant part de la federació el 1995. De la mateixa manera, Terranova es va integrar al Canadà, el 1948, amb el 52% dels vots afirmatius. La regla de la meitat més u va ser també la norma prevista en els referèndums de Groenlàndia (Dinamarca) i Noruega per marxar o adherir-se a la Unió Europea, respectivament. Cap d’aquests governs i Parlaments va modificar les regles imposant una majoria reforçada del 55% o 60% dels vots.\n3. Majories reforçades i dret de veto. La Unió Europea va decidir que la independència de Montenegro de Sèrbia seria vàlida si complia dos requisits: un 50% de participació i un 55% de vots favorables. El sí es va imposar amb el 55,5% dels vots. Si capgirem els resultats, 54,9% de vots afirmatius i 45,1% en contra, aquest 45,1% hauria decidit que els montenegrins no tindrien un estat propi el 2006. És a dir, quan s’eleva l’exigència d’una majoria reforçada per sobre de la meitat més u, la minoria té la capacitat d’imposar la seva voluntat sobre la majoria. De fet, el que fa és consagrar l’ statu quo i el poder de veto.\nPerò el cas més flagrant és la llei de la claredat referendària (2000) que va aprovar el Parlament federal canadenc. La llei posa tres condicions prèvies per negociar la secessió de qualsevol de les províncies de l’estat federal: “La Cambra dels Comuns examinarà i determinarà quina majoria de vots és suficient, quin percentatge de participació és vàlid i si la pregunta és prou clara”. El que crida l’atenció és que els límits els posarà a pilota passada, és a dir, després de conèixer-se els resultats. Òbviament, l’Assemblea Nacional del Quebec ha refusat aquesta llei federal.\nCom em va assegurar Michel Bastarache, jutge del Tribunal Suprem del Canadà que va participar en les deliberacions sobre la secessió del Quebec, “si el govern federal demostra mala voluntat per negociar la secessió, el Quebec podria, unilateralment, declarar la independència”. La part positiva de la llei de la claredat, tot i els estranys paranys que inclou, és que considera que el Canadà és divisible i la separació negociable.


Consciència corporal | Terrassasports · Centre d'esports i fitness\nPer trobar l’harmonia entre cos i ment.\nSessions que coordinen espiritualitat i exercici mitjançant la postura i la respiració.\nCombina els principis fonamentals del ioga, pilates, tai-txí i relaxació per crear un treball que aconsegueixi portar el cos i la ment a un estat d'equilibri, d'harmonia i benestar.\nIndicat per a persones amb qualsevol nivell de condició física.\nClasses d'estiraments que mitjançant diferents tècniques, buscarem la millora de la flexibilitat muscular i la mobilitat articular amb l'objectiu de tenir una estructura més equilibrada i prevenir lesions.\nSessió única d'entrenament cardiovascular de baix impacte. És una activitat pre-coreografiada que consta d'exercicis aeròbics, estiraments i mobilitat articular.\nIndicat especialment per a gent gran.\nEs practica fent la repetició de les seqüències de postures i moviments per augmentar el ritme cardíac i respiratori aconseguint un treball aeròbic sense impacte en articulacions. Es finalitza la sessió amb relaxació o meditació.\nMètode de treball de la faixa abdominal centrat a reduir la pressió intra-abdominal, que aconsegueix tonificar l’abdomen, reduir el perímetre de la cintura, millorar la postura corporal, i ajudar a la prevenció d’incontinència urinària.\nÉs un sistema d'entrenament físic i mental creat a principis del segle XX. El mètode es centra en moviments controlats molt conscients, i coordinats amb la respiració per crear un cos harmoniós i flexible. Tots els moviments s'inicien des del múscul transvers de l'abdomen.\nIndicat per a persones amb un nivell baix-mig de condició física.\nÉs un estil molt dinàmic que entrellaça gran varietat de postures que van marcades pel ritme de la pròpia respiració. Combina la força, l'agilitat i els estiraments. És el ioga més físic.\nIndicat per a persones amb un nivell mig de condició física.\nPilates d'iniciació. Indicat per a persones amb un nivell baix-mig de condició física.\nSeqüència de moviments lents i fluids que potencien el control mental. És un exercici molt saludable que ressalta en aspectes com: moure's amb suavitat, lentitud, circularitat i continuïtat, amb l'objectiu de millorar el nostre estat de salut, físic i mental.\nPot ser practicat per qualsevol persona independentment de la seva edat, sexe o condició física.\nÉs una pràctica passiva que estimula l'energia vital, calma el sistema nerviós central i ensenya a relaxar el cos a un nivell profund, preparant la ment per a la meditació.\nSessió per treballar la ment, el cos i l'esperit.


