Coopera necessita un tractor! Col·labora amb el Cava Solidari d'Artcava i Coopera — Verkami\nCoopera necessita un tractor! Col·labora amb el Cava Solidari d'Artcava i Coopera\n3€ de cada ampolla de Cava Solidari, aniran destinats al finançament del projecte Coopera perquè pugui aconseguir un tractor.\nThis project ended July 01, 2021 without achieving its objective\n1 ampolla de Cava Solidari Palagó\nAprofita aquests dies per col·laborar amb la compra d'una ampolla de Cava Solidari.\nRecollir al Celler Can Batlle- Artcava\nPosarem el teu nom com a col·laborador!\nPosarem el teu nom com a col·laborador a una de les finques que Coopera gestioni.\n6 ampolles de Cava Solidari Palagó\n6 ampolles de Cava Solidari Palagó d'Artcava\nRecollir al celler durant el juliol de 2021\nUna caixa de 6 caves Artcava del Tiratge Solidari!\nUn caixa de 6 caves Artcava del Tiratge Solidari!\nRecollir al celler\nEstimated delivery November 2022\n12 ampolles de Cava Solidari\n12 ampolles de Cava Solidari Palagó d'Artcava\nDespeses d'enviament a Catalunya incloses\nDues caixes de Cava Artcava del Tiratge Solidari!\nDues caixes de Cava Artcava del Tiratge Solidari i el teu nom estarà a una de les finques que Coopera gestioni.\n50 Ampolles de cava del Tiratge Solidari!\n50 ampolles de Cava del Tiratge Solidari on tu podràs escollir el cupatge i col·laboraràs amb la seva elaboració conjuntament amb les persones de Coopera. Faràs el teu propi tiratge participant en el CLUB ARTCAVA .El teu nom o de la teva empresa estarà a una de les finques que Coopera gestioni\n8 patrons (sold out)\nAprofita aquests 3 dies per col·laborar amb la compra d'una ampolla de Cava Solidari.\nCol·labora amb el Cava Solidari d'Artcava\nForma part del relleu!\n3€ de cada ampolla de Cava Solidari Artcava, aniran destinats al finançament per llogar un tractor amb opció de compra per al projecte Coopera que el promouen les cooperatives Actua, Covides i Entrem.\nEl projecte Coopera\nEl projecte Coopera treballa per resoldre el problema de l’envelliment i empobriment de l’agricultura gràcies a la formació de persones en risc d’exclusió social. Coopera és un pla d’integració social que obre la porta a un procés d’empoderament perquè les persones en risc d’exclusió social s’incorporin al mercat ordinari, alhora que garanteix que la pagesia no es quedi sense relleu.\nL’objectiu de Coopera és assumir la gestió de finques que els propietaris s’estiguin plantejant d’abandonar, però també oferir serveis agraris a pagesos que no poden assumir tota la gestió i que recelen contractar operaris a través d’empreses de treball temporal.\nCoopera neix al Penedès però la intenció és arribar a expandir-se per Catalunya.\n3 actors principals\n• Nois i noies amb risc d’exclusió social\n• Pagesos o propietaris\n• Joves pagesos (formadors)\n• Persones amb risc d’exclusió social / no tenen feina\n• Persones que no tenen relleu al seu llegat\nBenefici territori (Penedès, Catalunya)\n• Manteniment del paisatge\n• Llocs de treball\n• Medi ambient\n• Futur per a joves amb risc d’exclusió social\nTraspàs cultura, relleu generacional , preservació d’un llegat.\nArtcava és un projecte que obre les portes l’any 2004 encapçalats per dos emprenedors: l’Èric i l’Ignasi. Actualment elaboren 18.000 ampolles de cava artesanals amb les seves pròpies mans a l’any. La intenció d’ArtCava mai ha estat la de construir un celler, sinó reconèixer i respectar la manera com es treballava abans, formar part d’aquest relleu.\nArtcava engega un tiratge solidari on 3€ de cada ampolla de CAVA Artcava, aniran destinats al finançament del projecte Coopera que el promouen les cooperatives Actua, Covides i Entrem.\nAquells Nois Tan Simpàtics\nANTS és un estudi creatiu que es va formar durant el 2012 a Barcelona. El maig de 2020 van obrir el Simpàtics Cowork a Vilafranca, lloc on s'ha convertit en la seva seu. Especialitzats en branding, estratègia i conceptualització col·laboren en aquest projecte per donar un cop de mà a Artcava i COOPERA, dos projectes en el qual se senten identificats i creuen fonamentals per al futur del territori.\nWeb FORMA PART DEL RELLEU\n3€ de cada ampolla del Tiratge Solidari aniran destinats al lloguer amb opció de compra d'un tractor durant un any per a COOPERA.\nI si superem l'import podrem fer efectiva aquesta opció de compra\n1- Lloguer del tractor amb opció de compra durant un any. Si superem l'import: entrada per comprar un tractor!\n2- Juliol 2021 entrega del Cava Solidari als mecenes.\n3- Inici tiratge amb el tast i selecció del cupatge en col·laboració amb els integrants de COOPERA.\n4- Tiratge amb els i les joves de COOPERA.\n5- Seguiment del Tiratge i del projecte a través del web www.elrelleu.cat\nRecompensa d'una caixa s'ha de recollir al celler d'ARTCAVA. A partir de dues caixes t'ho enviem a casa.\nWeb Forma Part del Relleu!\nInstagram Aquells nois tan simpàtics\nLluís Bertran Rafecas\nBona iniciativa.! Voldria que fos entre Vilafranca i Torrelles de Foix, o aprop Vilafranca.\nQue pugueu aconseguir el vostre objectiu!\nCooperativa Social Penedes\nEndavant amb aquets projectes tant engrescadors i tant necessaris !!!\nOriol Foz Crespi\nEls vostres desitjos són ordres per a mi!


Camp d'Aprenentatge de Barcelona - Qui Som\nBLOC QUI SOMQU� FEMCOM HO FEMCONTACTE INICI QUI SOM EL CAMP D'APRENENTATGE\nTwitter@CdaBarcelona\tEscoles Hist�riques\tTraduccions Qui Som\tEls Camps d'aprenentatge són serveis educatius del Departament d'Educació que ofereixen al professorat i als centres educatius la possibilitat de desenvolupar projectes de treball innovadors per a l'estudi i l'experimentació en un medi singular de Catalunya .\nEl Camp d'aprenentatge de Barcelona El CdA de Barcelona és un servei educatiu del Departament d’Educació, gestionat pel Consorci d’Educació de Barcelona, que ofereix als centres educatius i a altres institucions la possibilitat de desenvolupar, amb l’alumnat, projectes de treball innovadors per a l’estudi de la ciutat de Barcelona des d’una perspectiva global, com una metròpoli que ofereix un gran ventall de possibilitats de treball, així com participar, en la mesura de les seves possibilitats, en la formació inicial o permanent del professorat.\nProfessorat del Camp d'Aprenentatge:\nJacinto Ferrer Izquierdo (\n) - direcció\nRosa Santó Fabregat (\nManuel Monleón (\n) Personal de l'Alberg:\nDavid Barrera i Nogueras (\n) - responsable\nTrets d'identitat i objectius A) Totes les actuacions del CdA de Barcelona seran coherents amb els següents principis i valors: Solidaritat i cooperació.\nCompromís vers a la sostenibilitat i respecte cap al medi ambient\nIntegració social i compensatòria (NEE, mobilitat reduïda,...). Cohesió social (consciència de pertinència comunitària).\nRespecte als altres (tolerància).\nNo discriminació per raó de gènere: prevenció conductes sexistes.\nResolució pacífica dels conflictes.\nPromoció de conductes saludables.\nÚs responsable medis de informació i comunicació.\nFormació de valors democràtics i de ciutadania.\nB) Línia metodològica\nCom a referent metodològic que ha de ser el CdA els plantejaments didàctics es centraran en: Un plantejament global, interdisciplinari, transversal. El treball cooperatiu.\nEl descobriment guiat.\nL’observació de l’entorn i la transferència amb models (TIC, maquetes, models virtuals...).\nL’experimentació (principis del mètode experimental).\nLa pràctica reflexiva de l’alumnat: la qualitat de la producció per sobre de la quantitat. Mereixen especial atenció les Tecnologies de la Informació i la Comunicació, ja que han de ser un mitjà fonamental per una banda en el procés d’aprenentatge dels nois i noies que participin en les activitats del CdA i per altra banda com a font de recerca i coneixement de qualsevol aspecte relacionat tant amb el CdA com amb la ciutat de Barcelona.\nC) Objectius generals Mostrar la Ciutat de Barcelona com a resultat d’un procés històric de construcció i evolució d’un territori i una societat.\nPresentar la ciutat com a ecosistema complex que necessita d’actuacions coherents amb la sostenibilitat i el respecte al medi, coneixent i promovent algunes d’aquestes actuacions tant des de l’àmbit més proper (personal o domèstic) fins al més general (institucions i òrgans de govern.\nAfavorir el coneixement i la conservació del patrimoni comú, fent especial èmfasi al relacionat amb el Modernisme.\nPromoure programes i activitats de recerca, innovació educativa i formació, posant especial èmfasi en aquelles relacionades amb les Tecnologies d’Informació i Comunicació (TIC). Establir acords de col·laboració amb entitats i institucions (centres educatius, serveis educatius, ...) que afavoreixin i consolidin la integració del CdA al territori. Oferir un marc de convivència que faciliti les relacions positives des dels principis democràtics de cooperació, integració, respecte, no discriminació i resolució pacífica dels conflictes.\n> Si ho desitgeu, podeu accedir al nostre Projecte Educatiu complert > < Anterior


Ágora Sanitaria es consolida com a portal de formació online de referència - Blog COFBBlog COFB\nEstàs aquí: Inici > Món col·legial > Ágora Sanitaria es consolida com a portal de formació online de referència\nEl web dels Col·legis de Farmacèutics de Barcelona (COFB) i Madrid (COFM) és una de les principals plataformes escollides pels professionals sanitaris per formar-se i actualitzar els seus coneixements amb 32.688 inscripcions enregistrades des del 2011, 15.677 d’elles durant el 2014 (4.414 més que al 2013).\nEls aspectes que més valoren els alumnes dels cursos d’Ágora Sanitaria són l’aplicació pràctica, el feedback dels tutors i el format innovador, fet que explica els alts índexs de finalització (per sobre del 70% en cursos autoformatius i per sobre del 90% en els tutoritzats) i valoració (una mitjana que supera el 8,5 en continguts i el 8,7 en metodologia).\nEntre els cursos que ofereix el portal els que més interés desperten entre els farmacèutics són els relacionats amb els símptomes menors, mitjançant els qual obtenen eines per determinar de forma més eficaç quan convé o no derivar el pacient a un metge, i també per recomanar amb més seguretat quin producte sense prescripció és el més adequat per tractar els símptomes menors. Ágora Sanitaria té un catàleg que cobreix, a més d’aquesta formació, la gestió farmacèutica, la farmacoteràpia i altres tractaments.\nUna demanda en augment\nMalgrat ser un projecte engegat pels col·legis de Madrid i Barcelona, Àgora Sanitària sempre ha tingut la vocació de ser una plataforma de formació online oberta a tots els professionals de la farmàcia, independentment del seu àmbit d’exercici. De fet, en la línia d’aprofitar tot el potencial de la plataforma i posar-ho a la disposició d’altres col·legis, s’ha arribat també a acords de col·laboració per fer difusió dels cursos entre col·legiats d’altres procedències. Actualment, 1 de cada 2 inscrits (un 44%) ja provenen d’altres col·legis.\nA més, per tal de donar resposta a aquesta demanda en augment, al setembre de 2014 Ágora Sanitaria va ampliar el seu programa amb sis nous cursos gratuïts -gràcies al patrocini dels laboratoris-, que tracten temes com la recomanació farmacèutica en el refluxe gastroesofàgic, què aconsellar i indicar amb les consultes sobre l’estat d’ànim, o bé com actuar davant el mal de gola.\nEl portal també compta amb un perfil ampli de professionals inscrits, que va des de farmacèutics d’indústria, hospital, salut pública o atenció primària, fins a tècnics i auxiliars de farmàcia comunitària, així com altres professionals comunitaris.\nÁgora Sanitaria a Infarma Barcelona 2015\nEls pròxims 24, 25 i 26 de març Ágora Sanitaria estarà al Congrés i Saló Infarma Barcelona 2015 on oferirà set tallers pràctics de 30 minuts cadascun a l’anomenada Aula Ágora. A partir de casos clínics es mostrarà la pràctica i la metodologia d’Ágora, així com l’entorn col·laboratiu que hi ha entre experts i alumnes. A més, amb la formació ràpida es buscarà aconseguir el màxim rendiment en diferents àmbits de la farmàcia comunitària. Els tallers que s’impartiran són els següents:\n• Com actuar eficaçment en Hipertensió Arterial\n• Homeopatia i Embaràs\n• Fitoteràpia en el dolor abdominal\n• L’Oficina de Farmàcia i la seva implicació en emergències sanitàries\n• Casos clínics en l’insomni\n• Cosmetovigilància: un valor afegit de la dermofarmàcia\n• Casos clínics en el rendiment cognitiu\nA banda, els assistents de l’Aula Ágora participaran en el sorteig d’un iphone 6 i se’ls entregarà un kit de running per liderar la carrera formativa i aconseguir les millors marques, el catàleg amb els cursos i un targetó amb informació sobre una de les últimes novetats d’aquest portal de formació online: la marató formativa.


