Les actuacions han consistit en la renovació de la gespa artificial d’un camp i la construcció d’un nou camp de futbol 7 a l’antic camp de terra\nImatge de la inauguració de la remodelació dels camps municipals de futbol CEDIDA\nDilluns, 24 Setembre 2018 16:39\nL’alcaldessa de Cambrils, Camí Mendoza, i el regidor d’Esports, Josep Maria Vallès, van inaugurar dissabte passat la remodelació dels camps municipals de futbol. Les obres de millora, que es van portar a terme durant els mesos de maig i juny passats, han consistit en la substitució de la gespa artificial del camp 1 per una d’última generació i la construcció d’un nou camp annex de futbol 7. També s’han instal·lat nous equipaments esportius com porteries de futbol 7, il·luminació LED i xarxes de protecció de fons. A més, la gespa retirada s’ha reaprofitat per millorar el camp vell i cobrir el nou camp.\nLes actuacions realitzades eren necessàries pels més de 400 esportistes de l’escola de futbol i el conjunt del municipi, així com per acollir esdeveniments com el Torneig de futbol 7 Vila de Cambrils, el Mundialito o el Costa Daurada Cup.\nDurant la inauguració, l’alcaldessa de Cambrils va destacar l’aposta del govern municipal per potenciar els equipaments i esdeveniments esportius i donar suport a les entitats esportives del municipi. Per la seva banda, el regidor d’Esports va parlar del foment de la pràctica esportiva i una vida saludable i, al mateix temps, afavorir el turisme esportius que enguany ha portat a Cambrils més de 30.000 esportistes.


Batalla legal per l’audiovisual en català – Diari de la llengua\nPosted on 12 de juliol de 2021 12 de juliol de 2021 Tagged audiovisual, reciprocitat\nNoves al·legacions de la FOLC i el CAC perquè es garanteixi el plurilingüisme a les plataformes en línia i la televisió\nLa Federació d’Organitzacions per la Llengua Catalana (FOLC) i el Consell de l’Audiovisual de Catalunya (CAC) han presentat noves al·legacions a l’Avantprojecte de Llei General de Comunicació Audiovisual del Parlament espanyol, la llei estatal que ha de transposar la directiva europea clau per garantir la presència del català a les plataformes de continguts en línia i a les televisions d’àmbit estatal.\nLa FOLC assegura, en un comunicat, que la segona versió del text “no ha suposat cap avenç pel que fa a mesures en favor del plurilingüisme de l’Estat espanyol”, mentre que el CAC considera que “si bé s’han clarificat diversos aspectes aportats pel CAC en el seu primer informe, es constata que no s’han tingut en consideració altres aspectes fonamentals destacats en el mateix informe, com ara incorporar previsions específiques per fer efectiu el mandat constitucional de reflectir la diversitat cultural i lingüística en l’audiovisual”.\nEl Ministeri d’Assumptes Econòmics i Transformació Digital (MAETD) va iniciar el 29 de juny un segon tràmit d’audiència i informació pública sobre l’Avantprojecte de llei general de comunicació audiovisual en el qual va incorporar algunes de les aportacions realitzades per diverses organitzacions arran del primer procés d’audiència pública, que es va acabar el desembre de 2020. El període d’al·legacions del segon període ha expirat a les 9 del matí d’aquest dilluns.\nEls canvis incorporats en la segona versió del text no han satisfet ni la FOLC ni el CAC. Aquests darrers denuncien que “l’avantprojecte estén la competència estatal en tots els nous i rellevants serveis de comunicació audiovisual i de plataforma d’intercanvi de vídeos, mentre que obvia el nivell autonòmic d’aquest procés d’actualització jurídic”.\nEl CAC lamenta que no s’hagin “pres en consideració les al·legacions presentades en el primer període, ja que en el nou text no s’observa la introducció de cap percentatge concret de quota d’obra audiovisual en llengües cooficials altres que el castellà”. L’ens reclamava una presència mínima del català en el catàleg de plataformes com Netflix i HBO, però el text actual només demana que es garanteixi una quota mínima del 30% del seu catàleg en obres audiovisuals europees. D’aquesta quota, el 50% haurà de ser en la llengua oficial de l’Estat o en alguna de les llengües de les comunitats autònomes sense especificar cap proporció d’aquestes darreres. El CAC proposa que el 50% sigui per al català, el basc o el gallec “atesa la situació de precarietat d’aquestes llengües en l’àmbit audiovisual, o, com a mínim, un percentatge que es correspongui amb el pes poblacional del conjunt de territoris amb llengües cooficials”. L’organisme demana, a més, que es prevegi que els catàlegs d’aquestes plataformes incorporin les versions ja doblades o subtitulades al català de les seves obres.\nLa FOLC recorda que la directiva europea que s’ha de transposar assenyala que els Estats poden “imposar obligacions per garantir l’adequada prominència dels continguts d’interès general”, vinculats a “objectius” com “la llibertat d’expressió i la diversitat cultural”. La llei europea afegeix que “qualsevol mesura adoptada pels Estats membres en virtut de la Directiva 2010/13/UE ha de respectar […] la diversitat cultural i lingüística, d’acord amb la Convenció de la Unesco sobre la protecció i promoció de la diversitat de les expressions culturals”. L’entitat recorda que l’article 22 de la Carta dels Drets Fonamentals de la UE esmenta tres pluralismes que cal respectar: el cultural, el religiós i el lingüístic.\nMés enllà de les quotes lingüístiques, la FOLC reclama també la reciprocitat entre les televisions de les Illes Balears, el País Valencià i Catalunya. La federació demana que totes les comunitats autonòmes puguin gestionar almenys dos canals múltiplex (MUX) i no pas un de sol com ara i recorda que tant el País Valencià com les Illes Balears disposen de prou espai radioelèctric per disposar de nou d’un segon MUX que permetria que es poguessin veure tots els canals que emeten TV3, À Punt i IB3 en alta definició.\nLa FOLC manté contactes amb la resta d’entitats en defensa de la llengua catalana, així com la basca i la gallega, per defensar plegats una legislació estatal que promogui el plurilingüisme a internet i la televisió.\nPrevious post: Només el 14% dels bascos trien el model escolar en castellà\nNext post: Caldrà un nivell mínim de gal·lès per treballar al govern de Gal·les


L’Ajuntament desactiva el Pla Bàsic d’Emergències Municipal de Mataró - Ajuntament de Mataró\nL’Ajuntament desactiva el Pla Bàsic d’Emergències Municipal de Mataró\ndimecres 10 març 2010\nL’Ajuntament ha desactivat el Pla Bàsic d’Emergències de Mataró (PBEM) que es trobava en fase d’alerta des d’ahir al matí atès el restabliment de la normalitat a la ciutat després de la situació meteorològica del dilluns 8 de març.\nLes prioritats del Servei de Protecció Civil de l’Ajuntament han estat en tot moment garantir la seguretat de les persones, la cobertura del transport públic a tota la ciutat, l’accés a l’Hospital de Mataró i facilitar l’accés dels veïns a les urbanitzacions, les zones més afectades per la nevada.\nAquest matí s’han efectuat inspeccions per comprovar els vials i els accessos a la part alta de la ciutat, principalment a les urbanitzacions de Les Sureres, Can Vinardell, La Cornisa, entorns de l’Hospital de Mataró, les rotondes de la plaça de França i Gran Bretanya i al carrer de Galícia, així com les zones altes de Cerdanyola, Cirera i La Llàntia. Només ha calgut tirar sal per fondre el gel davant del Camp Municipal d’Hoquei del carrer de Galícia.\nRenfe ha restablert la circulació de trens al tram entre Mataró i Vilassar de Mar.


"L’obra de l’artista serveix per denunciar" | Diari de Tarragona\n"L’obra de l’artista serveix per denunciar"\nFins al juliol es veuran obres sobre els articles 9 i 10 de la Declaració dels Drets Humans\n02/05/2019 11:48 | Actualizado a 06/05/2019 11:06\nImatge de l’interior de l’església de Corbera d’Ebre, on s’exposen les mostres artístiques. FOTO: Joan Revillas\nAquest dissabte, dia 4, la Biennal d’Art de Corbera d’Ebre deixarà en segon pla les obres pictòriques i esculturals per acollir espectacles escènics. La intenció de l’esdeveniment és interactuar amb les diferents disciplines artístiques i no deixar-ne cap de banda. Aquestes activitats estan dins del projecte NILAK, que vol apropar les arts escèniques contemporànies en aquelles comarques catalanes que no tenen teatres. Així doncs, la dansa contemporània, el cabaret i el circ inundaran els carrers del vell poble.\n«Ningú no pot ser arrestat, detingut ni exiliat arbitràriament». I també: «Tota persona té dret, en règim d’igualtat, que la seva causa sigui portada equitativament i imparcialment en un tribunal independent i imparcial; el qual decidirà tant sobre els seus drets i les seves obligacions com sobre el fonament de tota acusació adreçada contra ella en matèria penal». Aquests són fragments dels articles 9 i 10 de la Declaració de Drets Humans. El leit motiv de la VI Biennal de Corbera d’Ebre. Esdeveniment que certs artistes de diferents àmbits de creació artística i de totes nacionalitats amb l’objectiu d’interpretar a la seva obra aquests drets fonamentals.\nNo és una coincidència que s’hi hagin escollit els articles 9 i 10, ja que, com explicava el president de l’Associació del Poble Vell de Corbera d’Ebre, José Antonio, «busquem sempre lligar temàtiques d’actualitat amb els Drets Humans que sistemàticament s’estan trepitjant i vulnerant».\nI és que la VI Biennal d’Art busca establir un paral·lelisme entre els polítics presos i els exiliats pel procés amb la finalització de la Guerra Civil, tot just fa 80 anys. Perquè, com explicava Antonio, «el final de la guerra no va suposar l’arribada de la pau», sinó que va suposar el llarg i cru exili per a moltes famílies, que varen haver d’abandonar la seva casa per preservar la seva vida i mantenir també, la seva llibertat. «Solem lligar l’actualitat amb els drets humans i enguany ens va semblar adient proposar aquests articles», explicava Antonio.\nA la mostra s’estableix un paral·lelisme entre els exiliats pel Procés i per la Guerra Civil fa 80 anys\nTot per lligar «una referència històrica a una situació ben actual». I és que com molt bé sentencien els historiadors «la història es repeteix» i per això, sempre és adient donar un cop d’ull al nostre passat per entendre el present. A banda, el president de l’Associació del Poble Vell de Corbera, afegia: «L’obra de l’artista serveix per denunciar». I quin millor lloc per denunciar els abusos del poder cap al ciutadà (siguin els polítics presos actuals, siguin els exiliats de fa 80 anys) que en l’antic poble de Corbera d’Ebre, municipi que durant la Guerra Civil espanyola va trobar-se al bell mig del cor de la batalla de l’Ebre, la qual va ser la més dura, sagnant i decisiva de tota la guerra. Cent quinze dies d’enfrontament que varen culminar amb la mort d’una tercera part de la població i el bombardeig indiscriminat a tot el poble. Una massacre a l’estil de Guernica, però, en aquest cas, més prop de casa nostra i menys conegut perquè no totes les ciutats destruïdes compten amb un quadre de Picasso.\nLa Biennal d’Art compta amb 24 obres de múltiples disciplines des de pintura, escultura, instal·lacions o fotografia. Tot i que «aquesta mostra no té cap caire competitiu», explicava Antonio, sinó que mira de ser un nucli de germanor. A més a més, «com a novetat tindrem un diorama que es titula La fugida, que està inspirat en el patrimoni històric del Poble Vell ofert per una associació pessebrista de Sabadell».\nPel que fa als artistes exposats, Antonio ha marcat que cadascú d’ells «té una personalitat artística molt destacada» i que més enllà de participar-hi artistes ja consagrats, hi ha també molts ‘debutants’ que per primera vegada presenten la seva obra a la Biennal d’Art.\nEn les cinc edicions anteriors, alguns artistes han cedit les seves obres a través de donacions. Una de les obres més destacades és la de l’artista Pilar Segura, que ha exposat a París, Nova York o Barcelona. I rebrà enguany un homenatge per la seva trajectòria.