L’artista Kopil Roca enceta el cicle Música i Llibres – Vilassar Ràdio\nL’artista vilassarenc Kopil Roca serà l’encarregat, aquest divendres, d’inaugurar el cicle Música i Llibres. Es tracta d’una iniciativa de la regidoria de Joventut de l’Ajuntament que busca promocionar joves músics de Vilassar de Mar. Per això, ha creat aquestes residències musicals a la Biblioteca Ernest Lluch.\nKopil Roca doncs inaugura aquest cicle d’acústics que es farà cada divendres a partir de dos quarts de nou del vespre i que tindran una mitja hora de duració. Aquestes residències musicals a la Biblioteca es faran els mesos de febrer, març i abril. Cada grup o solista participant realitzarà tres concerts en tres divendres consecutius.\nLa votació del públic i del jurat decidirà quins seran els dos grups amb més puntuació. Podran gravar en video tres temes del seu repertori que s’elaboraran en un concert a porta tancada amb entrevista inclosa. Els videos es penjaran al canal de vimeo de l’Ajuntament de Vilassar de Mar\nNotícia anteriorUn total de 13 comparses desfilaran en la gran rua de Carnaval\nSegüent notíciaL’arribada del Rei Carnestoltes es trasllada a la sala Roser Carrau


Al web https://www.coopsalomo.com utilitzem cookies per a facilitar la relació dels visitants amb el nostre contingut i per permetre elaborar estadístiques sobre les visites que rebem.\nEn compliment de la Directiva 2009/136 / CE, desenvolupada en el nostre ordenament per l’apartat segon de l’article 22 de la Llei de Serveis de Societat de la Informació, seguint les directrius de l’Agència Espanyola de Protecció de Dades, procedim a informar detalladament de l’ús que en realitza el nostre web.\nEs denominen cookies a uns petits arxius que es graven en el navegador utilitzat per cada visitant del nostre web perquè el servidor pugui recordar la visita d’aquest usuari amb posterioritat quan torni a accedir als nostres continguts. Aquesta informació no revela la seva identitat, ni dades personals, ni accedeix al contingut emmagatzemat en el seu pc, però sí que permet al nostre sistema identificar l’usuari determinat que ja va visitar la web amb anterioritat, va visualitzar determinades pàgines, etc. i a més permet guardar les preferències personals i informació tècnica com ara les visites realitzades o pàgines concretes que visiti.\nSi no desitja que es guardin cookies o prefereix rebre una informació cada vegada que una cookie sol·liciti instal·lar-se, cal configurar les vostres opcions de navegació perquè es faci d’aquesta forma. La major part dels navegadors permeten la gestió de les cookies de 3 formes diferents:\n· Les cookies són sempre rebutjades;\n· El navegador pregunta si l’usuari vol instal·lar cada cookie;\n· Les cookies són sempre acceptades;\n· rebutjar les cookies de determinats dominis;\n· rebutjar les cookies de tercers;\n· acceptar cookies com no persistents (s’eliminen quan el navegador es tanca);\n· permetre al servidor crear cookies per un domini diferent.\n· Internet Explorer: Eines -> Opcions d’Internet -> Privacitat -> Configuració. Per a més informació, pot consultar el suport de Microsoft o l’Ajuda del navegador.\n· Firefox: Eines -> Opcions -> Privadesa -> Històric -> Configuració Personalitzada. Per a més informació, pot consultar el suport de Mozilla o l’Ajuda del navegador.\n· Chrome: Configuració -> Mostra opcions avançades -> Privadesa -> Configuració de contingut. Per a més informació, pot consultar el suport de Google o l’Ajuda del navegador.\n· Safari: Preferències -> Seguretat. Per a més informació, pot consultar el suport d’Apple o l’Ajuda del navegador.\nRespecte de les cookies de tercers, és a dir aquelles que són alienes al nostre lloc web, no podem fer-nos responsables del contingut i veracitat de les polítiques de privacitat que ells inclouen de manera que la informació que li oferim fa sempre referència a la font .\n_gat anàlisi Es fa servir per distingir els usuaris. tercers 10 minuts\n_icl_current_language funcionalitat Conté l’idioma actual de l’usuari del lloc. pròpia En finalitzar la sessió\nPHPSESSID funcionalitat Es fa servir pel llenguatge de encriptat PHP per permetre que les variables de sessió siguin guardades al servidor web. Aquesta cookie és essencial per al funcionament del web. pròpia En finalitzar la sessió\nwordpress_logged_in_ funcionalitat Cookie de WordPress per a un usuari connectat. pròpia En finalitzar la sessió\nwp_woocommerce_session_ funcionalitat Sessió de WooCommerce. Feu un seguiment de la seva compra actual. pròpia En finalitzar la sessió\nwooCommerce_cart_hash funcionalitat Emmagatzema una cadena codificada que representa els continguts del carret de compres de WooCommerce. pròpia En finalitzar la sessió\nwoocommerce_items_in_cart funcionalitat Registra si hi ha algun article en el carret de compres de WooCommerce. pròpia En finalitzar la sessió\nwooCommerce_recently_viewed funcionalitat Conté una matriu de fins a 15 productes vistos recentment. pròpia En finalitzar la sessió


