Llaunes retòriques (Melcior Comes)\n4 min. 04/11/2016 18:18\nEn general, la nostra classe política parla malament. La qualitat de la retòrica dels nostres polítics és més aviat deplorable; potser no és una qüestió d’intel·ligència, sinó de pràctica i d’exigència pública. No crec que el votant tingui aquesta necessitat insatisfeta; no sembla que la mala qualitat de les paraules dels nostres polítics els afecti davant de l’electorat. No estem acostumats a sentir grans discursos; la democràcia a Espanya no n’ha donat cap digne de sortir en una antologia (potser amb l’excepció del breu discurs de retorn de Tarradellas, el “Ja sóc aquí”, meravellós…); ni tan sols estem avesats a sentir dues frases clares, ben lligades, per la televisió.\nRajoy no només parla malament quan llegeix, per exemple, sinó que s’embarbussa a les poques rodes de premsa que s’atreveix a encarar (i diu coses absurdes, tautologies de sogre, o acudits de barra de bar). Aquell dia en què va llegir el ‘fi de la citació’ com si no fos una acotació sinó part del discurs que havia de pronunciar passarà a la història de les pífies retòriques (el més graciós és que fins i tot hi feia èmfasi, amb un cert orgull…). Tampoc sembla que tinguem gaire necessitat de comunicació política de qualitat; la poca disposició dels nostres representants a donar explicacions del que fan –que en cas dels líders del PP es pura al·lèrgia– ens acaba abocant a un panorama amb poques rodes de premsa, les quals són una llauna: sovint es limiten a llegir resums de decrets, i a acceptar escasses preguntes, fetes per uns periodistes més aviat dòcils o directament acovardits. La nova política d’esquerres s’ha abeurat més en la demagògia i el populisme de tota la vida que no en una sòlida construcció del discurs, tot i l’habilitat de difondre els seus missatges a les xarxes socials. I no en parlem de les entrevistes…: allà molt sovint el polític mostra la seva vessant més rígida i encarcarada –i cínica, desvergonyida si es relaxa una mica…–; la seva manca de cintura davant de la improvisació: no hi ha respostes no cuinades, tot són consignes del suat manual ideològic.\nAmb tan poques dots comunicatives, en una democràcia normal, aquests professionals de la política no haurien arribat ni a presidents d’una associació de veïns; però en això, com en tantes altres coses, el franquisme perviu. Quaranta anys de dictadura, d’opacitat política i de silenci dialèctic –i de manca d’argumentació política; en una dictadura no s’ha de convèncer ningú més que mostrant-li la pistola– acaben tenint efectes en aquesta mitja democràcia. Ja a les escoles i als instituts s’hauria d’ensenyar no només a parlar en públic, sinó a argumentar, a sostenir raons amb convicció, i a respondre crítiques i a fer-ne. Els grups de debat dels instituts, i els premis als millors discursos públics –sobre un tema d’actualitat, polèmic–, són una tradició a totes les institucions educatives dels països democràtics. Mentre aquí no fomentem això, ens trobarem que fins i tot Albert Rivera i allò que ja s’ha anomenat el ‘cunyadisme’ polític (el conreu de l’obvietat i el sofisma sense vacil·lacions) ens sembla mitjanament brillant. Només Rufián ha sabut trencar una mica això, amb els seus enfilalls enverinats d’epigrames.\nEn una democràcia sana tot es fonamenta en l’ús de la paraula i la capacitat de convèncer i arribar a acords amb aquells que no pensen com nosaltres. Aquí ens uneix l’espant, una constitució que impedeix sortir i una xarxa de filferro que impedeix entrar… ¿Què es pot esperar, doncs? El de sempre: l’argument de la Llei, és a dir, el recurs de l’espantall de l’amenaça en l’ús de la força. “No vais a morir por España, vais a morir por imbéciles”, diuen en una frase de la nova (i prometedora) pel·lícula sobre la pèrdua de Filipines, el 1898. El que ens espera…