Escriure en l'aire: septiembre 2014\nEnveja i també vergonya. Escòcia, Catalunya, Espanya.\nEscòcia va votar el 18 d'octubre, i els resultats finals no es van conèixer fins a passades unes hores que per a molts van ser una costera ben llarga. Finalment, els partidaris de que el país es mantinguera dins de Gran Bretanya van vèncer amb claredat.\nEstem llegint aquests dies anàlisis molt interessants i unes altres no tant sobre el succeït. Generalment aquestes últimes solen ser reiteratives i teleològiques, quan no tendencioses i viciades d'origen. Per descomptat que s'han fet lectures per a tots els gustos. Abans del referèndum, els que volien desvincular completament la situació a Escòcia de la que es viu a Catalunya explicaven a tot el que els volia sentir o llegir que ambdues nacions no tenen res que veure, que les seues realitats polítiques s'assemblen com un ou a una castanya, i que res del que passara a l'antiga Caledònia podia generar rèpliques a Espanya. Aquests són els que han celebrat amb joia poc mesurada el resultat escocés, i s'han apressat a dir que, per descomptat, l’unionisme britànic ha triomfat perquè més enllà dels fervors explícits dels secessionistes, una majoria silenciosa ha alçat la seua veu contra el desgavell d'una convocatòria a les urnes que mai hauria d’haver-se celebrat. Callen que després del plebiscit s'ha avançat, i sembla que encara s'avançarà més, en la via federalista britànica.\nEn la riba contrària, molts esperaven que el desitjat triomf del Sí escocés fóra vent de cua per al procés català i enumeraven les connexions que en la seua opinió podien establir-se entre tots dos territoris. Ara han canviat les tornes i les explicacions respecte a la derrota de la proposta secessionista, encapçalada pel Primer Ministre d'Escòcia Alex Salmond, tracten d'evitar els paral·lelismes o, com a mínim, de matisar-los. L'interès és clar: evitar que el No dels escocesos desanime als partidaris de la secessió catalana. Callen, també, que després del plebiscit s'ha avançat, i sembla que encara s'avançarà més, en la via federalista britànica.\nTots tenen, en certa mesura i al nostre judici, part de raó encara que, com és lògic, cadascun posa el focus sobre allò que més li convé i fa de la necessitat virtut per a afavorir o no perjudicar, segons els casos, els seus particulars interessos.\nMés enllà de les simpaties que poguérem tenir pel Sí o pel No escocés, no han sigut pocs per aquestes terres els qui han reparat en l’alta qualitat democràtica del procés escocés. Quatre idees sustenten aquest reconeixement: un, es va cridar als ciutadans a les urnes perquè decidiren; dos, la campanya va ser renyida i dura, però es van mantenir ben greixades les formes democràtiques; tres, els líders van actuar com a tals i van reconèixer el resultat sense maquillatge algun, donant la cara davant l'opinió pública sense miraments de cap tipus; i, quatre, Alex Salmond va demanar als seus lleialtat amb el resultat i poc després va anunciar la seua dimissió.\nQuines coses hem de veure en aquests temps complexos! Anem a pams, però.\nL'enveja és, a més d'un pecat cabdal segons l'Església Catòlica, alguna cosa bruta i rebutjable. Però la paraula té una segona accepció que consisteix a tenir un desig honest d'emular alguna qualitat o algun bé que un altre posseeix. I existeix una altra paraula que vull rescatar en aquest moment: vergonya, entenent per tal el sentiment per alguna acció deshonrosa. Com que em referisc a una acció poc o gens honorable d'un altre, seria aquella a la qual en diguem vergonya aliena.\nI llavors, de què estem parlant? Doncs d'això, d'enveja i de vergonya [aliena i, ai, també pròpia]. Enveja per aquella alta qualitat de la democràcia britànica, que ja la volguérem si més no semblada entre nosaltres. Un líder que ha vençut mostra agraïment al seu antagonista, el líder derrotat; i aquest, al seu torn, reconeix la derrota, demana lleialtat als seus i dimiteix com a expressió de l'assumpció de la responsabilitat pel fracàs.\nI parlem també de vergonya. Des del sobiranisme català s'ha transmès un clamorós ací no ha passat res, que ningú pot creure i que repica amb força davant la falta d'un altre discurs que no siga el reiterat i ja conegut del dret a decidir. Per descomptat que sí, però què ha passat a Escòcia, senyores i senyors?\nVergonya per escoltar a la ràdio al dirigent el PP Esteban González Pons al minut de conèixer-se el resultat escocés fent el més grosser electoralisme, marmolant als anglesos per la convocatòria i perdonant-li la vida als escocesos perquè, en última instància, havien decidit l'única cosa que es podia decidir des de la sensatesa. Aquesta línia argumental de l’inefable eurodiputat només va ser un aperitiu del que ens esperava.\nVa arribar Mariano Rajoy, es va situar davant una càmera de televisió, li van posar un teleprompter ben propet i el cavaller va llegir amb la nul·la perícia habitual i la desgana congènita que l’acompanya un text vulgar i conegut, farcit de llocs comuns i d’al·lusions amenaçadores a la llei; missatge amb el qual pretenia desqualificar l'esdevingut a Gran Bretanya. La imatge de Rajoy en pantalla, en un primer plànol excessiu que engrandia els seus tics oculars coneguts, va ser un lamentable i patètic contrapunt a les intervencions que havíem vist de Salmond i de Cameron.\nEl que s'ha dit, vergonya, molta vergonya. Aliena, sí; però també pròpia. Vergonya de constatar una vegada més que Mariano Rajoy és, ni més ni menys, que el president de govern que els electors espanyols van triar [de manera indirecta] per majoria absoluta.\nLa diferència catalana, Rajoy i Cameron.\nL’operació españolizadora ha estat dirigida més amb els budells que amb el cap. Espanya és un país de molt baix fervor nacional convencional. El nacionalisme espanyol enveja l’entusiasme nacional de –singularment- bascos i catalans, amb la seua devoció per la bandera, pel seu himne i per la solemnitat davant les efemèrides nacionals. Espanya té un himne sense lletra que impedeix cantar-lo, per exemple, com fan els brasilers, els xilens, els francesos o els italians. A més, a Espanya, la bandera és aquella que per a molts resulta impossible deslliurar de la guerra civil i de la dictadura franquista, i així no és fàcil sentir estima real per aquests símbols. Comptat i debatut, el resultat és que els nacionalistes espanyols –incloent-hi els més moderats i també les del nacionalisme banal- suporten amb dificultat i de vegades amb ràbia les demostracions de consistència nacional dels separatistes.\nComença el nou curs amb l'amenaça de colp a l'Estat democràtic.\nL'estiu entra en la seua última fase, s'han acabat les vacances per als qui tenen treball i el jovent torna als centres d'ensenyament: ha començat el nou curs.\nNo va a ser un curs fàcil per a ningú, i menys en l'actual situació política. Núvols ben negres cobreixen l'horitzó, i no solament l'electoral. Encara que les municipals i regionals seran al maig pròxim, la tardor es preveu calenta socialment parlant, i l'hivern més que convuls. És a dir, que abans que la primavera arribe anem a viure una etapa política i partidària d'alt voltatge, d'una intensitat inusual, i això que d'intensitats polítiques anem ben servits en els últims anys. La confrontació de la primavera serà, a més, el pròleg de les legislatives de novembre; així que l'any 2015 se'ns anuncia recarregat d'emocions i tensions que poden arribar a afectar seriosament la salut del ciutadà.\nL'economia no remunta el vol per molt que Mariano Rajoy parle que aquesta té ja arrels vigoroses [sic]. Seran vigoroses, portentoses, poderoses o mega galàctiques, però no es veuen per cap lloc. És cert que les xifres macro estan millorant, però no ho és menys que més enllà dels Pirineus la recuperació econòmica està entre tíbia i freda (Alemanya, França i Itàlia estan com estan) i el Banc Central Europeu acaba de deixar l'interès financer per a la banca en el 0.05. Com d'espès està el panorama perquè Draghi, desoint a Merkel, haja baixat els tipus al mínim històric? En les terres que governa [és una forma de dir-ho] Rajoy, la desocupació no disminueix. Els poquíssims llocs de treball que es creen són estacionals, precaris i malament pagats. El Partit Popular ha aconseguit alguna cosa inimaginable fa pocs anys: que es puga ser treballador a jornada completa, i estar per sota de la línia de pobresa. Pitjor és no tenir treball o tenir-ho a temps parcial, diuen els de Rajoy [i els grans empresaris, al costat dels banquers], i tenen raó. Raó carregada, açò sí, d'una sobredosi de cinisme superlatiu. Aqueixos treballadors precaris i malament pagats haurien de, en eixa lògica, agrair als seus ocupadors que no usen el fuet contra ells. Espanya, la de les arrels vigoroses, va estupendament. Això diuen des del Govern, i la majoria de la gent es pregunta de quin país parlen.\nLa política partidària està retorçada, gripada, obsoleta. I això ocorre perquè el model de la Transició va col·lapsar. Ja no serveix. Cal reformar-lo a fons, si no volem que el sistema s'enfonse; si no volem que l'actual escenari de partits s'òbriga als extremismes de dreta i als populismes de diferent signe, així com als diversos particularismes que poden créixer amb facilitat en un escenari com l'actual.\nLa Constitució de 1978 es va quedar xicoteta i la societat actual no cap dins d'ella. Cal canviar-la, actualitzar-la, sintonitzar-la amb una realitat glocal que no és ni pareguda a la de finals dels anys setanta del segle passat. Tothom ho sap, tots sabem que cal fer-ho, però ningú té la suficient claredat d'idees ni el necessari lideratge com per a afrontar aquest repte. No hi ha més que tacticisme, cortoplacisme, càlculs mesquins i la disposició de tots a saltar-se un ull si en l'envit deixa cec a l'adversari.\nLa qüestió catalana és l'evidència de l'obsolescència del model que va sorgir en els anys de la tornada a la democràcia. Els nacionalistes moderats de Convergència i Unió estan a les portes del divorci, i a més han perdut el timó d'un procés que van assumir perquè des de Madrid, pràcticament, se'ls va espentar a fer-ho i perquè no van tenir el suficient realisme estratègic com per a desmarcar-se de les opcions netament sobiranistes o independentistes. Aquests últims han emprès un camí cap a la secessió exprés que no es pregunta pel dia després i que atén més a sentiments que a càlculs. I és que Espanya es concep des del centre d'una forma que ni tan sols és mínimament amable amb les perifèries. Espanya és molt plural, i ho és per raons que vénen de segles arrere. Negar-ho, com fa el nacionalisme espanyol, no condueix sinó a la confrontació amb els nacionalismes perifèrics. I és que els nacionalistes espanyols, per negar que no quede: fins i tot neguen que ells siguen nacionalistes.\nEls partits polítics sistèmics estan entre des-legitimats per la corrupció i per la seua política antisocial [el cas del PP] o desapareguts en combat [poc de combat] dessagnats en les seues lluites internes [el cas del PSOE]. La coalició liderada pel Partit Comunista, Esquerra Unida, pateix en les seues carns l'aparició d'un nou grup, Podemos, la cotització del qual puja i puja en les enquestes, que amenaça amb posar potes enlaire el sistema. És la versió hispana d'aquell que se vayan todos argentí, encara que com allà no se sàpia qui ni com els van a substituir. A més, per a completar el marc, estan els nacionalistes perifèrics [País Basc, Galícia, País Valencià, Balears, Canàries, Aragó] i altres noves agrupacions polítiques de caràcter local o regional d'esquerra [Guanyem Barcelona, per exemple] o de dreta [UPyD, Ciutadans]. S'augura un escenari ben complicat a l'hora de generar majories de govern.\nI què se li ha ocorregut proposar al PP en aquest escenari? Doncs canviar la llei electoral; és a dir, canviar les regles del joc quan estem al final de la segona part. I açò sense comptar amb ningú, valent-se de la majoria absoluta que tenen en el Parlament de Madrid. Per a evitar que coalicions postelectorals els desallotgen de les alcaldies allà on perden la majoria absoluta que ara tenen [serien centenars, segons les enquestes], volen que siga alcalde el cap de la llista més votada. Una vilesa, un autèntic colp a l'Estat, una devaluació sense precedents de la qualitat de la democràcia espanyola, que no pretén més que evitar el pitjor efecte de l’estira-i-arronsa electoral que les enquestes els anuncien: la pèrdua del poder local.\nÉs difícil saber si s'atreviran, encara que com juguen a la desesperada és possible que ho facen. Més enllà de tot el que s'ha dit, la decisió de canviar les regles del joc seria un pèssim missatge a la ciutadania: els polítics [així, en general, com es parla despectivament en el carrer] no tenen un altre objectiu que perpetuar-se en els seus càrrecs. I açò mentre milions de ciutadans cerquen treball sense trobar-lo i senten com l'Estat social tremola sota els seus peus. Un escenari que ni pintat perquè triomfe el discurs populista; aquest sí, amb arrels vigoroses.\nPublicado por Joan del Alcàzar en 11:29 No hay comentarios:\nEnveja i també vergonya. Escòcia, Catalunya, Espan...\nComença el nou curs amb l'amenaça de colp a l'Esta...