Victòries de City i Celtic; empat del Mönchengladbach - FC Barcelona\nHomeFutbolPrimer EquipNotíciesVictòries de City i Celtic; empat del Mönchengladbach\nVictòries de City i Celtic; empat del Mönchengladbach\nEls rivals del FC Barcelona a la Champions han disputat els seus duels de Lliga respectius, entre els quals destaca la victòria del Manchester City per 0-4 davant el WBA\nAgüero ha marcat dos gols en la victòria del City | MANCITY.COM\nEls rivals del Barça a la Lliga de Campions han obtingut força bons resultats en la jornada de Lliga prèvia als propers partits a Europa. El Manchester City (0-4 davant el WBA) i el Celtic de Glasgow (0-1 amb l’Aberdeen) han guanyat els seus duels, mentre que el Borussia Mönchengladbach va empatar divendres davant l’Eintracht de Frankfurt (0-0).\nEl Manchester City, proper rival del Barça a la Champions (dimarts, 20.45 h), ha vençut amb contundència el West Bromwich Albion (0-4) gràcies a un doblet de Sergio Agüero i també dos gols d'Ilkay Gündogan. Els de Pep Guardiola es mantenen líders de la Premier League empatats a punts amb l’Arsenal.\nPel que fa al Celtic de Glasgow, els escocesos han guanyat al camp de l’Aberdeen (0-1) gràcies al gol de Tom Rogic. Amb aquesta victòria, el conjunt de Brendan Rodgers es manté també líder de la classificació, amb deu punts de diferència respecte del segon (precisament l’Aberdeen) tot i haver jugat un partit menys.\nFinalment, el Borussia Mönchengladbach, que va disputar el seu partit divendres, no va aconseguir passar de l’empat a zero davant l’Eintracht de Frankfurt al Borussia Park. Amb aquest punt, els alemanys es mantenen a la mitja taula de la Bundesliga.


El túnel d’Envalira serà gratuït a partir d’aquesta mitjanit fins que es restableixi l’accés de la carretera RN22\nEl túnel d’Envalira serà gratuït a partir d’aquesta mitjanit fins que es restableixi l’accés de la carretera RN22\nEl cap de Govern en funcions, tècnics d’Ordenament Territorial i el cònsol major d’Encamp, Jordi Torres Arauz, tenen previst traslladar-se demà a la zona de l’esllavissada per fer una visita d’obres\nEl Govern en funcions ha decretat que el túnel d’Envalira serà gratuït a partir d’aquesta mitjanit durant les pròximes setmanes, fins que es restableixi l’accés de la carretera RN22 entre Andorra i França, per tal d’afavorir que residents i turistes es desplacin fins al Pas de la Casa. Aquesta es la primera mesura que s’aplica per pal·liar la situació que viu aquesta població, la més afectada econòmicament per aquest tancament.\nEl Consell de Ministres en funcions s’ha reunit extraordinàriament aquesta tarda per tractar la situació del tancament de la carretera que connecta Andorra i França pel Pas de la Casa. Durant la reunió, el Gabinet Ministerial ha estat informat de l’evolució de les intervencions que s’estan duent a terme a la zona de l’esllavissada i han estat informats de la intensitat dels treballs que s’estan realitzant de manera ininterrompuda des del diumenge passat.\nAntoni Martí ha informat als Ministres que la cartera d’Ordenament Territorial, en aquest darrer tram de Govern, l’assumirà l’actual ministre en funcions d’Economia, Competitivitat i Innovació, Gilbert Saboya.\nEl cap de Govern en funcions, tècnics d’Ordenament Territorial i el cònsol major d’Encamp, Jordi Torres Arauz, tenen previst traslladar-se demà a la zona de l’esllavissada per fer una visita d’obres.


Una sèrie reconstruirà la vida de la reina Isabel la Catòlica\nEs rodarà durant l'estiu i TVE podria estrenar-la a l'octubre\nTVE, Isla Producciones i Diagonal TV, que ja va fer Temps de silenci , preparen una sèrie sobre Isabel la Catòlica. Adriana Ugarte i María Valverde s'han presentat al càsting per interpretar la protagonista.\nALBERT CASTELLVÍ ROCA BARCELONA. Actualitzada el 24/04/2011 00:00\nEl seu casament amb Ferran II va unir la corona de Castella amb la d'Aragó. El procés per arribar a aquesta unió no va ser fàcil ni va estar exempt de tripijocs i punts foscos, com tampoc no ho van estar els 30 anys de regnat. Isabel I de Castella (1451-1504) va tenir una vida de pel·lícula que ara, gràcies a la iniciativa conjunta de TVE i les productores Isla Producciones i Diagonal TV, es convertirà en una sèrie de televisió: Isabel, mi reina .\nJaume Banacolocha, conseller delegat de Diagonal TV i productor executiu de la sèrie, reconeix que la idea els va arribar de l'altra productora, però que des del primer moment van pensar que era "una bona idea", ja que "Isabel la Catòlica és una figura prou coneguda, no només a Espanya, sinó també a Europa i Sud-amèrica", i van decidir posar-s'hi al capdavant.\nHan plantejat una ficció dividida en tres temporades de 13 capítols: la primera se centrarà en la seva joventut, els enganys que van portar al seu matrimoni amb Ferran d'Aragó i les lluites de poder que van envoltar la seva coronació, el 1474. En la segona temporada s'explicaran els seus primers anys de regnat fins al descobriment d'Amèrica, el 1492. I la tercera recollirà el tram final de la seva vida. "No hi ha intenció d'allargar-la eternament", assegura Banacolocha, que adverteix també que, tot i que la previsió és aquesta, "al final, depèn de l'audiència, i potser acaben sent dues temporades, o només una".\nLa voluntat és que la sèrie sigui tan rigorosa com es pugui amb la història. "Mirarem de ser bastant realistes. Es tracta de la vida d'una persona, i si la fabulem molt pensem que tindrem molta gent en contra", explica Banacolocha, que destaca la gran tasca de documentació sobre el personatge que han dut a terme abans de preparar el guió: "M'he llegit tres llibres, però els guionistes se n'han llegit com a mínim cinc!" Tot i així, la fidelitat absoluta és impossible, ja que cada font explica els fets amb un biaix diferent: "Hi ha interpretacions històriques diferents i has de decidir per quina optes. Això pot fer que algú digui que les coses no van ser així". I, a més, hi ha alguns passatges de la història que no queden recollits amb prou precisió, i en aquests casos ha estat imprescindible "fabular". La voluntat d'aferrar-se a la realitat històrica implica que la sèrie no intentarà defensar la reina, sinó mostrar-la amb tots els seus clarobscurs i totes les "coses estranyes" que van conformar la seva vida.\nNi amors ni guerres\nUn altre element que farà especial aquesta producció és que no inclourà la típica història d'amor de la protagonista. El productor executiu de la sèrie ho contraposa amb una altra ficció històrica de la mateixa productora: "A 14 de abril. La República la història és el fons, i podem imaginar-nos la trama que vulguem. Aquí, la història és al davant, l'explicarem en primer terme, i no ens podem inventar res". I tampoc no hi haurà "grans batalles ni cavalcades". "Tenim un bon pressupost, però no és impressionant -diu Banacolocha- i farem els exteriors que puguem fer". Bona part del rodatge es farà en decorats interiors, però també es recorrerà a diversos castells. "Canviaven de lloc de residència molt sovint, i això és un problema, perquè no pots rodar sempre al mateix castell", lamenta Banacolocha, que avança que la intenció és començar a rodar a principis de juliol. Això permetria, segons ell, que es pogués començar a emetre a l'octubre, que és la intenció inicial de la cadena".\nEl més urgent, ara mateix, és escollir l'actriu que interpretarà el personatge principal, una decisió transcendental, ja que "el pes de la història recaurà molt sobre aquesta persona, i l'esforç que haurà de fer serà important", avança el productor executiu, que de moment no vol donar el nom de cap candidata. Tot i així, aquesta setmana ha transcendit que Adriana Ugarte, María Valverde, Verónica Echegui i Irene Escolar són algunes de les actrius que s'han presentat al càsting.


gener | 2017 | Col·lectiu Saginosa\nJornades de Patrimoni Iberut\nPosted by saginosa a 22 gener 2017 in Actes, Casal, Molí de Paper - Barranc dels Molins\nProcés participatiu sobre el Molí de Paper\nDavant la confirmació que l’Ajuntament ha arribat a un acord amb els propietaris del Molí de Paper i que és ja de propietat municipal, el Col·lectiu Saginosa hem cregut convenient iniciar una sèrie de xarrades durant el mes de gener i febrer sobre el patrimoni iberut.\nCreiem que la titularitat pública de l’edifici és una molt bona notícia per a tots, d’una banda per als col·lectius i les persones individuals que hem estat reivindicant eixa actuació i, de l’altra, per a la corporació i el govern municipals, que han sabut negociar-ho i satisfer una demanda d’una gran part de la població.\nUna de les característiques d’este procés ha sigut el gran consens entre grups polítics i la implicació de gent molt diversa tant en les primeres actuacions de neteja del jardí com en les posteriors campanyes per la compra del Molí de Paper (enquestes, arreplegada de firmes, concurs fotogràfic, etc.).\nDes del Col·lectiu Saginosa, creiem que és una ocasió perfecta per canalitzar totes eixes energies en un procés en el qual tot el món que vullga participe en les decisions que s’hauran de prendre a partir d’ara.\nPer això, per a la primera xarrada del cicle, Com fer un procés participatiu sobre un espai en desús: el Molí de Paper, hem convidat Lluís Benlloch i Mireia López, dos sociòlegs membres de La Dula (ladulaparticipacio.com), un estudi de sociologia que treballa en la generació de recursos i processos per a la participació ciutadana.\nEstos dos experts ens faran una presentació sobre la seua experiència i després la intenció és crear un espai de debat amb la participació dels presents. Creiem que és una bona ocasió per aprendre tots com dur a terme este tipus d’actuacions d’una manera adequada i participativa de veres, ja que, tot i que els processos participatius estan a dia de hui en boca de tots, malauradament no sempre es duu a terme una metodologia adequada.\nPer acabar, només dir-te que ens agradaria comptar amb la teua presència si ho consideres oportú i que faces extensiva esta invitació a qualsevol persona que cregues que li pot interessar. L’acte tindrà lloc divendres que ve dia 13 de gener a les 19:30 a la nostra seu, al carreró de les Ànimes, 1.\nPosted by saginosa a 10 gener 2017 in Actes, Casal, Molí de Paper - Barranc dels Molins


Dos antropòlegs franquistes | MUSEU ETNOLÒGIC I DE CULTURES DEL MÓN\nInici / Blog / Dos antropòlegs franquistes\nJosé Pérez de Barradas, l’altra peça clau dels estudis etnològics en el primer franquisme, va acumular càrrecs. A mitja Guerra Mundial era catedràtic d’Antropologia a la Facultat de Ciències de la Universitat de Madrid alhora que director del Museo Etnológico Nacional de Madrid. Però, a més a més, era director de l’Instituto Bernardino de Sahagún de Antropología y Etnología (IBS), la secció d’antropologia del CSIC, un organisme creat el 1941 amb l’objectiu d’imposar la ideologia franquista als cercles científics, poc proclius, generalment, a les seves teories... De fet, el Bernardino de Sahagún tenia com a objectiu recuperar el llegat dels missioners del Nou Món. Respecte a l’antropologia social i cultural, Pérez de Barradas rebutjava els grans corrents teòrics de la disciplina i es proclamava seguidor del mètode històric-cultural de l’Escola de Viena (integrada per especialistes com el pare William Schmidt o Fritz Graebner).\nEl 1952 a Pérez de Barradas se li va treure el control del Museo Etnológico Nacional, un fet que va pair molt malament. Poc a poc l’IBS es va anar diluint, tot i que no va deixar d’existir com a tal fins molt més tard. La secció d’antropobiologia, que portava Santiago Alcobé va passar-se a integrar a Universitat de Barcelona, i bona part de la tasca de recerca dels antropòlegs físics de l’IBS es va fer en el marc de la Facultat de Medicina de la UB. El més destacat deixeble de Pérez de Barradas, Julio Caro Baroja, va mantenir-se al marge del sistema acadèmic. El grup que millor funcionava en temàtiques antropològiques, al CSIC, era l’Arxiu d’Etnografia i Folklore de Catalunya, que funcionava al marge de les directrius de l’IBS. I poc a poc especialistes més joves i menys marcats políticament anirien prenent el relleu en les institucions antropològiques espanyoles: August Panyella, Lluís Pericot...