Tere Castellà: La nova llei de seguretat\nLa nova llei de seguretat\nFa dies que li dono voltes a dos fets dels quals se’n esta parlant mol. Un es el tema de Ceuta i Melilla i els salts al ballat per part dels emigrants, i l’altre son els fets violents que van passar a Madrid al final de la manifestació de diumenge passat.\nDec ser molt mal pensada, però trobo que després de les crítiques que va rebre el ministre després de la mort de 15 emigrants ofegats, les forces de seguretat estan sent molt permissives i no fan més que deixar que es produeixin assalts al ballat. No serà per a que pensem que si no es va a totes no es pot funcionar?\nRespecte als fets de Madrid, per una banda els policies s’estan queixant de que els seus caporals van estar massa passius i descoordinats en les actuacions contra els violentes i per altra estic segura de que la policia sabia que hi haurien bandes organitzades per a crear el caos. Tenien que veure’s imatges de violència per posar a la gent en contra dels manifestants i de les manifestacions?\nAra tot es parlar de la nova llei de seguretat i de limitar les manifestacions pel centre de Madrid. Tot te un tuf de provocació organitzada que no es pot aguantar.\nPer cert segons les dades oficials els emigrants que entren pel sud (Ceuta, Melilla i pateres) només representen el 5% de la immigració que entre a España i que majoritàriament arriba per carretera o per avió (i no sen parla).\nPublicado por Tere Castellà en 11:43\nAnna 30 de marzo de 2014, 2:33\nEn tot això jo pense que l'únic objectiu dels que ens governen hui en dia és sembrar la divisió. Sempre ho dic: 'Divide i venceràs' és el seu slogan. Per llevar importància a una macromanifestació com la de fa una setmana, desvien l'atenció dels ciutadans incidint i donant importància als grups violents, que sempre els hi ha, i ojo que no fos tot preparart pels mateixos de sempre amb el mateix proposit: fomentar l'odi i divisió envers les forces i cossos de seguretat. Ho fan de conya... ho consegueixen. Mentre creen odi entre natros, ells van fent, i no ens adonem que el vertader punt de mira, el centre de la diana on centrar el nostre recel i mala llet són ells.\nEn fi... que ho estan aconseguint. 'Divide i venceras'... ès el seu slogan. El nostre hauria de ser... 'la unión hace la fuerza', i no seguir al pastor del ramat al que no més li convé que sigam un panda de borregos als que manipular.\nEl solar de la discòrdia\nFa vuit anys que soc la presidenta de l’Associaci...\nBenvingudes i benvinguts al meu bloc, la veritat ...


Servir aigua de l’aixeta: El deure pendent de molts bars i restaurants | La Fàbrica del Sol | Ajuntament de Barcelona\nServir aigua de l’aixeta: El deure pendent de molts bars i restaurants\nConsum responsable. L’aigua està considerada un Dret Humà per l'ONU, llavors com és possible que els establiments no estiguin obligats per llei a servir-la gratuïtament?\nA països com França i Estats Units, és habitual servir aigua de l’aixeta als restaurants. En canvi, a l’Estat Espanyol no és una pràctica regular i fins i tot està mal vist o fa vergonya demanar-la.\nPerò alguns governs autonòmics s’han decidit a canviar la situació preocupats per l’excés de plàstics d’un sol ús. Andalusia, Navarra i Illes Balears han elaborat lleis per obligar a bars i restaurants a donar aigua gratuïtament a tota persona que la demani.\nAquesta mesura és un pas endavant en la lluita contra els residus, però la OCU (Organització de Consumidors i Usuaris) i Rezero, reclamen que es faci extensiva arreu de l’Estat Espanyol.\nDe moment a Catalunya no s’ha plantejat una llei d’aquestes característiques, tot i que hi ha diversos restaurants que sí que ofereixen aigua de l’aixeta, però moltes vegades et fan pagar per aquesta. Els arguments més habituals per cobrar l’aigua de l’aixeta són l’ús de filtres i tractaments que serveixen per millorar la qualitat de l’aigua i treure-li el “mal gust”, però la qualitat sanitària de l’aigua de l’aixeta és totalment òptima.\nTot i els costos d’utilitzar filtres, que no són necessaris, l’aigua de l’aixeta hauria de donar-se gratuïtament als bars i restaurants, perquè tal i com estipula l’Organització de les Nacions Unides, l’accés a l’aigua és un dret humà i hauria de ser considerat un servei públic bàsic.\nD’altra banda, beure aigua de l’aixeta en comptes d’embotellada permet estalviar aigua, ja que per fabricar ampolles de plàstic se’n necessita, (es calcula que per fabricar una ampolla de 33 cl calen 40 litres d’aigua) permet reduir la petjada de carboni vinculada al transport de l’aigua embotellada i per últim, no genera residus ni els costos econòmics i ecològics que s’han d’assumir per fer-los desaparèixer.\nPotser és hora de començar a demanar aigua de l’aixeta als bars i restaurants on anem.\nRecursos en préstec. Gots reutilitzables\nSabies que...El Cicle de l'Aigua