Pacte Nacional per a la Indústria – Guia de Roses\nHome MÓN ECONOMIA Pacte Nacional per a la Indústria\nEls sis grups de treball han fixat 116 actuacions per desenvolupar en competitivitat i ocupació industrial.\nLa Generalitat de Catalunya ha signat el Pacte Nacional per a la Indústria amb els agents econòmics i socials Foment del Treball, PIMEC, FEPIME, i els sindicats CCOO i UGT. Gràcies a aquest pacte, el Govern invertirà 1.844 milions d’euros per desenvolupar més de 116 actuacions que enforteixin el sector fins al 2020.\nAquest pressupost mobilitzarà més de 3.100 milions d’euros de recursos d’altres administracions i del sector privat en aquest mateix període. Per aquest primer any ja s’hi han destinat 468 milions d’euros.\nL’estratègia i les accions del Pacte Nacional per a la Indústria s’han treballat en sis grups de treball: competitivitat i ocupació industrial; dimensió empresarial i finançament; indústria 4.0 i digitalització; formació; infraestructures i energia; i sostenibilitat i economia circular.\nprevious Baixen les tarifes del 'roaming'


La veritat de les olives arbequines - El Gourmet Català\nQuan pensem en un bon aperitiu, saludable, fàcil de digerir i poc calòric, n’hi ha un que ens ve un ràpidament al cap: les olives arbequines.\nUna varietat petita, molt valorada, considerada una de les millors del món tant per consumir com per produir oli. A Catalunya, l’arbequina es troba sobretot a les comarques de Tarragona, a l’Urgell i a les Garrigues. I una de les empreses de referència en posar les olives arbequines a la taula de moltes cases és La Masrojana.\nCom el seu nom indica, el punt de partida de La Masrojana és al poble del Masroig, al Priorat. Allà va començar, als anys 60, la seva activitat, amb l’elaboració de vins dolços per empreses de França i, més tard, amb un molí per fer oli a partir de les olives arbequines. L’any 1977 és quan l’empresa arranca amb l’activitat actual: l’elaboració d’olives de taula.\nLes primeres olives que van elaborar, envasar i etiquetar van ser de la varietat arbequina, pròpia de la zona. Encara avui en dia, l’arbequina representa més de la meitat de les olives que ven La Masrojana, un 55-60%, i prové dels pagesos de les comarques del voltant: Priorat, Ribera d’Ebre i Terra Alta. A poc a poc, van anar creixent també amb altres varietats que no produïen directament, sinó que compraven a altres empreses elaboradores. Ara treballen amb elaboradors d’arreu del territori espanyol, que són especialistes i ofereixen molta qualitat en les olives autòctones de cada zona, en especial les olives arbequines. “L’objectiu són olives de qualitat amb origen”, explica Julià Folch, gerent i copropietari de l’empresa. A més de l’arbequina, que l’elaboren ells directament, tenen també oliva negra d’Aragó, oliva trencada de Córdoba i les autèntiques varietats mançanilla, gaspatxa i gordal de Sevilla. “Busquem un producte local de cada zona i que tingui molt bona qualitat. Que no siguin olives importades i no hi hagi falsificacions. Per exemple, la gordal podria ser d’Egipte i es podria fer passar per espanyola. Doncs no: la nostra gordal és de Sevilla”, assegura Folch.\nTotes les varietats d’oliva s’elaboren de forma natural: se seleccionen en entrar, es netegen i passen uns tres o quatre mesos fent un procés de fermentació que permetrà que les olives es conservin. Després es retiren de les tines, es revisen de manera manual per assegurar-se que no hi ha impureses, s’envasen i es pasteuritzen. “Totes les olives segueixen el mateix procés: la diferència és que l’arbequina està feta aquí mentre que les altres, quan arriben, es repassen, envasen, pasteuritzen i comercialitzen”, explica Folch.\nExpansió com una taca d’oli\nL’expansió de l’empresa es va anar fent a poc a poc, “com una taca d’oli”. Primer, va començar la comercialització de les olives a la província i a les ciutats de Reus i Tarragona; després, a Barcelona, Girona i Lleida; i finalment, a Europa i Amèrica del Nord. Avui en dia, un dels mercats internacionals més importants és Alemanya, però també Regne Unit, Bèlgica o els Estats Units. Els productes de La Masrojana també són presents a Portugal, França, Països Baixos, Dinamarca, Hongria, Suècia, Canadà, Mèxic o Àustria, entre altres.\nA part de les olives de taula, que s’emporten un 60-65% de la facturació, La Masrojana també treballa dues línies de producte més: l’oli verge extra i la pasta d’olives, coneguda popularment com “olivada” o “paté d’oliva”. Cadascuna d’aquestes dues línies representa aproximadament el 20% de la facturació.\nProductes derivats de l’oliva\nPer elaborar el paté d’oliva segueixen un procés molt similar al de les olives de taula, però se’ls retira la pell i l’os, i es trituren. Les varietats que tenen més sortida són la d’oliva negra d’Aragó i les olives arbequines, però lentament van guanyant terreny altres preparacions més innovadores, com la provençal, que porta arbequina, tomàquet sec i herbes provençals, o la picant, amb oliva negra i bitxo. “A mi m’agraden totes, però si hagués de definir quina agafaria avui per sopar, segurament diria la provençal. Les altres també són bones, però aquesta és molt innovadora”, explica Folch. Una altra varietat que comencen a introduir a poc a poc és el dolç d’oliva, amb olives negres d’Aragó, sucre de canya morè i oli verge extra.\n“Nosaltres preferim pagar més, que al pagès li sigui rendible i tenir un producte de qualitat, sempre que el consumidor ho accepti. De moment, sí que ho accepta”\nTot i que fa anys que també elaboraven l’oli d’oliva, ara seleccionen partides d’oli verge extra d’arbequina de la zona que tinguin una alta qualitat i els envasen. “Els controlem: els tastem, comprovem que tinguin una bona qualitat, els portem aquí i els envasem”, expliquen. També tenen una gamma d’olis amb aromes, com taronja, all, romaní, alfàbrega, llimona o bitxo.\nDes de 2015, La Masrojana treballa des d’una nau industrial a Móra d’Ebre, on va traslladar tota la tecnologia de producció i envasament i la va actualitzar. Entre 12 i 14 persones hi treballen per fer arribar els productes a tots els canals: cadenes, distribució, botigues especialitzades, botigues petites, supermercats independents i clients finals, mitjançant la botiga en línia.\nManca de cultura de l’oli\nA l’estranger, tant les olives arbequines, i altres, com l’oli es consideren un producte gurmet, i per tant, no hi ha tant de consum. “Tenim uns clients a Alemanya que ens diuen que, allà, una família que gasta uns cinc litres a l’any d’oli d’oliva està consumint molt. Aquí, una família pot gastar 50 o més litres a l’any”, explica Julià Folch. En molts països on se solen fer servir altres greixos alimentaris, l’oli és un producte per a ocasions especials, tot i que saben que té moltes propietats per a la salut, com les olives. Folch creu que això es deu a una suma de factors: tant a la falta d’hàbit com al preu, ja que en molts llocs, la garrafa d’oli és molt més cara. “És com un engranatge que no està prou ben engreixat: li falten anys. Falta que el consumidor s’acostumi, entengui que el producte és bo, que li agradi i que el faci servir més”, exposa.\n“El problema és que l’oli no pot ser més barat: si ho és, els que estan darrere no viuen. Hi ha d’haver sostenibilitat”\nTot i això, la manca de cultura de l’oli no és només a l’estranger. Tot i que molts consumidors locals opten per l’oli verge extra i el compren a productors de confiança, a escala estatal el consum d’olis refinats i productes que no són verge extra encara supera el d’olis de més qualitat. El preu és un factor determinant, però també ho pot ser la manca de cultura de l’oli, tot i ser-ne un país productor. “Si vas a Jaén i puges al castell, i mires tota la vall, veus la ciutat i al seu voltant, tot són olivers. A Espanya, per ser una terra de tantes olives, no hi ha prou cultura”, assegura Folch.\nAixò no obstant, asseguren que hi ha camí per recórrer, perquè l’oli d’oliva encara no suposa ni el 3% del total de greixos vegetals comestibles que es consumeixen al món. “El problema és que l’oli no pot ser més barat: si ho és, els que estan darrere no viuen. Hi ha d’haver sostenibilitat”, assegura Folch.\nPrecisament, aconseguir un equilibri sostenible és també una de les prioritats de La Masrojana. Aconseguir preus per sobre de la mitjana, perquè el pagès tradicional s’hi pugui guanyar la vida. “Nosaltres preferim pagar més, que al pagès li sigui rendible i tenir un producte de qualitat, sempre que el consumidor ho accepti. De moment, sí que ho accepta”, explica. D’aquesta manera, les petites explotacions familiars poden continuar vivint.\nDe cara al futur, l’objectiu de La Masrojana és créixer un 10% cada any: un creixement sostingut, constant i controlat. Per aconseguir-ho, volen ampliar la varietat de productes i crear gammes noves, però també expandir a poc a poc aquelles que ja tenen. I treballar els mercats internacionals, tant els actuals com possibles noves zones. En el punt de mira per als pròxims mesos tenen els països bàltics, Sèrbia o Taiwan. Per aconseguir-ho és fonamental una bona feina per part de l’equip tècnic. “Cada país té una legislació que has de complir, i que a vegades és diferent de la d’aquí. I has de tenir un equip aquí preparat per afrontar-ho”, detalla Folch.\nUna altra possible línia de creixement és l’online, tot i que en la petita alimentació, reconeixen que no és fàcil. “Un pot d’olives arbequines es ven al supermercat a 1,70 euros. Però jo mai li podré fer arribar a casa del client a aquest preu, perquè s’hi han de sumar les despeses de transport. Precisament les olives tenen un preu unitari molt baix i un pes molt gran”, explica Folch. Per això, la botiga online no només té productes de La Masrojana, sinó també altres articles d’alimentació del territori que permeten fer pujar la cistella mitjana i oferir enviament gratuït. “Intentem que siguin productes locals, de productors petits, de molta qualitat i diferenciats”, assegura. Organitzar tastos de productes propis i locals també és un dels fronts que l’empresa manté obert de cara al futur.