El Reggae i el tercer toc\nToniFrau | 05 Octubre, 2006 18:39\nHan hagut de passar molt d’anys per arribar a comprendre totes les diferències del Reggae amb altres ritmes.\nVa ser l’altre dia veient un vídeo documental d’un dels grups de la meva vida “The Police” (aviat parlaré d’ells). En aquest vídeo Stewart Copeland va explicant com toca la bateria i com aconsegueix el seu so tan personal fins que comença a explicar el so Reggae i el tercer toc. Resulta que en el Reggae s’empra un ritme amb talls regulars acompanyats per una guitarra rítmica en el que la bateria toca el tercer temps de cada compàs.\nNo sé si m’he explicat molt bé perquè la música no és el meu fort, ara vos puc assegurar que és mes o manco, el que vaig entendre, però si he escrit alguna animalada espero que algun professional, per favor, ens ho expliqui millor.\nEl Reggae és va originar als anys 60 a Jamaica. Surt d’un intent d’imitar la música americana com el Jazz, Blues mesclada amb el Calipso i la música ètnica africana, donant com a resultat el Ska que poc després va evolucionar amb el Reggae. Hem de saber que el Reggae va sorgir com música espiritual que es sentia a les cerimònies Rastas per llavors convertir-se amb un tipus de música més popular, gràcies als Sound Systems que eren furgonetes amb equips de música potents manejats per els primers Disc-Jockeys que anaven passejant-se per tot Kingston.\nQuan parlam de Reggae, no podem oblidar-nos de nomenar a alguns dels millors músics, pel meu gust, clar estàr: en Bob Marley, Peter Tosh, Jimmy Cliff, The Wailers.\nQuins bons moments he passat escoltant aquesta música ... i els que me queden !!, per això vull que intentem fer el que ens diu aquella meravellosa cançó del rei Bob:


Doble Estàndard amb balcó - Olivia Balmes Hotel Barcelona - Millor preu garantit\nLes habitacions Doble Design amb balcó de l'hotel Olivia Balmes són modernes, confortables i espaioses. Totes són exteriors, tenen molta llum natural i estan insonoritzades, aspecte clau per a poder descansar en ple centre urbà de Barcelona. Gaudeixi del meravellós sol de la Ciutat Comtal en el seu balcó privat.\nAquestes habitacions compten a més amb una acurada decoració per a oferir-li una estada agradable i acollidora. Les habitacions Doble Design amb balcó compten amb disseny de bany obert i dutxa amb sistema rainforest per a proporcionar-li el màxim confort. Volem que aprofiti al màxim la seva estada a l’Olivia Balmes Hotel, en ple cor de l'Eixample on es respira l'autèntica essència de Barcelona.\nLes habitacions Doble Design amb balcó disposen de:\n• Superfície de 25m2\n• Habitació amb vistes a autèntics patis de l'Eixample


SANTUARI DE LA MARE DE DÉU DE MISERICÒRDIA. REUS: Homilia del diumenge IV de Quaresma\n“M’ha estimat i s’ha entregat a mi”, dirà sant Pau. Déu ha posat tota la confiança en el seu fill.\nI en Jesucrist, nosaltres, hem descobert l’amor de Déu. Això és la Quaresma.\nEn aquells dies, tots els grans sacerdots i el poble reincidien contínuament en la culpa d’imitar tots els costums abominables de les altres nacions, profanant així el temple del Senyor, que ell havia consagrat a Jerusalem. El Senyor, Déu dels seus pares, els enviava cada dia missatgers que els amonestessin, perquè li dolia de perdre el seu poble i el lloc on residia. Però ells es burlaven dels missatgers de Déu, no feien cas del que els deia i escarnien els seus profetes, fins que el Senyor arribà a enutjar-se tant contra el seu poble que ja no hi havia remei. Llavors els caldeus incendiaren el temple de Déu, derrocaren les muralles de Jerusalem, calaren foc a tots els seus palaus i destruïren tots els objectes preciosos. El rei dels caldeus deportà a Babilònia els qui s’havien escapat de morir per l’espasa, i se’ls quedà per esclaus d’ell i dels seus fills, fins que passaren al domini persa. Així es complí la paraula que el Senyor havia anunciat per boca de Jeremies: el país fruí dels anys de repòs que li pertocaven; tot el temps que quedà desolat, el país va reposar, fins haver complert setanta anys.\nPerò l’any primer de Cir, rei de Pèrsia, el Senyor, per complir la paraula que havia anunciat per boca de Jeremies, desvetllà l’esperit de Cir, rei de Pèrsia, perquè promulgués, de viva veu i per escrit, un edicte que deia: «Cir, rei de Pèrsia, fa aquesta declaració: El Senyor, el Déu del cel, m’ha donat tots els reialmes de la terra i m’ha encomanat que li construís un temple a Jerusalem, ciutat de Judà. Si entre vosaltres hi ha algú del seu poble, que el Senyor sigui amb ell i que hi pugi.»\nEn aquell temps, digué Jesús a Nicodem: «Com Moisès, en el desert, enlairà la serp, també el Fill de l’home ha de ser enlairat, perquè tots els qui creuen en ell tinguin vida eterna. Déu estima tant el món que ha donat el seu Fill únic perquè no es perdi ningú dels qui creuen en ell, sinó que tinguin vida eterna. Déu envià el seu Fill al món no perquè el condemnés, sinó per salvar el món gràcies a ell. Els qui creuen en ell no seran condemnats. Els qui no creuen, ja han estat condemnats, per no haver cregut en el nom del Fill únic de Déu. Déu els ha condemnat perquè, quan la llum ha vingut al món, s’han estimat més la foscor que la llum. És que no es comportaven com cal. Tothom qui obra malament té odi a la llum i es vol quedar en la foscor, perquè la llum descobriria com són les seves obres. Però els qui viuen d'acord amb la veritat s'acosten a la llum perquè es vegin les seves obres, ja que les fan segons Déu.\nQuin evangeli més bonic aquest del diàleg de Jesús amb Nicodem. Però no n’hi ha prou en que sigui bonic, no l’hem llegit perquè és bonic; què en traurem que sigui bonic si, al mateix temps, no és un bon aliment?; si més a més de ser bonic, ens alimenta, millor!; i si, a més a més d’alimentar-nos, és bonic encara millor!. No n’hi ha prou, doncs, en que sigui bonic per sortir d’aquí satisfets del què hem escoltat, sinó compromesos amb el què acabem d’escoltar.\nEns pot passar una mica com el poble d’Israel en el desert quan caminava cap a la terra promesa. Caminar, cansa!; i el desert és molt monòton, és molt avorrit, i enyora les olles plenes de carn d’Egipte, però allí era esclau; i no veu que el do de la llibertat que ara té val més que totes les olles d’Egipte. Convé, doncs, que actualitzem cada any per la Quaresma l’experiència del poble de Déu camí de la terra promesa.\nEls sociòlegs, els historiadors, ens diran les opinions seves sobre el desastre que va caure a Judà en la deportació a Babilònia; serà la veu de la ciència. La Paraula de Déu ens diu quina és la missió teològica del desastre de Judà; quina lliçó en podem treure?. La història és una lliçó, i és, a l’hora, una experiència de fe per als que som creients. Un desastre pot ser una ocasió propícia per a una reflexió. Així ho entenc jo, ara, amb la crisi econòmica!. Al darrera de tot drama humà hi pot haver una mirada des de la reflexió i des de la fe. Com Nicodem, també nosaltres, voltats de nit, acudim a aquell que és la llum. Jesús dirà “Jo sóc la llum del món”.\nProu que ho sabem que la nostra lluita és contra els enganys d’un maligne envejós; era el primer diumenge. Que la conversió és una Transfiguració; era el segon diumenge. Un retorn a Déu és el que ens demana una purificació del què som (temple de Déu); era el tercer diumenge. Ser allò que realment hem de ser: homes nascuts de l’aigua i de l’Esperit; serà Pasqua. I Déu ha estimat tant el món que ha entregat el seu propi Fill per a que no es perdi ningú dels que creuen en Ell (nosaltres) sinó que tinguin vida eterna. És que si la vida no és eterna, ja no és vida plena.\nUn bon dia, un professor de religió va moure una mica de rebombori a la seva classe amb els alumnes. Els va mostrar un bitllet de 500 € totalment nou. Qui el vol?, va preguntar; evidentment, tots van dir que el volien; ell va doblegar el bitllet per la meitat, tots el volien; el va arrugar, el va trepitjar, Qui el vol?, tots els volien; per què el voleu, atrotinat, arrugat, brut...?; doncs perquè conserva tot el seu valor!, li van respondre. Recordem que la persona, per malmesa que estigui, sempre conserva el seu valor (pregunteu-li a Nicodem). I Déu, que el valora pel què és i no pel què conté o pel què sembla ni que sigui malmès, Déu no el deixa d’estimar.\nConcretem més: ¿què foren de Maria Magdalena, de Pere, de Nicodem, de Zaqueu, del Bon Lladre... i no allarguem més la llista, posem-hi només un altre, de tu i de mi, si nó fos per l’amor de Déu que ens estima tal com som i pel què som?. “M’ha estimat i s’ha entregat a mi”, dirà sant Pau. Déu ha posat tota la confiança en el seu fill. I en Jesucrist, nosaltres, hem descobert l’amor de Déu. Això és la Quaresma. Jesús, enlairat per la serp al desert, serà punt de referència per a aquells que el mirin amb fe.\nSembla estrany que puguem estimar més, amb tot, la foscor que la llum. Per què?. Però si no acceptem les nostres coses estranyes no sabrem mai qui som, som així!!.\nFins quan continuarem posant més èmfasi en el Divendres Sant que en la Pasqua?, en la tristor que en l’alegria?. El camí quaresmal és la nit de Nicodem que ens va atansant cap a la llum de la matinada de Pasqua. Per arribar a la glòria cal passar per la creu, certament; però si la creu no ens porta a la Pasqua, esdevé un absurd. L’elevació a la creu és la vigília de la gran elevació del sepulcre.


Augmenta l'interès per Budapest com a destinació turística de negocis\nL'HOSPITALET DE LLOBREGAT (Barcelona), 27 (EUROPA PRESS) -\nBarcelona és la quarta ciutat europea en esdeveniments d'empresa, segons American Express Meetings & Events, amb Londres i París en els dos primers llocs.\nAmerican Express Meetings & Events ha presentat al saló EIBTM que té lloc aquests dies a Fira de Barcelona el seu estudi anual sobre les previsions del mercat d'organització de trobades i esdeveniments d'empresa per a l'any 2013, que indica un creixement en el mercat asiàtic i un descens en el mercat europeu a causa de la crisi econòmica.\nSegons aquest estudi, el 2013 Europa registrarà un descens del 2,3% en el nombre de trobades i d'un 6% en la despesa en aquest sector, mentre que Nord Amèrica es mantindrà en nivells similars als de 2012, i tan sols Àsia experimentarà un creixement significatiu per la seva fortalesa econòmica.\nQuant als principals destinacions europees del turisme de negocis, els cinc primers llocs són per a Londres, París, Amsterdam, Barcelona i Brussel • les, encara que creix l'interès per altres llocs com Praga, Budapest o Istanbul gràcies als seus preus més econòmics.\nEl responsable d'American Express Meetings & Events per a Espanya, José Antonio Ruiz, ha explicat que Barcelona "està adaptant-se a la nova situació econòmica, amb una reducció de les tarifes que li permet mantenir-se en el més alt del rànquing europeu".\nSegons Ruiz, "el major competidor per Barcelona són ciutats com Berlín, que tenen una molt bona proposta i bon preu".\nL'estudi també indica que, a causa de la crisi econòmica, les empreses opten per organitzar els seus esdeveniments en llocs més pròxims a la seva seu i en una sola ubicació com restaurants o balnearis.