Hotel and Club Lella Meriam Djerba Tunísia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nZone Touristique Sangho, Zarzis, Djerba, Djerba, Tunísia, 4170\nbasat en 85 comentaris Veure totes les 27 fotos\nSobre Hotel and Club Lella Meriam\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Djerba, Hotel and Club Lella Meriam és l'el·lecció perfecta. A només 40.7 km del centre de la ciutat, la localització estratègica de l'hotel garanteix que els seus clients puguin accedir fàcil i ràpidament als punts d'interès locals. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Hotel and Club Lella Meriam també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Djerba. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de tenda de regals/records, servei de compra d'entrades, recepció 24 hores, instal.lacions per a minusvàl.lids, magatzem d'equipatge. Totes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Hotel and Club Lella Meriam és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Djerba.\nDistància fins a l'aeroport: 59.3 km


Plataforma per la Llengua critica l’aprovació de 31 normes que discriminen el català durant el darrer trimestre del 2017 – Lo Campus diari\nPlataforma per la Llengua critica l’aprovació de 31 normes que discriminen el català durant el darrer trimestre del 2017\nD’aquestes, 18 són d’origen estatal i 13 aprovades pel Parlament Europeu o la Comissió Europea\nPlataforma per la Llengua ha denunciat aquest dimecres l’aprovació de 31 normes que discriminen el català durant els darrers tres mesos del 2017. Es tracta, segons critica, de normatives que representen una “cascada d’imposicions” en territoris on el català és la llengua pròpia i que, sumades a les impulsades per les autoritats europees, s’eleven a 93 en tot l’any 2017. De les 31 normatives, 18 són d’origen estatal, mentre que 13 van ser aprovades pel Parlament Europeu o la Comissió Europea. Segons la Plataforma, les disposicions estatals són sempre explícitament impositives del castellà, mentre que de les 13 europees, en 6 “‘imposen” el castellà perquè és la llengua oficial de l’Estat i 7 discriminen el català perquè no és un idioma oficial comunitari.\n“Cal tenir present, però, que totes les normes europees que perjudiquen la llengua catalana es deriven en darrera instància de la negativa de l’Estat i dels seus partits principals de sol·licitar que el català sigui una llengua oficial de la Unió”, afegeix l’entitat. Per àmbits, el darrer trimestre del 2007, el castellà era la llengua d’ús en 27 normes que exigeixen aquesta llengua en els tràmits amb les administracions. En altres àmbits, l’impacte és més reduït que altres cops: dues normes estableixen el castellà com un requisit obligatori ja que en una imposa l’etiquetatge i una altra l’exigeix en el món de l’educació. A banda, en dues són eminentment impositives en la documentació amb els ajuts públics i en una tercera preveu el castellà com a requisit. Per tot plegat, la Plataforma per la Llengua avisa que aquestes xifres del 2017 “són molt preocupants i fan novament evident que l’Estat espanyol no es comporta com un estat per als catalanoparlants, ja que l’ordenament i la identificació total amb una sola de les comunitats lingüístiques són incompatibles amb els drets dels ciutadans que parlen les altres llengües autòctones del territori estatal”.♦