A continuació trobareu les activitats educatives de la Casa Museu Verdaguer, adreçades a alumnes de tots els nivells educatius. Són un conjunt de propostes que volen apropar a la figura i l’obra de Jacint Verdaguer, però també a la vida del seu temps i a la poesia i a la literatura d’avui. Generarem preguntes i buscarem respostes. Qui va ser Jacint Verdaguer? Per què ha passat a la història? Per què està tan vinculat a Folgueroles? Per què encara avui és important? Què és la poesia?\nAquest programa s’adapta als diversos nivells educatius i a les necessitats competencials i busca per sobre de tot ser significatiu i valuós per als infants petits i no tan petits que ens visiten cada curs.\nPer tal que la visita s’adapti millor a les vostres necessitats educatives i logístiques, us fem diverses propostes que podeu incorporar a la visita de la Casa Museu Verdaguer.\nAl segon pis de la Casa Museu es veu el procés de creació de Verdaguer per escriure Canigó, així com les creacions d’artistes contemporanis a partir de la seva obra. L’audiovisual es pot adaptar per al treball:\na) Fragment del Canigó i el Pirineu a l’època de Verdaguer amb imatges de la pel·lícula Maleïda 1882.\n2.Esmorzar o berenar. Afegiu a la ruta una parada per menjar la típica coca del mossèn amb llonganissa i xocolata. Cal afegir-hi 2,5 € per infant al preu de l’activitat. Inclou beguda.\n3. L’hora habitual d’atenció al públic és de dilluns a divendres de 10 a 13.30 h però amb reserva prèvia es pot iniciar la ruta a les 9 h o programar-la a la tarda\n4. Consulteu els materials didàctics d’activitat amb continguts previs per treballar a l’aula a: www.educacio.verdaguer.cat