previ ORIENTACIONS PER AL SOL�LICITANT / COMENIUS FORMACIÓ CONTÍNUA\nInici > Innovació > Programes Europeus > Orientacions per al sol�licitant / Comenius FC\nCentres d'Acollida Ajudants\nAssociacions Comenius Regio\nCOMENIUS: AJUDES PER A LA FORMACIÓ CONTÍNUA DEL PERSONAL EDUCATIU\nLes persones candidates hauran de remetre, un exemplar de la documentació que se cita a continuació a l'Organisme Autònom Programes Educatius Europeus (Carrer Gustavo Fern�ndez Balbuena, n� 13 28002 Madrid) i un altre, a la Conselleria d'Educació, Cultura i Esport, Direcció General d'Innovació, Ordenació i Política Ling�ística. (Av. de Campanar, 32 46015 València).\na) Còpia en paper del formulari de sol�licitud de formació contínua Comenius amb les firmes necessàries originals i segell, si és el cas, del formulari de sol�licitud que s'ha enviat en línia. Important indicar que només la figura del Director com a representant legal del centre/institució pot firmar la sol�licitud.\nb) Acreditació del nivell de coneixements de la llengua en què s'impartix l'activitat de formació. c) En cas de conferències, congressos etc., informació sobre l'activitat que es realitzarà (pre-programa o informació general facilitats per la institució organitzadora). d) Informació sobre el curs, sempre que no siga del Catàleg Comenius-Grundtvig. e) Invitació de la institución d'acollida i pla d'activitats que es realitzaran en el cas de visites i observació de bones pràctiques (job-shadowing). f) Document acreditatiu de la categoria professional o situació laboral de la persona solicitant (nomenament, contracte, certificat etc.). g) Quan corresponga, document que acredite que es troba en situació de desocupació i document que demostre que s'està reciclant per a incorporar-se a un lloc de treball relacionat amb l'educació escolar.\nSELECCIÓ DE LES CANDIDATURES\nFormulari d'elegibilitat FC Comenius\nFormulari de qualitat FC Comenius\nConvocatòria PAP 2013\nTota la informació sobre esta acció\nLa concessió de l'ajuda no implica el permís per a participar en el curs. La sol�licitud d'este permís haurá de tramitar-se a través de la Subdirecció General de Personal. (Esta sol�licitud de permís no és necessària en el cas dels cursos a realitzar en agost).\nA més, s'ha de tramitar també l'autorització d'eixida a l'estranger, al menys amb un mes d'antelació a la data de l'activitat. (Tampoc és necessària esta autorització per als cursos d'agost).\nCERTIFICACIÓ DE L'ACTIVITAT\nPer a obtindre esta certificació els beneficiaris hauran de presentar, en el termini d'un mes a la finalització de l'activitat, la seg�ent documentació:\na) Còpia de l'Informe d'Avaluació Final. b) Fotocòpia del Certificat d'Assistència al curs. La documentació s'ha de dirigir a: Conselleria d'Educació, Cultura i Esport, Direcció General d'Innovació, Ordenació i Política Ling�ística. (Av. de Campanar, 32 46015 València)\nPer a més informació sobre esta acció pot dirigir-se al departament de Programes Europeus de la Direcció General d'Innovació, Ordenació i Política Ling�ística: Consultes: pap@gva.es


Inspecció Tècnica del Edifici – Joel Adell Cortilla\nLa inspecció tècnica dels edificis, valora l’estat de conservació de l’edifici. Es revisa l’estat de l’estructura, les façanes, els patis, les instal·lacions i les condicions generals d’accessibilitat.\nLa inspecció és visual i es fa sobre aquells elements accessibles de l’edifici. No té per objecte detectar possibles vicis ocults ni preveure causes sobrevingudes, tot i que se’n pot extreure la conveniència d’una diagnosi més acurada.\nEl cost varia en funció del nombre d’habitatges i locals. Pot oscil·lar entre 250 € per a un edifici de dos habitatges, o 900 € en el cas d’un edifici amb 20 habitatges i locals.\nqui pot realitzar l’ite?\nEls únics professionals competents per a realitzar l’ITE són els tècnics habilitats: aparellador, arquitecte tècnic, enginyer d’edificació o arquitecte. Experts en edificació i els únics tècnics competents en rehabilitació i construcció d’edificis d’habitatges.\nVa dirigit a propietaris/àries d’edificis d’habitatges (propietat vertical) i a comunitat de propietaris/àries (propietat horitzontal).\nEn canvi, no és necessari en propietaris/tàries d’edificis unifamiliars ni tampoc a la propietat d’edificis declarats inicialment en ruïna per l’ens local competent.


Comprar Valdespino Grupo Estevez Jerez Valdespino Sherry do Manzanilla Deliciosa | Preu i opinions a Uvinum\nValdespino (Manzanilla Sanlúcar de Barrameda)\n17,14€ 13,84€ + 20,00€ Enviament (7 - 9 díes)\n102,84€ 83,04€ + 20,00€ Enviament (7 - 9 díes)\n205,68€ 166,08€ + 20,00€ Enviament (7 - 9 díes)\nEstalvia 3,30€! (-19%)\nNOTA DE TAST: Vista: groc pàl·lid. Nas: notes de cítrics i poma, espècies i olives verdes; tons predominants de la camamilla; mineralitat fort. Boca: sec i solució salina, amb bona acidesa; notes d'avellana, olives i sals minerals, amb matisos de pera i espècies; solució salina final amb notes cítriques. DENOMINACIÓ D'ORIGEN: Manzanilla Sanlucar de Barrameda VINEYARD: Valdespino és un dels cellers més antigues de Jerez. El negoci va començar el 1430 i la companyia formal d'avui va ser fundada el 1875. El 1999, la família va vendre la Valdespino Grup Estévez. Valdespino és propietària de 186 hectàrees de vinyes i altres controls de 220 hectàrees, totes de raïm Palomino. RAÏMS: Palomino (Listán) Guarda: 5 anys. ELABORACIÓ: A Andalusia el sud, el sòl i el clima són les millors característiques per al cultiu: el terra de pedra calcària, l'estiu, el que reflecteix els raigs del sol, mentre que a les botigues d'hivern com una esponja d'aigua de pluja. Les condicions climàtiques són les d'un clima càlid, al sud, però amb una forta influència de l'Oceà Atlàntic. El vent bufa des de l'oest i dóna humitat a les plantes de la mar. La ciutat de Sanlúcar de Barrameda és de fet famós per les seves suaus brises marines, temperatures suaus i l'aire humit. Aquestes condicions permeten que el llevat creixi durant tot l'any i formen una capa més gruixuda de vins. El xerès maduren més lentament, amb nivells lleugerament inferiors d'alcohol i una mica de 'més d'acidesa. MARIDATGE: Aperitius, marisc, plats de peix. TEMPERATURA DE SERVEI RECOMANADA: 10è -12 ° C ALCOHOL: 15%\nFitxa tècnica · Valdespino Grupo Estevez Jerez Valdespino Sherry do Manzanilla...\nSi et va agradar Valdespino Grupo Estevez Jerez Valdespino Sherry do Manzanilla Deliciosa, també pots gaudir de ...\nNas: notes de cítrics i poma, espècies i olives verdes; tons predominants de la camamilla; mineralitat fort.\nBoca: sec i solució salina, amb bona acidesa; notes d'avellana, olives i sals minerals, amb matisos de pera i espècies; solució salina final amb notes cítriques.\nVINEYARD: Valdespino és un dels cellers més antigues de Jerez. El negoci va començar el 1430 i la companyia formal d'avui va ser fundada el 1875. El 1999, la família va vendre la Valdespino Grup Estévez. Valdespino és propietària de 186 hectàrees de vinyes i altres controls de 220 hectàrees, totes de raïm Palomino.\nRAÏMS: Palomino (Listán)\nGuarda: 5 anys.\nELABORACIÓ: A Andalusia el sud, el sòl i el clima són les millors característiques per al cultiu: el terra de pedra calcària, l'estiu, el que reflecteix els raigs del sol, mentre que a les botigues d'hivern com una esponja d'aigua de pluja. Les condicions climàtiques són les d'un clima càlid, al sud, però amb una forta influència de l'Oceà Atlàntic. El vent bufa des de l'oest i dóna humitat a les plantes de la mar. La ciutat de Sanlúcar de Barrameda és de fet famós per les seves suaus brises marines, temperatures suaus i l'aire humit. Aquestes condicions permeten que el llevat creixi durant tot l'any i formen una capa més gruixuda de vins. El xerès maduren més lentament, amb nivells lleugerament inferiors d'alcohol i una mica de 'més d'acidesa.\nMARIDATGE: Aperitius, marisc, plats de peix.\nOpinió destacada sobre Valdespino Grupo Estevez Jerez Valdespino Sherry do Manzanilla Deliciosa\nPublicat el 18/04/19 a les 04.12\n- De color palla pàl·lid\n- Nas intens i complex amb les notes típiques d'ametlles i nous fresques\n- rodona i suau al paladar amb una nota agradable a mantega i una estructura fresca\n. - De llarga durada, color: color groc daurat brillant, color: groc pàl·lid al.lèrgens: Conté sulfits\nCerques relacionades sobre Valdespino Grupo Estevez Jerez Valdespino Sherry do Manzanilla Deliciosa\nSi vols comprar Valdespino Grupo Estevez Jerez Valdespino Sherry do Manzanilla Deliciosa, a Uvinum trobaràs els millors preus de Vi blanc Manzanilla Sanlúcar de Barrameda.


De visita a ‘Lector iracundo’: La farsa mediática anual del Premio Planeta | Sobre llibres\nEl nou llibre de J.K. Rowling ja es pot pre-comprar a les grans llibreries →\nDe visita a ‘Lector iracundo’: La farsa mediática anual del Premio Planeta\nNo tothom s’atreveix a dir el que pensa i si el tema és els gustos literaris, potser sigui necessari declarar-se un "lector iracundo" com el que signa el bloc que recomanem des d’aquí visitar. Especialment l’entrada que fa referència a La farsa mediática anual del Premio Planeta. El guardó més ben dat de la literatura en espanyol (una mica més de 600.000 euros) no sempre va de la mà de la millor obra escrita de l’any. Però aixó que és una realitat declarada (amb la boca petita) per tothom, es transforma en bones crítiques literàries per part dels mitjans de comunicació i d’alguns crítics.\nL’autor de Lector iracundo rescata molts dels comentaris i denúncies fetes per escriptors que han estat tantejats per presentar-se i/o per escriure elogis dels llibres premiats (Miguel Delibes, Ernesto Sábato, Juan Marsé, Carmen Rigalt, Juan María Ansón…).\nLa pregunta és como funcionaran les crítiques al llibre de Fernando Savater, si en edicions passades Planeta regalava a la premsa assistent a la gala del premi fins i tot televisors i DVD portàtils, i aquest "només" un rellotge despertador…\nLa lectura d’aquesta entrada paga la pena. De tant en tant s’agraeix una mica de sinceritat.


Com el model d’ universitat espanyola ha contribuït al laïcisme (continuació) | CatalunyaReligió.cat\nDll, 21/05/2012 - Josep Gallifa\nDes de la perspectiva de l’Església sembla que pràcticament només la Companyia de Jesús fou molt aviat sensible a la necessitat d’implicar-se en l’Educació superior, participant així de la dinàmica d’altres països. Va crear la Universitat de Deusto el 1886, o també altres centres com l’Observatori de l’Ebre (1904) i l’IQS (1905 a Roquetes/ 1916 a Barcelona). La creació d’altres universitats catòliques com la Universidad Pontifícia de Salamanca, creada per la Conferència Episcopal Espanyola, és de 1940 (un segle més tard que la Universitat Catòlica d’Irlanda, per exemple) aplicant el model d’una Universitat catòlica a cada país, com té encara Portugal avui. L’Opus Dei va crear el 1952 la Universidad de Navarra. Es a dir que fins als anys 40 o principis dels 50 no hi ha la creació sistemàtica, per mínima que sigui, d’universitats i centres universitaris de l’Església a Espanya, als que es pot afegir la creació de moltes escoles de mestres, escoles de formació empresarial com ESADE o IESE o d’Enginyers tècnics ja amb visió universitària com la de la Salle, que s’havia iniciat a principis de segle com a escola de formació tècnica. A la Universitat pública hi ha hagut naturalment moviments renovadors al llarg dels anys. Aquí cal citar per exemple la creació d’universitats “Autònomes” (UAB, UAM), fent referència a la recuperació d’aquell ideal d’autonomia present en altres models d’Universitat europea. Una altra qüestió és si aquestes universitats van ser realment autònomes o en canvi van acabar amb el temps essent molt semblants a les altres pel que fa a la dependència estatal. Fa uns pocs anys el president de la CRUE (Conferència de Rectors d’Universitats Espanyoles) reconeixia a propòsit del procés de Bologna: “Es necessaria una reforma de la Universidad española, lo estamos haciendo muy mal” deia públicament. Fins a la democràcia, amb el traspàs de les universitats a les autonomies i amb la creació d’universitats privades, no s’introduïren elements per l’evolució del model. Tot sigui dit, amb relatiu pocs anys, i recentment amb l’esforç de Bologna, hi ha hagut un avenç significatiu, sense però superar el “gap” respecte models d’altres països (ho dic amb afecte per la universitat pública on jo també m’he format). En qualsevol cas la presencia de la Teologia i la Religió a la Universitat pública continua essent anecdòtica. El model de l’especialització tecnocientífica, acompanyades, quan hi és d’un humanisme agnòstic combatiu amb la religió, s’han anat estenent. Segurament hi ha contribuït l’associació dels anys de la transició: Religió-regim autoritari no democràtic versus lluita democràtica i llibertats. Naturalment això ha tingut amb els anys una gran influència en les mentalitats dels estudiants, dels professionals, i al final d’una part significativa de la societat espanyola. Avui és més i més important l’Educació universitària, ja que gairebé la meitat de cada generació passa per la Universitat. Son les persones que acaben tenint llocs de responsabilitat i lideratge a la societat. En la universitat pública ha pesat i pesa encara la inèrcia de les circumstàncies històriques, les apologètiques contraposades, que han can contribuït a fer una societat dual amb unes elits intel·lectuals, en general, allunyades de la Religió en un país de tant fortes arrels cristianes... I a més sense massa elements, ni tampoc excessiu interès, per dialogar. Quina llàstima, no? blog de jgallifa Inicieu sessió o registreu-vos per enviar comentaris\tImprimiu\tEnvieu a un amic\tCreeu PDF


