El departament de Visual i plàstica dóna servei a les/als alumnas/es de tota l’eso i a batxillerat en les matèries de modalitat de dibuix tècnic.\nDisposem d’un àula específica per a dur a terme les diferents activitas didàctiques.\nParticipem en activitats artístiques tan creatives com expositives dins i fora de l’institut.\nObjectius de la matèria de Visual i Plàstica a l’ESO\nLa matèria d’Educació Visual i Plàstica de l’educació secundària obligatòria té com a objectiu el desenvolupament de les capacitats següents:\nObservar, mirar, comprendre i interpretar de forma reflexiva i crítica l’entorn natural i cultural propi, demostrant sensibilitat vers la realitat patrimonial i les seves qualitats, estètiques i funcionals, així com contemplar d’altres realitats culturals, com a forma d’enriquiment culturali de generar nous coneixements.\nExpressar-se amb creativitat, mitjançant les eines del llenguatge plàstic, visual i audiovisual i emprarde forma flexible altres recursos, tècniques i mitjans, provinents d’ altres àmbits del coneixement.\nConèixer i utilitzar diversitat de tècniques i procediments artístics i els recursos TIC en les propostes icreacions personals i col·lectives.\nPlanificar i reflexionar, de forma individual i col·lectiva, sobre el procés de disseny i de realització d’un objecte partint d’uns objectius prefixats i revisar i valorar en cada fase del projecte l’estat de consecució.\nObservar, comprendre i reflexionar sobre el sentit ila diversitat de les imatges de la cultura visual i mediàtica, mostrant el necessari sentit crític i delimitant el seu origen, els canals, els àmbits dels que provenen i la seva funció.\nObjectius de la matèria de Dibuix Tècnic\nLes matèries de modalitat de DIBUIX TÈCNIC en el BATXILLERAT tenen com a finalitat proporcionar una formació de caràcter específic que orienti en un àmbit de coneixement ampli, desenvolupi aquelles competències que hi tenen més relació, prepari per a una varietat d’estudis posteriors i afavoreixi la inserció en un camp laboral.\nComprendre els fonaments ,els conceptes i els procediments de la geometria mètrica aplicada al dibuix tècnic, i els dels sistemes de representació, i entendre’ls com a conjunts de continguts relacionats i susceptibles de ser emprats en qualsevol activitat o projecte.\nReconèixer el caràcter comunicatiu i transmissor d’informació del dibuix tècnic i del programari informàtic, la seva terminologia pròpia i la universalitat dels seus codis, i considerar-lo com una eina de coneixement, de recerca i concreció d’idees.\nEmprar el dibuix d’esbós i de croquis per al plantejament previ a qualsevol activitat tècnica, com a elements integradors del coneixement en els processos de recerca, disseny i solució de problemes de dibuix tècnic, tot incorporant, si cal, els recursos de representació provinents del vessant artístic del dibuix.\nUtilitzar els estris i els materials de dibuix tècnic reconeixent les seves propietats i possibilitats de rendibilitat dins els processos de resolució i construcció, i utilitzar-los amb destresa suficient, desenvolupant la capacitat d’expressar-se gràficament amb fluïdesa i coherència, i aportant explicacions i reflexions vers les solucions observades en les concrecions gràfiques.\nEmprar amb profunditat els recursos del dibuix geomètric i de la geometria descriptiva, fent especial incidència en el sistema dièdric, a i de plantejar i resoldre problemes i concretar gràficament figures i conjunts bi i tridimensionals, així com espais en el pla.\nDesenvolupar capacitats d’anàlisi i raonament per trobar solucions coherents, alternatives, ampliant els coneixements propis, i aplicant estratègies i procediments metodològics seqüenciats amb processos deductius i inductius.\nEmprar els recursos informàtics de representació tècnica bi i tridimensionals, i de geometria dinàmica més habituals, com a eina de complementació i ampliació dels recursos tradicionals, per afavorir l’apreciació i la comprensió de la representació, de les propietats de les formes i dels problemes geomètrics que aquestes plantegen.\nTreballar d’una manera organitzada i desenvolupar les activitats amb constància i responsabilitat, i tenir capacitat per concretar formes bi i tridimensionals en el pla amb claredat, correcció, rigor i competència comunicativa.\nPlantejar projectes i activitats treballades amb exemples reals com a referents a partir dels quals es puguin identificar propietats geomètriques aplicables al dibuix tècnic.\nIntegrar en les activitats situacions de realitat i referents històrics i del patrimoni cultural, relacionades amb el dibuix tècnic i la geometria.\nValorar la universalitat de la normalització en el dibuix tècnic i aplicar les principals normes UNE i ISO referides a l’obtenció, posició i acotació de les vistes d’un cos.


Per poder conèixer bé els nostres clients i clients potencials és vital que desenvolupem una estratègia que incorpori la tecnologia més puntera. D'aquesta manera, els nostres esforços i inversions en màrqueting seran menors i els resultats seran millors.\nEn primer lloc, hem de conèixer els clients que ja tenim. Podem utilitzar tècniques de segmentació, que dividiran els clients en grups segons característiques o comportaments que tinguin en comú. La segmentació ens permetrà aconseguir una visió comprensiva dels clients actuals, i també es pot fer servir per categoritzar els clients potencials.\nPer dur a terme aquesta segmentació hi ha algoritmes de machine learning, com els algoritmes de clustering i classificació. Els algoritmes de clustering trobaran els grups naturals de clients dins la nostra base, mentre que els de classificació ens ajudaran a determinar el comportament i preferències dels nostres clients potencials.\nQuan creem la nostra estratègia de clients és important tenir en compte el cicle de vida. El cicle de vida són les etapes per les quals passa el client des que entra en contacte amb la nostra empresa i aprèn, interacciona i compra.\nEl cicle de vida dels clients té 3 fases principals:\nEn la fase d'adquisició, màrqueting ha de dur a terme un esforç més gran que en la resta de les fases. S'han de dur a terme tasques de prospecció i creació de bases de dades, així com creació de continguts que permetin que els clients potencials entrin en contacte amb la nostra marca per primera vegada i puguem començar a nodrir la nostra relació amb ells.\nA més, en l'adquisició de clients entra en joc el lead scoring, que serveix per avaluar i puntuar els clients potencials segons el valor de negoci que se'ls atribueix. Si s'identifiquen els clients potencials aviat, les empreses poden millorar l'índex d'adquisició i fer-los servir per crear models d'adquisició que activin els prospectes inactius.\nDins d'aquesta fase hi ha una mètrica anomenada lifetime value, també coneguda com a valor del cicle de vida, que és una predicció del valor generat per un client durant el seu pas pel cicle de vida. El valor del cicle de vida és una de les mètriques més rellevants en l'analítica de dades.\nUn cop coneixem els nostres clients i clients potencials, hem de buscar maneres de crear una experiència personalitzada per a ells, de manera que la seva interacció amb la marca sigui tan agradable com sigui possible.\nPer aconseguir-ho podem dur a terme tests A/B per detectar què funciona i què no i així poder concretar cada vegada més la nostra estratègia i garantir que és efectiva. A més, en aquesta fase podem utilitzar les tècniques de cross-sell i up-sell, que permeten el valor de les adquisicions i, per tant, de la facturació.\nDurant aquesta etapa és molt important dur a terme anàlisis dels resultats per poder prendre decisions informades que ens permetin oferir continguts millors i aconseguir una bona relació marca-consumidor.\nA la fase de delit o retenció, l'empresa ha de concentrar els seus esforços en evitar la pèrdua de clients, perquè el cost de guanyar-ne de nous és molt més gran que el de retenir-los.\nHi ha churn models o models que analitzen la cancel·lació els clients que permeten detectar quins són els motius pels quals un client deixa de fer servir el nostre producte o servei o passa a consumir a la competència. Gràcies a ells podem prendre decisions preventives, com oferir descomptes o promocions per retenir el client.\nAquests models acostumen a fer servir arbres de decisió o random forests, que ofereixen una probabilitat de cancel·lació, a més de mostrar quins són els motius més rellevants pels quals els clients deixen de comprar la nostra marca.\nHi ha altres models que ofereixen informació més específica, com el tipus de client que té més possibilitats de cancel·lar o el segment en què hem de concentrar més esforços.\nBismart ofereix serveis d'estratègia i cicle de vida de clients. Som experts en data management i comptem amb experts en intel·ligència artificial. Els nostres algoritmes de machine learning permeten conèixer al detall els clients actuals i potencials, així com prevenir la cancel·lació i oferir la millor experiència en la relació amb la marca.\nAl món actual, la competència és ferotge i només les empreses que utilitzin tots els seus asos podran diferenciar-se de les altres a l'hora d'oferir una experiència personalitzada que permeti retenir els seus clients i fidelitzar-los a la marca. Per això, és important conèixer quins són els beneficis que pot aportar-nos la tecnologia, no només en l'àmbit de l'anàlisi, sinó al camp de la intel·ligència artificial.


Ajuntament de Cassà - Dissabte, nova edició de "La Família se'n va al mercat"\nDissabte, nova edició de "La Família se'n va al mercat"\nAquest dissabte, 11 de maig, a les 11.30h al mercat del passeig Vilaret tindrà lloc una nova edició de "La família se'n va al mercat". Aquesta vegada es tracte de "Contes per a llepar-se'n els dits", a càrrec de Gra de Sorra.\nL'objectiu és potenciar la compra al mercat dels dissabtes i incentivar comprar productes de proximitat al poble. A través d’espectacles infantils al mateix mercat es vol atraure les famílies que normalment no hi solen comprar. S’han programat espectacles infantils un cop al mes, durant els mercats dels dissabtes, al passeig Vilaret.\nEls espectacles infantils estaran relacionats amb el menjar saludable, la cuina, els productes de proximitat i els mercats. D’aquesta manera també es volen potenciar els espectacles infantils a la programació cultural estable de Cassà de la Selva.\nPublicat el 07 Maig 2019


Un senyor de Puig-reig impugna el resultat del 58è concurs de boletaires – Berguedà Online\nUn senyor de Puig-reig impugna el resultat del 58è concurs de boletaires\n06/10/2014 Redaccio\t0 Comments\nMiquel Rodacantirs, indignat amb el resultat del concurs.\nAquest Diumenge s’ha celebrat al Pla de Puigventós el tradicional concurs de boletaires, que enguany ha arribat a la seva 58a edició. El primer premi, se l’ha endut una cistella amb 50 quilos de rovellons que ha collit Eloi Alcalà, un veí de Manlleu.\nLa popular festa organitzada per la penya boletaire de Berga, ha comptat amb una amplia participació. Unes 2000 persones s’han apropat fins al Pla de Puigventós a gaudir d’aquesta festa del bolet, que aquest any ha contat amb la participació del periodista Llucià Ferrer i l’actor Toni Albà, que han rebut els títols de boletaire d’honor.\nPerò no tot han estat flors i violes. La nota discordant l’ha donat el popular pagès de Puig-reig, Miquel Rodacantirs que va participar al concurs amb una cistella de 12 kg de rovellons. Rodacantirs que porta 54 anys participant al concurs, s’ha mostrat molt disgustat amb la penya boletaire i ha impugnat de forma pública davant de diferents mitjans de comunicació la decisió del jurat d’atorgar el primer premi a la cistella de 50 quilos d’Eloi Alcalà: “Qualsevol boletaire de debò, sap perfectament que aquest any de Rovelló se n’ha fet ben poc, i el poc que hi ha, ben corcat. Jo mateix vaig presentar una cistella amb 12 quilos de rovellons, i d’aquests 12 quilos, estic segur que almenys 10 seran cucs. Però va aquest tio de Manlleu, i es presenta amb una cistella de 50 kg de rovellons ben macos i li donen el premi. No s’ho creu ni ell. Aquests bolets venen de Romania tant segur com que jo em dic Miquel Rodacantirs.”\nRodacantirs ha demanat a la penya boletaire que obri una comissió d’investigació. Segons ha explicat ell mateix: “Si hi hagués voluntat real d’aclarir el tema, només s’hauria d’interrogar alguns dels cucs de la cistella per a veure si parlen català o romanes. Però es clar, fa mes goig dir que el guanyador va trobar 50 kg…”\nEl premi al bolet més gran, se’l va emportar Eulalia Gatera, una veïna de Gironella de 45 anys que segons fonts de la organització: “Va agafar una merda com un piano.”\n“El Konvent” demana un judici per combat al gremi d’hostaleria\nEl Patronat de La Patum aplicarà el 155 a la Bauma dels Encantats\nMossèn Ballarin: En realitat no m’ha agradat mai ballar\n← Un dentista exercia sense llicencia a Puig-reig\nUn veí de Berga pretén separar Catalunya i Espanya a pic i pala →