Com Henry Cavill va transformar el seu cos per a The Witcher - Televisió | Gener 2021\nCom Henry Cavill va transformar el seu cos per a The Witcher\nYouTube Per Phil Archbold/27 de desembre de 2019 1:17 pm EDT\nHenry Cavill no estava exactament en mal estat quan se li va oferir el paper Geralt de Rivia aEl bruixot. El brit va debutar com a Superman el 2013Home d’acer,i va seguir jugant a cisellat a KryptonianBatman v Superman: Dawn of Justicei la pel·lícula d’equip molt dividit,Lliga de la Justícia. Tenia aspecte de déu en totes les seves aparicions en DC, i Cavill encara estava en forma de superheroi quan va protagonitzar Tom Cruise com a assassí de la CIA August Walker el 2018Missió: Impossible - Fallout (el moment en què apareix tornar a carregar el seu bíceps durant la lluita amb el bany amb Cruise es va convertir en un dels millors mems de l'any). L’actor ha estat en condicions físiques màxims des de fa anys, però va haver de trobar un nivell completament nou per jugar-hiEl bruixot.\nEl personatge de Cavill és un caçador de monstres potenciat per la màgiai, per si encara no heu vist el programa (no us preocupeu, ens quedem lliures de spoiler), està absolutament esquinçat. Aquí és com es va posar en la millor forma de la seva vida per interpretar Geralt de Rivia.\nHenry Cavill va tallar dràsticament la ingesta d’aigua abans d’escenes sense camisa\nPer assegurar-se que semblava el més humit possible per a les seves nombroses escenes sense camisaEl bruixot, Cavill es va permetre deshidratar sistemàticament. Al llarg de quatre dies, reduiria gradualment la ingesta de líquids de manera que quan arribés el moment de disparar tingués pes d'aigua zero. 'Fa la pell molt fina, de manera que s'asseu als músculs', va explicar durant una aparició El Saló de Graham Norton. 'El primer dia tindreu un litre i mig, i el segon dia mig litre, i el tercer dia no tingueu aigua, i en fareu el quart'.\nCavill té molta experiència a l’hora de pressionar el seu cos fins als seus límits per tenir un paper, però aquesta va ser una pregunta difícil, fins i tot per a ell. L'actor va admetre que era la 'persona més miserable del planeta' quan anava sense aigua ('arribeu al punt l'últim dia on podeu olorar aigua a prop', va afirmar), però els resultats parlen per si sols. Internet va sortir salvatge quan es van incloure trets de Geralt a la banyera al remolc deEl bruixot, que ja ho ha estat renovat per una segona temporada.\nCavill es va inspirar en els 'grans jugadors' de culturisme\nHo creguis o no, a Henry Cavill li van dir que era massa gros per interpretar James Bond. L'actor es va presentar al paper del 007 en el període entre Pierce Brosnan i Daniel Craig, i va obtenir uns comentaris molt greus. - Recordo el director Casino Royale), Martin Campbell, dient: 'A mirant una mica grassonet, Henry', va dir l'actor Health Health, Regne Unit. 'No sabia entrenar ni fer dieta. I estic contenta que Martin hagi dit alguna cosa, perquè responc bé a la veritat. M’ajuda a millorar.\nCavill va conèixer tot sobre la importància de l’entrenament i la dieta durant els anys següents, però no va ser fins que va començar a preparar-seEl bruixotque va començar a apreciar veritablement el que es converteix en culturista. En una publicació d’Instagram, Cavill va revelar que havia llegit als grans jugadors del joc de culturisme i es va trobar amb ella. 'És absolutament fascinant veure per què es posen, la força i la força mental necessaris per arribar físicament a un lloc', va dir. 'Phil Heath en particular m’ha cridat l’atenció, no només pels seus èxits, sinó també pel seu enfocament realment humil i informatiu de la seva missatgeria. '\nEl cardio de dejuni va ajudar a Henry Cavill a entrar en la millor forma de la seva vida\nPer arribar més arrancat que mai El bruixot, Cavill va unir esforços amb Dave Rienzi, l’entrenador de força i condicionament que va ajudar a esculpir un dels cossos més grans de Hollywood - Dwayne Johnson el va anomenar la 'idea mestra' darrere del seu règim de forma física. Rienzi va suggerir que Cavill provés alguna cosa anomenat cardio dejuni si volia posar-se en forma de següent nivell per a la seva gran sèrie Netflix. Es tracta, bàsicament, de treballar quan el cos no processa o digereix aliments, cosa que es creu que pot ajudar a cremar greixos a un ritme més ràpid. Això va convertir Henry Cavill en Hangry Cavill? No segons l’actor.\n'És un dels millors o més agradables cardio que he fet', va dirHealth Health, Regne Unit, revelant que comença el seu dia amb un entrenament d’estómac buit. 'Són només 20 minuts, per la qual cosa no és exhaustiu. No és com fer HIIT (entrenament en intervals d’alta intensitat) que, psicològicament, pot ser força esgotador. La meva freqüència cardíaca és de 125-135bpm, de manera que té un efecte molt bo en la pèrdua de greix. ' Cavill va dir a la maga masculina que el suggeriment de Rienzi el va ajudar a assolir la màxima forma física per al seu debut com a Geralt. 'De totes les coses que he fet en el passat, crec que les coses ràpides de cardio funcionen millor per a mi', va dir el britànic buff. 'Estic en la millor forma de la meva vida.'\nCavill es va assegurar que tenia un posterior perfecte\nQuan Cavill va convèncer Netflix perquè el deixés ser Geralt El bruixot(ell és un fan de el material d'origen i ell va exercir el paper de manera implacable quan va sentir que es feia el programa), sabia exactament el que estava fitxant. L’actor coneixia bé el que podia fer el personatge i el fet que anés a fer les seves pròpies seqüències d’acció feia que el seu cos hagués de poder agafar la tensió. Per arribar a Cavill al lloc on havia de ser, l'entrenador Dave Rienzi va presentar alguns exercicis nous i espantosos als seus entrenaments.\n'Per El bruixot en particular, ens havíem de centrar en coses que suportessin el nivell de treball acrobàtic que feia ', Cavill va revelar-se a l’a Salut Masculina tutorial vídeo, en què ell i Rienzi expliquen i demostren els moviments assassins que feien servir. Segons Rienzi, el 'moviment fonamental fonamental' de les seves sessions va ser el deadlift romanès, que enforteix els glutis, els isquiotibials i tota la cadena posterior. 'La clau completa és simplement maximitzar el temps sota tensió, de manera que pot cansar més els músculs, però no sobre-estressar el seu sistema nerviós i les seves suprarenals', va dir l'entrenador.\nNo era tímid d’utilitzar pesos més petits\nEl juny de 2017, Cavill ha compartit una foto de tornada amb els seus seguidors d’Instagram, donant-los un cop d’ull dins de la seva formacióEl bruixot.L'actor es va convertir en un habitual del gimnàs Flex de Budapest, mentre estava a Hongria i el personal va tenir cura d'ell durant la durada. El gimnàs tenia tot el que necessitava Cavill per estar a punt de Geralt, però no sempre va optar per la màquina més fantàstica o els pesos més pesats. Quan es va trobar amb un vell cop d’ull aixecant uns manubrets molt petits a Flex, Cavill va decidir compartir una mica de perla de saviesa d’entrenament amb el món.\n'No es necessiten grans pesos cada dia per aconseguir resultats', va subratllar l'actor a la foto. 'Feia tot el que podia en un horari ocupat per intentar obtenir alguna cosa, sempre que pogués. Durant aquest període vaig saber que no és el pes el que importa, sinó que és l’entrenament. ” Cavill va animar els que no són beneïts amb un marc com el de no preocupar-se del que està alçant la persona que hi ha al costat. 'Feu els vostres pesos, simplement feu que cada entrenament compti', va dir. 'Pot ser que acabi semblant millor que la dona o la dama del teu costat que utilitza aquests pesos'.\nVa fer les seves hiperextensions encara més difícils\nCavill feia hiperextensions regulars per reforçar la seva cadena posterior i enfortir la seva esquena inferior mentre s’entrenava El bruixot, utilitzant una màquina de pernil de gluta per fer l'exercici més difícil per a ell. L’actor va fer tres sèries de deu representacions i va mantenir cada repetició durant dos segons, tot mantenint les mans darrere del cap, va revelar el seu entrenador. 'En què ens centrem aquí és l'aïllament', va dir Dave Rienzi el vídeo tutorial que van filmarSalut Masculina. 'Contractar realment els glutis a la part superior (i) assegurar-se que la cadena posterior sigui el més forta possible'.\nPot semblar estrany que Cavill passés tant de temps treballant sobre músculs que es mantenen tapats durant la major part, però es va posar en formaEl bruixotno es tractava només de lluir-se bé amb la roba, sinó per assegurar-se que estava preparant un repte físic cada dia. 'Quan es tracta de la cadena posterior i del tipus d’acrobàcies que haig de fer, sobretot quan es tracta de piruetes amb espases, qualsevol cosa que es basa en un moviment d’una cama a la qual un genoll pot tenir una ferida ... Això és el que estalvia. jo -va dir el Brit sobre les seves hiperextensions.\nCavill dominava la gestió del temps\nTrobar el temps d’entrenament quan un projecte encara es troba en preproducció sol ser bastant senzill per als actors, però mantenir un físic impressionant durant tot el rodatge és molt més difícil, sobretot en un projecte de la mida deEl bruixot.En parlarHealth Health, Regne Unit, Cavill va dir que estava fent 'dies de rodatge de 16 hores i 15 hores' en un moment, el que significa que havia de convertir-se en un mestre de la gestió del temps per mantenir-se en la millor forma. L’actor va revelar que s’aixecava a les 3 de la matinada cada matí, per la qual cosa tenia prou temps per dutxar-se i aplicar-li els cabells i el maquillatge extensos abans que les càmeres es posessin a rodar.\n'El més tributari sempre serà el temps', va dir Entreteniment aquesta nit. 'Es tracta només d'aconseguir aquest entrenament cada dia i obligar-se a fer-ho. Heu acabat un torn molt llarg i hi heu estat dues hores i mitja d’hora per al vostre cabell i el vostre maquillatge, i després haureu d’anar al gimnàs ”. L'entrenador de Cavill, Dave Rienzi, que va sortir a Budapest per entrenar-se amb el britànic per a algunes 'escenes clau' aEl bruixot) va elogiar la seva dedicació al paper en una publicació a Instagram. 'La seva opció per portar les coses al següent nivell no és una tasca petita, ja que actualment treballa un horitzontal programa de rodatges', va dir l'expert en força i condicionament. 'El seu compromís del 110 per cent no és cap broma'.\nHenry Cavill va superar les seves espatlles\nLes espatlles de Henry Cavill sempre han estat força heroiques, però l’actor apilat sabia que necessitaria que fossin més forts que mai.El bruixot. Dave Rienzi va aconsellar a l'A-lister utilitzar una combinació de laterals laterals i aixecaments frontals per assegurar-se que estava colpejant tots els punts correctes en un sol exercici. 'Cada repetició és en realitat tres repeticions', va explicar Rienzi durant les seves ponències Entrena com una celebritat tutorial. 'Comença en un lateral lateral tradicional per a la primera representació, després avança una mica més endavant per al següent, i després fa una pujada tradicional del front'.\nCombinar aquests exercicis en un va significar que Cavill podria treballar el deltoide medial i el deltoide anterior alhora, donant-li la mida i la força que necessitava per mantenir-se segur durantEl bruixotles seqüències d’acció intensa. 'Això realment ajuda amb l'aspecte de lluita contra les espases', va dir sobre el seu entrenament a l'espatlla a mida. 'Quan peleu pel·lícules, no esteu passant per vaga de morts, tireu el cop en l'últim segon, però heu de mantenir aquesta velocitat entre el moment sorprenent i el moment d'aturada per fer-lo realista. . '\nNo sempre funciona així, però. En parlarThe Rich Eisen Show, Cavill va revelar que ell i l’intèrpret d’intèrpret Lucy Cork “es van treure trossos de les mans de l’altre” durant la filmació d’una lluita d’espases especialment tècnica. 'Acabes colpejant-se una mica, es tracta de no queixar-se'n.'\nCavill va haver de menjar una quantitat insana de menjar\nCavill consumia fins a 5.000 calories cada dia durant la seva Entrenament de superhomes, així que no és sorpresa aprendre que va menjar una quantitat insana de menjar mentre es va posar en formaEl bruixot.L'actor va revelar la seva dieta diària a les seves històries d'Instagram, i va recórrer un llarg camí per explicar com es feia tan gran. Els ous són una bona font de proteïnes i s’han convertit en un element bàsic de l’esmorzar del culturista, però no són suficients per a Cavill: el té amb bistec i un batut de civada just després del seu entrenament dejuni.\nEn un dia concret, va tenir un curry de pollastre amb arròs de gessamí per al seu primer dinar (sí, primer dinar), i per al segon dinar va menjar pit de pollastre rostit i patates rostides amb un costat generós ajudant a la salsa de curry. 'Ara, ara, us esteu adonant que m'agrada el curry', va bromejar CavillHealth Health, Regne Unit). Va anar a la cuina de bisó i la pasta d'arròs integral per al seu sopar, escollint bisó perquè conté més proteïnes que altres opcions i és una font natural de creatina. Té un batut de proteïnes per al sopar, i ho repeteix més o menys fins al dia de trampes. L'actor ha admès que sovint es dirigeix a pizza i hamburgueses quan es permet el dia lliure. 'El sushi també és bo, perquè en podeu menjar grans quantitats', va dirEntreteniment aquesta nit.\nEs va centrar en la seva força fonamental\nEl bruixotté una gran part que correspon a escenes de lluita i moltes d'elles van haver de ser filmades diverses vegades. Quan treballes en una peça per a un espectacle tan gran com aquest, hi ha tantes variables implicades. La coreografia ha de ser clavada, els cops de força han de semblar convincents i, sovint, hi ha una gran quantitat d'extensions per organitzar. Això significa que una seqüència de lluita poques vegades serà eliminada en una sola presa, cosa que Cavill sabiaEl bruixot. Per assegurar-se que estava preparat per anar-hi tot el dia, Cavill i Dave Rienzi van dedicar molt de temps a la seva força fonamental.\nL’entrenador de Cavill el va fer fent una versió retocada de l’obtenció estàtica obliqua, estenent els braços cap a fora i aguantant durant 30 segons abans d’entrar a les extensions. Segons Rienzi, això 'activarà els abdominals transversals i els oblics al mateix temps'. El que es tradueix en és resistència, cosa que Cavill ha de tenir quan fa una espasa durant unes hores.'Si estic fent servir una espasa de pes real és molt pesat i requereix molta resistència per fer els moviments de forma segura i perfecta cada vegada', va dir Cavill a Salut Masculina guia d’entrenament ”, i també permet un bon moviment explosiu, molt típicEl bruixot.'\nVa construir els avantbraços que domaven els cavalls\nIgual que la resta del seu entrenament, es van adaptar els rínxols guixats de Henry Cavill a ell i les seves necessitats específiques. L’actor havia de tenir avantbraços capaços de domar cavalls grossos i forts durant períodes de temps llargs (Geralt és un motorista experimentat i passa per molts cavalls, tots els que nomena Roach, al material d'origen). Dave Rienzi tenia el seu client fent rínxols de gantera alternant-se d’una subjecció estàtica, cosa que va ajudar a esculpir aquells avantbraços enormes que veieu al programa. 'Amb l'equitació això pot marcar la diferència', va dir Cavill durant la seva intervenció Entrena com una celebritat vídeo. 'Si teniu un cavall especialment potent, ja sigui un semental o qualsevol altra cosa, el que és realment necessari per aconseguir que es faci una mica de volta necessària, us serveix.'\nTenir resistència muscular a l’avantbraç era també fonamental per al complicat joc d’espasa de l’espectacle. Segons Cavill, només penjar-se a la seva espasa és prou un repte que arribi al final d’un llarg dia de trets. 'Quan teniu una espasa, les primeres preses estan bé', va explicar el britànic. 'Quan portes el dia 16 al dia i fas moviments molt complexos amb el canell, l'avantbraç comença a morir, i acabes llançant espases a la sala en lloc de gronxar-se.' Per sort, Cavill va entrar a la feina i (pel que sabem) ningú va quedar empassat per una espasa voladora.\nrepartiment de spiderman\ndata de llançament de la broma\nmúsica en tràiler de pantera negra


Feldenkrais | Barcelona | TheraNens\nEl Mètode Feldenkrais és un sistema de educació somàtica desenvolupat pel científic jueu d'origen ucraïnès Moshé Feldenkrais (1904-1984). Aquest mètode utilitza el moviment conscient i l'atenció dirigida per buscar patrons de moviment eficients i sans, així com millorar la postura i refinar habilitats motrius. Actualment hi ha més de 6.000 practicants de Feldenkrais en 25 països de quatre continents.\nEl Mètode Feldenkrais usa el moviment i l'atenció dirigida a la persona com a vehicle per accedir al cervell i a la seva capacitat per crear noves connexions neuronals i nous patrons de moviment. Feldenkrais utilitza el moviment per accedir al sistema nerviós i trobar els patrons més eficients d'acció, així com recuperar mobilitat del cos, refinar habilitats motrius i adquirir major vitalitat.\nA diferència de tècniques com la ioga, Feldenkrais no treballa a partir de l'esforç muscular o de la flexibilitat, ni té un enfocament en el contacte muscular, com els massatges.5En el cas d'aquest mètode l'èmfasi està posada en el moviment de l'esquelet mentre es practica l'atenció dirigida. La majoria de les lliçons de Feldenkrais es realitzen ficat al llit sobre un matalasset, encara que hi ha algunes lliçons que s'efectuen dempeus i en altres posicions.\nEncara que Feldenkrais no és una teràpia ni substitueix un tractament mèdic, sinó un mètode educatiu, el seu objectiu és superar dolors, limitacions i aconseguir un estat de benestar i vitalitat física, mental i emocional.\nEl Mètode Feldenkrais compta amb dues modalitats: la Autoconciencia a través del Moviment i la Integració Funcional.\nLes lliçons de Autoconciencia a través del Moviment són una sèrie de seqüències de moviment guiades en les quals la gent és conduïda de manera verbal, ja sigui en grups o individualment. Existeixen més de mil lliçons, i aquestes són realitzades de manera suau i gentil, usualment ficats al llit, o asseguts (algunes d'elles es fan dempeus), amb una èmfasi a reduir l'esforç i desenvolupar la autoconciencia. L'atenció de l'estudiant és dirigida pel practicant cap a àrees de si mateix que poden ser diferents a les quals usualment atén, per donar lloc a una sensació més completa del que fa i de com ho fa. Els resultats són una millor respiració, un increment en el rang de mobilitat, reducció del dolor, una major sensació de benestar, i el sentir-se més connectat amb un mateix.\nLa segona modalitat, cridada Integració Funcional, el practicant treballa de manera individual amb un alumne. El practicant usa les seves mans per establir amb l'alumne un diàleg a través del moviment, i usa les seves mans per realitzar moviments suaus, no invasius i no dolorosos amb l'esquelet i la musculatura de l'alumne. A partir d'aquest contacte manual suau i preciso l'alumne aprèn a generar noves possibilitats de moviment, desenvolupant el seu potencial humà. L'alumne aprèn a fer un ús més divers, més complet i millor organitzat de si mateix. Aquesta modalitat no és invasiva, brusca o dolorosa, el contacte és esqueletal i l'alumne està completament vestit.\nLes aplicacions d'aquesta modalitat van des de les dificultats ortopédicas i neurològiques a les necessitats d'atletes professionals, ballarins, actors, músics, i tots els altres interessats que tenen el desig de millorar i créixer.\nBeneficis principals del Mètode Feldenkrais\nContribueix a millorar el moviment, la postura, la flexibilitat, la coordinació i la relació espacial.\nAjuda a resoldre l'origen funcional de les dolències de l'esquena, de la columna, de les articulacions, dels músculs, etcètera.\nAjuda a tractar diversos patiments com la artrosis, la lumbàlgia, la osteoporosi, les contractures, el dolor cervical i lumbar, etcètera.\nExpandeix la autoconciencia i la autoimagen.\nAjuda en la recuperació de problemes neurològics.\nMillora el performance d'atletes d'alt rendiment.