12 abr. Gairebé acabada l’ampliació de serveis del Quintà d’Espinavell\nPosted at 18:24h in General by nmaya 0 Comments\nA principis d’any us explicàvem com ens agrada començar l’any amb apostes de negoci. Amb la finalitat de millorar el benestar i els serveis, dels seus hostes, a l’Hostal el Quinta d’Espinavell es projectava una obra on es construïa una cuina, un menjador i una zona d’esbarjo a la planta baixa de les seves instal·lacions.\nAquesta actuació ha permès tancar el cercle d’un espai residencial on els clients ja no hauran de desplaçar-se fins al restaurant de les Planes, per fer els àpats diaris.\nUnes obres de millora que sens dubte amplien l’experiència de l’usuari durant la seva estada.\nEstem contents de veure com ha quedat aquesta aposta de negoci familiar, felicitats!\n04 abr. Reforma integral de l’Spa del Grèvol\nPosted at 16:41h in General by nmaya 0 Comments\nEstem realitzant les obres de reforma de l‘Spa de l’Hotel grèvol de Llanars.\nDins de la política hotelera de l’empresa, de mantenir les instal·lacions amb les millors condicions, s’ha fet aquesta aposta de reforma integral que permetrà actualitzar l’Spa existent i equipar-lo amb la darrera tecnologia per a una millor experiència al client.\nProperament, i un cop enllestida, us mostrarem el resultat final d’aquesta obra.\n27 març Transformem els baixos d’un negoci en habitages\nPosted at 16:22h in General by nmaya 0 Comments\nUs mostrem com ha quedat la transformació d’un negoci en dos apartaments de planta baixa.\nL’obra ha permès habilitar un espai, que estava actualment en desús, en dos confortables apartaments ubicats al nucli de Llanars, el primer dels quals ja està completament acabat.\nConfort, calidesa i llar, a peu pla!\n13 març Quan els habitatges s’integren amb el paisatge\nPosted at 20:05h in General by nmaya 0 Comments\nEn llocs on el paisatge és un tret diferencial, cal projectar habitatges que s’integrin l’espai i formin part del mateix territori.\nEn aquesta obra s’ha reformat una cabana i s’han utilitzat material nobles com la pedra i la fusta per reforçar la idea d’habitatge d’alta muntanya.\nUs el mostrem!\n06 març Progressa adequadament la construcció d’aquest nou habitatge ;-)\nPosted at 19:17h in General by nmaya 0 Comments\nAvança a bon ritme la casa de Molló que tindrà un jardí a la primera planta.\nL’habitatge que compta amb un sostre de forjat amb bigues de ferro i revoltó ceràmic gaudeix d’unes vistes excepcionals 😉\n02 març Col·loquem tot tipus de pedra i per a tots els gustos!!!\nPosted at 17:19h in General by nmaya 0 Comments\nConstruir una casa de pedra és fer-se un vestit a mida per sempre, manteniment zero!\nA Construccions Freixenet són professionals de l’ofici, col·loquem tot tipus de pedra, amb junta i sense, de colors clars i més foscos, de tot tipus i per a tots els gustos.\nNo hi ha millor tarja de presentació que una bona imatge, i per això, us volem mostrar la nostra feina a través de diferents fotografies de les construccions que hem realitzat.\nQuin vestit t’agrada més? 😉\n21 febr. Reforma integral d’una casa de poble\nPosted at 23:31h in General by nmaya 0 Comments\nUs mostrem la casa de poble que estem reformant de dalt a baix a Espinavell.\nAquesta obra la començàvem a mitjans de setembre i llavors us vam explicar que engegàvem un nou projecte constructiu, la rehabilitació d’un habitatge unifamiliar, mostrat-vos imatges dels fonaments 😉\nAvui us podem ensenyar més coses de la seva evolució, podeu veure com queda una de les parets interiors que hem fet de pedra vista.\nEl sostre i els terres són de fusta i doten de confort i calidesa aquesta edificació.\n15 febr. I quan marxa la neu, hi tornem!\nPosted at 17:44h in General by nmaya 0 Comments\nLa neu ens ha frenat una mica l’activitat, el paquetàs de neu caiguda a la Vall de Camprodon, se’ns dubte, a part de color i aigua ha frenat l’activitat de segons quins oficis o professions.\nNosaltres, que sovint treballem a l’aire lliure, estem en mans de les condicions meteorològiques.\nAmb tot, no ens direu que no és fantàstic poder treballar amb aquestes vistes!\n08 febr. A punt d’entrar a la casa de la Garrotxa\nPosted at 19:00h in General by nmaya 0 Comments\nJa està pràcticament acabada la casa de poble que hem reformat completament al centre de la Garrotxa. Aquesta obra ha consistit en l’enderroc d’una casa antiga, per tal d’aprofitar el solar, per pujar-hi una nova edificació.\nL’habitatge consta de 3 plantes i l’actuació ha permès edificar una casa funcional, ben distribuïda i amb unes vistes fantàstiques!!!\nUs l’ensenyem PROPERAMENT un cop habitada!\n31 gen. Nous projectes, construcció d’un habitatge amb jardí a la primera planta!\nPosted at 18:19h in General by nmaya 0 Comments\nIniciem la construcció d’un habitatge en un espai on hi havia una casa vella de poble.\nEn aquesta obra es projecta un jardí a la primera planta. Us anirem mostrant l’evolució de l’obra, les seves particularitats i la meravella de jardí que s’hi ha projectat!\nPrimer de tot el forjat 😉


Intel·lectuals criden a reagrupar el catalanisme\nTROBADA A BCN\nUn grup d'independents reuneix Lliga Democràtica, El País de Demà, Units per Avançar i Lliures per explorar una aliança\nBarcelona - Dilluns, 03/02/2020 | Actualitzada 08/02/2020 - 23:44\nIntel·lectuals, empresaris, juristes i economistes van celebrar aquest dilluns una trobada en la qual van fer una crida a la reagrupació del catalanisme no independentista per forjar una «única opció electoral» de centre.\nEn un acte celebrat al Cercle d’Economia de Barcelona, un dels impulsors del manifest Crida a la societat catalana, Josep Miró i Ardèvol, va diagnosticar les fortaleses de l’independentisme i va reclamar confrontar-lo amb un relat que blindi l’autogovern i que «recuperi la dignitat de les nostres institucions i «la unitat d’un sol poble». «Necessitem un catalanisme fort, de penetració social, que sigui creïble com a forma de govern i capaç d’intervenir en la política espanyola», va apuntar davant d’unes 150 persones.\nEls promotors van desdenyar que aquesta reunió d’independents es converteixi en un partit polític, però entre el públic hi havia diversos membres de Lliga Democràtica, Lliures, Units per Avançar, El País de Demà i el PSC.\nDe fet, va demanar la paraula Montserrat Nebrera, membre de Lliures, i va afirmar que amb aquestes trobades «no n’hi ha prou» perquè hi ha unes eleccions catalanes a la cantonada. «El que vol el catalanisme polític és donar una alternativa d’obediència catalana que tingui participació al Govern però que sigui pròpia de Catalunya, definint la identitat catalana», va apuntar, referint-se a la Lliga tot i que sense esmentar-la. «Hem de dir una cosa clara: que cal abandonar l’ambigüitat, que no hi ha ambigüitat, que pot venir de qualsevol lloc, però que anem a l’una en la lleialtat institucional. Si no compartim aquesta idea, ningú ens creurà», va reblar.\nUna altra de les intervencions va assenyalar que Units per Avançar s’ha de separar del PSC «i sumar» amb la resta de formacions que s’estan unificant. «Cal presentar-nos units a les eleccions, posar-nos d’acord», va defensar.\n«La recuperació de l’estabilitat i el bon govern a Catalunya i Espanya exigeix la creació d’una opció electoral àmplia i forta, afirmada en el catalanisme, que actuï en el marc de la Constitució dins de la política general espanyola i que consideri que la prioritat és abordar des de l’autogovern els problemes i els desafiaments que ens afecten», assenyala el text, i afegeix que «la pauta d’acció hauria de ser la llei com a marc, la política com a tasca i la paraula com a instrument».\nEntre els signants del manifest consta l’expresident del Cercle d’Economia, Carlos Cuatrecasas; l’economista i exdirector general de l’entitat, Jordi Alberich; l’exmagistrat del Tribunal Constitucional i exdegà del Col·legi d’Advocats, Eugeni Gay; l’exdirector de Catalunya Ràdio i exmembre d’Unió, Fèlix Riera; i l’exsecretari d’Estat d’Economia, Alfredo Pastor; entre d’altres.


Raúl Mesa i la “Colo” continuen asseient càtedra al Platges de Benidorm – Federación de Voleibol de la Comunidad Valenciana\nPortadaNoticiesRaúl Mesa i la “Colo” continuen asseient càtedra al Platges de Benidorm\nOct. 28, 2020 a las 12:01 pm\nRaúl Mesa i la “Colo” continuen asseient càtedra al Platges de Benidorm\nAdobats en mil batalles, lideren els dos equips de Superliga 2 en aquest club que forma a quasi 300 xiquets i xiquetes\nEl Playas de Benidorm és un dels clubs que gaudeix de millor salut de tota la Comunitat Valenciana. Després de la desaparició del CV Benidorm, la nova entitat es va fundar en 2009 i en l’actualitat ja té als seus dos equips sèniors en Superliga 2, a més de formar a quasi 300 xiquets i xiquetes entre federats i alumnes dels col·legis.\nAl capdavant dels dos equips de Superliga 2 estan Raúl Mesa i Ana Martínez, la “*Colo”, dos veterans adobats en mil batalles que continuen gaudint de cada minut de pista i també creixen amb passes de gegant com a entrenadors. Tots dos compatibilitzen tots dos càrrecs i la que més experiència té és la “Colo”, que compleix la seua cinquena temporada com a entrenadora-jugadora. “Al teu cos li costa més cada any, tardes més a recuperar-te dels esforços i has de cuidar-te molt en tots els aspectes, però a nivell mental estic de gom a gom, de fet sóc jo les que veig a les meues companyes com unes àvies i no a l’inrevés”, fa broma la benidormense, de 34 anys.\nTothom del voleibol coneix a Ana Martínez com la “Colo”. Va competir en l’elit amb el Torrelavega i el Finestrat, i en la categoria de plata amb el CV Elx, Universitat d’Alacant i L’Illa Grau. Aquesta temporada té el difícil repte de mantindre al OPD Energy Benidorm en Superliga 2 després del seu ascens: “Ara la lliga és més dura i seguisc pràcticament amb la mateixa plantilla. He de girar menys perquè puguem traure els partits avant, però la confiança en les xiques és total i segur que fem una bona temporada”, afirma la “Colo”, professora d’Educació Física.\nDe Raúl Mesa sobren les presentacions, ja que és un dels rostres més recognoscible del vóley platja nacional. Va participar en els Jocs Olímpics de Pequín de 2008 i aqueix mateix any va guanyar la medalla d’or en l’Europeu. Ara gaudeix igualment de la pista a les seues 38 anys i en el seu Benidorm natal.\n“És la meua segona temporada com a entrenador-jugador i reconec que la primera va ser dura perquè sentia que se m’escapaven moltes coses. Ara ho porte millor, he aprés, controle més els detalls i crec que sóc capaç de traure el millor de cada jugador”, afirma Mesa, que defensa la samarreta del Playas de Benidorm i a més és president del CV Playa Poniente Benidorm. “És clar que amb 38 anys no tens la força ni els reflexos que tenies amb 20, però la il·lusió continua sent la mateixa. Els jugadors em tenen molt respecte i em sent còmode amb ells perquè hi ha diversos veterans. El nostre objectiu és la permanència, però jo sóc ambiciós, ho he sigut tota la vida i m’agradaria barallar pels llocs de dalt, ja veurem si som capaços”, conclou l’entrenador-jugador del Platges de Benidorm masculí.\nEls àrbitres de la Comunitat es formen amb el Curs d’Acta Electrònica