Nuriav65 2016-03-17 23:31:40 UTC #745\nNa sofia ha contestat. S'hi posa tot i si clara es munta a punt de neu millor\ngofrancesc 2016-03-18 01:58:43 UTC #746\nOh, i tant que t'ha sortit bé, tens el vist-i-plau i la reverència per tan bona tria de l'obra i de la interpretació. Oh què bé!, com és de fantàstic, aquestes obres tan netes que sents tots els instruments, el director com està fruint del moment,\nperò, ai no no no... aghhhh... està tallada!!!.\n... bufffffff... coi, que no es deixa un clau a mitges, què bèstia. Magnífics els músics, els solistes, en René Kollo, la Gwyneth Jones, el cor, tots. Mira que fa lustres que no fumo però ara faria una cigarreta desprès del vídeo.\nA Viena mateix va estrenar l'obra aviat farà dos-cents anys i hi aniria amb la màquina del temps si en tingués una a mà. Veure'l sord com una tàpia dirigint l'orquestra, dirigint fins i tot quan els músics ja havien acabat i com la contralt s'adreça cap a ell i el fa girar perquè vegi tot el teatre ovacionant-lo hauria de ser quelcom únic. Fins que intervé la policia perquè en Beethoven rep més aplaudiments que l'emperador.\nVinga, aprofito per deixar una versió dirigida per en Furtwängler al 1954 poc abans de morir, em va sobtar com una direcció diferent em podia donar la imatge, de vegades, d'una música fins i tot inquietant.\nmireia 2016-03-18 07:29:28 UTC #747\nGràcies, ja és el que volia fer. Com que demà n'he de tornar a fer i són de més compromís, m'ha anat bé com a entrenament. Ara bé, trobo que es gasta molt bacallà. D'això no me'n recordava.\nNuriav65 2016-03-18 08:49:39 UTC #748\nPotser poses poca farina. O fas molts bunyols. Ara fa temps que no en faig però amb un quart de bacallà me'n sortien bastants.\nmireia 2016-03-18 09:08:04 UTC #749\nGràcies, però no me n'havia adonat que hi ha una cosa que l'he provat i no m'ha sortit. Tu me'n poses un que forma part d'un "conjunt". Com ho he de fer per tornar a escoltar el mateix sense haver passat, sense escoltar-los, per tots els "vídeos" que hi ha al conjunt?\ngofrancesc 2016-03-18 10:16:47 UTC #750\nno, l'enllaç que he penjat no forma part de cap llista de reproducció, el vídeo sí està en una llista però l'enllaç és al vídeo sol i no a la llista.\nEl que sí deus trobar és que quan s'acaba el vídeo n'enceta un altre, a mi també em va passar i no ho entenia fins que vaig descobrir la causa. Al Youtube, al costat del vídeo tens una llista de recomanacions i un botonet de Reproducció Automàtica, si tens aquesta opció activada t'anirà obrint vídeos un darrere l'altre sense fi, la desactives i llestos.\nmireia 2016-03-18 22:29:29 UTC #751\navui tampoc no he tingut massa temps per dir gran cosa, tot i que he anat llegint. Però que la música ens segueixi alegrant l'esperit i per acabar ell dia, una d'apropiada, ara que ja som a les portes de Setmana Santa:\nQue dormiu el son dels Àngels\nElsa 2016-03-19 02:26:58 UTC #752\nMoltes gracies @mireia, m´encanta aquesta cantata.\nNuriav65 2016-03-19 19:00:10 UTC #753\nvturiserra 2016-03-20 22:03:03 UTC #754\nElsa 2016-03-20 22:37:51 UTC #755\nExtensa i estupenda lliçó, @vturiserra .\nElsa 2016-03-22 00:48:36 UTC #756\nHeu vist l´esquela que va deixar preparada el propi Flavià ?\nPublicada a L.V.\nAls meus 70 anys, no he de patir pel futur. Ni residències, ni carret espitjat per peruà. El meu futur immediat és Sancho d'Àvila. La cerimònia tindrà lloc avui, dia 21 de març del 2016, a les 11.50 hores. Tanatori Sancho de Ávila.\nHumor fins a la mort,inclosa.aquesta.El gran Carles.\nSofia 2016-03-22 21:01:08 UTC #757\n@vturiserra, fins avui no he pogut mirar les correccions. Estic atrafegada amb els néts. Moltíssimes gràcies, maco. Ho repasaré amb atenció, quan tingui una bona estona lliure. (Ja veig que avui he posat massa punts)\nvturiserra 2016-03-22 21:36:20 UTC #758\nMira-t'ho quan pugues, sense pressa. Els néts no són mala cosa per a estar atrafegada.\nSofia 2016-03-22 22:04:51 UTC #759\nSón el millor del món. @vturiserra\nmireia 2016-03-22 22:21:35 UTC #760\nAbans d'anar a dormir us deixo amb una cançó que els fets d'avui (no sé per què) m'hi han fet pensar.\n(a veure si tinc sort, també; i em surt només aquesta cançó)\nElsa 2016-03-23 00:22:29 UTC #761\nSi senyora, molt be, @mireia, et surt només aquesta, com també et va sortir la cantata de Bach soleta l´altre dia.\nmireia 2016-03-24 07:50:33 UTC #762\nCom que sembla que a partir d'avui també anirem forts, si teniu humor per d'aguantar-ho, imagineu-vos-ho així:\nAlerta i cops: Puigdemont.\nGossos: ministres del govern central.\nEsquelles: Recordatori i presses.\n0.00 Introducció i toc d'alerta.\n0.16 Comença la cursa.\n2.25 Vinga, Rajoy, descansa una mica, però no tenim massa temps.\n3.11 S'adormen i els cavalls tan sols llisquen per la neu.\n3.48 Surt els sol per avisar d'un nou dia. El Rajoy es comença a despertar.\n7.02 Puidemont a Rajoy: Què t'has pensat? T'has de posar una altra vegada en marxa, que només tenim 11 mesos (cops forts perquè no s'entretingui).\n7.14 El Rajoy ja no pot més, pobre.\nTanta estona lents, el President ja es posa nerviós.\n9.46 Alegria del President en veure que el Rajoy està disposat a tornar a començar.\n10.51 S'esveren els gossos i Puigdemont fa accelerar el trineu amb el Rajoy al darrere, que ja se la veu a venir (la independència).\n12.20 Victòria final de Puigdemont i derrota de Rajoy. Independència assolida.\nmireia 2016-03-24 07:50:59 UTC #763\nPer què no em surt? (Divertimento in F Major, de Leopold Mozart)\nElsa 2016-03-24 11:30:47 UTC #764\n@mireia, no surt per que tal com diu, el seu propietari(el que l´ha penjat a YouTube) vol que només es pugui veure per Youtube.\nS´entra a Youtube i s´escriu al buscador del Youtube : divertimento en F Major de leopold mozart.\nEl que surt primer, a dalt de tot, (almenys a mi) es el que ens has posat.\nEstà molt be.Es alegre.


es va apoderar de mi. Amb la força del seu Esperit em feu sortir fora i em va deixar al mig de la plana,\nque era plena d’ossos. 2 Em va fer recórrer tot al voltant aquella estesa d’ossos: n’hi havia moltíssims per tota la plana i eren del tot secs. 3 Llavors em preguntà:\n—Profetitza sobre aquests ossos. Digues-los: “Ossos secs, escolteu la paraula del Senyor. 5 Això anuncia el Senyor Déu a aquests ossos: Jo us infondré esperit i recobrareu la vida. 6 Us donaré tendons, faré créixer la carn damunt vostre, us revestiré de pell, us infondré esperit i reviureu. Llavors sabreu que jo soc el Senyor.”\n10 Jo vaig profetitzar tal com ell m’havia ordenat, i l’esperit va entrar dins d’ells, recobraren la vida i es posaren drets.\nFormaven una multitud molt i molt gran.\n—Aquests ossos, fill d’home, són tot el poble d’Israel. Ells van dient: “Els nostres ossos ja són secs, hem perdut l’esperança; per a nosaltres, tot s’ha acabat.” 12 Doncs bé, profetitza i digues-los de part meva: “Això us anuncia el Senyor Déu: Mireu, jo obriré els vostres sepulcres, us en faré sortir i us faré tornar a la terra d’Israel. 13 Llavors, poble meu, quan obriré els vostres sepulcres i us en faré sortir, sabreu que jo soc el Senyor. 14 Posaré el meu esperit dins vostre,\nrecobrareu la vida, i us establiré a la vostra terra. Llavors sabreu que jo, el Senyor, ho he anunciat i ho he complert. Ho dic jo, el Senyor.”\nIsrael i Judà, un sol regne\n16 —Tu, fill d’home, pren un bastó i escriu-hi: “És de Judà i dels israelites units a ell.” Pren-ne després un altre i escriu-hi: “És de Josep i de tot el poble d’Israel unit a ell.” Aquest serà el bastó d’Efraïm. 17 Ajunta’ls després l’un amb l’altre perquè formin un sol bastó i quedin units en la teva mà.\n18 Quan els del teu poble et diran: “Explica’ns què significa això”, 19 digues-los: “Això us fa saber el Senyor Déu: Jo prendré el bastó de Josep, que és a les mans d’Efraïm i de les altres tribus d’Israel unides a ell, i l’ajuntaré amb el de Judà. En faré un sol bastó i quedaran units en la meva mà.” 20 Els bastons escrits, tingues-los a la mà, de manera que tothom els vegi. 21 Després digues-los: “Això diu el Senyor Déu: Jo prendré els israelites d’entre les nacions on han anat, els aplegaré de pertot arreu i els faré tornar a la seva terra. 22 Allí, a les muntanyes d’Israel, en faré un sol poble, i tindran tots un sol rei. No formaran ja dos pobles ni estaran dividits en dos reialmes. 23 No tornaran a quedar impurs amb els seus ídols repugnants i detestables ni amb les seves infidelitats. Els alliberaré del seu pecat d’apostasia\ni els purificaré; llavors seran el meu poble i jo seré el seu Déu.\n24 »El meu servent David regnarà damunt d’ells, tots tindran un sol pastor\ni seguiran els meus decrets, guardaran els meus preceptes i els posaran en pràctica. 25 Habitaran el país que vaig donar a Jacob, el meu servent: ells, els seus fills i els fills dels seus fills habitaran per sempre allà on els seus pares havien habitat, i el meu servent David serà per sempre el seu príncep.\n26 »Faré amb ells una aliança de pau, que serà perpètua.\nEls restabliré i els multiplicaré, i posaré per sempre enmig d’ells el meu santuari; 27 tindré enmig d’ells el meu tabernacle, jo seré el seu Déu i ells seran el meu poble. 28 Quan el meu santuari serà entre ells per sempre, totes les nacions sabran que jo, el Senyor, santifico Israel.”


Cristiano Ronaldo s'ofereix a declarar-se culpable de frau i a pagar 14 milions a Hisenda, segons 'El Mundo'\nEl portuguès proposa un acord de conformitat que confia que es resolgui abans del Mundial\n1 min. Barcelona 18/05/2018 09:29\nCristiano Ronaldo està disposat a pagar 14 milions d'euros a Hisenda i a declarar-se culpable dels quatre delictes fiscals de què l'acusen, segons informa aquest divendres el diari 'El Mundo'. El jugador portuguès del Reial Madrid ha proposat un acord de conformitat que confia que es resolgui abans de l'inici del Mundial de Rússia.\nHisenda, de fet, indica que Cristiano va defraudar 14,7 milions d'euros entre els exercicis 2011 i 2014 pels beneficis obtinguts dels seus drets d'imatge. Així, si l'acord no es materialitza i Cristiano és condemnat, la quantitat que Hisenda requeriria al jugador portuguès podria pujar molt més, fins als 100 milions d'euros entre la quantitat defraudada i la sanció que li podrien imposar.\nL'acord també significaria que la fiscalia retiraria l'acusació contra els assessors de Cristiano Ronaldo –entre els quals hi ha el seu agent, Jorge Mendes–, que ara estan imputats en aquest procediment.\nLa fiscalia acusa Cristiano de defraudar 15 milions d’euros


La Llumenera de Nova York: MoMA Atlantic Pacific\nEn un esforç més per acostar l'art als habitants de la ciutat i fer propaganda del museu —i també, no cal dir-ho, dels programes per a fer-te'n soci—, el MoMA ha inundat el vestíbul de l'estació del subway d'Atlantic Avenue/Pacific Street, a Brooklyn, amb reproduccions d'una cinquantena d'obres del museu. Les obres hi han estat "exposades" des del 10 de febrer i fins aquest cap de setmana. Durant aquest temps, MoMA Atlantic Pacific ha estat doncs, un petit aparador del germà gran de midtown, una extensió oberta les 24 hores del dia, 7 dies a la setmana, en la qual podies tocar els quadres amb els dits sense por de fer saltar totes les alarmes.\nEn fa 1: Divendres de Llumanera: Lo primer dia de maig en Nova York\nEn fa 2: xop suei\nDan 16 de març, 2009 03:25\nOstres. Coses així haurien de fer al metro d'aquí.\nAlbert Lloreta 16 de març, 2009 03:38\naixò s'assembla al que hi ha a la parada del louvre a parís pero amb art modern, llàstima que no sigui permanent!\nUri 16 de març, 2009 04:35\nQuina gran idea. Aquests dies a Barcelona es fan concerts de música clàssica, al metro.\nAnònim 16 de març, 2009 10:03\nSí que hauria de ser permanent, però en tant que aparador publicitari, suposo que l'espai val uns calers i que hi ha altres anunciants compromesos :(