L’alcalde de Burjassot i la rectora de la Universitat de València mantenen la seua primera reunió després del seu nomenament – Ajuntament de Burjassot\n27 juny 2018|Burjassot\nL’alcalde Burjassot, Rafa García, i la rectora de la Universitat de València, Mavi Mestre, van mantindre ahir la seua primera reunió de treball després del nomenament de Mestre com a rectora. Cal recordar que Burjassot és seu del Campus de Burjassot de la Universitat i que manté una estreta relació amb el món universitari.\nEn paraules de la Rectora, “Burjassot és un municipi clau per a la Universitat de València al ser una de les seus dels seus campus”, i per a l’alcalde de Burjassot, Rafa García, “aquesta visita serveix per a donar continuïtat a les excel·lents relacions que sempre ha mantingut aquesta ciutat amb la Universitat i viceversa. A més, continuarem treballant per a mantindre línies conjuntes i projectes que beneficien punt a la ciutat com a la Universitat. Sense anar més lluny, esperem que la pròpia rectora vinga a visitar-nos passat l’estiu, visita que li he demanat que realitze al monument de les Sitges per a aconseguir entre tots una millora de les seues condicions, i que ella ha acceptat gustosament”.\nreunió, Universitat de València, Alcaldía, rectora, Mavi Mestre


Homilía del Viernes Santo - Arzobispado de Barcelona\n[TRADUCCIÓN PENDIENTE] Homilia del Sr. Cardenal Arquebisbe, Dr. Lluís Martínez Sistach, en la celebració de la Passió del Senyor, Divendres Sant, Catedral de Barcelona, 6 d’abril de 2012 Aquesta tarda santa volem estar molt a prop de Jesús, aquí a la nostra estimada Catedral de Barcelona i a casa vostra els que seguiu aquesta celebració [...]\nen la celebració de la Passió del Senyor, Divendres Sant,\nCatedral de Barcelona, 6 d’abril de 2012\nAquesta tarda santa volem estar molt a prop de Jesús, aquí a la nostra estimada Catedral de Barcelona i a casa vostra els que seguiu aquesta celebració per Radio Estel. Volem acompanyar a Jesús que aquell Divendres Sant al Calvari va donar la seva vida per amor a tots els homes i totes les dones de la humanitat per perdonar els seus pecats. Li volem agrair amb la nostra companyia i amb el nostre amor. Ho farem més sensiblement en el moment en què l’adorarem en la creu, recordant aquelles dolces paraules de Sant Francesc d’Assis: “Us adorem, Senyor, i us beneïm, perquè per la vostra santa creu heu volgut redimir el món”.\nLa Paraula de Déu que hem escoltat ens ha portat al via crucis de Jesús, al Calvari, a la creu i a la seva sepultura. Via crucis, camí de la creu, curull de dolor i d’humiliació. El va voler seguir el creador de l’univers i el redemptor de la humanitat. ¿Per què Senyor vàreu escollir aquest camí per complir les vostres promeses de salvació? Perquè tot home i tota dona fa també el seu via crucis i Jesús ha volgut passar al davant i facilitar-nos que el puguem seguir. Ell va escollir el via crucis perquè ens estima molt i per donar-nos la salvació que assolim ben units a la seva mort i a la seva resurrecció.\nA Pere i als altres apòstols els costà entendre aquest camí cap al Calvari, I només més tard comprengueren el pla de Déu. També ens costa a nosaltres. Per això, l’amenaça més perillosa per a l’Església i per als cristians és el rebuig de la creu del Senyor.\nSant Pau, després d’aquell encontre personal amb Jesús mort i ressuscitat a les portes de Damasc, va entendre molt bé el misteri de la creu com a font de saviesa i de salvació. Ell s’adreçà als cristians de Corint amb aquestes paraules: “Mentre que els jueus demanen prodigis i els grecs volen saviesa, nosaltres prediquem un Messies crucificat, escàndol per als jueus i niciesa per a les altres nacions; però per als qui hem rebut la vocació, un Messies que és poder i saviesa de Déu”. I nosaltres hem rebut la vocació cristiana i per això beneïm i adorem a Crist crucificat.\nLa situació de l’Església en aquest món és una fidel reproducció de la vida de Jesús. Predica l’Evangeli i anuncia la salvació, malgrat ser perseguida, calumniada, incompresa a vegades fins i tot pels seus mateixos membres que diuen voler-la purificar. És crucificada, també, en molts fills seus que són perseguits i morts en indrets del món només pel fet de professar la fe catòlica i donar testimoni de Jesucrist.\nL’Església contempla en la passió de Jesús els sofriments de la humanitat d’avui, amb la perspectiva dels vint segles passats. La Resurrecció de Jesús que serà la darrera paraula de la creu, adquireix, també, una dimensió d’esperança davant del futur. Els qui creiem en Jesús no podem deixar-nos portar pel pessimisme en el que acaben molts homes i dones en contemplar amb una mirada global els grans mals que existeixen en el món. Són situacions que clamen justícia i solidaritat. Les morts provocades per les guerres, la fam, la mort voluntària de molts nadons encara no nascuts, la violència, el terrorisme, la manca de mitjans suficients per poder viure d’acord amb la dignitat de la persona com a conseqüència de la greu crisi econòmica i de la injusta distribució del béns, tot això i molt més interpel·la les nostres consciències.\nLes comunitats cristianes de Terra Santa sofreixen moltes necessitats socials, culturals i materials. Molts cristians es veuen obligats a deixar la Terra santa davant d’aquesta situació engendrada fonamentalment per la manca d’una pau autèntica entre jueus i àrabs en aquells indrets. Avui que recordem el país on va néixer, viure, morir i ressuscitar el Senyor, hem de demanar-li amb fe per als seus deixebles que viuen en la seva terra i ser molt generosos en la col·lecta que es fa per a aquestes necessitats.\nEls mèrits de Crist crucificat i ressuscitat són infinits. Per això fem en aquesta celebració la pregària dels fidels per a tota l’Església, per a totes les necessitats del poble de Déu que peregrina enmig del món i per a tota la humanitat. El lliurament de Jesucrist fins a la mort ens fa a tots més missioners i evangelitzadors, per tal d’anunciar la Bona Nova de la seva salvació a tot home i a tota dona del món.\nCon devoción, amor y agradecimiento adoraremos a Jesús en la cruz También nosotros llevamos nuestra propia cruz, pero es más llevadera porque el Señor está con nosotros en nuestro camino de la cruz. Hemos de aceptar la cruz para ser semejantes al Hijo Unigénito del Padre y así ser en el Hijo, hijos de Dios por adopción. No olvidemos que el Señor hizo de la cruz, el árbol de la vida, a diferencia de aquel árbol del paraíso que trajo el pecado y la muerte en el mundo.\nComo María, su Santísima Madre, también nosotros queremos estar al pie de la cruz del Señor para acompañarle con fe, amor y devoción.


Alzira celebra el Dia Mundial del Medi Ambient - Serveis Urbans Alzira\nL’Ajuntament d’Alzira, des de la Regidoria de Serveis Urbans, instal·là un minipunt net en la plaça Major el passat mes d’abril. L’acollida ha sigut molt positiva, cosa que ha fet que s’haja decidit ubicar un altre minipunt, concretament en la plaça d’Elisa Ramírez.\nEl motiu pel qual esta plaça és el lloc on s’ha ubicat el segon minipunt net de la ciutat és per la quantitat d’habitatges que hi ha en esta zona, molts d’ells habitats per parelles joves.\nEl minipunt net permet la recollida de càpsules de café; taps de suro; aparell elèctrics i electrònics; carregadors; piles, bateries i acumuladors, bombetes led i bombetes de baix consum. En la posada en servici del nou minipunt han assistut el regidor de Serveis Urbans, Fernando Pascual; Eduardo Benetó i Miguel Ángel Tortajada, director de FOVASA en l’àrea de la província de València i cap de producció de FOVASA, respectivament.\n«Cada vegada estem més conscienciats en la necessitat de reciclar. Un xicotet gest com dipositar el que ja no necessitem en els punts específics d’arreplegada ens ajuda a evitar l’explotació dels recursos naturals, a més de reduir la contaminació, cosa que ens proporciona una atmosfera més neta», segons ha assenyalat el regidor encarregat de l’Àrea de Serveis Públics.\nAlzira complix amb esta iniciativa en l’establit per la Directiva Europea sobre els residus, que obligarà tots els estats membres a recollir de forma segura les fraccions de residus perillosos d’origen domèstic abans de l’1 de gener de 2025, i garantirà, d’esta manera, el reciclatge d’estos residus.\n«Són importants i necessàries accions d’estes característiques que ens possibiliten fer passos endavant en la gestió dels residus en la nostra ciutat, amb una major implicació de les veïnes i dels veïns, i facilita que se sumen a les iniciatives de reciclatge, així com a la conscienciació de mantindre el medi ambient al municipi», ha matisat el regidor.\nEste dissabte 5 de juny se celebra el Dia Mundial del Medi Ambient, i enguany el tema central per al Dia Mundial és: «Reimagina, recupera, restaura».\nPodem i deguem contribuir amb el medi ambient i fer les paus amb la naturalesa, per a, d’esta manera, previndre la catàstrofe climàtica; disminuir la contaminació ambiental i frenar la pèrdua de biodiversitat cultivant arbres en el nucli urbà; reverdir la ciutat i els espais on convivim; repoblar les nostres zones enjardinades, canviar la nostra manera d’alimentar-nos i netejar rius i costes. Amb estos senzills gests contribuirem a disfrutar d’un millor entorn i preservar el medi ambient.\nAcció de les informadores cíviques\n3 de Març de 2021.-Més de 10.000 ciutadans han rebut l’assessorament de les informadores cíviques\n– Informen de les diverses…