Odontopediatria - Clinica dental BOK\nCuidem les dentetes dels nostres nens\nQue es la Odontopediatría?\nEnfocada als més petits de la casa. És l’odontologia pediàtrica. En la nostra clínica no només tractem als nens sinó que promovem des d’edats primerenques la salut bucodental per prevenir futurs problemes dentals.\nSom partidaris d’una relació de proximitat, per la qual cosa aconsellem realitzar revisions a partir dels 3 anys perquè els nens s’acostumin al dentista i evitar que el seu primer contacte sigui traumàtic i ho assumeixi amb naturalitat.\nEl segellat dental en petits és molt important per mantenir un òptim estat de salut oral. Recordem que les càries són malalties dentals habituals en els petits, tot i que tenen les seves dents de llet.\nSi bé és cert que les dents són tingudes de manera temporal és molt important realitzar una cura en les mateixes, no solament per un tema estètic sinó per la gran funcional de les mateixes.\nLa pèrdua prematura de les dents podran generar una mala erupció de les dents definitiu o permanents. En aquesta entrada parlarem del segellat dental en els petits, una de les tècniques ideals per prevenir les càries de forma eficaç i recomanable.\nUn punt clau serà extremar aquest hàbit diari, aquesta és una de les millors formes de prevenir les càries, en aquest sentit serà crucial el rol dels pares i dels majors, els qui s’encarregaran d’instruir als nens en la pràctica de la rutina diària.\nEl segellat dental serà una altra bona alternativa per poder prevenir les càries. Aquest procediment es realitza fa diverses dècades. Es tracta de segellar les fosses com les fissures que es troben en les superfícies masticatorias dels molars i premolars. Un mètode simple per protegir les zones més propenses per desenvolupar càries, on s’acumulen restes d’aliments i placa bacteriana, provocant el desgast de l’esmalt i, després, l’aparició de les càries dentals.\nPer a la realització d’aquest tractament no es requerirà ni l’ús d’anestèsia local, és totalment indolor. Es col·locarà una substància líquida a les zones de la dent que tenen un risc elevat de càries, a més el professional haurà de controlar l’estat del segellat dental. Quan s’hagi generat el tractament caldrà no oblidar seguir amb una bona higiene, ja que la peça tractada seguirà tenint possibilitats de sofrir les càries.\nEn la consulta dental infantil existeixen diferents tipus de tractaments dentals segons l’objectiu que es pretengui i el cas particular del nen. Aquests poden ser classificats en preventius i restauratius.\nEls tractaments preventius són tots aquells que es realitzen en dents sanes amb la finalitat de mantenir l’estat de salut. Els seus avantatges consisteixen a ser poc invasius, indolors i molt més econòmics que qualsevol altre tractament restauratiu.\nEls tractaments preventius més comuns comprenen les neteges dentals, les aplicacions tòpiques de fluorurs i la col·locació de selladores de fossetes i fissures.\nEls tractaments més freqüents pels quals els pares acudeixen amb el seu fill al dentista són els següents:\nObturació: És un dels tractaments més comuns i estesos en els nens quan tenen alguna càries. Es realitza una obturació, o més coneguda popularment com a empastament. És la solució ideal quan estem davant casos de càries com de petites fractures que no hagin afectat al nervi dental.\nSelladores de fosses i fissures: Tractament senzill i indolor en el qual s’emplenen les fosses i fissures dels molars definitius mitjançant una fina plàstica per protegir de la càries dental. És una intervenció recomanada per a persones propenses a desenvolupar càries.\nPulpectomía: Tractament molt comú entre els més petits. Es tracta d’un procés semblat a l’endodòncia, ja que es realitza quan la càries ha afectat a la polpa dental. La diferència estreba que la infecció ha afectat a una dent temporal, mentre que l’endodòncia es practica en dents permanents.


Aquest mes a la Revista RACC del juny - RACC Bloc\nHome » Cotxe • Viatges i oci » Aquest mes a la Revista RACC del juny\nTags:consells, curiositats, pilots, publicacions, socis\nLaia Sanz, pilot RACC de trial i enduro, reivindica amb triomfs el paper de la dona en el món de la moto. Ha superat els 15 mundials del mític Agostini i el seu últim èxit ha fet història: acabar novena al Dakar. Protagonista a la portada, la vam entrevistar i ens explica com viu una carrera d’èxits.\nA la Revista RACC del juny parlem amb aquesta jove pilot i amb altres socis. La reconeguda dissenyadora de catifes Nani Marquina, el president de Play & Train Josep Maria Juncadella apropa l’esport a persones amb algun tipus de discapacitat, socis emprenedors que ens expliquen els seus projectes, i socis que expliquen com el RACC els va ajudar en una incidència durant de viatge. Aquests i molts més temes sobre mobilitat, motor, viatges i serveis per al soci.\nFUNDACIÓ RACC: 20 ANYS AL SERVEI DE LA SOCIETAT\nLa Fundació RACC va complir 20 anys el 2014. Descobreix en aquest número les iniciatives que han fet possible reduir els accidents un 70%, moltes de les quals han estat impulsades pel RACC.\n10 NOVETATS DE MOTOR PER A AQUEST ESTIU\nArriba l’estiu i amb ell la moda dels descapotables, els esportius i els cotxes amb molt d’espai. A la Revista et mostrem les darreres novetats del motor per a totes les necessitats i totes les butxaques: Alfa Romeo 4C Spider, Citroën DS3 Cabrio, Volkswagen Golf Alltrack, Ford S-Max, BMW Sèrie Gran Tour, Volvo CX90, Skoda Superb, KIA Picanto, Opel Corsa OPC, Audi A3 Sportback e-Tron.\n“HI HA CATIFES PER A TOTS ELS ESPAIS DE LA CASA”\nNani Marquina impregna amb estètica i personalitat pròpia un element de decoració tradicional en totes les cultures i que, segons aquesta sòcia RACC, “pot estar a qualsevol espai de la casa: al menjador, però també al bany i fins i tot a la cuina” . Entrevistem la presidenta del FAD (Foment de les Arts i del Disseny) que gràcies a la seva professió viatja per tot el món i alguna vegada ha hagut de trucar al RACC des de lluny…\n“AMB EL MEU PROJECTE DISSENYO GUITARRES ELÈCTRIQUES AL MEU GUST”\nEl soci RACC i emprenedor Salvador Soriano va començar a col·leccionar guitarres elèctriques i es va adonar que cap li agradava del tot. Va decidir dissenyar una guitarra al seu gust, i després ja no va parar. Avui fabrica guitarres i baixos elèctrics artesanals, peces úniques a les quals dedica un mes de treball, a part dels acabats i el temps de cura. A la Revista trobaràs més casos com ell, #EmprenedorsRACC que ens expliquen els seus projectes.