Des del sector de la recerca, concretament els centres de recerca de Catalunya, en relació amb la publicació de la sentència del Tribunal Suprem als líders socials i polítics catalans, volem expressar la nostra preocupació per la gravetat del moment actual. En el nostre món, el desenvolupament normal de la recerca científica es basa en la discussió d'idees, i tots els centres de recerca, amb diversitat d'opinions i parers, s'han compromès al compliment del Codi de conducta dels centres CERCA, que estableix les normes mínimes de relació i convivència a les nostres institucions en el context de Catalunya. La llibertat de pensament, les idees contraposades o les persones que les representen no poden ser perseguides, censurades ni represaliades. (segueix)\nMés informació "Comunicat de CERCA i ACER"\n26/09/2019 - Informació institucional\nL’IMIM s'incorpora al Portal de la Recerca de Catalunya (PRC)\nL'Institut Hospital del Mar d'Investigacions Mèdiques (IMIM) ha signat el conveni per incorporar-se al Portal de la Recerca de Catalunya (PRC). Amb aquesta signatura, l'IMIM afegirà la seves dades de recerca al PRC facilitant la seva obertura i accessibilitat, alhora que farà més visible la tasca d'investigació que porta a terme. El PRC està fent créixer ràpidament la participació de centres de recerca, objectiu prioritari després d'afegir la recerca de les universitats catalanes.\nMés informació "L’IMIM s'incorpora al Portal de la Recerca de Catalunya (PRC)"\n18/09/2018 - Informació institucional\nGabriel Santpere, investigador del grup de recerca en Genòmica Evolutiva i Òscar Vilarroya, coordinador del grup de recerca en Neuroimatge en Trastorns Mentals, van ser guardonats dilluns amb els Ajuts a Projectes de Recerca i Innovació d'Excel·lència Nacionals i Internacionals que atorga la Caixa, ambdós per projectes relacionats amb el cervell humà, tot i que des d'enfocs i aproximacions ben diferents. L'acte va estar presidit per Isidre Fainé, president de la Fundació Bancària "la Caixa"; Jaume Giró, director general de la Fundació Bancària "la Caixa"; Javier Solana, membre del Patronat i del Consell Assessor d'Experts en Recerca de la Fundació Bancària "la Caixa", i Pedro Duque, ministre de Ciència, Innovació i Universitats del Govern d'Espanya.\nMés informació "Dos projectes de l’IMIM guardonats amb el Programa de Beques de La Caixa"\nEn data 17 de setembre de 2019 ha estat publicat al Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya l'anunci relatiu a la convocatòria, mitjançant concurs de mèrits, del següent lloc de treball: Director/a de Recerca del Consorci Mar Parc de Salut de Barcelona (PSMAR) que, associat amb el seu rol de gestió de la investigació, exercirà també com a director/a de l'Institut Hospital del Mar d'Investigacions Mèdiques (IMIM). Així doncs, el termini de presentació de la documentació serà des del dia 18 de setembre de 2019 fins al dia 16 de novembre de 2019, ambdós inclosos.\nMés informació "Convocatòria de la plaça de Director/a de Recerca del PSMAR i Director/a de l'IMIM"\nEl Dr. Nogués ha assumit la direcció del Programa de Processos Inflamatoris i Cardiovasculars en substitució del Dr. Miguel López-Botet, qui deixa el càrrec pels criteris d'edat que té associats el nomenament. Tanmateix, seguirà com a coordinador del grup de recerca en Immunitat i Infecció de l'IMIM. El Dr. Nogués és actualment Cap de Servei de Medicina Interna a l'Hospital del Mar i coordina el grup de Recerca Musculo-Esquelètica a l'IMIM. Ha estat President de la Societat Espanyola d'Investigació Òssia i Metabolisme Mineral i és expert en metabolisme mineral i, concretament, en la qualitat de vida relacionada amb la salut òssia de les pacients amb càncer de mama.\nMés informació "El Dr. Xavier Nogués, nou director del Programa de Processos Inflamatoris i Cardiovasculars"\n23/05/2019 - Informació institucional\nEs crea el Comitè d’Estudiants de Doctorat (CED) de l’IMIM\nTé per objectiu ser una referència pels aproximadament 100 estudiants de doctorat de la institució i ajudar-los amb els tràmits administratius i aspectes científics de la seva tasca diària. Algunes de les seves funcions són: Assessorar i ajudar als estudiants tant a nivell de funcionament del doctorat com de la Institució, ser la veu dels estudiants alhora de plantejar temes o fer suggeriments a la Direcció, organitzar activitats científiques per tal que els estudiants de doctorat puguin difondre i compartir la seva recerca i organitzar esdeveniments socials per potenciar el "networking". El Comitè està format per un doctorand de cada programa de recerca de l'IMIM i caldrà que sigui equilibrat en quant a gènere. Com a mínim estarà sempre format per dos homes i dues dones i almenys un d'ells haurà de ser estudiant de doctorat de tercer any.\nMés informació "Es crea el Comitè d’Estudiants de Doctorat (CED) de l’IMIM"


Escenaris belgues (Carme Colomina)\n3 min. 30/05/2019 23:48\nL’extrema dreta flamenca ha ressuscitat. Ha tornat a l’escena política belga per recuperar una bona part de l’espai i del discurs antiimmigració que els nacionalistes de la Nova Aliança Flamenca (N-VA) els havien manllevat per convertir-se en la primera força política del país. Bèlgica s’ha instal·lat, altre cop, en un nou escenari impossible, en una contínua fractura territorial a càmera lenta, però imparable i constant, entre dues comunitats que no només parlen llengües diferents sinó que, a més, voten majories oposades. I així han d’aconseguir formar un nou govern federal. Valònia, la regió francòfona, és socialista. A Flandes, al nord, la dreta nacionalista i l’extrema dreta van arrasar a les eleccions de diumenge passat.\nDimecres el líder del xenòfob Interès Flamenc (Vlaams Belang) va travessar les portes del Palau Reial per mantenir una audiència amb el monarca en la ronda de converses prèvies a les negociacions per formar govern. Era la primera trobada oficial del rei amb un representant de la ultradreta des del 1936. Aleshores Leopold III, l’avi de Felip, va rebre Leon Degrelle, fundador d’un partit nazi i col·laboracionista de les SS durant la Segona Guerra Mundial i protegit durant dècades pel règim de Franco, que li va concedir la nacionalitat espanyola, la qual cosa va evitar que l’extradissin fins que va morir a Màlaga el 1994.\n“Informar-se no trenca cap cordó sanitari”, escrivia el diari belga La Libre Belgique, sempre fidel a la Corona. Els vint minuts d’entrevista, però, van provocar la primera tempesta política d’unes negociacions que encara havien de començar.\nBèlgica és, precisament, el país originari del cordó sanitari contra l’extrema dreta. Va ser un dels primers socis de la UE que va haver de fer front a la victòria a les urnes d’una formació xenòfoba (el Bloc Flamenc -Vlaams Blok-, declarat “racista” per un tribunal belga) durant la dècada dels 80 i els 90. Però la veritable victòria dels antecessors de l’actual Interès Flamenc va ser canviar el marc mental. Normalitzar la barreja del discurs antiimmigració amb l’exaltació identitària flamenca. “Hi ha una realitat a Flandes que no podem negar”, admetia aquests dies el president sortint de la regió de Brussel·les, el socialista Rudi Vervoort.\nLa realitat és que Bèlgica s’encamina cap a un nou bloqueig a l’hora d’aconseguir relligar un govern federal impossible, i que el líder de la N-VA, Bart de Wever, no descarta, a Flandes, una coalició amb una extrema dreta que al seu ideari racista hi ha sumat ara l’enduriment del discurs contra els drets de les dones.\nL’objectiu és la divisió. La constatació d’unes fronteres polítiques i mentals insalvables que acabarien justificant la implosió d’un país eternament condemnat a un trencament que els belgues no volen -segons l’enquestes- i profundament recosit, sobretot per la presència de les institucions europees a Brussel·les. La nit electoral, però, Bart de Wever va anunciar que l’hora del confederalisme havia arribat. Fa temps que el nacionalisme flamenc no parla de trencar Bèlgica. El debat no va aparèixer en cap moment durant la campanya electoral ni en les prioritats de les agendes polítiques del nord. Segons l’N-VA, el país s’acabarà “evaporant” -diuen- per la força de l’erosió.\nBèlgica torna a la provisionalitat. Però, com ja ha demostrat la seva història recent, l’estabilitat del país tampoc depèn de si té govern o no.


ARAMULTIMÈDIA - Interés massiu per l'espectacular boato de la Filà Navarros d'Alcoi\nEls models han eixit dues vegades a la passarel·la perquè hi ha hagut gent que no els ha pogut veure bé\nInterés massiu per l'espectacular boato de la Filà Navarros d'Alcoi\nLa Filà Navarros s'ha quedat menuda per acollir la presentació del boato de la seua alferesia. Fins i tot, els models que portaven els 9 dissenys hi han hagut de desfilar dues vegades perquè no tothom els ha pogut veure bé. Amb caire guerrer, religiós i esotèric, s'han presentat els dissenys que representaran l'origen dels Navarros. Amb el leitmotiv "Uneix-te a la festa" els Navarros esperen tindre una gran representació el Dia de l'Entrada. ARAMULTIMÈDIA t'ofreix algunes fotos dels millors moments\nLa presentació del boato de la Filà ha començat amb un vídeo on es podien veure els moments previs a l'Entrada. Seguidament els 9 models han desfilat per la passarel·la que s'ha instal·lat a la filà, acompanyada per canons de llum que hi han fet molt més vistosa la presentació. L'alferes, Gabriel Barrachina, ha tancat l'acte agraint a tothom la seua assistència. Després de presentar els dissenys, els més "matiners" ja s'han inscrit per eixir.\nSi no ho has fet ja a la Filà després de la presentació i tens intenció d'eixir en el boato dels Navarros, pots acudir a la filà (Carrer Caldera de Gas, 6) els dimarts i divendres entre el 18 i 22 de novembre, excepte el divendres 21 d'octubre, de 20 a 21 h.\nEls assistents miraven sorpresos els dissenys / R. Lledó\nLa Filà Navarros s'ha quedat menuda per acollir la presentació del boato de la seua alferesia. Fins i tot, els models que portaven els 9 dissenys hi han hagut de desfilar dues vegades perquè no tothom els ha pogut veure bé. Amb caire guerrer, religiós i esotèric, s'han presentat els dissenys que representaran l'origen dels Navarros. Amb el leitmotiv "Uneix-te a la festa" els Navarros esperen tindre una gran representació el Dia de l'Entrada. ARAMULTIMÈDIA t'ofreix algunes fotos dels millors moments La presentació del boato de la Filà ha començat amb un vídeo on es podien veure els moments previs a l'Entrada. Seguidament els 9 models han desfilat per la passarel·la que s'ha instal·lat a la filà, acompanyada per canons de llum que hi han fet molt més vistosa la presentació. L'alferes, Gabriel Barrachina, ha tancat l'acte agraint a tothom la seua assistència. Després de presentar els dissenys, els més "matiners" ja s'han inscrit per eixir. Si no ho has fet ja a la Filà després de la presentació i tens intenció d'eixir en el boato dels Navarros, pots acudir a la filà (Carrer Caldera de Gas, 6) els dimarts i divendres entre el 18 i 22 de novembre, excepte el divendres 21 d'octubre, de 20 a 21 h. Segueix-me a Twitter: @Rubenet26


L'educació, segons Marina Garcés (Ignasi Aragay)\n"Educar és aprendre a viure junts i aprendre junts a viure"\nL’educació és la pràctica (política) més antiga de la humanitat. El que ens fa humans és que ho hem d’aprendre tot i que mai no deixem d’aprendre. El que educa també aprèn: tots som aprenents. Educar és aprendre a viure junts i aprendre junts a viure. Educar és tractar com a iguals els desiguals, acollir la diferència, no anul·lar-la. L’educador és qui convida a pensar i qui interromp la temptació de la vergonya. Qui dona temps i el comparteix. Educar és voler la llibertat de l’altre, és fer que perdi la mandra i la covardia de ser, d’aprendre. Educar és fer memòria -trencar l’estigmatització de la memòria- i és convidar a imaginar. És l’art de l’existència i l’obrador de la consciència. És entendre la intel·ligència no com una facultat, sinó com un equilibri. No és buscar rendiment, sinó donar acompanyament.\nTot això ho diu la filòsofa Marina Garcés al seu nou assaig, Escola d’aprenents (Galàxia Gutenberg), un llibre escrit en temps de pandèmia i nascut del creuament entre saber i experiència (com a professora universitària i com a alumna de piano). No proposa fórmules màgiques, no planteja una utopia educativa, sinó més aviat un contramite, una antiutopia: així és la seva aliança de mestres i alumnes, uns i altres entesos com a aprenents. No parla tant d’institucions (escola, institut, universitat) ni de mètodes i teories (pedagogia, didàctica) com d’actituds i persones, del sentit últim de l’acte d’educar, que veu com una artesania, com una conversa, com una estimació, com una manera d’incitar a pensar i a fer, per un mateix i amb els altres.\nDefuig els debats duals de competències versus assignatures, aprendre a aprendre versus coneixements, notes i exàmens versus avaluació global. Planteja una educació emancipadora. L’aborda com una visió del món, no com una metodologia o un procediment sinó com una qüestió ètica, política i poètica. Per educar-nos hem de saber com volem viure i, per tant, com volem ser educats, fins on i per qui.\nSobretot qüestiona el marc general, el sistema. Critica l’individualisme de la capacitat, veure els estudiants en termes de potencialitat, plantejar l’educació com un ensinistrament extractiu que acaba provocant "desnonaments cognitius". Davant d’això, proposa mirar l’educació des del punt de vista dels que corren perill de ser exclosos, els que més necessiten la mediació humana, mestres i afecte, temps, bondat, sentir i viure els continguts, compartir, dialogar. No n’hi ha prou que tot estigui disponible a la xarxa. L’educació plantejada com una guerra de cervells, com una habilitat tecnològica, com una cursa cap a l’èxit i l’excel·lència, fàcilment porta a l’oportunisme, el cinisme i la por, o a la servitud adaptativa, la docilitat davant els nous mantres socials: el canvi permanent i la incertesa. Al conformisme de "les coses funcionen així", "és el que hi ha", sovint parent proper d’un analfabetisme il·lustrat.\nPer a Marina Garcés, educar té a veure amb saber que allò que saps està carregat d’ignoràncies: prejudicis, secrets, interessos ocults... I que allò que no saps està ple de sabers. És entendre el desencaix entre nosaltres i el món: una ignorància sàvia. Tot això és el que trobareu en aquest llibre. No hi trobareu la recepta innovadora que us solucioni els dubtes, sinó el dubte conscient que us ajudi a seguir sense angoixes, una música que us acompanyarà.