AVE: Detectades esquerdes al terra de la planta baixa de l'Ajuntament del Prat - Indymedia Barcelona\nAVE: Detectades esquerdes al terra de la planta baixa de l'Ajuntament del Prat\nper AloSants\t 08 feb 2007\nNotícia sense ressó...\nDetectades esquerdes al terra de la planta baixa de l'Ajuntament del Prat\n1. • Els tècnics investiguen l'origen del dany i la seva possible vinculació amb les obres de l'AVE\nUnes esquerdes de mig centímetre han aparegut en les últimes hores a les rajoles de la planta baixa de l'Ajuntament del Prat, just a l'entrada de les dependències dels quatre grups polítics municipals, ha informat el portaveu del PPC, Antonio Gallego.\nEls tècnics de l'Ajuntament del Prat investiguen l'origen d'aquestes esquerdes i la seva possible vinculació amb les obres de l'AVE que es porten a terme a la zona i que han afectat més de 30 d'edificis, els propietaris dels quals han denunciat l'aparició d'esquerdes a les façanes i interior de les vivendes.\nGallego ha explicat que la separació entre les rajoles del terra és més gran que la que hi havia abans --"ara és de mig centímetre", ha dit-, i ha precisat que les esquerdes s'estenen, al llarg d'uns tres o quatre metres, pel passadís d'accés a les referides dependències i penetren en el despatx del PPC.\nA 150 metres de les obres\nL'edifici consistorial de la plaça de la Vila està situat a uns 150 metres de les obres de l'AVE, que han provocat esquerdes generalitzades en dos centenars de vivendes pròximes al traçat ferroviari. Adif ha assumit, entre altres mesures, el compromís de controlar l'evolució de les esquerdes dels edificis.\nGallego s'ha mostrat prudent, ja que, de moment, "no es pot relacionar una cosa amb l'altra fins que els tècnics municipals s'hi pronunciïn", atesa la repercussió social que entre els veïns afectats ha tingut l'episodi de les esquerdes en les últimes setmanes.\nA la façana de l'ajuntament i a les escales d'accés a la sala de plens també s'han detectat petites esquerdes, l'origen de les quals podria estar vinculat al normal assentament de les últimes obres de remodelació de l'edifici consistorial.\nRe: AVE: Detectades esquerdes al terra de la planta baixa de l'Ajuntament del Prat\nEn canvi... l'article destacat era:\nAdif afirma que "no hi ha més dates" que el 2007 perquè l'AVE arribi a Sants\nper pratenc\t 08 feb 2007\nTantdebó s'enfonsi amb tots ells a dins, els mateixos que han acceptat aquesta merda tantdebó se la mengessin. Llàstima que només serà una esquerdeta no com a les cases on ens caben els punys.


JARC estima pèrdues d'uns 300 MEUR en el sector del cereal - Teleponent\nInici Agricultura i Ramaderia JARC estima pèrdues d’uns 300 MEUR en el sector del cereal\nJARC estima pèrdues d’uns 300 MEUR en el sector del cereal\nEls preus són alts però al secà no compensen i els ramaders veuen amb preocupació l'escalada de costos dels pinsos\nJARC estima que els productors de cereal catalans perdran uns 300 MEUR aquesta campanya en què preveu que la producció en zones de secà de Lleida caurà prop de la meitat respecte a un any normal i, a més, la qualitat no serà bona.\nLa intensa calor dels darrers dies ha accelerat la mort de la planta i no ha pogut granar correctament el cereal. També s’hi sumen la sequera de l’hivern, les gelades i els danys de conills i senglars.\nEls preus són alts però la caiguda de collita i l’increment de costos fan que als productors de secà no els surtin els números. La guerra a Ucraïna i la previsió de menys collita en altres zones productores mundials també posa en alerta els ramaders, que ja han patit un considerable encariment dels pinsos l’últim any.\n“Aquesta setmana els productors de cereal, sobretot els de secà, hem perdut gairebé tota la collita en una setmana”, assenyala, Vicenç Pascual, cap de la sectorial de cereal de JARC.\nL’organització agrària preveu per enguany una collita “desastrosa”, amb una de les produccions més baixes dels darrers anys i de “mala qualitat”. “La intensa calor dels últims dies ha fet que la planta s’assequés sobtadament i, en una setmana, ha passat de verd a sec i no ha pogut acabar d’emplenar correctament el gra”, explica.\nL’afectació es dona a les zones de secà, que representen més del 60% de la producció a Catalunya.\nA més, a la plana de Lleida l’hivern va ser fred i molt sec i va dificultar el naixement de la planta.\nA la vegada, la sequera va incrementar els danys provocats per conills i senglars. “A l’abril va ploure i els sembrats van reaccionar però, els últims quinze dies i sobretot la darrera setmana, la calor s’ha acabat d’emportar el poc que hi havia de la collita” i, “en algunes finques, no val la pena ni que hi entri la maquina recol·lectora”, afegeix.\nEn regadiu, les pèrdues seran “puntuals i menys significatives i es podran compensar amb el preu de venda”, afirma.\nI, és que, els preus dels cereals “són anormalment alts i sembla que duraran tota la campanya”.\nTot i això, Pascual remarca que cal tenir en compte que “la collita serà pobra i que els costos de producció s’han disparat (carburants i adobs) i, per tant, la despesa que s’ha hagut de fer és molt més alta”. Per això, “al secà en molts llocs no es recuperarà la inversió que s’ha fet”.\nEn aquest sentit, des de JARC reclamen a l’Administració mesures de suport als cerealistes com les anunciades per les gelades de l’abril en fruita dolça per tal de pal·liar les pèrdues d’aquesta campanya.\nAlguns productors de zones més primerenques de Lleida ja han començat a presentar a l’asseguradora la documentació per sol·licitar a el sinistre per sequera tot i que “no compensa gaire”, assenyala Pascual.\nLes previsions de menys collita de cereal també es donen en altres zones productores mundials com és el cas dels Estats Units i l’Amèrica del Sud.\nA més, caldrà veure quina producció pot acabar recollint enguany Ucraïna, un dels principals productors de cereal. S’hi suma també la prohibició d’exportar blat decretada per l’Índia. Aquest context provoca “preocupació” i “incertesa” en els ramaders, que ja han vist com en el darrer any s’han doblat els preus dels pinsos. També els del gas, llum i gasoil.\n“Mai havíem tingut aquests preus al cereal degut a la caiguda de les existències mundials”, explica Robert Jaimejuan, ramader i responsable de farratges de JARC. “Ja veníem d’uns preus cars i amb l’esclat de la guerra a Ucraïna es va afegir molta més tensió als mercats internacionals, on els preus es van acabar de disparar. “Es preveuen uns preus cars per a la resta de l’any i no creiem que baixin”, afirma.\nAmb l’inici del conflicte a Ucraïna, fins i tot, van arribar a témer per problemes de proveïment de cereals i pinsos. “No ha passat i s’ha pogut garantir la cadena de subministrament però hi ha por”, indica Jaimejuan.\nDes de JARC, denuncien la “descapitalització” que pateixen tant pagesos com ramaders per l’endeutament que arrosseguen dels darrers anys i, per això, reclamen ajuts directes per a les explotacions.\nTambé demanen poder cultivar, al menys enguany, aquells camps que s’han de deixar en guaret i replantejar la nova Política Agrària Comuna (PAC) en aquest aspecte. I, en el cas de l’alfals, que els camps conreats amb aquest cultiu herbaci siguin considerats superfície d’interès ecològic.\nMercolleida també preveu que el preu del cereal continuarà alt els pròxims mesos davant les previsions de descens de producció mundial, segons el director general de la llotja agropecuària lleidatana, Miquel Àngel Bergés.\n“Ningú s’atreveix a posar-se amb preus tan alts i entrem a un inici de campanya amb cobertures curtes i un mercat instal·lat al curt termini”, explica. “Hi hauria d’haver una pressió per l’inici de collita però no serà fins que es vagi generalitzant la recol·lecció i, sobretot, quan avancin les collites a l’hemisferi sud”, afegeix Bergés.\nExplica que “a Ucraïna han pogut sembrar al voltant del 70% de la superfície però tenen moltes dificultats logístiques als ports”. Per això, estima un descens del 30% de la producció en aquell país i que les exportacions cauran entorn del 50%. “Això complica el balanç mundial i sobretot l’Europeu, que té una major dependència de la producció de la zona del Mar Negre”, assenyala.\nEn el cas de l’Índia, el seu principal client és el nord d’Àfrica. “A Europa no tindrem aquest blat -de l’Índia, ni el d’Ucraïna ni el de Rússia, amb la qual cosa hi haurà cereal suficient però el mercat estarà més tens i serà més car”, remarca el director general de Mercolleida.\nDe retruc, s’està veient una reducció de la cabanya porcina a Europa per l’escalada dels costos, però també els Estats Units n’estan alentint el creixement.\n“El mercat del garrí que havia pujat bastant per cobrir costos ara s’està alentint perquè hi ha certa por a entrar garrins a aquests preus, sobretot pel preu del pinso”, exposa. “Fins ara, podies fer un mitjana en funció de cobertures però, a partir d’ara, ja no es podrà fer perquè tot estarà al mateix preu i això complicarà la situació a tot el món”, segons Miquel Àngel Bergés. (acn)\nArticle anteriorDemanen tres anys i mig de presó per un home per aldarulls a Barcelona en les protestes pro-Hasel\nArticle següentSuspenen el judici a un advocat de la Generalitat de Lleida acusat de falsedat documental


L'Aplec del Vinyet de Sitges (el Garraf) - reuneix molts sitgetans en un dels indrets més estimats de la Vila: el santuari del Vinyet. Al llarg del dia, diversos actes serveixen per lloar la Mare de Déu que dóna un dels noms més identificatius de Sitges.\nRomeria de Sant Bernat al Secar de La Real (Mallorca) – cada 19 d’agost els veïns del barri on hi ha el monestir de La Real fan la Romeria de Sant Bernat, la més popular, multitudinària i antiga de totes les que es fan a Mallorca. Els veïns surten a mitja tarda, cadascú de casa seva, i s’arriben fins al Monestir, acompanyats pels xeremiers i flabiols i tamborins. En arribar, els romeus reben un brotet d’alfabeguera que passen per devant la imatge del sant, amb l’objectiu d’obtenir la protecció del patró. Al arribar al monestir ballen els gegants i hi hi ha parades de tota casta, amb queviures artesanals, menjar i altres llepolies. Els veïns aprofiten per visitar el Claustre i impregnar-se d’un cert misticisme. Les festes duren tota la setmana. Recentment, una nova romeria institucional surt de l’Ajuntament de Palma (Cort) amb les autoritats polítiques i altres romeus duent canyes verdes i un mocador blau al coll. Els veïns reben indignats als participants d’aquesta romeria nova, en què es pot veure als especuladors i polítics conservadors que pretenen fer malbé l’entorn natural del Monestir.\nAplec al Port de Salau - des de l'any 1987, el primer diumenge d'agost, es puja al Port de Salau (2010 m d'altitud) des de les dues vessants del Pirineu, des del Pallars Sobirà i des de l'Arieja (Occitània). Per manca de comunicacions, des dels dos costats, és obligat pujar a peu al cim del Port. Els catalans ho tenen millor perquè una pista forestal, apta per jeeps, arriba fins uns 45 minuts a peu abans del Port. Per tant els que hi vagin en jeeps pel costat català han de caminar 45 minuts. Els occitans, en canvi, tenen més de dues hores i mitja de camí pel seu costat. Un cop a dalt es fan uns actes de germanor, amb intercanvis de productes típics dels dos costats: formatge, vins, licors, ratafia, galetes, xocolata, embotits, etc. Hi participen els alcaldes de les dues comarques i es reivindica la cultura comuna catalano-occitana i les relacions transfrontereres, que haurien de relligar les dues comarques.