\n“L’ESPORT EDUCA LES PERSONES, AMB O SENSE DISCAPACITAT”\nEl soci RACC Josep Maria Juncadella dirigeix Play&Train, una associació sense ànim de lucre que apropa l’esport a persones amb algun tipus de discapacitat. El vam entrevistar i ens explica les activitats que aquest estiu organitza la seva entitat: surf a les escoles de la costa catalana i Fuerteventura, campaments multiesport a la Molina i fins i tot esquí en glaceres dels Alps.\nI també en aquest número …\nTECNOLOGIA 100% ÚTIL. Últimes novetats tecnològiques de les marques de motor perquè els cotxes siguin més segurs i ecològics.\nPANORAMA SUV. Espai, conducció elevada i estètica tot terreny. Et presentem sis nous SUV per a aquest estiu.\nMÉS QUE PLATJA. Deu destins per viure un estiu prop del mar en família, amb senderisme, parcs temàtics, festivals, gastronomia…\nRUTA DEL CAVA. De viatge amb cotxe per la comarca de l’Alt Penedès, amb paratges singulars entre vinyes i una visita exclusiva a les caves Segura Viudas.\nECONOMIA COMPARTIDA. Lloguer de vehicles entre particulars i intercanvi de casa amb famílies de tot el món: amb el RACC, SocialCar i Knok és més fàcil.\nEn vols veure més? Entra a la Revista RACC del juny.


Llibres en lletra lligada i lletra majúscula per aprendre a llegir\nLlibres en lletra lligada i lletra de pal per aprendre a llegir\nContes per aprendre a llegir! Una col·lecció amb 9 contes en lletra lligada i lletra de pal a la mateixa pàgina, per a facilitar l’aprenentatge dels dos tipus de lletra.\nÉs una col·lecció ideal per començar a llegir, que acompanya als nens en tot el procés. És perfecta per escoles i biblioteques.\nCONTES INFANTILS 5 ANYS\nCADA TÍTOL INCREMENTA EL NIVELL LECTOR: EL PRIMER DE LA COL·LECCIÓ ÉS EL MÉS FÀCIL I EL NIVELL VA EN INCREMENT FINS A ARRIBAR AL NOVÈ! N’APRENDRÀS PROU COM PER LLEGIR-TE FINS L’ÚLTIM CONTE?\nL’ordre d’intensitat i complexitat en la lectura en la col·lecció és el següent:\n“La lletra manuscrita activa ambdós hemisferis del cervell, a part d’un desenvolupament de l’os del carpi de la mà, un os lent d’activar. La lletra manuscrita i la mecanografia necessiten un major desenvolupament de l’os del carpi que és necessari per escriure en lletra lligada”.\nNeurofisiòloga Carla Hannaford\nHi ha il·lustracions a tot color en tots i cadascun dels llibres. Estan dissenyats per als primers moments de lectura. Podeu adquirir els nou contes de cop, amb descompte, i amb una motxilla de regal per a portar els contes. Gaudiu-los!\n“Cada pàgina té el text en majúscules i lletra lligada, cosa que ajuda a que els nens aprenguin a llegir”. Antonio\n“Perfectes per a nens que comencen a llegir”. Leyre\nEls nou títols amb la motxilla de regal i a un preu especial si els compres de cop!\nLletra lligada i d’impremta per pintar\nLlibres amb lletra lligada per a 6 anys


Els dissenys mudèjars del fons Emili i Santiago Brugalla / BC Blog / Home - Biblioteca de Catalunya\nYou are at: Home / BC Blog / Els dissenys mudèjars del fons Emili i Santiago Brugalla\n04/06/2013 10:03 am\nTags: Enquadernacions , Ermenegild Miralles , Fons Brugalla\nA mesura que anem processant els fons provinents del taller Brugalla, ens van passant per les mans dissenys d’estils molt diferents, tots ells realitzats amb gran precisió i cura, ja es tracti d’estils clàssics o moderns, però en aquest apunt volem fer una menció especial dels dissenys mudèjars.\nEntre els segles XII i XVI a l’estat espanyol es va desenvolupar un estil artístic autòcton que practicaven els mudèjars i moriscos, es tractava d’un estil cristià però que incorporava influències, elements o materials d'estil hispanomusulmà. Aquesta tendència es podia trobar tant en arquitectura com en arts decoratives.\nEn el camp de l’enquadernació, durant l’edat mitjana, la decoració que dominava a Europa era la decoració d’estil gòtic. En canvi, entre les enquadernacions medievals espanyoles imperava l’estil propi anomenat mudèjar. Aquest tipus de decoració era fruit de la fusió entre l’estil gòtic i el procedent de la tradició aràbiga.\nPlantilla per a la realització d’una enquadernació d’estil mudèjar\nAquest estil perviu a través dels segles, però és durant l’època romàntica que comença la seva recuperació. El gust per tot allò que sigui oriental i exòtic fa que es valorin els estils tradicionals mudèjars, s’aprenguin les tècniques del passat i s’adaptin al gust i a les tècniques del moment. Aquesta recuperació tindrà la seva màxima esplendor en les enquadernacions dels tallers d’Hermenegildo Miralles i el de Miquel i Planas.\nRamon Miquel i Planas va ser un dels grans estudiosos d’aquesta tècnica hispanoàrab i, a més a més, va ser en el seu taller d’impressió i enquadernació on va treballar Joaquim Figuerola, que es va convertir en el principal restaurador de l’estil mudèjar.\nLa Biblioteca de Catalunya conserva entre els seus fons el Cançoner Gil, enquadernat el 1909 per Joaquim Figuerola amb ferros gravats per ell mateix i que és uns dels primers exemples de la recuperació d’aquest estil tradicional.