L'economia no tornarà als nivells d'abans del coronavirus fins 2022, segons les 500 empreses més grans del món\nMés del 75% dels consellers delegats de les multinacionals de la llista 'Fortune 500', que contempla les 500 empreses més grans del món, creu que l'activitat econòmica no tornarà als seus nivells prepandemia fins 2022, i el 90% de les 50 principals multinacionals preveu emprendre una reducció de costos durant la pandèmia.\nAixí es desprèn d'un estudi d'Oliver Wyman, que apunta que és probable que durant el tercer trimestre de l'any més companyies segueixin l'exemple de reducció de costos, a mesura que les previsions de la demanda global empitjorin.\nDavant les previsions del Banc Mundial d'una reducció del 5,2% de l'economia global aquest any, Oliver Wyman apunta que la gestió dels costos s'ha convertit en una prioritat en l'agenda de molts directors generals perquè la seva empresa sobrevisqui.\nEn aquest sentit, assenyala que la majoria de les organitzacions tendeix a refugiar-se en una reducció de manera "abrupta" dels costos, si bé les companyies guanyadores en una crisi tendeixen a adoptar un enfocament "més conscienciat" ja centrar-se en la reestructuració de la seva base de costos perquè els guanys siguin sostenibles.\nEn concret, més del 81% dels enquestats va estar d'acord en que la seva empresa tenia un enfocament clar i ben planificat del seu programa de costos, però només el 35% dels participants considera que el seu programa va ser reeixit.\nESTRATÈGIES PER TRANSFORMAR ELS COSTOS\nOliver Wyman recalca la importància de construir un pla de reducció de costos basat en una base analítica i amb una infraestructura de suport per a la seva gestió, i establir objectius, assegurant una bona comunicació, alineant a l'equip i establint els correctes nivells de responsabilitat per aconseguir els resultats , en base a quatre estratègies.\nAixí, recomana tenir en compte la complexitat a l'hora d'assignar recursos, analitzant els costos i beneficis, ja que només el 30% dels enquestats va atorgar a la seva organització una qualificació alta per haver proporcionat les eines, la capacitació i els recursos necessaris per a executar el programa de manera eficaç.\nAixí mateix, insta a proporcionar una comunicació constant i transparent i ajustar els incentius individuals i els de l'empresa, a més de promoure la implicació davant la comptabilitat de la companyia. Gairebé el 90% dels enquestats està d'acord amb el fet que els líders es responsabilitzin dels resultats dels programes de costos.


Oques Grasses oferiran el concert inaugural del Festival Strenes • Ràdio Capital de l'Empordà\nOques Grasses oferiran el concert inaugural del Festival Strenes\nOques Grasses seran els encarregats d’oferir el concert inaugural del festival Strenes, que tindrà lloc el dia 30 de març al Pont de Pedra de Girona a partir de les 6 de la tarda.\nLa banda osonenca estaran com anteriorment han fet altres bandes al terrat de l’oficina de turisme, fent sonar les cançons del disc “Fans del sol“. L’any passat el concert d’Els Catarres es va suspendre arran de l’empresonament dels líders independentistes.\nEl festival Strenes arriba enguany més en forma que mai amb gran èxit a la venda d’entrades.\nL’entrada Oques Grasses oferiran el concert inaugural del Festival Strenes ha aparegut primer a Primera Fila.\nArticle anteriorEros Ramazzotti se suma al cartell del Festival de Cap Roig\nArticle següentMor el cantant i compositor Scott Walker


CarCondal - Vehicles de substitució\nPer tal de facilitar la mobilitat dels nostres clients, disposem d'una flota de més de 200 vehicles que posem a la seva disposició, mentre el seu vehicle està reparant. Els vehicles destinats a aquest servei són nous o seminous, i pertanyents a diverses marques i models, tant dièsel com gasolina, i fins i tot hem incorporat recentment vehicles automàtics, tot amb l'única finalitat d'oferir als nostres clients la solució que millor s'adapti a les seves necessitats.\nVeure Vehicles de substitució .\nPer a la resta dels clients disposem de tres grups de vehicles:\nEn reparacions de més de 10 hores de perit en mà d'obra, descompte del 20% en Grup B i Grup C.\nEn aquesta flota de vehicles de substitució s'inclouen 10 vehicles industrials, tipus furgonetes, pensats per donar servei a empreses i autònoms.\nEls vehicles cedits es lliuraran proveïts dels preceptius elements de seguretat (armilla i dos triangles, per al cas d'immobilització del vehicle, així com kit anti-punxades o roda de recanvi, si escau).