FAQs | Inter2 Salou Apartments | Costa Daurada\nELS NENS VIATGEN GRATIS\nPreguntes freqüents d'Inter2 Salou Apartments\nQuè inclou el servei de tot inclòs?\nLa nostra tarifa de Tot Inclòs inclou totes les begudes alcohòliques locals, cervesa de barril locals, te i cafè, refrescs com Pepsi, taronjada, llimonada, 7up, tònica, soda, suc de poma, suc de taronja, suc de pinya i xocolata. També descomptes en tota la gamma de begudes de marca (Jack Daniels, etc.).\nLes begudes se serveixen de 9:00 a 23:00h a la barra.\nEl servei Tot Inclòs inclou també 4 àpats per dia.\nL'esmorzar és a partir de les 8:00 fins a les 12:00h i inclou embotits, iogurts, fruites, cereals, pa fresc, bagels i croissants.\nEl dinar de 13:00-15:00h, inclou 3 plats principals de carn i peix acabats de cuinar i també una àmplia gamma d'amanides fresques, sopa del dia i una varietat de postres.\nEl sopar, de 18:30-21:00h, inclou 3 plats de carn i peix acabats de cuinar i també una gamma d'amanides fresques, sopa del dia i una varietat de postres.\nEls snacks d'hamburgueses i frankfurts són gratuïts per als clients amb tarifa de Tot Inclòs de 14:00 a 17:00h.\nLes tines de gelat estan disponibles en el nostre bufet durant tot el dia i també al bar principal entre 15:00 i 18:30h, quan el bufet està tancat.\nLa tarifa Tot Inclòs inclou a més servei wifi gratuït durant la teva estada.\nEl preu del Tot Inclòs varia segons la temporada i oscil·la entre els 19 € i 24 € per dia per als adults , i entre 14 € i 18 € per dia per als nens de 4 a 11 anys.\nAquesta tarifa es pot adquirir directament a la recepció de l'hotel.\nL'establiment té accés per a cadires de rodes?\nTenim rampes a tot l'hotel per accedir a totes les àrees, incloent la piscina. A més, en el nostre establiment hi ha accés a la terrassa i bany adaptat. També disposem d'una sala d'equipatge amb una dutxa.\nL'Inter2 Salou Apartments ofereix animació?\nSí, comptem amb un programa d'animació en anglès des de les 11h del matí fins a les 16h, i des de les 19h fins a la mitjanit. Aquest servei d'animació es duu a terme durant tots els dies en què s'obre l'hotel (des del mes de maig fins a finals d'octubre).\nL'hotel té caixa forta?\nSí, les nostres caixes de seguretat es troben a la nostra àrea de recepció, que està oberta les 24 hores del dia. El preu d'una caixa de seguretat és de 3 € per dia i cal deixar un dipòsit de 25 €. El dipòsit serà retornat quan es retorni la clau.\nCom funciona el wifi a l'Inter2 Salou Apartments?\nSi la teva estada és en règim de Tot Inclòs, el servei wifi és gratuït.\nTambé és gratuït si reserves la teva estada directament a través de la nostra pàgina web oficial.\nPer a la resta de casos, és possible adquirir el nostre servei wifi a la recepció per un preu de 3 € al dia, 5 € per tres dies, o 7 € per set dies.\nS'ha de pagar algun dipòsit?\nQuan arribis a l'Inter2 Salou Apartments hauràs d'abonar una fiança de 100€ per apartament. Aquest dipòsit s'abona en concepte de possibles desperfectes o comportaments incívics.\nL'import abonat serà retornat en el moment de la sortida, després de comprovar que l'apartament està en correctes condicions.\nEs venen excursions a l'Inter2 Salou Apartments?\nSí, a la recepció es pot contractar una àmplia gamma d'excursions i comprar entrades per a parcs temàtics i parcs aquàtics.\nQuina és la taxa d'estada?\n* 01/11/2012 fins 01/11/2020: D'acord amb la Llei de Mesures Fiscals i Financeres aprovada pel Parlament de Catalunya el 14 de març de 2012 (art 55.2.), el pagament de l'Impost Municipal de Turisme en destí en aquest establiment és obligatori des de l'1 d'abril de 2017. L'Impost de Turisme s'aplica per nit a tots aquells clients majors de 16 anys. Els preus per persona per nit varien segons les diferents categories d'establiment i àrea: resta de Catalunya 1€.\nLa quantitat màxima aplicable és de 7 unitats per estada per persona. Tingues en compte que el preu dels nostres serveis en cap cas inclourà l'impost esmentat.\nCom puc traslladar-me des dels diferents aeroports fins a l'hotel?\nDes de l'aeroport de Reus es pot agafar l'autobús Plana cap a Salou per un preu de 6,95€ per trajecte i adult, o bé un taxi per aproximadament 30€ .\nDes de l'aeroport de Barcelona es pot agafar l'autobús Plana per un preu de 15,95€ per adult, o bé un taxi per uns 200€ .\nEl Bus Plana és gratuït per a nens menors de 3 anys.


Old Town Charm Apartments Tallinn Estònia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nPikk street 41, Casc Antic de Tallinn, Tallinn, Estònia, 10133 - Veure al mapa\n"so quiet ,yet step through the yard gates and you're right i..."\nApartament amb Llar de Foc (Apartment with Fi...\nIdeal tant per a la diversió com per al relax, Old Town Charm Apartments es troba a la zona de Casc Antic de Tallinn de la ciutat de Tallinn. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Old Town Charm Apartments, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos habitació familiar.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, balcó/terrassa, insonorització, llits extrallargs (> 2 metres), telèfon a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Tallinn, faci de Old Town Charm Apartments la vostra llar.\nCal que informeu el Old Town Charm Apartments de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. En arribar, cal abonar un dipòsit de 200 EUR per si hi ha desperfectes. Aquest dipòsit es reemborsarà el dia de sortida en funció de l'estat de l'allotjament.\nTots els comentaris (49) Parelles (22) Viatgers en solitari (5) Famílies amb infants petits (5) Famílies amb infants grans (4) Grups (13)


Presentació a Llançà de l'associació Aigua Solidària, entitat per ajudar la Fundació Vicente Ferrer a l'Índia\nL'acte serà apadrinat per Christian Jongeneel, reconegut nedador d'ultra distància promotor de Brazadas Solidarias i col.laborador de la FVF. L'associació integrada per nedadors d'aigües obertes té com a finalitat contribuir a finançar projectes per apropar l'aigua a les comunitats més pobres i vulnerables de la India.\nAquest proper dissabte es presentarà a Llançà l'Associació Aigua Solidària, una entitat sense ànim de lucre que té com a missió finançar projectes per fer arribar l'aigua a les comunitats més vulnerables de la India a través de la Fundació Vicente Ferrer.\nAquest acte serà possible gràcies a la col·laboració de l'Ajuntament de Llançà i es farà en un context lúdic amb la Festa del Mar. L'agenda d'aquesta presentació dissabte per la tarda tindrà diferents moments : a les 17h es farà la presentació a l'oficina de Turisme de Llançà (C. Camprodón 16-18) , a les 19:30 hi haurà una introducció a les aigües obertes, una nedada col.lectiva oberta a tothom que sortirà de la platja de Grifeu i finalment un sopar solidari al Xiringuito de la platja de Grifeu amb actuació musical posterior. El diumenge 3 hi haurà una sortida amb Kaiak per conèixer el litoral de Llançà. Totes les activitats seran obertes i prèvia inscripció pretenen captar fons per finançar la construcció d'un embassament a l'India.\nAigua Solidària és una iniciativa impulsada per un grup de persones – tots nedadors d'aigues obertes i alguns vinculats al municipi de Llançà – que neix del compromís social per ajudar les comunitats més vulnerables i que viuen en extrema pobresa a l'India. L'aigua és el nexe comú de tots els projectes i accions de l'Associació.\nLa construcció d'un embassament, el primer repte d'Aigua Solidària\nEl primer projecte que es vol ajudar a és la construcció d'un embassament a la localitat de Kunukuntla, a la regió de Bathalapalli a l´Índia, amb una capacitat de 20.55 m3. i contribuirà a la millora de disponibilitat de recursos hídrics per a cobrir les necessitats agrícoles i ramaderes dels habitants d'aquesta zona. L'embassament recollirà l'aigua procedent de la riera local anomenada "Tulasivanka" i de la pluja, i servirà per alimentar un total de 23 pous en superfície. Amb l'aigua recollida es podrà regar un total de 20,23 ha., el que beneficiarà de manera directa 23 famílies d'agricultors i 548 famílies d'aquest poble de forma indirecta. Aquest tipus d'infraestructures eviten la migració dels pobles a les grans ciutats i la desestructuració de famílies i comunitats.\nChristian Jongeneel, ambaixador d'aquest acte d'Aigua Solidària\nChristian Jongeeneel és un dels 5 nedadors d'ultra distància més reconeguts que hi ha a l'estat Representant de la FVF a Màlaga i creador de Brazadas Solidarias associació agermanada amb Aigua Solidària, Christian ha afrontat travesses a mar obert i en rius que cap altre català o espanyol ha fet de forma ininterrompuda, sempre sense neoprè. Entre d'altres ara fa un any va fer nedant dues voltes a l'Illa de Manhattan (92 km) en només 23 hores.. Ha nedat en tots els continents i sempre per cridar l'atenció sobre la pobresa i la desigualtat de les comunitats rurals a l'India. Christian estarà amb nosaltres en la presentació a l'oficina de Turisme i ens explicarà què el motiva a afrontar reptes de tal magnitud i dificultat nedant, sovint en condicions extremes.\nEn l'acte de presentació, a l'oficina de Turisme comptarem amb la presència del Regidor de Joventut i Esports Sr. Juanjo Serrán.\nPer finançar els diferents projectes, l'Associació també ha posat a la venda braçalets solidaris i, gràcies a l'Associació Travessia Catalunya Nedant, organitzarà una nedada solidària per recaptar fons durant el mes d'octubre.\nPresentació Associació sense ànim de lucre Aigua Solidària\nDia i hora: 2 de setembre a Llançà a les 17h. Oficina de Turisme de Llançà.