Els millors ingredients d’una festa per a tothom\nLa programació de la festa de la ratafia té les virtuts que defineixen el món ratafiaire: tradició i innovació. al costat dels tastos, els tallers i les presentacions, hi ha música, teatre i gresca\n7 min. 08/11/2018 00:00\n651x366 Els millors ingredients d’una festa per a tothom Els millors ingredients d’una festa per a tothom\nLitúrgia d’inici de festa amb cercavila\nPL. FARNERS, DIJOUS, 21.30 h\nDesprés de la penjada del penó i del brindis col·lectiu, comença la cercavila de la ratafia amb els Grallers de Santa Coloma, els gegants Sol i Serena, els capgrossos d’en Francesc Rusquellas i en Francesc Fontdevila (Panxo), els Trabucaires de Cassà i els Trabucaires d’en Serrallonga. La ruta serà amenitzada per Contaminado Sonrisas.\nFira de Ratafies de Catalunya VELA DE LA RATAFIA, PL. FARNERS, DISSABTE I DIUMENGE, DURANT TOT EL DIA\nS’hi podran comprar les ratafies de Santa Coloma amb valor afegit: Roca Guillera, Corriols, Malhivern i la tetralogia de ratafies 1842 de Santa Coloma. S’hi vendrà també el vinagre de ratafia Virat i la pomada Panchu, entre altres productes relacionats amb aquest licor.\nExposició sobre Francisca Pastells CASA DE LA PARAULA, DISSABTE, TOT EL DIA\nTitulada Francisca: una dona enamorada del bosc, la mostra serveix per recordar la figura d’una de les més grans i autèntiques ratafiaires del municipi. Feia feines en 10 cases per guanyar-se la vida i treballava al bosc buscant herbes, llenya, bolets i carbó.\nRatafies casolanes d’edició limitada\nLlibertat és el nom d’una ratafia col·laborativa creada per denunciar la falta de llibertats i donar suport als presos i exiliats. La Ratafia de Waterloo neix d’una recepta de l’avi del president Carles Puigdemont, amb nous verdes d’una noguera d’aquesta població. També es presenta una ratafia que segueix la recepta manuscrita d’Enric Prat de la Riba. Aquestes ratafies no estan a la venda.\nXavi Lozano, tocar allò que no sona VELA DE CIRC, DIUMENGE, 11.00 h\nXavi Lozano és un músic capaç de treure música de qualsevol objecte i convertir-lo en un instrument de vent. A l’espectacle Bufasons, Lozano treu música d’una cadira, una bicicleta, una tanca i una regadora. Aquesta és una de les activitats familiars que es faran a la Vela de Circ, del pati La Salle.\nMaridatge amb flors, amb Evarist March i Carles Aymerich\nARXIU, DISSABTE, 11.00 h\nLes plantes i flors que s’hauran recollit al parc de Sant Salvador (a partir de les 9.30 h) serviran per maridar-les amb ratafia i gaudir de les seves aromes i sensacions en boca.\nRatafiarium: productes gastronòmics amb ratafia i ‘foodtrucks’ PLAÇA DEL FIRAL, DISSABTE I DIUMENGE, TOT EL DIA\nPer tastar i comprar xuixos, galetes, bunyols i altres productes fets amb ratafia. Una novetat de la mostra és la ratafia esferificada.\nConcert d’El Pot Petit, cercavila de gegants i ball de diables\nPAVELLÓ DE LA NÒRIA, DISSABTE, A PARTIR DE LES 16.30 h\nEl Pot Petit presenta La gran festa, un concert en format XXL pensat per a tota la família. L’entrada és gratuïta, però l’aforament està limitat a 1.000 persones. Tot seguit, al mateix Pavelló de la Nòria, hi haurà plantada de gegants i cercavila, amb les colles de gegants de Maçanet, Vic, la Beguda Alta, Tordera, Riudarenes i Santa Coloma de Farners. El recorregut començarà a la carretera de Sant Hilari i acabarà a la plaça de l’Ajuntament, amb el ball de totes les colles. A la plaça de la Pau (20.30 h) hi haurà ball amb els Diables d’en Pere Botero.\nBall de la ratafia\nPAVELLÓ DE LA NÒRIA, DISSABTE, 00.00 h\nDesprés del Sopar de Joves de la Ratafia i del concert d’El Pony Pisador i la seva gresca d’arrel folk, començarà el Ball de la Ratafia. Serà el comiat del grup de la comarca de la Selva A Granel, que es retira dels escenaris. També hi actuaran els valencians Smoking Souls i remataran la festa els Allioli, un grup que ofereix versions des de fa una dècada.\nTast de ginebres i productes Excel·lent\nARXIU, DISSABTE, 17.00 h\nTast de ginebres gironines maridades amb productes amb el segell Girona Excel·lent, a càrrec del cuiner Pep Nogué, i amb la col·laboració de Gin Nut i Gin Volcànic & Botànics Russet.\nEls Petits Confrares, Les Aromes i el Ball de Purificació\nMESURES, PL. FARNERS, DIVENDRES, 18 h\nLes Aromes rebran els Petits Confrares pel seu darrer compromís i tot seguit hi haurà una ruta amb en Nou Verda. S’acaba amb intercanvi d’herbes entre els Petits Confrares.\nEl Ball de Purificació de les herbes (Pl. de la Pau, dissabte, 12.30 h), amb la Confraria jove, anirà seguit d’un ball amb els Diables d’en Pere Botero.\nSORTIDA DEL PARC DE SANT SALVADOR, DIUMENGE, 8.00 h\nMés de 400 corredors van participar l’any passat en aquesta cursa, que s’ha fet un nom per la bellesa dels paratges que travessa. Es pot escollir entre la cursa d’11 km o la de 25.\nVela de circ amb activitats infantils\nPATI DE LA SALLE, DISSABTE I DIUMENGE, DIVERSOS HORARIS\nEntre les activitats per a nens que es faran en aquest espai destaca Mr. Stromboli, firaire i venedor d’elixirs miraculosos que recorre els pobles amb el seu carro ple d’andròmines. També es faran diversos tallers de circ, entre els quals el que proposa Contaminando Sonrisas amb materials reciclats.\nTaller d’espècies de la ratafia, amb Carme Bosch\nARXIU, DIUMENGE, 16.00 h\nCarme Bosch, de l’Escola de Flors de Cassà de la Selva, descobrirà els secrets dels ingredients més aromàtics i desconeguts de la ratafia.\nPlats amb ratafia als restaurants del municipi\nSANTA COLOMA DE FARNERS, DE DIVENDRES A DIUMENGE\nDurant tot el cap de setmana els restaurants de Santa Coloma de Farners elaboraran menús en què la ratafia serà un ingredient essencial.\nDemostració de destil·lació d’aiguardent VELA DE LA RATAFIA DISSABTE I DIUMENGE, TOT EL DIA\nEls mestres aiguardenters Joan Pujades i Tomàs Bosch mostraran les seves tècniques de destil·lació d’aiguardent amb exemples pràctics.\nCòctels amb ratafia, amb Damià Mulà ARXIU, DIUMENGE, 17.00 h\nEl cocteler Damià Mulà presentarà elaboracions fetes amb ratafia i els participants faran el còctel Músic Líquid, amb ratafia. Inscripció prèvia a www.ratafia.cat.\nConcerts: Biflats, Balkan Paradise Orchestra, Alidé Sans\nDIVERSOS ESPAIS DURANT TOT EL CAP DE SETMANA\nLa música és un dels ingredients essencials de la festa. Fidel a la seva tradició rupturista, s’han programat grups que seran una sorpresa per a molts. Biflats (pl. Farners, dijous, 22.30 h) fusiona la cobla i el rock en forma de catalan fanfarre.\nBalkan Paradise Orchestra (Vela de Circ, dissabte, 19 h) és una banda formada exclusivament per dones que barreja la música balcànica amb altres estils. El concert acabarà amb una cercavila.\nAlidé Sans (Vela de Circ, diumenge, 19 h) fa música mestissa amb sons electroartesanals que creen una sinergia natural amb la seva llengua, l’aranès.\nNit de gala de la ratafia i veredicte del jurat\nPAVELLÓ DE LA NÒRIA, DIVENDRES, A PARTIR DE 21.00 h\nUn dels moments més esperats de la Festa-Concurs és el veredicte del jurat, que triarà les millors ratafies entre les presentades a concurs. El veredicte es donarà a conèixer durant la Nit de Gala de la Ratafia. Es tancarà la vetllada amb l’actuació dels Comando Impro, amb un espectacle d’improvisacions amb les demandes del públic. Abans s’hauran nomenat els nous i les noves confrares i la Confraressa d’Honor.\nLitúrgia de fi de festa VELA DE LA RATAFIA, DIUMENGE, 20.30 h\nCom a tancament de la 37 Festa-Concurs de la Ratafia, es despenja el penó i es fa un recorregut fins a la casa del custodi, que serà la persona guanyadora del premi a la millor ratafia local d’enguany. El simbolisme i la tradició estan molt presents durant tota la celebració. Als vilatans se’ls convida a posar un domàs als balcons per mostrar la implicació en l’esdeveniment.


Les bases en el disseny per Zuzana Licko i Emigre | Juanjook creativitat publicitària blog\nQuè mínim entès en disseny no ha estat capaç de situar les avantguardes d’aquesta disciplina en una de les cèlebres parelles de la indústria passada i present? El disseny i les arts visuals no serien el que són sense el naixement de Emigre i de la seva fundadora, Zuzana Licko.\nfont: Daniel X. O’Neil\nLa professional eslovaca en poc temps es va traslladar a Estats Units amb una fi determinada. Dedicar-se a la seva veritable passió, el disseny gràfic i la representació visual. El país de les grans oportunitats per als europeus l’estava esperant.\nfont: See-ming Lee\nPerò serà prop de l’any 1984 quan un de les fites del disseny gràfic vegi la llum i es converteixi en el veritable referent per als professionals al voltant del món.\nNeix Emigre, empresa totalment especialitzada en disseny tipogràfic.\nRudy VanderLans i Zuzana, casats des de l’any 1983, comencen el seu camí i coincideixen amb el llançament de tota una revolució en la indústria visual, informàtica i de disseny.\nEn aquests anys sorgeix Macintosh.\nSobre la taula els únics ingredients que podien garantir l’èxit en aquell moment. La parella de creatius es trobava al moment just i amb els mitjans totalment a la seva disposició.\nfont: Nazareth College\nAmb el transcurs dels anys el projecte de disseny va ser creixent i establint-se entre els professionals i experts en la disciplina. L’aparició dels primers tipus vectorials Postscript i les tipografies visuals va permetre una ràpida consolidació del projecte.\nLa tipografia utilitzada per Emigre se centrava en el gust pel detall, el bon gust, la sofisticació i la formalitat. Retent homenatge a grans tipògrafs clàssics, es complementava amb formes modernes i un estil propis.\nfont: jm3 on Flickr\nEl refinament, el classicisme, l’estil únic, la destacada personalitat i altres característiques van fer de les peces avantguardistes creades per Licko tota una icona a considerar a partir d’aquells anys.\nLa pròpia co-fundadora de Emigre disposa d’un conjunt de tipografies com a tribut i personal aportació al món del disseny gràfic. Entre elles cal destacar:\nFilosofia (Zuzana Licko, 1996)\nLa seva publicació editorial més notable, Emigre, atén al propòsit de comunicar l’estat professional en el qual tots dos dissenyadors es trobaven a la seva arribada a terres nord-americanes. Les al·lusions al seu estat de immigrants en una terra de possibilitats per a l’art i el disseny, van permetre la inspiració des que van trepitjar sòl dels Estats Units.\nDes de juanjook.com també intento aportar referències clàssiques de grans professionals que han establert les bases del bon fer al món del disseny. En l’actualitat comptem amb grans professionals que, inspirats per moviments i estils, s’interessen a treballar per i per al client però assumint principis i línies de treball ja predefinides.\ndisseny modern Emigre pares del disseny Revista Emigre Rudy VanderLans Zuzana Licko