\nDes d’aquest moment els dissenys mudèjars han conviscut amb els altres estils que han anat sorgint, i són molts els enquadernadors que han realitzat enquadernacions amb aquest tipus de decoració.\nPlantilles per a la realització de lloms d’estil mudèjar\nDins el taller d’Emili i Santiago Brugalla també es van crear enquadernacions amb aquestes característiques, resultat de combinar filets, entrellaçats i petits punts decoratius, ja sigui només amb gofrats o amb petits elements daurats. Les plantilles de treball que es van utilitzar per fer aquestes enquadernacions, i que il·lustren la manera de realitzar aquest estil decoratiu, es conserven aquí a la Biblioteca de Catalunya, així com la col·lecció de ferros de daurar que es van utilitzar per a la seva realització.\nHermenegildo Miralles. Les rajoles d’imitació\nBona feina de divulgació\nUn apunt clar i entenedor. Les plantilles de treball tenen valor per elles mateixes (no només com a projecte). Gràcies per mostrar-nos-les


Consells per tenir la caldera a punt | Endesa Clientes\n10 consells per tenir la caldera a punt\nEl fred arriba sigil·lós. Si no vols acabar congelat, segueix aquests consells. La caldera et rendirà al màxim i estalviaràs en la factura.\nÉs hora de posar a punt la caldera. Estar calentó és una qüestió tècnica: si la caldera no falla, a calor està garantida. Però també és un tema econòmic: el teu consum de calefacció equival aproximadament al 25% de tot el que gastes al cap de l'any en energia.\nSi no vols ni passar fred ni malbaratar energia, has de prestar especial atenció al manteniment periòdic de la teva caldera. La fórmula és senzilla: Avaria = Fred + Despesa.\nLa revisió oficial de la caldera\nEl reglament és clar i indica que, si tens una caldera a casa teva, has de revisar-la com a mínim una vegada cada 2 anys.\nÉs molt important que no confonguis la revisió de la caldera amb la inspecció de la instal·lació del gas:\nLa revisió afecta només la caldera i és obligatòria cada 2 anys (tot i que totes les assegurances de manteniment inclouen la revisió anual). Ets lliure d'escollir qui l'ha de fer: pots contractar una assegurança o trucar directament a un tècnic autoritzat.\nLa inspecció de la instal·lació obligatòria cada 5 anys anys (4 anys al País Basc) i se n'encarrega la teva companyia distribuïdora de gas: ells et trucaran per avisar-te, enviaran el tècnic i et cobraran el cost com una part afegida a la factura.\nUn manteniment adequat de la calefacció permet estalviar un 10% en consum.\nEls 10 consells per estar calentet\nLa neteja és la clau. La caldera funcionarà millor si està neta. Fixa't també en el sutge, perquè l'excés podria significar una mala combustió. I, de passada, revisa'n les juntes per comprovar que no hi hagi entrades d'aire indesitjades, que també disminueixen l'eficiència de la caldera.\nRevisa les reixetes de ventilació i comprova que no estiguin obstruïdes. Procura que estiguin sempre netes..\nUna caldera ben connectada és una caldera feliç. Sempre és bona idea assegurar-se que totes les connexions estan correctament endollades. Comprova tant la connexió elèctrica com les canonades del gas i les preses d'entrada i sortida d'aigua.\nLa pressió adequada. Com a norma general, la pressió de la caldera ha d'oscil·lar entre els 1,2 i els 1,5 bars. Encén-la, espera uns quants minuts i comprova que estigui entre aquests paràmetres. Si la pressió és més gran, purga algun dels radiadors per disminuir-la. Si la pressió és massa baixa, només has d'obrir lleugerament la clau per portar més aigua al circuit de calefacció.\nTroba la teva temperatura. Punt fonamental per al teu confort i la teva butxaca. Et recomanem que mantinguis una temperatura de 18 ºC quan hagis d'estar unes hores fora de casa i també quan dorms. Durant les hores en què estiguis activament a casa, una bona referència és mantenir-se entorn dels 21 ºC. Dit això, has de saber que la despesa augmenta un 7 % per cada grau de més que necessitis. Si et vesteixes adequadament, podries passar perfectament un hivern agradable a una casa que no superi mai els 20 ºC.\nAtent als radiadors. Els has de purgar per eliminar l'aire acumulat a l'interior. Agafa un tornavís i un recipient per no mullar la moqueta i gira a poc a poc la vàlvula de purga de tots els radiadors. Escoltaràs un xiulet. Quan pari i comencin a sortir-ne gotes d'aigua, tanca el purgador. Amb això aconseguiràs que els radiadors escalfin de manera uniforme i aprofitin millor l'energia. Un truc: si els radiadors estan calents a la part inferior i més freds a la part superior, és que hi ha entrat aire. Ja saps què has de fer…\nSi no seràs a casa durant un temps, tanca la clau general de pas del gas.\nContacta amb personal autoritzat si tens qualsevol dubte o per a qualsevol modificació que tinguis pensat fer.\nCompte amb els fraus de les revisions de gas. No deixis entrar a casa a teva a qualsevol. Tu decideixes qui fa la revisió de la caldera.\nSi detectes olor de gas, obre de seguida les portes i finestres; no accionis cap interruptor elèctric, tanca la clau de pas de gas i truca al servei d'atenció d'urgència.\nLa tranquil·litat més càlida\nTens massa coses en què pensar cada dia. No facis que les revisions de la calefacció en siguin una més. Despreocupa't amb una assegurança de manteniment que t'inclou la revisió anual de la caldera i un tècnic al teu servei que es presenta a casa teva en menys de 3 hores. A qualsevol hora del dia, qualsevol dia de l'any.\nPosa la calefacció a 18 ºC quan no siguis a casa i a 21 ºC quan hi siguis.