El Club de Lectura Llibr@venturers recomana...(I) - Llibres i més\nEl Club de Lectura Llibr@venturers recomana…(I)\nEn aquests dies de confinament, el Club de Lectura Llibr@venturers us recomana tot un seguit de lectures, per a nois i noies de 10 a 12 anys, disponibles a través del catàleg digital eBiblio i que de ben segur no us decebran. Recordeu que per poder accedir a eBiblio només cal que tingueu carnet d’alguna de les biblioteques públiques de Catalunya i una adreça de correu electrònic associada.\nJan Plata, la crida dels pirates. Josep L. Badal\nJosep L. Badal va guanyar amb aquest primer volum de les aventures d’en Jan Plata el 50è Premi Folch i Torres, l’any 2012. D’aleshores ençà, n’ha publicat un bon grapat de títols que han continuat amb les aventures del jove pirata. Avui, però, us en recomanem la primera.\nEn Jan Plata enyora un pare que no coneix i conviu amb una mare d’allò més misteriosa. No en sap res de la veritable història de la seva família. Tot i això, compta amb la sincera amistat del vell Nèstor i de l’Ariadna. Si tu també vols descobrir els secrets que envolten la vida d’en Jan Plata i gaudir, com ell, de les formidables aventures que l’esperen, no deixis de llegir Jan Plata, la crida dels pirates.\nSi feu clic aquí,\nhi podreu llegir les primeres pàgines\nJan Plata, la crida dels pirates (eBiblio)\nCol·lecció Jan Plata a les biblioteques de Vilanova\nUn clàssic de la literatura universal que agrada a grans i petits. Si voleu un llibre ple d’aventures, protagonitzat per l’entremaliat Tom Sawyer i el seu inseparable company Huckleberry Finn, no podeu deixar de llegir Les aventures de Tom Sawyer.\nDe la mà de l’escriptor Mark Twain, recorrerem la riba del riu Mississipí gaudint d’un estiu d’aventures al costat d’aquest parell de vailets.\nLes aventures de Tom Sawyer (eBiblio)\nTom Sawyer a les biblioteques de Vilanova\nEl signe prohibit. Rodrigo Muñoz Avia\nT’imagines parlar o escriure sense fer servir mai la lletra a, per exemple? No sé com ho aconseguiríem, la veritat.\nNo obstant la dificultat del repte, en Jordi, el protagonista de El signe prohibit, es proposa fermament no tornar a fer servir aquesta lletra fins que no aparegui l’Aleksandra, la seva millor amiga.\nTot un repte inspirat en l’escriptor George Perec de qui el pare d’en Jordi és tot un admirador. I és que en George Perec va ser capaç d’escriure tot un llibre sense fer servir la lletra e!\nSi t’agrada jugar amb les paraules resolent jeroglífics, mots encreuats o elaborant lipogrames, de ben segur t’agradarà El signe prohibit.\nEl signe prohibit (e-Biblio)\nL’autor a les biblioteques de Vilanova\nUn altre clàssic de la literatura infantil que hem llegit al club de lectura llibr@venturers i que us recomanem ferventment.\nSi encara no coneixeu l’extraordinària Matilda, ara és el moment de descobrir-la. Una nena amb unes capacitats enormes que tindrà gràcies als llibres i a la senyoreta Honey tot l’estímul que no és capaç de trobar a casa seva.\nL’escriptor Roald Dahl va crear un personatge capaç de sobreviure al llarg del temps i d’esdevenir un referent de la literatura universal.\nRoald Dahl a les biblioteques de Vilanova\nEl Club de Lectura Llibr@venturers continuarà recomanant més lectures al llarg dels propers dies…


Desig de xocolata (Care Santos) at diari d'una aturada novella (ara ex-aturada)\nJa fa temps que m’agrada la Care Santos. És de Mataró, d’on sóc jo, i vam fer l’EGB a la mateixa escola, tot i que ella és una mica més jove que jo.\nTot i que sabia que era escriptora, no la vaig començar a llegir fins fa un parell d’anys. No és que no m’interessés, però hi ha tants llibres, i tants escriptors, que mai dono l’abast per tots. Fins que un dia en Pep va venir amb un llibre d’ella, que no li havia costat ni un euro, d’aquests que les biblioteques intercanvien o donen ja per fer lloc a d’altres llibres: “Trigal con cuervos”. Ens va agradar molt a ambdós. Així que l’any passat ja va caure per Sant Jordi “L’aire que respires”. I aquest any, “Desig de xocolata”. He anat repetint autora perquè, sincerament, m’agrada mooooolt com escriu la Care.\nDesig de xocolata et porta a través del temps, en històries diferents. Comença per una història actual, i n’explica 2 més, cada vegada retrocedint més en el temps. Totes tenen en comú la passió per la xocolata i, concretament, una xocolatera, que va passant per les mans de totes les protagonistes de les diferents narracions de la Care.\nPer començar, vaig haver de buscar què nassos era una “xocolatera”, que ni sabia que existien, aquests objectes. A casa meva, de tota la vida, la meva àvia feia la xocolata amb llet, no amb aigua, que és molt més bona, deia ella, però la xocolata ja la comprava en pols. Per mi era la millor xocolata del món, ben espessa, i li sucàvem melindros, o trossos de coca, i quan ja no en quedava, pa torrat, que resistia més i no es trencava.\nPerò tornant al llibre, les protagonistes són dones valentes, que no s’encongeixen davant de res, decidides a fer la seva i a lluitar pel que creuen. La Care sempre posa una mica de misteri a tot el que explica, i també, en més o menys quantitat, culleradetes de sexe. Una cosa i altra fa que t’enganxis a tot el que escriu. Ho va fer a “L’aire que respires”, i també a “Desig de xocolata”.\nJa he dit prou coses. Només espero que us agradi tant com a mi. Ah, i és clar, a part de saber contar bones històries, ho fa de meravella, amb un llenguatge planer i divertit.


Escola La Farigola de Vallcarca: 2014\nHem pogut contactar amb Marc Cuixart, el nét de Josep Goday, l'arquitecte que va dissenyar l'escola.\nPrimer li vam enviar un correu electrònic, i més tard, ens va dir el seu número de telèfon "Per quedar un dia" i fa poc l'hem trucat i ens ha dit que dimecres 17 de desembre, vindria a l'escola.\nMarc Cuixart vindrà per ensenyar-nos i informar-nos, de com era l'escola a l'any 1922 quan la van obrir.\nNova entrada de Maria Baldó a la Viquipèdia\nUs volem dir de que amb la informació que hem recollit del treball sobre la primera directora de l'escola, Maria Baldó, de sisè del curs passat, hem fet un resum i ho hem publicat a la Viquipèdia.\nAquí us deixem el enllaç per entrar a l'article de la Viquipèdia sobre la Maria Baldó:\nAquí acaba la feina d'aquest curs!\nLa recerca de la història de la nostra escola va avançant i sempre ens apareixen temes que un grup no pot acabar i en passa el testimoni a l'altre grup per què hi continuï treballant.\nAixí també els alumnes de sisè d'aquest curs van fer el traspàs de tota la feina als alumnes de cinquè que el proper curs n'agafaran el relleu.\nPublicat per La Farigola de Vallcarca a 10:15 Cap comentari:\nEntrevista a la Pepita,una exalumna de l'escola\nL'àvia del Pep, la Pepita, va venir a l'escola de petita. Els alumnes de sisè l'han entrevistat i han enregistrat tot el que ens ha explicat.\nAquestes són les fotografies que han fet:\nLa primera pedra de l'escola i per què ens diem La Farigola\nLa classe de les Papallones de P4 volien saber que és la pedra que hi ha al pati amagada darrera les plantes i que hi posava, i també volien saber perquè la nostra escola es diu La Farigola.\nEls alumnes de sisè varen estar treballant en la resposta de les preguntes i els hi varen explicar amb el suport d'una presentació digital.\nPublicat per La Farigola de Vallcarca a 9:57 Cap comentari:\nLa primera directora: Maria Baldó\nA la biblioteca digital de l'escola tenim enllaços que parlen de la Història de la nostra escola.\nAquest curs també hi hem afegit enllaços amb informació de la primera directora de l'escola Maria Baldó:\nAmb tota aquesta informació hem elaborat un article que aviat trobareu publicat a la Viquipèdia.\nPublicat per La Farigola de Vallcarca a 2:41 Cap comentari:\nPublicat per La Farigola de Vallcarca a 3:00 Cap comentari:\nEntrevista a Maria Runge (ex professora de la Farigola de Vallcarca)\nHem escoltat l’entrevista que van fer els nens de 6è del curs 2012-2013 i hem seleccionat la informació més important.\nVa començar a ser professora a l’escola a l’any 1972-1973 va treballar fins l’any 1993. Va estar 20 anys a l’escola.\nFeien classes de dilluns a divendres i molt al principi els dissabtes al matí però això va durar un any més o menys. Els horaris eren de 9:00 a 13:00 i de 15:00 a 17:00\nLa escola era fins a 8è i no hi havia p3. Sortien de la escola amb 14 anys. No existia la E.S.O.\nHi havia dues línies per curs.\nVa sortir una Llei que deia que l'educació seria obligatòria fins als 14 anys i van anunciar que es faria una part nova a l'escola. Era els anys 70.\nQuan la part nova estava en obres arribaven a tenir 49 o 50 alumnes per classe, però tot i així el normal era 40 alumnes per classe.\nEls càstigs normalment eren fer treballs extra o copia. Molt poques vegades els portaven als passadissos o els enviaven a direcció. Mai havien pagat amb el regle .\nUn càstig era posar un esparadrap a la boca per no parlar.\nAl principi les classes es feien en castellà però a mesura que va anar passant el temps i va arribar la democràcia les classes es van fer en català.\nA les classes era obligatori tenir un retrat de Franco.\nHi havia menjador i el menjar estava bo.\nEs coneixia que la Maria Baldó havia estat molt bona directora.\nL’escola és molt bona i sempre ha tingut molt bona acceptació.\nAl principi l’aula de música era molt poca cosa després va anar avançant.\nNo hi havia hort .\nTambé feien educació cívica.\nA l’escola anava gent que no era del barri\nPublicat per La Farigola de Vallcarca a 1:43 1 comentari:\nENTREVISTA A DOS EX-ALUMNES DE LA FARIGOLA DE VALLCARCA\nEl curs 2011-2012 els nens van fer una entrista a dos ex-alumnes de l’escola una es deia Conxita i l’altre es deia Rita. El que hem fet és analitzar l’entrevista i escriure la informació més important.\nUna de les àvies va estar 5 anys a l’escola (de l'any 1934 a l'any 1939) i l’altra 6 anys (de l'any 1939 a l'any 1945).\nA la seva època portaven una bateta molt cara.\nAnaven els mateixos dies de l’escola de dilluns a divendres. De 9:00 a 12:00 i de 3:00 a 5:00. Les classes duraven 1 hora.\nDe material només tenien un llibre en que hi havia exercicis de totes les matèries.\nUna ens va explicar que des de la classe s’escoltaven els bombardejos de la guerra civil sobre Barcelona.\nEn el moment que les dos àvies van anar a La Farigola, l'escola només era de nenes.\nQuasi mai posaven deures.\nUna d'elles recorda que els hi castigaven amb coses molt dures fàcilment.\nA les classes hi havia més de 40 alumnes.\nA les classes hi havia poc espai i cada alumne tenia una taula i una cadira.\nNo hi havia laboratori però si que hi havia biblioteca i la música es feia a la seva classe.\nLes matemàtiques és deia aritmètica i no estudiaven anglès però francès sí.\nA la tarda sempre feien “Labores”. Per exemple cosir i cuinar.\nQuasi mai tenien alumnes estrangeres.\nDesprés de la guerra civil:\ntots els llibres eren en castellà i només celebraven les festes de Espanya no celebraven les de Catalunya.\nNo feien sortides i no anaven de colònies.\nUna va fer les classes en Català però l’altra només en castellà.\nA les dos els hi agradava anar a l’escola però després de la guerra no volien anar.\nLa majoria dels nens anaven a casa a dinar.\nHavien de fer els deures perquè sinó no els hi deixaven menjar.\nHi havia un tramvia a prop\nPublicat per La Farigola de Vallcarca a 1:12 Cap comentari:\nAqui estàn restaurant el banc antic de l'entrada.\nAquests dos mobles de quart també els restauraran.\nA la nostra escola hi ha mobles antics que necessiten que els restaurin.\nDurant el mes de maig de 2014 han vingut a restaurar alguns mobles. Els restauradors treuen el que està vell per tornar a la base, amb els mateixos materials de l’època en que es va crear el moble.\nHan vingut alumnes de l’Escola de Restauració que estan aprenent i practiquen amb els nostres mobles.\nCada moble representa l’estil de l’època i es pot saber de quan són aquests mobles per la manera que estan fets. S’han proposat restaurar un banc de l’entrada, un rellotge i una tauleta petita.\nRestaurant la tauleta, han descobert que es feia sevir a classe de pintura ja que tenia moltes capes de pintura i taques de colors difents. També treballen amb ceràmica.\nPublicat per La Farigola de Vallcarca a 3:18 Cap comentari:\nNovetats a la línia del temps\nHem modificat la linia del temps amb noves fotos i noves informacions!!!!\nPublicat per La Farigola de Vallcarca a 3:30 Cap comentari:\nEl nostre grup hem estat :\nEscoltant un vídeo d'una ex-alumna\nMirant l'arquitectura antiga de la Farigola\nPosant la informació d'unes ex-professores (la informació més important)\nI ara volem saber :\nL'època en que es va fer l'escola\nQuines coses s'han conservat ?\nEn quin any es va construir? qui en va tenir la idea?\nQuan es va fer la pista?\nCoses que hem de fer per solucionar les nostres preguntes i més:\nBuscar documents, llibres.\nLlegir diaris antics (a les Hemeroteques)\nQue farem quan ho sapiguem:\nFer un Powerpoint comparatiu de l'arquitectura\nAmpliar la línia del temps\nFer una petita presentació ( Powerpoint)\nPublicat per La Farigola de Vallcarca a 3:32 Cap comentari:\nContinuem la recerca de l'escola\nSom els nens de 6è i ens hem proposat continuar el treball que van començar els nostres antics companys sobre la recerca de la nostra escola per ampliar el document que han fet. Ens hem dividit en grups per fer els següents treballs:\nEnviar un correu electrònic a l’ajuntament de Barcelona per posar una pedra al parc que expliqui qui era Maria Baldó,\nFer entrevistes a antics alumnes que anaven a l’escola i que ens expliquin com era l’escola abans, com vestien, com era la distribució de l’escola, quines assignatures es feien...\nMirar fotos i informar-nos sobre l’escola.\nInauguració de la cantina escolar de La Farigola i celebració del desè aniversari de la seva inauguració.\nPublicat per La Farigola de Vallcarca a 7:10 1 comentari:\nHem pogut contactar amb Marc Cuixart, el nét de ...\nLa primera pedra de l'escola i per què ens diem La...\nEntrevista a Maria Runge (ex professora de la Fari...\nENTREVISTA A DOS EX-ALUMNES DE LA FARIGOLA DE VALL...