Nom: MAS ALBÓ\nL’ Albó constisteix en un gran casal, centre d’una extensa propietat. És un edifici de tres plantes i golfes, vessants a laterals i cornisa catalana. A la façana principal destaca la porta de mig punt amb dovelles, no pas senceres ja que estan interrompudes pel balcó del damunt la porta, sobre el qual hi ha un relleu circular en ferro que representa un crist. A la llinda rectangular hi ha la inscripció de “Ramon Albó 1807”. Les obertures dels diferents pisos són rectangulars amb brancals, ampits i llindes de pedra monolítica. Les baranes dels balcons, són de ferro forjat i simples, sense ornamentació. Al mur lateral esquerra, hi ha restes d’una petita fortalesa avançada, destinada a la defensa d’accessos a ponts, ciutats, castells o altres edificacions, i una entrada també amb arc de mig punt i adovellada, adosada al mur de forma perpendicular. L’altra paret lateral ha estat reformada recentment, tota ella arrebossada i enporlanada, es mantenen però, les llindes i pedres que envolten la majoria de les finestres, algunes amb inscripcions: “Maria Anna Albó” i “?Maig 1630”.\nLa part posterior de la casa té construccions noves adosades, i dependències agrícoles, així com una capella a la part posterior, adosada a una altra edificació, de la mateixa època que el gran casal.\nEs tracta d’una Capella d’una sola nau i absis semicircular, dedicada a la Sagrada Família. La porta principal és amb impostes i a la façana hi ha una obertura circular i un campanar d’espadanya sense campana. Al costat un edifici de tres plantes amb coberta a dues vessants. Té les obertures rectangulars amb llinda de pedra monolítica, una part de la casa està oberta amb barana, bigues i cairats de fusta, correspon al paller. A la façana lateral, destaca el rellotge de sol i una placa de ceràmica amb un refrany. La llinda de la façana principal té la inscripció de “Marovesa Marianna Albo” i l’any 1788. L’ Albó constisteix en un gran casal, centre d’una extensa propietat. És un edifici de tres plantes i golfes, vessants a laterals i cornisa catalana. A la façana principal destaca la porta de mig punt amb dovelles, no pas senceres ja que estan interrompudes pel balcó del damunt la porta, sobre el qual hi ha un relleu circular en ferro que representa un crist. A la llinda rectangular hi ha la inscripció de “Ramon Albó 1807”. Les obertures dels diferents pisos són rectangulars amb brancals, ampits i llindes de pedra monolítica. Les baranes dels balcons, són de ferro forjat i simples, sense ornam...\nExisteixen notícies documentals del 1362. Contracte d’unes terres de Pere Masnou a Bertran de Farners s’esmenta al llibre de l'antiga arxivació de la casa i patrimoni dels Farners, núm. 10 del 1362, juny, 5. Santa Coloma de Farners.


Posa un núvol de tags en la teva vida! – Ámbit d'Investigació i Difusió Maria Corral\nPosa un núvol de tags en la teva vida!\nSantiago de Compostela, octubre 2010\n– …Un núvol de què?\n– Sí, sí, un núvol de tags.\nPotser per a aquells que no naveguen habitualment per les xarxes, o que no coneixen aquest llenguatge cada cop més quotidià entre les noves generacions, això pot resultar una mica estrany o llunyà.\nEn el món d’Internet i les noves tecnologies, els tags són definits com a paraules clau associades a un article publicat en un blog o espai cibernètic. Els tags faciliten als internautes la tasca de trobar aquells continguts que més els interessen entre tanta informació diversa que corre per aquests canals. Aquesta és una forma d’etiquetar les coses en el món digital, però que en realitat no està tan lluny del que succeeix en el món físic.\nL’ésser humà es relaciona i crea llaços a molt diferents nivells amb els altres i, encara que de vegades li costi acceptar-ho, té per costum etiquetar les persones que va coneixent. Això, tant si ens agrada com si no, es dóna, i canviar-ho o deixar-ho de fer no és fàcil, però el que sí podem intentar és triar unes etiquetes que afavoreixin el benestar en el nostre entramat social.\nLa majoria de les vegades etiquetem les persones no per les seves aptituds, qualitats o trets enriquidors, sinó per allò que ens molesta, que ens sembla desencertat, pels seus límits, els seus defectes, etc. Potser no acabem de ser conscients d’això, però aquest fet, com se sol dir popularment, «crea mal rotllo», entristeix la convivència, apaga l’alegria i contamina la capacitat de gaudir inherent a la persona.\nFa unes setmanes, aquest estiu, durant una caminada en la qual vaig participar al costat d’altres setanta persones de diferents procedències, vam reflexionar sobre algunes paraules i el que significaven per a cadascun de nosaltres. Eren paraules que potser no emprem gaire sovint, o a les quals, quan ho fem, no sabem donar el sentit que tenen, però que són germen per a una societat més pacífica.\nPensant en els tags i en els seus núvols (agrupacions de diverses etiquetes) se m’acut que una manera d’aprendre a relacionar-nos creant «bon rotllo», afavorint la comunicació, deixant de banda ressentiments i construint una base estable en la convivència, en la qual les enveges i el poder quedin al marge, pot ser inventant un bon núvol de tags que dugui les persones a poder mirar-se als ulls amb transparència i des de l’amistat. Em refereixo a etiquetar a la persona com a: joiosa, gratuïta, lliure, sàvia, festiva, humil, emprenedora, acollidora, fidel, alegre, astuta, amiga, sincera, prudent, respectuosa, amable, divertida, atenta, delicada, silenciosa…\nAixí la vida prendria un altre color, les relacions desprendrien un altre perfum i les converses taral·lejarien una altra melodia. Només es tracta de posar un nou núvol de tags en la teva vida i en la vida dels altres. Posats a etiquetar, val la pena intentar que les etiquetes aportin a la nostra existència aquest bri de frescor que il·lumina el rostre humà i escalfa el cor.


pensar en català - jvlillocolomar\n9 de desembre de 2005\nNo tenc cap dubte que més prest que tard, a les Illes Balears hi haurà un daltabaix electoral del PP. També crec que, si be el PSOE se n’aprofitarà, no ho farà augmentant la seva força sinó en la debilitat del seu adversari més important. Es tractarà d’un afebliment important de les opcions més espanyolistes. Si aquesta hipòtesi fos certa, hi hauria d’haver una tercera, i potser quarta, opció emergent. És molt probable que si qui ha llegit les breus línies anteriors pensa que són equivocades, les que segueixen no faran més que confirmar aquesta primera impressió.\nJa fa temps vaig vaticinar un futur, ara present, de caos. És a dir d’estrès econòmic i social de les famílies treballadores de les Illes, acompanyat d’un desconcert cultural i d’identitat, gairebé crònic després de tants anys d’ocupació espanyola. Aquest, però, serà l’adob necessari pel desvetllament de la consciència de classe i nacional de que tant mancats i necessitats estam. Una crisi que generarà un progrés en forma de mobilització social, cultural, artística, ecologista i política ajudaran a l’assoliment d’objectius nacionals i de solidaritat abans impensables. I serà amb les eines democràtiques actuals, que ningú podrà qüestionar, que Esquerra, la força emergent, entrarà a les Institucions de les Illes.\nLa darrera part d’aquest història, la que fa referència a l’opció emergent d’Esquerra, m’ajuda a confirmar-la en Mateu Crespí, de Santa Eugènia, quan diu que l’esquerra nacionalista de progrés, és a dir el PSM, no ha d’esperar que “vendran des d’altres territoris a salvar-nos”. La meva pobra suspicàcia em diu que potser es refereix a ERC. Jo ho som d’ERC i som d’Alaró, i pens en català. No he arribat amb cap vaixell amb estelades al vent. Crec que la història que ha escrit el batlle de Santa Eugènia sobre el futur del nacionalisme de progrés, és més rocambolesca que la meva si tan vol, en ignorar un punt clau molt important: la confiança en la gent, en la intel·ligència de la nostra gent.


"Catalunya s'ha tornat antipàtica", diuen a França\nEl Govern francès va donar als seus ciutadans consignes de riscos de manifestacions i enfrontaments\nParís - Diumenge, 14/01/2018 | Actualitzat el 15/01/2018 a les 14:42 CET\nL'impacte dels atemptats i del procés en el sector turístic català no passa desapercebut a l'altre costat dels Pirineus. «Catalunya s'ha tornat antipàtica: a Barcelona, els professionals del turisme tenen el blues»; «M'he preguntat si arribaria a Espanya o a Catalunya: a Barcelona, el turisme empal·lideix»; «A Catalunya, el turisme ensopega amb el referèndum sobre la independència»; són només alguns exemples dels titulars elegits per la premsa francesa durant els últims mesos.\nA mitjans d'octubre, el procés ja influïa en la decisió dels francesos: «Barcelona, que és un dels principals destins durant el període de la Toussaint –vacances escolars que van començar el 21 d'octubre i que es van acabar el 6 de novembre a França–, pateix un retard en el nivell de reserves hoteleres d'entre un 5% i un 10%», explicava al diari regional Le Télégramme un portaveu de l'agència de viatges eDreams-Odigeo.\nDesprés de la convocatòria i posterior celebració del referèndum de l'1-O, com en altres països, França va donar als seus ciutadans consignes sobre els riscos de manifestacions i enfrontaments violents, recomanant evitar «els moviments de les multituds». La crisi política catalana va estar durant setmanes a la primera plana de la premsa i dels debats televisius.\nFrança coneix de primera mà com l'amenaça terrorista pot debilitar el turisme. Després dels atemptats del 2015 a París i la tragèdia de Niça el 2016, el país va perdre el seu lideratge com a primer destí turístic mundial. Després de dos anys flacs per al sector del turisme, el país gal va tancar el 2017 amb una nova xifra rècord: 89 milions de turistes estrangers.\nEl turisme francès, el que més ha caigut a Catalunya\nTemes: Declaració unilateral d'independència (DUI) Atemptat a Barcelona 17-A Referèndum a Catalunya Independència de Catalunya Turisme Catalunya França Abusos als Mossos