Copiadores Konica Minolta: Coneix les teves opcions per a imprimir a distància amb el teu equip - Maieroffice\nInici » Copiadores Konica Minolta: Coneix les teves opcions per a imprimir a distància amb el teu equip\nLa impressió mòbil ens suposa flexibilitat, productivitat i estalviar temps en les nostres activitats. És idònia per aquells usuaris que viatgen amb freqüència, que no treballen regularment a l’oficina o que treballen parcialment des d’una oficina a la seva llar.\nLes copiadores Konica Minolta ofereixen una àmplia gamma de capacitats d’impressió mòbil. Oferint més força a l’hora d’innovar, trobar noves formes de treballar i moure’s ràpidament per aprofitar noves oportunitats. Telèfons intel·ligents, tauletes o qualsevol dispositiu mòbil; tots poden connectar-se a una impressora en xarxa en qualsevol lloc i en qualsevol moment.\nFont: Konica Minolta


6è Concurs de prevenció del consum de tabac en els joves – IBAMFIC\nCategoria A: alumnat de 5è i 6è d’educació primària.\nCategoria B: alumnat de 1r i 2n d’ESO.\nCategoria C: alumnat de 3r i 4t d’ESO i alumnat de Formació Professional Bàsica.\nLa realització d’activitats (tallers, sessions…) destinades a la prevenció del consum de tabac o/i les habilitats per a la vida.\nPòsters: Els treballs s’han de presentar de manera individual i tan sols hi pot participar una persona per pòster. En aquesta modalitat de concurs, només poden participar-hi els alumnes de la categoria A i de la categoria B.\nClipmetratges: durada màxima de 2 minuts. Les persones participants han de lliurar les seves propostes de manera grupal (màxim 3 persones). En aquesta modalitat de concurs només poden participar joves de la categoria C.\nEl centre educatiu que hi vulgui participar és l’encarregat de fer una primera valoració dels treballs dels seus alumnes que aspiren a presentar-se al concurs. Seguint els criteris de la convocatòria i entre els seus participants, el centre educatiu ha de seleccionar un màxim de 3 pòsters i 3 clipmetratges per participar en el concurs. El centre educatiu ha d’enviar tota la documentació (annexos 1 i 2) i els treballs al correu electrònic del Pla d’Addiccions i Drogodependències de les Illes Balears (PADIB) de la Direcció General de Salut Pública i Participació: pladrogues@dgsanita.caib.es Indicant a l’assumpte: <Concurs de pòster i clipmetratges de prevenció del consum de tabac>\nVeure tots els requisits\nPublicat el 5 de novembre de 2020 5 de novembre de 2020 Autor ibamficCategories Actualitat, General, Notícies, PAPPS, Prevenció i Promoció de la Salut, Respiratori i abordatge tabaquisme\nAnterior Entrada anterior: MPOC i Covid-19\nSegüent Entrada següent: Covid persistente y secuelas por la covid


Soc de poble, i de pagès | Emporion\nper Josep Fuster\t el abr. 25, 2019\nAlgunes vegades, he escoltat comentaris de persones que generalment s’adjudiquen dots intel·lectuals que no tenen, que venen a dir que el “glamur” de les grans ciutats dona als seus habitants un plus de desimboltura, de refinament, de modals, i fins i tot de cultura, per damunt dels que vivim en la humilitat dels pobles i del món rural, que som considerats més rústics, amb poc món i amb modals menys refinats. Ells solen acabar resumint-ho en unes paraules no exemptes d’un cert deix depreciatiu: són de poble i de pagès.\nNi al seu moment vaig voler entrar en polèmica, ni tampoc des d’aquestes línies els seguiré el joc fent valoracions sobre aquells lamentables comentaris que no necessiten de cap ajuda per quedar desqualificats tant ells com els seus autors, que entenc que parlen més per ignorància que per mala fe. Davant opinions d’aquest tipus, la meva resposta sol ser tan curta com contundent: per mi és un orgull incomparable ser de poble i de pagès.\nQuan faig aquesta afirmació amb tanta rotunditat, soc conscient que puc parlar amb l’orgull molt crescut al tenir el privilegi de ser nat i viure a Torroella de Montgrí.\nIntentaré resumir en poques paraules tot el que em motiva per estar orgullós que la meva vida transcorri en un poble com Torroella. En primer lloc, i fonamental: hi tinc tota la família, les arrels, les restes dels qui ens van regalar la vida, moltes amistats, m’hi sento a gust, hi estic plenament integrat i crec que existeix un bon equilibri entre la població i els serveis de què disposa, cosa que ajuda a fer la vida agradable. A la vila, tot i que no està exempta ni de les comoditats ni dels inconvenients del món que ens ha tocat viure, encara s’hi respira un aire de pau i de tranquil·litat envejables.\nViure en una vila de la grandària de Torroella significa que ens coneixem quasi tots, el nostre veïnatge no es limita a la comunitat de propietaris de l’edifici o al barri, el nostre veïnatge el delimita la mateixa població. Quan passegem pel seus vells carrers, i ens saludem o ens desitgem el bon dia, ho fem amb persones que saben i sabem de la història personal i de la família de cadascú, són gent amb la qual ens uneixen llaços de coneixença, d’amistat, o potser fins i tot hi haurem compartit amics, escola, esports diversió, etc. Segurament, l’escalfor humana que això representa per habitual ens passa desapercebuda, però malgrat tot sabem que hi és i molt propera.