ITW creu que el TC hauria d'anul·lar la sentència de l'1-O per la seva pròpia doctrina sobre drets fonamentals - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nITW creu que el TC hauria d'anul·lar la sentència de l'1-O per la seva pròpia doctrina sobre drets fonamentals\nLa jurista Mercè Barceló avisa que Estrasburg «normalment» tomba les condemnes que tenen «efectes dissuasius»\nacn | barcelona 29.06.2020 | 20:22\nLa catedràtica de Dret Constitucional de la UAB Mercè Barceló | ACN\nLa catedràtica de Dret Constitucional de la UAB Mercè Barceló\nLa catedràtica de Dret Constitucional de la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB) i portaveu d'International Trial Watch (ITW), Mercè Barceló, ha considerat que el Tribunal Constitucional (TC) hauria d'anul·lar la sentència del Tribunal Suprem (TS) sobre el referèndum de l'1 d'octubre de 2017 "en aplicació exacta de la doctrina que fins ara ha mantingut" en matèria de drets fonamentals. Ho ha dit aquest dilluns a la Comissió d'estudi sobre els Drets Civils i Polítics al Parlament, on ha presentat l'informe d'ITW sobre el judici de l'1-O. Barceló ha assenyalat que "el TC té un doctrina molt establerta" sobre la qüestió i que estableix que "l'exercici d'un dret fonamental mai no pot ser objecte de sanció".\n"Si hi ha un exercici de dret fonamental, no hi ha una infracció de cap tipus", ha assegurat, i ha defensat que els actes pels quals han estat jutjats i condemnats diversos exconsellers de la Generalitat; l'expresidenta del Parlament Carme Forcadell; el líder d'Òmnium Cultural, Jordi Cuixart, i l'expresident de l'ANC, Jordi Sànchez, queden emparats com a drets fonamentals de reunió, manifestació i expressió. A més, pel que fa al cas de Forcadell, ha sostingut que va actuar correctament tramitant les iniciatives independentistes que arribaven a la Mesa del Parlament, ja que no fer-ho sí que hauria pogut motivar recursos al TC per entrar a valorar el fons dels textos i no la forma, com correspon a la Mesa.\nBarceló, que ha comparegut únicament davant de JxCat i ERC, també s'ha referit a la resolució futura del Tribunal Europeu de Drets Humans (TEDH) sobre la sentència de l'1-O, que pot trigar més de set anys. Ha advertit que Estrasburg "quan hi ha un indici que s'està condemnant i aquella condemna pot tenir un efecte dissuasiu, tomba aquella sentència normalment". "I més en casos en què els personatges són públics o estimats per la població", com és el cas de Cuixart i Sànchez, ha afegit.\nLa jurista també ha lamentat que els tribunals espanyols "s'han desfermat" i han perseguit drets com la llibertat d'expressió i s'ha preguntat com queden aquests drets després de la condemna per sedició als líders del procés independentista. "Ara com exercirem el dret de reunió? Què hem de fer per no ser condemnats per un delicte de sedició?", ha plantejat.\nInvestiguen internament o als jutjats 50 mossos pels aldarulls de la sentència.\nEl TS confirma que RTVE ha de fer públics els sous dels directius.\nEls presos del procés, davant la primera revisió per optar al tercer grau.