Volem, volem, volem – El mussol d'Aqualata\nDiari d'un aprenent, Ficció\nEm moria de ganes de pixar, però m’havia proposat de fer la vaga amb plena coherència, i em resistia a entrar en cap dels establiments de restauració que trobava oberts en el meu camí. “Una vaga és una vaga i la fas o no la fas”, pensava.\nJo havia decidit fer-la amb totes les conseqüències, incloent-hi la reducció a la mínima expressió del consum elèctric, com demanaven l’Assemblea i Òmnium. Al carrer no havia tret la cartera de la butxaca, no havia comprat res en tot el dia. I a casa no havia engegat la televisió, i no havia fet bugades ni posat el rentavaixella.\nEn previsió, el dia anterior havia carregat el mòbil i una bateria externa per a no quedar incomunicat durant la jornada de protesta, que preveia llarga i fora de casa. I havia recuperat de l’oblit un vell transistor a piles per a saber de bon matí com començava tot plegat. La Terribas informava que, tret d’alguns talls de carreteres i les consegüents complicacions en la mobilitat, la jornada avançava tranquil·la cap a les concentracions convocades arreu del país entorn de migdia. Era una emissió especial de Catalunya Ràdio, de serveis mínims, centrada exclusivament a informar de la vaga i del judici infame a Madrid.\nDesprés d’això, havia sortit de casa amb temps de fer un tomb per la ciutat abans d’acudir a l’Estació nova. A Igualada hi havia convocada una manifestació a les 11 del matí que creuaria la ciutat fins a la plaça de l’Ajuntament. Feia temps que una convocatòria no congregava tanta gent. Al final, la plaça era plena.\nDesprés de dinar a ca la sogra, com és costum cada dijous, i d’una brevíssima becaina, agafava la motxilla que sempre m’acompanya, hi ficava una pancarta de tela que demana la llibertat dels presos polítics i una cantimplora amb aigua, i me n’anava cap a la parada del bus.\nJa a Barcelona, la línia 3 del metro m’acostava fins al Cinc d’Oros, on havia de començar la marxa al cap d’uns vint minuts. Per a passar l’estona, em barrejava amb la gent, l’observava i feia fotos. Per les converses que m’arribaven, en l’ambient hi ha una irritació continguda que jo comparteixo, però la gent estava tranquil·la. Parelles joves amb fills petits, famílies senceres representades per tres generacions, jubilats, colles de noies i de nois, estudiants, marrecs amb patinet, gent en cadira de rodes i persones amb altres impediments que duien cadires plegables per a seure-hi quan es cansen d’estar dretes…\nUn univers sencer aplegat entorn d’un anhel comú i disposat a reclamar-lo pacíficament amb pancartes o amb simples trossos de cartó amb frases retolades a mà: Llibertat presos polítics. I crits. I càntics. I banderes. Moltes banderes, totes amb quatre barres i un estel. I algunes de la no rendició, també.\nLa marxa començava amb retard. Baixava lenta per passeig de Gràcia fins a la Gran Via o la plaça de Catalunya, no ho sé ben bé perquè no podia arribar al final, se’m feia tard per a agafar l’autobús de tornada.\nEsperava poder aguantar fins a casa, però en sortir del metro a Maria Cristina, les ganes d’orinar ja eren molt fortes. A la parada del bus estant, guaitava al meu voltant buscant una solució. Però la Diagonal és ampla i sorollosa i molt concorreguda i, a banda d’uns parterres amb tanques d’arbusts darrere els quals no gosava posar-m’hi, només m’oferia que edificis enormes i llunyans. El palauet del Mediolanum, les torres de Caixabanc, i…\n“Calla! ―vaig pensar― Encara que avui hi hagi vaga, entrar al Corte Inglés només a fer ús dels lavabos sense comprar res, deu tenir dispensa!” Així que, després de comprovar que disposava d’un coll de vint minuts llargs, travessava la Diagonal, i entrava i pujava directe al primer pis dels grans magatzems. Imaginava que els serveis no eren a la planta baixa, tal vegada perquè estava convençut que la direcció de l’empresa voldria evitar tant com fos possible el que jo anava a fer. El fet era que no tenia ni idea d’on eren els preuats serveis i no gosava preguntar-ho els desocupats dependents. No hi havia gens de clientela i per parelles xerraven avorrits. Em miraven encuriosits de la meva presència i em provocaven la sensació que no encaixava en aquell entorn, amb la motxilla Quechua a les espatlles i un llaç groc i una xapa clavats al pit. O potser em miraven desconcertats perquè jo ja caminava sense separar els genolls.\nDesprés de trencar dos cops a l’esquerra, vaig ensopegar amb un empleat que estava sol i feia cara de bon jan. Era assegut en una butaca i semblava relaxat. No va arrufar el nas quan li vaig demanar on eren els lavabos. Tampoc no va moure un muscle per a contestar-me. Vaig repetir la pregunta amb idèntic resultat. El bon jan continuava en la mateixa posició un xic forçada del principi, quan al cap d’uns instants em vaig adonar que es tractava d’un maniquí amb un vestit d’Emidio Tucci. Al fons, xiuxiuejaven un jovenet i una senyora, tots dos amb xapa d’empleat. Probablement comentaven el meu estat de salut mental i per això, quan es van adonar que els mirava, van acotar els ulls i es van fer fonedissos. El maniquí, però, em va resultar útil. Seguint la indicació del braç que tenia estès i recolzat a la butaca, vaig arribar als lavabos.\nÉs sabut que la satisfacció que produeix buidar la bufeta quan hom està en situació crítica és immensa i inenarrable. Així em sentia jo en aquell moment, però no podia relaxar-me, no fos cas que finalment perdés l’autobús.\nEn sortir, la senyora i el jovencell tornaven a xiuxiuejar, pendents de la meva aparició. No en vaig fer cas i, per a no perdre’m en el laberint, vaig començar a desfer el camí que havia fet. En passar per davant del maniquí, vaig sentir una canticela: “No volem ser… una regió d’Espanya; no volem ser… un país ocupat”. Qui cantava ho feia fluixet, però la veueta, com un falset, m’arribava perfectament recognoscible. Vaig aturar-me en sec per a parar més atenció, però la veu va callar. Prop meu només hi havia el bon jan, aparentment tan immòbil com ho estava abans. I si no era el que semblava? Després de tot, a les Rambles hi ha qui es guanya la vida fent l’estàtua. I si era un empleat fent una modalitat singular de vaga de zel? Jo estava perplex i volia fixar-me més i esbrinar què passava, però ja no podia entretenir-me i vaig reprendre la marxa. “Volem, volem, volem… volem la independència; volem, volem, volem… Països Catalans”, es tornava a sentir. Però jo ja somreia feliç i despreocupat mentre em dirigia al carrer.\n22 febrer 2019 22 febrer 2019 Ricard Aldea\nAnterior Entrada anterior: Cal protestar fins i tot quan no serveix de res\nSegüent Entrada següent: Vilanova i la Geltrú\nPunt de vacunació contra Covid-19. L'Escorxador.


El premi d'en Toni (Quim Morales)\n2 min. 24/11/2013 00:00\nPer no sé quina mena de conjunció onomàstica, els Tonis han marcat la meva vida professional. Fa una pila d'anys -quan les pantalles d'ordinador encara eren de crom- vaig ser becari d'en Toni Bassas. Ell es va preocupar perquè conegués l'ofici i no em limités a fer fotocòpies, portar cafès i fer fotocòpies de cafès. Des de fa prop de 8 anys, tinc el privilegi de treballar a l'empresa d'un altre Toni; en Soler. Un bon cap, sens dubte. Em consta que existeix, gairebé no el veig mai i encara no m'ha despatxat. Què més puc demanar? Però d'aquest parell de Tonis ja en parlarem quan s'escaigui. Avui li toca al del premi.\nToni Clapés, la veu sempre rondinaire, escèptica i emmurriada de la ràdio catalana, va recollir aquest dijous el Premi Nacional de comunicació -com també ha fet aquest coratjós diari que esteu llegint-. El guardó li reconeix, a banda de l'ofici, el lideratge inqüestionable que, juntament amb el seu equip, ostenta de fa anys en les tardes de ràdio del país. Mentre encara se li resisteixen guardons amb bases més arbitràries -aquells on els interessos personals, els capricis i els comptes pendents pesen més que el criteri professional-, el Premi Nacional de comunicació per a en Clapés ha estat especialment celebrat al sector.\nSom una bona colla els que li devem molt a aquest Toni. Hem après més ràdio fent campana per escoltar-lo que no pas assistint a infumables i caduques classes de teories de la comunicació. Al missatge d'enhorabona que li vaig enviar -espero que em disculpi la indiscreció-, el Clapés descregut i sense ínfules de sempre va respondre'm: "Gràcies a tu per ser normal". Aleshores tot va quadrar. La normalitat és el secret. Normal és treballar, cuidar els detalls, preocupar-se pels que treballen amb tu. Normal és que no se't pugin els fums ni se't dispari l'ego en moments d'èxit i reconeixement. Així doncs, normal és que als meus Tonis les coses els vagin bé. I normal seria que tots ens n'alegréssim.


Bars i restaurants perdran 780 milions durant els 15 de tancament\nBars i restaurants deixaran d'ingressar 780 milions durant els 15 dies de tancament\nUn informe de la patronal Pimec alerta que una de cada quatre pimes de la restauració ja es plantejava el tancament definitiu abans de les noves restriccions\nBarcelona - Divendres, 16/10/2020 - 14:22\nEls bars i restaurants de Catalunya deixaran d’ingressar 780 milions d’euros durant els 15 dies de tancament decretats per la Generalitat. Així ho estima la patronal Pimec, en un informe presentat aquest divendres en què adverteix de la crítica situació que arrossega el sector. Les noves restriccions cauen sobre un dels gremis més castigats per les decisions governamentals per frenar els contagis. Fins al punt que, segons les dades de la patronal, una de cada quatre pimes de la restauració ja es plantejava el tancament definitiu abans de les noves restriccions.\n«La intenció és bona, però la proporció no ho és», ha manifestat el president de Pimec, Josep González, durant la presentació de l’informe. González ha criticat la decisió de la Generalitat tant per la magnitud de les restriccions, com per les compensacions econòmiques habilitades com a contrapartida. Els 40 milions d’ajuts als sectors perjudicats pel tancament equivalen al 5,1% de la caixa que deixaran de fer els bars i restaurants catalans durant aquests 15 dies. Sense comptar amb el presumible descens d’activitat als comerços o altres negocis afectats per les limitacions d’aforament.\n«S’han d’evitar els contagis, però també evitar que es pari l’economia», ha afegit. La patronal de les pimes catalanes ha insistit en el seu missatge que per frenar els contagis l’Administració ha de limitar les interaccions socials en els àmbits privats. És a dir, els contagis no es produeixen als centres de treball o als bars o restaurants, sinó en els dinars o sopars celebrats a casa; segons assenyalen des de Pimec. Un missatge que comparteixen amb l’altra patronal catalana, Foment del Treball. I, per contenir els esmentats contagis, Pimec advoca per endurir les sancions per a la ciutadania i més campanyes públiques de conscienciació.


Els Saballuts finalitzen el primer tram de temporada a Berga i al barri de Sant Julià - Sabadell Informa!\nInici » Notícies » Notícies Generals » Cultura » Els Saballuts finalitzen el primer tram de temporada a Berga i al barri de Sant Julià\n16 Juliol 2014 a 16:00\nActuacions castelleres del cap de setmana\nFoto d’arxiu: Juan Diego Galán\nEls Castellers de Sabadell participaran aquest dissabte al 2n aniversari dels Castellers de Berga juntament amb els Moixiganguers d’Igualada i els amfitrions. Serà a partir de les 18:30h a la plaça de Sant Pere de Berga.\nEn motiu de la Festa Major del barri de Sant Julià de Sabadell, els Saballuts oferiran l’última actuació del primer tram de temporada. Serà diumenge a les 19h a la plaça Assemblea de Catalunya.\nEls Minyons de Terrassa actuaran en motiu de la Diada de les Santes a Mataró aquest diumenge. Serà a les 12h a la plaça Santa Anna, acompanyats dels Capgrossos de Mataró i els Castellers de Vilafranca.\nEls Castellers de Rubí es desplaçaran fins a Mollet per prendre part de la Festa Major de Gallecs. Actuaran diumenge acompanyats dels Castellers de Mollet i els Castellers de Sant Feliu a les 12h als Gallecs.\n#castellers #castellers de sabadell #cultura popular #saballuts