Hartland (Vermont) - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n43° 34′ 14″ N, 72° 25′ 21″ O / 43.5706°N,72.4225°O / 43.5706; -72.4225\n10 juliol 1761\nHartland és una població dels Estats Units a l'estat de Vermont. Segons el cens del 2000 tenia una població de 3.223 habitants.\nSegons el cens del 2000, Hartland tenia 3.223 habitants, 1.270 habitatges, i 900 famílies. La densitat de població era de 27,7 habitants per km².\nDels 1.270 habitatges en un 33,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59,5% hi vivien parelles casades, en un 8,4% dones solteres, i en un 29,1% no eren unitats familiars. En el 22% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,53 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,97.\nPer edats la població es repartia de la següent manera: un 26,1% tenia menys de 18 anys, un 5,1% entre 18 i 24, un 29,2% entre 25 i 44, un 27,9% de 45 a 60 i un 11,8% 65 anys o més.\nLa renda mediana per habitatge era de 49.388 $ i la renda mediana per família de 55.354 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.639 $ mentre que les dones 26.691 $. La renda per capita de la població era de 23.715 $. Entorn de l'1,3% de les famílies i el 2,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Hartland\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Hartland_(Vermont)&oldid=24453219»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 8 ago 2020 a les 22:45.


Joves, voleu formar part de la Societat Kyoto? | Anna Cornudella\nEls Petits Plaers dels clàssics\nVerdaguer i la naturalesa de Collserola\nJoves, voleu formar part de la Societat Kyoto?\nL’adolescència és un moment difícil, i això ho saben del cert els deu joves protagonistes de la nova novel·la de Flavia Company, Societat Kyoto (Cruïlla). Aquí, el realisme i el món de la màgia es barregen per narrar-nos els problemes i les pors d’aquests adolescents que, gràcies a les ensenyances del mestre Li Po, aconseguiran superar-los. Es tracta d’una novel·la que conté tots els al·licients per atrapar als joves lectors: una societat secreta, un mestre que els apropa a la filosofia oriental i una reflexió sobre molts dels aspectes que toquen de ple la seva vida.\nFlavia Company. | © Ester Roig\nA través d’una prosa viva i plena de diàlegs que allunya la lectura de ser carregosa, Company ens presenta al gran mestre oriental Li Po. La seva filosofia queda clara des de l’inici: “el que no es veu no és invisible, el que no se sent no és inaudible, el que no es toca no és intangible”. Li Po arriba a Barcelona per buscar deixebles i ampliar, d’aquesta manera, la seva societat; la Kyoto. El missatge de la seva arribada va passant de boca a boca, i sembla que tots els adolescents de la ciutat vulguin formar-ne part. Però, com tot bon mestre, Li Po no els ho posarà fàcil: aquells que vulguin entrar a la Societat Kyoto hauran de passar alguna prova o koan.\nDe manera pausada, al llarg dels diferents capítols, Flavia Company presenta els adolescents que acabaran formant part d’aquesta societat. Centrant-se en alguna dificultat a què han de fer front, en fa una descripció amb la profunditat necessària perquè els lectors s’hi puguin identificar. En Bernat, per exemple, és un noi amb una família que l’estima i li aporta estabilitat, però li costa fer allò que s’espera d’ell, com ara estudiar. En Max, en canvi, és un noi de carrer que es veu obligat a robar, la Georgina és una noia a qui no li agrada el seu cos i té problemes per encaixar, i la Shunny és una filla de migrants japonesos que no té ganes de conèixer els seus orígens.\nEl fet de superar aquestes pors i adversitats és, precisament, la prova que els joves hauran de dur a terme per poder entrar a formar part de la Societat Kyoto. Però només podran fer-ho a través d’algun dels dotze poders amb què compta Li Po. L’extraordinari del llibre recau en la forma en com es presenten aquests poders. Malgrat que en un inici puguin arribar a semblar banals (els poder dels que Company parla són, entre altres, la invisibilitat, saber què pensen els altres i poder entendre els animals), a poc a poc descobrirem que el que proposa el mestre no és més que “entendre que tot té un sentit i que l’hem de respectar”. Escoltar-se a un mateix, actuar d’acord amb allò que es pensa i fer el possible per superar les nostres pors, són les ensenyances que Li Po dóna als seus deixebles.\n“Els kyotos s’ajuden entre ells. Fomenten la solidaritat i l’empatia. Lluiten per causes justes, en grup o de manera individual, i escullen estudis i hobbies que no afecten el medi ambient i que no atemptem contra els drets de cap ésser viu, ni vegetal ni animal”. Comparada amb la nostra, aquesta nova societat que presenta Flavia Company bé podria semblar una utopia. Però, com a tota utopia, els joves poden intentar apropar-s’hi. I és que aquesta no és una novel·la que es conformi a quedar-se en el pla de la ficció. L’autora interpel·la directament als seus lectors a través d’uns koans. Els joves que s’endinsin en les pàgines d’aquesta obra es veuran immersos en la reflexió dels seus propis problemes i dificultats, i de la forma que tenen de relacionar-se amb el món i amb els altres. Podrien entrar, ells, a formar part de la Societat Kyoto?\nSocietat Kyoto és una novel·la que té la virtut de presentar molts problemes de gran transcendència en poques pàgines. I el millor de tot és que la seva autora els troba una solució, que malgrat que sigui ben difícil d’aconseguir, és possible: viure de forma conscient i harmoniosa. Flavia Company ens presenta una nova societat que neix d’un idealisme i d’un romanticisme que s’oposa als models organitzatius i productius actuals. Aquest és un llibre que posa el benestar dels éssers vius al centre, i que ens convida a revisar-nos i a reinventar-nos. En definitiva, és una obra que, amb una prosa natural, càlida i fàcil de seguir, va dirigit a un públic jove però de la que tots podem gaudir i aprendre.\nCruïlla Flavia Company Societat Kyoto


El PSC i l'Agrupació Veïnal de les Platges formaran govern al Vendrell\nKenneth Martínez, cap de llista dels socialistes al Vendrell el passat 26 de maig.\nKenneth Martínez, cap de llista dels socialistes, serà alcalde gràcies a un acord que s’anunciarà demà en roda de premsa\nActualitzada 04/06/2019 a les 18:59\nA mida que s’apropa el ple de constitució dels plenaris municipals, el 15 de juny, es comença a conèixer quins seran els pactes que es conformaran a les diverses localitats. Una de les incògnites que quedava per desvetllar era el Vendrell, on el PSC de Kenneth Martínez va assolir 8 regidors, a només 3 per sumar majoria absoluta, mentre que la coalició entre Som Poble i ERC –encapçalada per Marc Robert– va anunciar la nit electoral que intentaria un pacte alternatiu als socialistes que integraria quatre formacions. Finalment, avui s'ha fet públic que l’Agrupació Veïnal de les Platges (AVP-FIC), una nova formació política centrada en les necessitats de les urbanitzacions i barris del litoral, donarà suport a la investidura del partit més votat.\nUn cop fet el recompte definitiu, la setmana passada, el ple es quedava en 8 regidors el PSC, 6 Som Poble-ERC, 2 Cs, 2 Junts pel Vendrell, 1 Primàries, 1 Podem i 1 AVP-FIC. Per contra, el PP es va quedar fora i, per primer cop, cap grup municipal de caire xenòfob no tindrà representació, ja que ni Vox ni SOMI van superar amb prou feines el 2% dels sufragis el passat 26 de maig. Tot i que Kenneth Martínez no ha volgut avançar els detalls de l’acord, que s’anunciaran demà en roda de premsa, sí que queda pendent si alguna altra candidatura se sumarà als socialistes a l’hora de formar govern o, com a mínim, de facilitar-li la investidura en una primera votació. Amb AVP encara els manquen dos suports més per no haver de recórrer a la norma fixada per la legislació electoral, que marca que sigui la formació amb més regidors qui governi al municipi, en cas de no aconseguir una majoria absoluta.\nInicialment, Marc Robert (Som Poble-ERC) havia anunciat la seva intenció de fer un govern a quatre, amb Junts, Primàries, Podem i AVP. Tot i això, els contactes realitzats la setmana passada no van fructificar. Robert ha assegurat avui a Diari Més que aquesta era l’única alternativa sobre la taula, malgrat que Junts proposava que fossin les dues forces més votades les que s’entenguessin per sumar 14 regidors. «No hi veig recorregut, el PSC mai no ens ho ha ofert», ha detallat Robert. Només un pacte entre els republicans, Junts, Ciutadans, Primàries i Podem podria prendre-li l’alcaldia a Kenneth Martínez (PSC), però aquest acord es veu altament improbable per les diferències entre els diferents grups.\nEls socialistes formalitzaran l’acord amb la llista impulsada pels veïns de les platges de Sant Salvador, Coma-ruga, el Francàs, Sant Vicenç de Calders i urbanitzacions, i que està encapçalada per Severiano Matamoros Galván. L’acte es farà demà als jardins del Museu Pau Casals.\nComenta el contingut : El PSC i l'Agrupació Veïnal de les Platges formaran govern al Vendrell