\nEntre els comerciants i la gent del món dels negocis establerts a la vila, indistintament de l’article que toquin o de la professió que exerceixin, trobarem en ells tant d’interès a fer negoci, com perquè quedem satisfets amb els seus productes o serveis; per damunt de tot, són persones properes que t’aconsellen i et guien, i això és molt difícil de valorar amb diners.\nL’entorn és també bàsic per trobar-te a gust al lloc on has de passar bona part de l’existència. Aquí, en aquest poble que per les actuals circumstàncies és molt més turístic que de pagès, hi tenim pedres mil·lenàries quasi a cada cantonada que ens recorden el passat sense limitar el futur. A Torroella, botó de roda del Baix Empordà i bressol de personatges il·lustres i singulars, s’hi respira cultura i una història que, acompanyada de les inquietuds del present, difonen i mantenen viva nombroses associacions i persones que treballen perquè estigui a l’abast de tothom i ajudi a integrar els nouvinguts.\nSí, en el meu poble també tenim natura en abundància i gaudim d’una atmosfera de bona qualitat, però si busquem l’excel·lència, podem oxigenar els nostres pulmons a ple rendiment sota el redós d’unes pinedes incomparables, o passejant per les vorades del Ter, on encara es pot gaudir del cant del rossinyol. Caminant pels camins de la plana, s’hi pot sentir l’olor dolça de la flor dels fruiters o la més àcida de la userda acabada de tallar, són alguns dels perfums que només et pot oferir la natura.\nSi decidim arribar a la platja de l’Estartit, allà ens espera el blau ultramar del nostre petit bocí de la Mediterrània, on la naturalesa, generosa com sempre, va voler redoblar el seu encant natural decorant el paisatge amb unes illes úniques.\nI així podria seguir i seguir amb un munt de realitats i circumstàncies que delecten el nostre rústic esperit pobletà, i a les nits d’estiu el fan mirar enlaire buscant en el cel allò més sublim de l’infinit. Respectant sempre la pluralitat, per als qui els agrada més mirar l’asfalt que les estrelles, malgrat tot seguirem sent les persones de modals poc refinats, que vivim el dia a dia sense gaudir del glamur i els privilegis de les grans ciutats. Què hi farem…\nSuposo que per als qui heu tingut la paciència de llegir aquestes quatre línies, us haurà quedat molt clar el perquè m’agrada viure en aquesta estimada vila. Per acabar, no puc evitar tornar a reafirmar-me en les paraules que les encapçalen: SOC DE POBLE I DE PAGÈS!


Marrons glacés: consells i una receta per preparar-los a casa | Gastronosfera\nMarrons glacés: consells i una receta per preparar-los a casa\nMónica Salazar Vevia 29/12/2015\nEt descobrim el procés d'elaboració dels "marrons glacés" o castanyes glacejades, un delicat i exclusiu dolç nadalenc. Prova a fer-les a casa i sorprèn als teus convidats amb aquestes distingides postres.\nBrillant per fora i tendra i sucosa per dins. Les castanyes glacejades són un dolç de luxe, tota una tradició en les festes de Nadal. No hi ha paladar que es resisteixi a aquest delicatessen. La sensació de mossegar la closca glacejada de la castanya i sentir el càlid i tendre gust de castanya i vainilla al paladar és veritablement única. Vaig tenir la sort de provar-les per primera vegada a França i des de llavors és el meu dolç preferit en festes.\nI és que els que adoren les castanyes de per si (a Gastronosfera ja hem parlat dels seus nombrosos nutrients) seran incapaços de resistir-se a aquesta "gourmandise". Avui en dia les podem trobar tot l'any ja que moltes empreses congelen les castanyes i les elaboren a demanda del consumidor. El seu preu pot semblar desorbitat, el quilo ronda els 45 euros i per descomptat no està a l'abast de totes les butxaques. Això es deu al complicat procés d'elaboració. Aquí t'explicarem com confeccionar-les a casa si disposes de suficient temps i paciència.\nTant França com Itàlia reivindiquen ser el país on es va començar a elaborar aquesta delicatessen, una de les favorites durant el període de Nadal. Gairebé podríem dir que França va guanyar la batalla ja que el seu propi nom, "marrons glacés" prové del francès i en el nostre idioma correspon a castanyes glacejades.\nEs creu que es va començar a produir gràcies a l'abundant collita de castanyes a la tardor, així com al descobriment d'Amèrica, que va exportar quantitats de sucre a Europa i a la influència de la cuina italiana a França a través dels Medici\nLluís XIV, el Rei Sol, tenia debilitat per aquest subtil delit que degustava al costat de la seva Cort en el prestigiós Saló dels Miralls de Versalles. El reboster Sieur Pierre-François de Varenne, cuiner del marquès de Uxelles al segle XVII, va donar a conèixer la forma d'elaborar aquest dolç en el seu llibre Le Parfait Confiturier\nA Itàlia es va començar a elaborar a la ciutat piemontesa de Cuneo on hi ha una gran quantitat d'avellaners i castanyers. S'atribueix la seva invenció a un cuiner del duc Carlos Manuel I. El dolç va causar furor a la Cort de Savoia.