\tCONEIX ELS REPRESENTANTS JUVENILS DE LA FUNDACIÓ BORN THIS WAY CHANGE THE WORLD - NÈIXER AIXÍ\nConeix els representants juvenils de la Fundació Born This Way Change the World\nI escolteu les seves visions per al futur.\nHan passat deu anys des que Lady Gaga va donar a llum Nèixer així , el seu segon àlbum, nominat als Grammy, amb un gran àlbum ple d’himnes queer de la pista de ball, visuals icòniques i actuacions en directe que empenyen les fronteres. BHG celebra el seu impacte cultural escoltant alguns dels col·laboradors, experts i fans més propers de Gaga.\nHan passat deu anys des del llançament de Lady Gaga Nèixer així disc, i juntament amb ell, el naixement de la Fundació Born This Way, una manifestació del veritable propòsit de l'època: fer que la bondat es refredi.\nLa Fundació Born This Way és una organització sense ànim de lucre cofundada per Gaga i la seva mare, Cynthia Germanotta, per donar suport a la salut mental dels joves, eliminar els estigmes que envolten la salut mental i, segons la seva declaració de missió, crear un món més amable i valent. El que distingeix la Born This Way Foundation d’altres iniciatives de salut del metall són les cares de la programació; realment és un recurs per a joves, per part dels joves.\nRelacionat | Com la fundació Born This Way està fent que la bondat sigui fresca\nA través de projectes finançats per la Fundació Born This Way, com Channel Kindness, un espai digital segur per a que els joves puguin compartir les seves històries, i els consells assessors per a joves que garanteixin que les converses dirigides pels joves siguin una prioritat a tots els nivells de l’organització, les idees presentades a el segon disc s’ha convertit en canvis tangibles al nostre món actual.\nBaix, BHG escolta de 12 representants juvenils de la Fundació sobre els seus moments preferits de Lady Gaga, pensaments sobre l'acceptació i visions de futur.\nCom us vau implicar a la Fundació Born This Way?\nMauricio Correa: He estat seguint l’obra de la Fundació Born This Way des del principi, el llançament en directe amb Oprah. Sabia que seria quelcom que val la pena seguir i presenciar i créixer, i creure-hi. Gairebé una dècada després, crec que l’impacte de la Fundació Nascut d’aquesta manera el missatge és innegable. Em involucro activament a les xarxes socials, compartint recursos proporcionats per Born This Way Foundation, llegint històries a Channel Kindness, comprometent-me a quedar-me, coneixent moviments com Find Your Anchor, formant part de # BeKind21, però la meva implicació amb la Fundació va començar quan vaig vaig sol·licitar el Consell Assessor del 2021 del qual estic orgullós i amb il·lusió formar part ara.\nDefi Utariani: Fa mesos que vaig veure les seves històries sobre el Consell Consultiu del 2021 i sabia que aquesta Fundació tenia els mateixos valors, així que vaig intentar aplicar-les amb l'esperança de poder ajudar a crear un món millor. Ara estic aquí per representar Indonèsia com a membre del comitè assessor de BTWF.\nAsh López: Vaig conèixer la Fundació per primera vegada quan el Born Brave Bus estava de gira amb Lady Gaga durant el Born This Way Ball de Los Angeles. Mentre explorava els recursos de benestar mental al costat de l’autobús, em vaig prometre que algun dia col·laboraria amb aquesta increïble organització sense ànim de lucre i amb la mateixa reina, Lady Gaga. Avançar ràpidament molts anys després i em vaig trobar amb la pàgina d'Instagram de la senyora Germanotta, on va publicar una trucada per als periodistes de Channel Kindness. Al principi vaig dubtar de mi mateix, però em vaig adonar de la emocionant oportunitat que tenia aquesta oportunitat i de com s’alineava realment amb la meva visió i valors. Després em van acceptar al programa, la resta és història!\nCom ha estat col·laborar amb la Fundació Born This Way?\nPerri Easley: treballar amb la Fundació Born This Way ha estat una de les experiències més significatives de la meva vida. Vaig entrar a l’organització sentint-me atret per tota la gran programació que tenien, sobretot amb els seus focus en la salut mental i la validació de les emocions dels joves. Quan vaig començar a implicar-me amb la Fundació, no només en els seus programes, sinó també en conèixer l’equip de la Fundació, realment va demostrar que es dedicaven tant a la seva tasca que realment valoren les veus dels joves i esperen per veure’ns prosperar.\nElissa S. Lee: Vaig començar a implicar-me amb la Fundació el 2018, en un moment de la meva vida en què m’acabava de traslladar a una nova ciutat, vaig començar un programa de postgrau i em sentia una mica incert sobre mi mateix. Però treballar amb Aysha, Maya, Shadille, Alex i l’equip, i el seu ànim, suport i, el que és més important, confiança en mi, em van fer sentir que podia ser jo mateix i confiar en mi mateix i que podia fer coses difícils. A través de la seva feina, he tingut el privilegi d’anar a buscar el revestiment de plata del món, la gent que ajuda. He pogut conèixer i destacar les històries de persones increïbles com Douglas Miles, un artista nadiu americà que dóna poder a la joventut mitjançant el monopatí i l’art, i Janine Miller i Loren Van Hynes, que van dirigir la campanya Erase the Hate amb NBC Universal. Sota la tutoria de Susan, també he estat capaç d’explorar algunes de les meves pròpies maneres de contribuir al treball, incloses la creació d’associacions i la creació d’anàlisis d’impacte per a la Fundació.\nAsh: Ha estat un somni fet realitat! Em sento molt honrat de poder col·laborar amb ells! Mai hauria pensat que la meva història de llatina amb discapacitat estranya seria elevada a una escala tan global. He pogut utilitzar la meva veu per connectar-me amb altres persones com jo que poden tenir antecedents similars i que sovint es veuen empesos al marge. Cada vegada que col·laboro amb la Fundació Born This Way, m’omple de tanta alegria perquè aconseguim veritablement amor i bondat. He donat consciència a la consciència de LGBTQ + sobre salut mental als festivals Pride de costa a costa, he pogut compartir la meva història a les Nacions Unides, he estat capaç de recollir cartes d’agraïment agraint als bombers de Califòrnia la seva valentia i la majoria el més important és que he pogut conèixer altres joves que poden tenir una formació similar i marcar la diferència a la seva vida. Realment m’han donat una plataforma per tenir un impacte encara més gran del que podria esperar. No ho vaig fer tot sol. Ho vaig fer amb tot l'increïble amor i suport que m'ha donat l'equip.\nCheyenne Kippenberger: col·laborar amb la Fundació Born This Way sempre ha estat una bella experiència d’aprenentatge, intercanvi i creixement. Espais com aquests són importants per al creixement i el progrés de la nostra societat, ja que quan permeteu que diferents persones amb perspectives i vides diferents puguin compartir les seves històries us podeu empoderar mútuament. Tots els sostres de vidre destrossats van passar perquè algú, en algun lloc, va decidir que volia veure alguna cosa diferent, volia canviar i crec que els espais que crea la Fundació Born This Way contribuiran a augmentar els sostres.\nCom t’agrada mostrar amabilitat amb tu mateix i / o amb els altres?\nAya Rosario: M’agrada mostrar amabilitat cap a mi mateix escoltant allò que el meu cos intenta dir-me. Quan em sento cremada, intento assegurar-me de fer una cosa que em calmi i em reposi. M'agrada mostrar amabilitat cap als altres assegurant-me que si alguna vegada tenen dificultats, ja sigui per triar alguna cosa per menjar o per un punt baix de la seva salut mental, estic aquí per escoltar-los.\nMauricio: Crec que en els temps que vivim, l’amabilitat és a tot arreu i en actes senzills com portar una màscara, per exemple, és una manera de mostrar amabilitat cap a tu mateix i cap als altres. Fer-se la vacuna o respectar les mesures sanitàries fins que pugui (i després) sigui un altre. Aquests són alguns que no només estic fent, sinó que també ho fan milions a tot el món. I afecta a cadascun de nosaltres.\nSarah Goody: mostro amabilitat cap a mi mateix prioritzant l’autocura i reflexionant activament sobre les pressions que faig sobre mi mateix. Intento reservar una hora cada dia per relaxar-me prenent-me un bany, escoltant música i ballant per la meva habitació, llegint un llibre preferit o passejant amb els meus gossos. Trobo que un cop puc aprendre a mostrar amabilitat amb mi mateix i amb el meu cos, puc dirigir millor l’amabilitat amb les persones que m’envolten. Una altra manera de mostrar amabilitat cap a mi mateix és permetent-me demanar ajuda quan ho necessiti. En el passat, he lluitat amb la depressió, l’ansietat i el TOC, i mai no ha estat fàcil trobar el valor de demanar ajuda. Em va costar conceptualitzar que demanar ajuda no volia dir que fos feble. Saber quan i com demanar ajuda ha estat fàcilment l’acte més amable que he fet pel meu benestar.\nExpliqueu-nos la darrera vegada que us heu sentit valents o us heu expressat amb valentia?\nStellan Knox: Em vaig expressar amb valentia disfressant-me del Dia de la Visibilitat Transgènere. Aquell dia, vaig treure un polo blanc i, per primera vegada, el vaig adornar amb un llaç de campana amb dibuix de bandera trans. També portava tirants coincidents. En publicar una foto meva, vaig pensar: 'Vaja, no tinc por de deixar que el món em vegi com sóc'.\nCheyenne: Em sento valent quan estic en espais que no necessàriament estan pensats per a mi.\nQuè significa per a tu l’Orgull?\nStellan: Orgull significa amor propi, compassió i acceptació. Si us mostreu el màxim reconeixement i respecte, sereu el vostre propi campió quan el món s’esforça al màxim per derrocar-vos.\nElissa: Abans de la pandèmia, aniria camí de Stonewall cada any com a pelegrinatge al lloc on va començar, i recordaria les dones trans de color que han fet possible l’Orgull i els drets LGBTQ +. Per a mi, l’orgull és un moment per reunir-nos com a comunitat per celebrar aquests activistes i fins on hem arribat, i un lloc on convocar-nos en la nostra lluita continuada per la igualtat de drets. Som aquí i estem alegres malgrat tot.\nAsh: Per a mi, l’Orgull és la celebració de viure ferotge, autèntica i sense disculpes com a persona queer i / o trans. Orgull significa ser QTPOC amb alegria davant l'odi opressiu i la indiferència mortal. L’orgull per a mi és un record celebratiu dels nostres avantpassats queer negres i llatins, Marsha P Johnson i Sylvia Rivera, que van lluitar amb valentia per l’alliberament LGBTQ + durant els disturbis de Stonewall de 1969.\nCom us vau sentir la primera vegada que vau escoltar la cançó 'Born This Way' de Lady Gaga?\nIsabella Hanson: La primera vegada que vaig escoltar la cançó 'Born This Way', em vaig sentir alliberada. Sabia que estava bé ser diferent a la meva manera. La música expressiva de Lady Gaga permet a tothom relacionar-s’hi.\nPerri: És tan bonic que gairebé deu anys després de la seva publicació, la gent encara hi toqui i hi respongui de la mateixa manera que el 2011. La cançó era un himne per expressar-nos i estimar-nos pel que som. 'Born This Way' sempre serà una cançó tan especial.\nSarah: Vaig escoltar la cançó 'Born This Way' per primera vegada quan estava al campament d'estiu de primer de primària. Recordo vivament el moment en què la cançó va arribar pels altaveus, corria al voltant del pati i el meu amic es va aturar al mig del nostre joc de quatre quadres i va començar a ballar. Vaig sentir la música que reverberava als meus peus i em vaig unir a ella. Mentre ballava, posava especial atenció en les lletres. A l’instant, vaig saber que havia trobat el meu nou himne: “No t’amaguis de pena / Estima’t i estàs preparat”.\nSaloni Khushal: Moltes coses em motiven: la meva família, els amics i la meva passió per fer del món un lloc millor que com el vaig trobar. Si puc aportar almenys un petit canvi d'alguna manera, em conformo.\nHanna Atkinson: ajudar a la meva comunitat i difondre la bondat diària. Seguir els meus somnis i intentar fer l'impossible.\nElissa: L’esperança per a un món millor em motiva, així com a moltes de les persones de la meva comunitat. I la meva àvia ens serveix d’inspiració enorme. Va tenir una vida difícil i, tot i això, va aprofitar totes les oportunitats per ser amable. El meu pare fa broma amb el fet que la seva llar creixent era com un dormitori estudiantil, ja que sempre acollia els seus estudiants i els amics del meu pare i de les tietes, aquells que eren refugiats i aquells a qui la vida es veia afectada per conflictes i guerres i que no tenia on anar. a casa. Ens va donar a tots un lloc, un dinar càlid, una sensació de trucar a casa.\nTens un moment favorit de la carrera de Lady Gaga? Si és així, expliqueu-nos-ho a continuació?\nAya: És menys un moment i més un tret de personalitat. Admiro com sempre ha estat honesta sobre com lluita, però fa tot el possible i s’empeny. La seva capacitat de perseverar és contagiosa.\nMatthew Wong: Quan tractava els rumors sobre els seus genitals, Lady Gaga va respondre amb: 'Per què dimonis perdré el meu temps i donaré un comunicat de premsa sobre si tinc o no un penis?' Als meus fans no els importa ni a mi tampoc ”. Fins avui penso en l’impacte de les seves paraules i en la facilitat amb què va tancar els comentaris transfòbics. Vivim en un món on la influència de la societat sobre nosaltres ens afecta fortament; no obstant això, és crucial entendre que no existim per a ningú més, sinó per a nosaltres mateixos.\nDefi: Quan va llançar 'Til It Happens to You' el 2015. Vaig ser agredida uns dos anys abans del seu llançament, i aquesta cançó m'ajuda a curar-me. Encara és la meva cançó favorita número 1 de Gaga i ho serà per sempre.\nMauricio: n’hi ha molts! Podria escriure assaigs sobre ells. El meu preferit és probablement quan Lady Gaga va acabar de cantar 'Til It Happens To You' als andscar i tots els supervivents van sortir a l'escenari per posar-se al seu costat, agafats de les seves mans, mostrant la seva valentia i vulnerabilitat a tot el món. Encara em toca el cor. Va ser un moment veritablement poderós per presenciar. Em va fer sentir com si no estigués sola.\nCom podem crear un món més valent?\nAya: Parla !!! Ja sigui per a un amic en línia (si us plau, estigueu segur), millor amic, mare, pare, tia, oncle o qualsevol persona de confiança, expliqueu als vostres éssers estimats com us sentiu. Quan estigueu als mínims i als màxims, parleu-ho. Feu el possible per iniciar i cultivar converses sobre les coses que més us interessen i escolteu quan escolteu les opinions dels altres. Per convertir-nos en un món més valent hem de millorar les nostres habilitats d’escolta i la nostra capacitat d’arribar quan ho necessitem.\nDefi: sigues un bon oient. Obrir-se a altres persones requereix molta valentia. Crec que estar allà per a les persones necessitades els ajudarà a estar còmodes, segurs i prou valents per compartir els seus problemes o qualsevol cosa que necessitin compartir.\nIsabella: Podem crear un món més valent estant oberts a noves idees i experiències. També podem crear un món més valent proporcionant sistemes de suport per als responsables del canvi que s’arrisquen a manifestar-se pels drets dels altres.\nPerri: L’empatia és una de les forces més poderoses. Crec que hi ha moltes coses a dir sobre la nostra capacitat per intentar comprendre realment els sentiments i les emocions de les persones, o almenys el que motiva els sentiments i les emocions i per què la gent tria determinades respostes. Ho sé, amb algunes de les meves amistats, que l’empatia ha transformat realment la manera que puc estar allà per a ells i les maneres en què ells hi poden ser.\nQuina esperança teniu per a la resta del 2021?\nSaloni: Després d’un any històric que va provocar dolor, estrès i canvis a tot el món, espero que el 2021 pugui ser un far de llum i esperança per a tots nosaltres.\nAya: M'encantaria veure un suport continuat per desestigmatitzar la salut mental. És molt important que continuem les converses iniciades en la pandèmia.\nHanna: canviar el món amb amabilitat.\nElissa: Espero que puguem reunir-nos, plorar tots els que hem perdut durant l'últim any i avançar junts per fer un món millor per a tots nosaltres. Ah, i espero menjar en un restaurant amb els meus éssers segurs.\nQuin és un dels projectes en què esteu treballant amb la Fundació del qual esteu especialment orgullosos?\nElissa: ajudar a curar converses i escriure sobre salut mental a les comunitats AAPI amb la Fundació i Channel Kindness, cosa que m’és al cor i no se’n parla prou. Nosaltres, com a carrera, som els menys propensos a buscar ajuda per problemes de salut mental, i ha estat un treball important moure el dial fins i tot una mica.\nAsh: Estic increïblement orgullós del llibre que vaig coautor juntament amb Lady Gaga i molts altres joves increïbles, AMABILITAT DEL CANAL: històries de bondat i comunitat ! Va ser un gran esforç col·laboratiu. Quan passeu per les pàgines, realment podeu sentir que el món s'està convertint en un lloc millor a causa dels valents joves que el canvien. Com algú que va experimentar el sensellarisme de petit, com algú originari de South Central i que va créixer al desert, com a ex neteja i cuidadora, mai no hauria esperat que em figuressin com a Noticies de Nova York Autor més venut al costat del meu heroi!\nQuins passos petits, però efectius, podem fer per ajudar de manera proactiva a fer canvis positius i protegir la comunitat trans?\nHana: Sigues respectuós i tracta a tothom amb amabilitat.\nElissa: Com a proveïdora de serveis mèdics, sempre intento trobar maneres petites i subtils de ser un millor aliat i de fer que la cura sigui més inclusiva. Escoltar la nostra comunitat trans i el que volen és definitivament el primer pas. A més, agafar temps per educar-nos en qüestions trans, defensar polítiques trans-inclusives (i oposar-se a les que són anti-trans) i consultar els vostres amics trans són algunes altres petites maneres de començar a fer canvis positius.\nMatthew: Hi ha diverses possibilitats per protegir la comunitat trans. Aquests primers passos consisteixen a normalitzar l’ús dels pronoms a l’hora de presentar-se.\nQuè diríeu als nens que lluiten per acceptar-se?\nIsabella: Sóc una estudiant afroamericana que ha assistit a escoles predominantment blanques tota la vida. Vaig aprendre a abraçar les meves diferències i a estar orgullós de la meva cultura. Diria als nens que tenen dificultats per acceptar-se que la nostra diferència és el que ens fa únics i especials. També els diria que busquin sistemes de suport que proporcionin ànims i positivitat.\nDefi: sé el difícil que pot ser l’odi a si mateix, i no és un viatge fàcil estimar-se a tu mateix, perquè encara segueixo treballant per aquest camí. Estimar-se a si mateix no és un procés instantani. L’eruga no es transforma en papallona durant la nit. Som capaços d’estimar-nos a nosaltres mateixos de la mateixa manera que estimem els altres.\nElissa: avui he llegit aquesta cita de la psiquiatra Elisabeth Kübler Ross que realment em va parlar: 'Les persones més boniques que hem conegut són aquelles que han conegut la derrota, han conegut el patiment, han conegut la lluita, han conegut la pèrdua i han trobat la seva sortida a les profunditats. Aquestes persones tenen una apreciació, una sensibilitat i una comprensió de la vida que les omple de compassió, gentilesa i una profunda preocupació amorosa. No passen persones boniques. Ets preciosa i espero que algun dia la puguis veure per tu mateix.\nTeniu un missatge per als joves que han passat un mal moment aquest darrer any?\nCheyenne: Ets fort. Ets estimat. Ets poderós. No ens defineixen petits moments de debilitat o foscor, sinó tot el nostre viatge. Fins i tot quan et sents feble i envoltat de foscor, ets fort i ets una llum tan necessària en aquest món. Estàs aquí per una raó i la teva vida és tan preciosa i estimada.\nSaloni: Passis el que passis, ets fort i valorat. Les vostres experiències no us defineixen.\nElissa: Ets estimada i continua, potser no sempre se senti així, però confia en mi quan dic que el món necessita la teva lleugeresa i el teu pes, la teva capacitat d’estimar i la teva capacitat per ser estimat. Hi ha tota una comunitat per estimar i qui t’estima.\nFotos cedides per Born This Way Foundation


Endesa instal·la dispositius de control remot a 16 centres de transformació de la Catalunya Central - El Gerió Digital\nLa mesura també els clients del Ripollès\nDimecres, 16 d'abril de 2014 12:12h\nEndesa ha finalitzat els treballs de millora tecnològica a la xarxa de distribució elèctrica de la Catalunya Central. Concretament, la companyia ha instal·lat nous dispositius electrònics de comandament a 16 centres de transformació repartits entre les comarques de l'Anoia, el Bages, el Berguedà, la Cerdanya, Osona i el Ripollès.\nLa mesura consisteix en col·locar un sistema de telecomandament en aquestes instal·lacions, que funciona mitjançant equips d'actuació remota i un sistema de comunicacions. La instal·lació dels nous equips suposa una millora i continuïtat del subministrament elèctric a 27.303 clients. La companyia ja té 455 centres d'aquestes característiques al territori.\nSegons explica la mateixa companyia, els dispositius de telecomandament i telesenyalització "presenten múltiples avantatges i un important salt de no retorn en la gestió de la xarxa". D'una banda, eviten la necessitat de desplaçar equips d'intervenció sobre el terreny en cas d'incidències (ja siguin pròpies o derivades de l'acció d'agents externs); i, de l'altra, faciliten informació detallada sobre el funcionament de la línia, fet que permet una actuació més eficient per part dels tècnics.\nLa instal·lació d'aquests nous elements telecomandats suposa una millora en la qualitat i la continuïtat del subministrament elèctric de 27.303 clients. En total, la companyia té ja 455 centres de transformació amb dispositius de telecontrol en aquestes comarques i la voluntat és anar implementant el control remot a tot arreu. Aquesta xifra suposa al voltant d'un 8% del total d'aquestes instal·lacions al territori.


Radiofusió - Associació Down Lleida\nLa Nostra Tarda neix a finals del 2008 com a iniciativa de la Cadena Cope Lleida i la nostra Associació per crear un espai radiofònic on persones amb síndrome de Down i altres discapacitats intel·lectuals tinguin veu i vot, sobre aquells aspectes que els afecten com a ciutadans.\nPodeu escoltar els programes d’aquesta temporada (2020-2021) a continuació:\nLa Nostra Tarda - Maig 2021\nEntrevista molt divertida en el programa d'aquest mes de maig: hem pogut conèixer millor al senyor Postu i també a la postuyaya!\n24/05/2021 6 MB DESCARREGA\nLa Nostra Tarda - Abril 2021\nPer donar visibilitat a empreses que col·laboren amb el projecte d'inserció sociolaboral, Integra XXI, aquest mes d'abril entrevistem a la Marta Mitjana i a l'Anna Rafel, del Centre Residencial Joviar.\n29/04/2021 5 MB DESCARREGA\nLa Nostra Tarda - Març 2021\nL'entrevista d'aquest mes de març és a l'artista Llukutter, qui va col·laborar en el mural conmemoratiu del nostre 25è aniversari.\n19/03/2021 8 MB DESCARREGA\nLa Nostra Tarda - Febrero 2021\nEn l'entrevista del mes de febrer podreu escoltar a Kelly Isaiah, lleidatà guanyador de la darrera edició La Voz, que acaba l'entrevista d'una forma espectacular!\n19/02/2021 7 MB DESCARREGA\nLa Nostra Tarda - Gener 2021\nVols saber quina és la tasca dels voluntaris i voluntàries a la nostra entitat? Tens curiositat per saber que aporta a les persones el voluntariat? El nostre voluntari Jordi Reguant ens ho explica tot en aquest primer programa de l'any 2021.\n25/01/2021 6 MB DESCARREGA\nLa Nostra Tarda - Desembre 2020\nAquest mes de desembre tenim el plaer d'entrevistar al coordinador tècnic d'Special Olympics España, l'Alvaro Terreros, que també treball com a coordinador de l'àrea d'esport i temps de lleure a ACUDAM.\n25/01/2021 5 MB DESCARREGA\nLa Nostra Tarda - Novembre 2020\nComencem una nova temporada a COPE LLEIDA amb el programa "La Nostra Tarda". Este mes entrevistamos a Alicia Romero, molt interessant tot el que ens explica, no us ho podeu perdre!\n24/11/2020 6 MB DESCARREGA\nFa molta il·lusió poder parlar de “La nostra tarda”, l’espai radiofònic que Cope Lleida i Down Lleida van posar en marxa fa 10 anys, una experiència que va començar en forma de taller al barri del Secà de Sant Pere i que ràpidament es va concretar en un programa de ràdio.\nUn grup de joves amb ganes d’expressar-se i una clara vocació d’obrir els micròfons a veus que habitualment no tenen altaveu va ser un binomi perfecte per iniciar el projecte. Volíem que fos un espai de normalitat, fet íntegrament per persones de Down Lleida i sense filtres, on els nostres oients de Cope Lleida coneguessin de primera mà les inquietuds d’aquestes persones i les seves aportacions.\nTots hem après moltíssim d’aquesta experiència, que ha tingut alguns elements claus com les ganes de les persones participants de l’Associació, la predisposició de l’equip professional de Down Lleida i de Cope Lleida, la bona rebuda de les persones entrevistades i el seguiment dels oients.\nSón molts els adjectius per definir aquesta aventura de 10 anys: tendra, fàcil, fresca, punyent, aclaridora, propera, divertida, autèntica, justa, familiar, necessària… Quina sort hem tingut tots plegats de poder trobar-nos junts en aquest projecte que ens ha donat a tots noves eines per millorar el llenguatge, per apropar-nos a realitats que sovint incomoden a la nostra societat, per normalitzar el que encara no està normalitzat, per denunciar situacions intolerables i sobretot per deixar de parlar de “discapacitats” i parlar de “capacitats”, les “capacitats” que tots plegats hem estat capaços de sumar!\nFelicitats!!!! Continuem sumant!!!!


“Si un tema no té missatge, aleshores no és rap”\nVa cantar a l’entrega de premis del Dia de la Cultura. 19 anys. Vol ser educadora social i el rap és el seu ‘hobby’. Creu que és l’única andorrana que canta en català i defuig de les batalles de galls, encara que li agrada veure-les.\nCantar o estudiar? Cap on girarà el seu futur?\nVist el panorama, acabaré estudiant. D’aquí a 15 dies tinc els exàmens de batxillerat, i si els aprovo faré un grau superior d’Integració Social i després voldria fer Educació Social o Ciències de l’Educació. Crec que això serà la meva vida.\nI el rap on queda?\nNo ho sé, m’agrada molt la música, però com a hobby. És la meva manera de desfogar-me. Hi ha qui fa esport i jo escric cançons, però m’agradria treballar d’educadora social i ajudar la gent.\nLes lletres de rap, sempre les escriu per poder-se desfogar o bé pot escriure\n#2 Rap si, pels altres\nCantar o estudiar? va dir..Considero que és molt agosarat dir que el Rap és cultura, un subproducte tòxic del Hip Hop no pot ser cultura, llevat que el sistema utilitza el Rap com una tàctica de distracció i consentiment per allunyar els joves dels problemes i solucions reals en una societat sense futur.\nCanta o estudiar per acaba guanyant 1000€??? O tenir padrins o buscarte la Vida??? El Rap es horible, es la musica que menys m'agrada, pero son els "cantautors" del segle XXI. Son els unics cantants revindicatius avui en dia, FELICITATS RAPPERS !!! la majoria sona com el C.L, pero almenys teniu musica social.\n#1 Cantar o estudiar?\nConsidero que és molt agosarat dir que el Rap és cultura, un subproducte tòxic del Hip Hop no pot ser cultura, llevat que el sistema utilitza el Rap com una tàctica de distracció i consentiment per allunyar els joves dels problemes i solucions reals en una societat sense futur.


Qui som – Tantàgora\nIMPULSEM PROJECTES PROPIS\nDISSENYEM PROJECTES PER ENCÀRREC\nACOMPANYEM ESTRATÈGIES LECTORES CULTURALS I EDUCATIVES\nTantàgora és un espai de creació, producció, difusió i innovació de les maneres de promoure la literatura escrita i oral, popular i d'autor, en paper i digital, a través del treball amb altres disciplines artístiques; música, arts plàstiques, teatre, dansa, etc…que fa més de 30 anys que treballem, tant a Catalunya, com en l'Estat Espanyol com a nivell internacional. Tantàgora ofereix serveis pedagògics, culturals, d'assessoria i d'edició, és promotora de diversos programes propis i dissenya programes a mida.\nTantàgora té vocació de col·laboració amb les administracions públiques, així com amb altres organitzacions socials, culturals i artístiques per a treballar pel desenvolupament dels objectius que ens són comuns, buscant en cada cas el marc de col·laboració ideal per a obrir nous camins que permetin ampliar el camp literari en el seu vessant pedagògic artístic-literària i social.\nHem treballat i treballem amb...