\nNo obstant això, tothom reconeix que Clemente Faugier va ser el primer a produir industrialment castanyes glacejades l'any 1882. No obstant això, aquestes castanyes confitades no es conservaven bé, pel que la seva exportació massiva era inviable. Al segle XX, l'empresa de l'italià Angelo Motta va resoldre el problema mitjançant el desenvolupament de tècniques més eficients per pelar les castanyes.\nArdu procés artesanal\nEls grans artesans dels "marrons glacés" assenyalen que el més important a l'hora d'elaborar-los són els ingredients de primera qualitat: canya de sucre, glucosa (que és un sucre de blat de moro que manté la suavitat i flexibilitat), i beines de vainilla bourbon que donen un sabor molt subtil. La mida de la castanya ha de ser gran i ha de ser un tipus de castanya farinosa i porosa.\nA França, tradicionalment s'embolica cada castanya en un tros de tela o mussolina per mantenir la seva integritat en la cocció, ja que es trenquen fàcilment. Això serveix també perquè la castanya no absorbeixi massa sucre o xarop en el procés de confitura. D'aquesta manera, s'evita que perdi el sabor inconfusible del fruit de la castanya.\nLes castanyes es confiten entre 7 i 10 dies en un almívar compost de sucre, glucosa i vainilla. S'ha de tenir molta cura manipulant les castanyes en cada part del procés. El sucre glacé amb almívar amb el qual es cobreix al final, dóna brillantor al dolç i protegeix la seva frescor, mantenint-lo hidratat. L'envasament individual de cada castanya també impedeix que l'aire entri a l'interior del producte. Per conservar el seu sabor s'ha de conservar a la fresca, a una temperatura entre 4 i 8 graus.\nRecepta casolana de castanyes glacejades\nHi ha moltes formes d'elaborar-les i l'ideal seria submergir les castanyes durant 10 dies en almívar però si no disposeu de tant de temps podeu deixar-les només 24 hores. El resultat no serà igual però estarà també molt bo.\n- 1 kg de castanyes\nEl més complicat és pelar les castanyes. Hi ha moltes tècniques però aquí recomanem fer un petit forat amb un ganivet a la closca i deixar-les coure entre 5 i 10 minuts des que l'aigua comença a bullir. És més fàcil pelar-les quan encara estan calentes, amb l'ajuda d'uns guants per no cremar-nos. El fruit no ha de tenir cap resta de pell.\n- L’almívar ha de contenir parts iguals d'aigua i sucre, equivalent al pes de les castanyes pelades. Alguns afegeixen pela de llimona, anís o canyella. Això ja ho deixem al gust de cadascú.\n- El cuinarem durant 10 minuts.\n- Les castanyes es couen durant 20 minuts a foc mitjà, evitant que es trenquin. La fragilitat de les castanyes és extrema pel que cal tenir molta cura. Pots utilitzar una malla de cocció. Com ja hem dit anteriorment, la tradició artesana les envolta individualment amb tela, lligant-les amb un fil.\nÉs hora de confitar\n- Quan bulli l'almívar introduïm les castanyes i apaguem el foc. Les deixem un dia sencer reposant dins. L'endemà retirarem les castanyes (amb cura que no es trenquin).\n- Escalfem l'almívar i apaguem el foc quan comenci a bullir. Tornem a introduir les castanyes. L'ideal seria repetir aquest procés almenys 6 vegades però si no disposes de temps, fes-ho només un parell de vegades. No cal dir que serà més fàcil si utilitzem una malla de cocció.\n- Acabat aquest procés les col·loquem en una safata de forn sobre paper especial sense que es toquin i les posem al forn durant 10 minuts a una temperatura de 100 graus.\n- Un cop seques, alguns les cobreixen amb xocolata o les empolvoren amb sucre glacé. Considero que queden millor si se'ls dona un últim bany amb un almívar espès, confeccionat amb sucre glacé. Així queden més brillants i sucoses.\nEl més important del procés és fer-ho tot amb delicadesa i amor, com gairebé tot a la cuina. I ja saps, sempre pots fer crema de castanyes amb aquelles que es trenquin.\nUs acomiado amb una escena de la gran Greta Garbo a la pel·lícula La Dama de les Camèlies (George Cukor, 1936). El primer que li pregunta al seu amant, interpretat per Rober Taylor, res més veure’l és: on són els meus marrons glacés? I és que l'heroïna d'Alexandre Dumas era tan exquisida com els seus gustos.\nT'atreveixes a elaborar aquest deliciós, suau i delicat dolç?\n- Montalbán, R., 2015. Las recetas de Rosalía. Roca Editorial.\n- PERRIER-ROBERT, A., 2012. Dictionnaire de la gourmandise. Robert Laffont/bouquins/segher.\n- Varenne, F.-P. de L., 1667. Le Parfaictconfiturier, qui enseigne à bienfairetoutessortes de confitures, compostes de fruicts, de sallades, de dragées, breuvagesdélicieux.... J. Ribou.