La regidora de l'Alfàs Mayte García inaugura al costat de l'pintor Daniel Goering una mostra de la seua obra\nLa regidora de cultura de l'Ajuntament de l'Alfàs de Pi, Mayte García, ha acompanyat a l'artista, Daniel Goering, a la inauguració oficial d'una mostra pictòrica de la seua obra, a la Sala d'Exposicions de la Casa de Cultura, on romandrà fins el 14 de novembre.\nSelecció de quadres, la majoria paisatges de la Marina Baixa, amb la peculiaritat d'estar realitzats amb material reciclat, a més de pintura. Cada obra és un collage on l'autor plasma la seua visió particular dels municipis de la comarca.\nLa regidora de cultura de l'Ajuntament de l'Alfàs de Pi convida a veïns i visitants a no perdre la selecció d'obres, que romandrà expuestes a el públic a la Casa de Cultura fins al pròxim 14 de novembre. L'entrada és gratuïta.


Diputació de Castelló | L’Arxiu de la Diputació reprén les consultes presencials amb especial atenció a la protecció de l’usuari\nEls interessats han de sol·licitar prèviament per internet el seu accés, que estarà limitat a una persona per dia\nConsultar l’immens fons documental de l’Arxiu de la Diputació, el més gran de la província de Castelló, serà de nou possible de forma presencial a partir de demà dimecres. Amb l’entrada a la fase 2, la corporació provincial ha adaptat les normes d’accés a les instal·lacions de l’avinguda de la Vall d’Uixó de Castelló a la nova normalitat amb l’objectiu de garantir la seguretat tant del personal de la casa com dels usuaris del servei.\nPer a accedir-hi, l’interessat haurà de concertar la seua cita prèvia a través del web de l’Arxiu. Però aquesta no és l’única novetat. La diputada responsable, Ruth Sanz, ha explicat que s’acotarà el nombre de persones presents a les instal·lacions: “Com que la majoria de persones que hi accedeixen ho fan per motivació investigadora hem delimitat l’ús a una sola persona per dia, a raó de 10 materials documentals per visita”. L’horari d’obertura serà de 9 a 13 hores, una hora menys de l’habitual, ja que a partir de l’hora de tancament es procedirà a la neteja i desinfecció de tot l’espai. En cas que la persona usuària, per motius de treball, haja d’estar més d’una jornada, ho haurà de comunicar al personal del servei.\nA banda d’aquestes mesures de protecció, la diputada ha informat que s’ha acordat fer obligatori l’ús de mascareta i de guants durant tota l’estada i l’aplicació d’una quarantena de 10 dies per al material utilitzat. “S’exclourà d’igual manera l’ús del material informàtic del centre i la consulta de material especial, com pergamins, fotografies o microfilms per l’alta sensibilitat i fragilitat del material”.\nCal destacar que l’Arxiu de la Diputació, a banda de la modalitat presencial de nou reinstaurada, ofereix a la xarxa bona part del seu fons documental sense restriccions d’accés i disponible a qualsevol hora del dia. En cas de necessitar el document de cos present, també es poden sol·licitar còpies digitals de documents, sent l’única opció d’enviament la telemàtica.


Teràpia de Parella - Psicòloga Raquel Vidal\nLa parella constitueix la base de la família.\nL'objectiu principal de la Teràpia de parella és generar un canvi terapèutic en la relació. Quan la parella decideix consultar i demanar ajuda a un psicòleg és perquè, en principi, desitja millorar la relació i no és capaç de resoldre la situació per si sola.\nEl creixement de la parella passa per reconèixer la dependència mútua per promoure benestar i amor, en dos éssers que al seu torn són independents, amb límits clars entre si. Aquests són els processos que els psicòlegs intentem promoure en la Terapia de parella. Els psicòlegs fomentem l'estimulació del funcionament reflexiu de la parella.\nEls objectius fonamentals de la Terapia de parella seran:\n- Generar un canvi terapèutic en la relació que permeti mobilitzar la col · lusió a través del reconeixement i l'elaboració de la problemàtica de la parella.\n- Assolir un bon coneixement de si mateix per part de cada membre de la parella per poder entendre com actua en la seva relació.\n- Acceptar i comprendre al cònjuge tal com és.\n- Mantenir expectatives pròximes a la realitat respecte de cadascú i respecte de la pròpia relació.\n- Permetre i respectar les àrees personals.\n- Millorar la capacitat de la parella per proporcionar-se mútuament afecte i autonomia, així com la capacitat de progrés.\n- Recuperar la capacitat de comunicació que permetrà el desenvolupament de l'empatia, la intimitat i la sexualitat.\n- Promoure la individuació i la diferenciació entre els membres de la parella.\n- Facilitar que la parella recobri la confiança en les seves possibilitats de creixement.


Relat "Orgull d'una gilipolles "\nInici > detall del relat: Orgull d'una gilipolles\nPotser va ser aquell dia, en aquella classe d'ètica i en aquell moment quan vaig odiar, però de veritat, a Isabel.\nPotser va ser aquest divendres catorze de març, quan la vaig veure fent-se petons amb na Rocío, que la vaig odiar amb ira i ràbia.\nDe totes maneres ha quedat clar, encara que no sàpiga quan i on, que un dia, fos el que fos, ens vam començar a no poder aguantar.\n-Jo crec que els homosexuals podem adoptar. Som persones i tenim drets-va dir Isabel en el famós debat d'ètica, el debat que va marcar un abans i un després en la nostra relació.\n-És veritat-van dir els del seu bàndol.\nJo estava en l'altre bàndol, es podria dir que estava amb els fatxes i els xapats a l'antiga. Era una de les poques persones normals.\n-Perdona que et digui Isabel-vaig fer una pausa-però no, i no, no teniu dret a adoptar. En el DNI què posaria, Què és fill de dues dones?\n- Saps?-I em va mirar amb cara d'odi-Potser un fill amb dues mares, o amb dos pares, estaria millor educats que si tingués un pare i una mare.\nVan passar els dies, i després d'aquesta acalorada discussió deixem de parlar. Ens dedicàvem a tirar mirades de menyspreu, i no molt boniques.\nEl catorze de març vaig començar a sortir amb Carlos, el noi que sempre m'havia agradat. Vam quedar en donar una volta pel port, perquè després em portés a casa en moto.\n-M'encanta aquest moment; tu i jo ... aquí sols-li vaig dir.\n-M'encantes TU-va dir donant èmfasi al TU.\nDesprés vam anar a casa meva, encara que abans d'arribar ens vam aturar a la gespa i ens estirats els dos junts.\nMentre estàvem en plena acció, vaig veure a Isabel que acariciava a Rocío, i que a continuació es petonetjaven. Gairebé vomito del fàstic que em van donar.\n-ens veiem demà afecte.\nVan passar sis mesos, i les coses seguien igual. Bé ... totes excepte una.\nCarlos m'havia deixat per una altra més puta que jo. I suposo que m'hauria posat les banyes, abans de deixar, amb ella.\nPlorava sovint. Pujava a les escales més altes de l'institut i em fumava un cigarret. I un altre. I un altre. I un altre. Cinc cigarrets i em posava a plorar. Plorava silenciosament, perquè no volia que ningú s'assabentés que plorava per amor.\nEm vaig intentar treure la meva addicció al tabac. També a la d'alcohol. Sabia que tota aquesta merda era de tot menys alguna cosa bona per la meva salut.\nEncara que he d'admetre que amb tres porros i dos cubatas meves preocupacions s'anaven del meu cap. Les meves preocupacions i també la meva consciència.\nAl final, després de tres intents fracassats, ho vaig aconseguir. I el truc, a part dels pegats de nicotina, va ser posar metes i crear-me falses il·lusions si ho deixava.\nQue si un concert de Green Day, que si un altre de The Killers ... que si ho deixava aniria a veure partits de futbol. Falses i tontes il·lusions que mai vaig arribar a complir però que van ser la meva salvació.\nLa meva salvació per deixar el tabac i la beguda, però no per deixar de plorar; encara no havia trobat la solució.\nEls meus amics em van plantar, entre altres coses perquè jo havia canviat i perquè en Carlos els va dir coses molt lletges de mi. Així que em passava els dies sola i plorant a les escales més altes.\nI els caps de setmana? Anava sola al port, i mirava l'horitzó. Cada dia la història es repetia. Estava condemnada a la monotonia.\nI en un dels meus passejos solitaris al port, mentre queien inconscientment llàgrimes sobre les meves galtes, una ombra va aparèixer.\n-Jo també ho he deixat amb Rocío, em va posar les banyes un parell de vegades.\nVam estar un temps en silenci, sense dir res.\nDe sobte es va apropar a mi i em va besar als llavis. Ens vam mirar i vaig veure que ella era el meu veritable destí, i el més important: que havíem d'estar juntes.\nLi vaig agafar i la vaig tornar a besar. Un plaer mai viscut amb en Carlos. ¿AMOR?\nVam estar juntes fins que es va fer fosc.\n-Llàstima que siguis una homòfoba.\n-I el pitjor, una falsa.\n-Tens molt per aprendre. T'estimo.\nI se'n va anar, i mai va tornar. Sempre li escrivia a la seva taula cursilades i també ens miràvem com dos enamorades.\nPerò ella esperava una cosa que jo mai faria.\nEscriure real i naturalment és cosa de pocs/ques[Ofensiu]\nL'homosexualitat i la bisexualitat segueixen essent temes molt pendents. Està molt bé que escriguis sobre això. I et recomano que segueixis escrivint, doncs ho fas molt bé i exemplifiques una justícia natural i un realisme devastadors. Ser escriptora per a tu no hauria de ser un somni, hauria de ser un repte. Hi ha poca gent que es dediqui a parlar del que és just i del que no en aquests temps d'una crisi malinterpretada on es deixen de banda els problemes reals per a fer cas als mitjans de comunicació. Si la gent continua deixant-se enganyar, el món, els sentiments, l'amor, l'instint, ens deixaran de banda.\nJo avui he escrit una petita prosa eròtica a relats quan ni en tenia ganes ni estava inspirat, però he quedat molt content de com m'ha sortit. No cal que en tinguis ganes ni que estiguis inspirada, per escriure. Ja ho portes dins i fent-ho més és com n'aprendràs més. Ja saps. Crec que encerto amb aquest consell que et dóno.\n"una cosa que jo mai faria"[Ofensiu]\nkispar fidu | 10-05-2009 | Valoració: 9\ndeixar de ser homòfoba?\n(això és el que ella mai no faria?)\nm'ha agradat el teu relat, especialment per l'enfocament que li dones, tractant l'homosexualitat des de la perspectiva externa (i no molt a favor).\n"Era una de les poques persones normals." Aquesta frase m'ha fet molta ràbia el primer cop, he pensat "...perdona? m'estàs dient que els homosexuals no som normals? ai senyor... la diversitat trenca normalitats!"\nperò després ja he vist (o he interpretat) que era una manera de tractar el tema, de girar la truita i posar les cartes del revés. No deixar sobre la taula lo evident.\njo també vaig començar a escriure per entendre'm millor a mi mateixa i alliberar sentiments i pensaments que de vegades es perden per dintre i sembla que no sàpiguen com sortir...\ndesprés, amb el web, em vaig enganxar, i fa un temps que m'he apassionat per la poesia! em resulta més fàcil esplaiar-me amb versos! :)\nm'ha agradat conèixer-te (trobar-te),


La Casetta di Brenzone Brenzone Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Atenció al Client\nLa Casetta di BrenzoneVia XX Settembre 57, Brenzone, Brenzone, Itàlia, 37010 - Veure al mapaExcepcional9,1Basada en9comentarisLa Casetta di BrenzoneVeure més fotosVeure més fotosVeure més fotosBanyVeure més fotosBanyVeure més fotosVeure totes les 24 fotos\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Brenzone, no busqui més enllà de La Casetta di Brenzone. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. La Casetta di Brenzone també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Brenzone. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients. Gaudiu de les comoditats d'alta gama com ara calefacció, escriptori, balcó/terrassa, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, cuina americana per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent jardí. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, La Casetta di Brenzone no troba competidors en cap categoria.\nCal que informeu el La Casetta di Brenzone de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. En arribar, cal abonar un dipòsit de 150 EUR per si hi ha desperfectes. Aquest dipòsit es reemborsarà el dia de sortida en funció de l'estat de l'allotjament. Cal fer el pagament abans de l'arribada amb transferència bancària. L'allotjament es posarà en contacte amb tu després de fer la reserva i et donarà més informació.