Demà a Blanes Ball (en)cantat – Diari de Blanes\nby DdB · Published 15 de juny de 2019 · Updated 10 de juny de 2019\nCloenda del curs de l’Escola de l’Esbart Joaquim Ruyra\nDiumenge 16 de juny, 17.30 h – al Teatre de Blanes\nComunicació rebuda el 07/06/2019\nEl proper diumenge dia 16 de juny, les seccions alevina, infantil i juvenil de l’Esbart Joaquim Ruyra clouran la temporada al teatre de Blanes amb un espectacle original i pensat expressament per a l’ocasió.\nEs tracta de “Ball (en)cantat”, un recital de danses pensat en un format escènic on, a més dels nois i noies de l’escola, hi prendran part alguns membres del Cos de Dansa i Monitors.\nL’espectacle està plantejat sota la premissa que, si la tradició ens ha deixat tota una sèrie de danses, aquestes peces són, també, música. I sobretot són cançons.\nÉs així que l’escola oferirà un recorregut per algunes de les cançons que formen part de la nostra memòria col·lectiva. Cançons que, algunes d’elles, han passat de pares a fills, d’avis a nens, i que avui podem sentir recuperades i reinterpretades. I, sobretot, ballades. Perquè ens enCANTa ballar.\nSi les danses les duran a terme els nois i noies dels grups júnior de l’Esbart, membres del cos de dansa i monitors, per una vegada, penjaran les espardenyes i seran els responsables de fer el fil conductor de l’espectacle i cantar algunes de les composicions que els joves ballaran.\nTot amb clau d’humor, textos originals i versions que seran d’estrena.\nEntre d’altres, les coreografies que es podran veure, seran clàssics com, entre d’altres:\nRevisions modernitzades de música i coreografia com\nEl Ball de Sant Ferriol L\nI temes tradicionals però revisats per aquest diumenge com\nLa Marieta Cistellera\nLes corrandes de Beget\nUn espectacle sorprenent que pretén ser un regal per al públic ens acompanyi i per als mateixos balladors.\nCloenda del curs de l’Escola de l’Esbart Joaquim Ruyra:


Desmantellen un grup criminal amb epicentre a Valls que traficava amb cocaïna i altres drogues | ReusDigital\nHi ha cinc persones detingudes, de les quals s'ha decretat l'ingrés a presó, després d'escorcolls en localitats com Reus\nper Reusdigital.cat, Reus, Catalunya | 18 de novembre de 2021 a les 10:16 |\nUna imatge d'una de les accions policial per desmantellar el grup | Cedida\nAgents dels Mossos d'Esquadra van detenir, el passat 9 de novembre, cinc persones per delictes contra la salut publica, en la modalitat de tràfic de drogues. La investigació va començar durant el mes de gener d'enguany. Efectius del cos van aturar un cotxe en cometre una infracció de trànsit i a l'interior s'hi van trobar 534'5 grams de cocaïna.\nEl conductor va ser detingut i va ingressar a presó. En aquest punt és quan es va posar en marxa la coordinació interpolicial i es va crear un equip conjunt d'investigadors amb la Guàrdia Civil. Els agents van fixar els domicilis i els vehicles dels implicats i la línia d'investigació es va basar en l'obtenció d'elements provatoris per demostrar l'activitat il·lícita, els rols de les persones que en formaven part i els llocs on presumptament amagaven la substància estupefaent.\nAixí doncs, després de mesos d'investigació, els agents van determinar que dos dels detinguts, un home i una dona que eren parella, s'encarregaven d'adquirir grans quantitats de cocaïna que posteriorment venien a diversos repartidors de manera que havien conformat una xarxa de distribució de cocaïna. Aquestes dues persones utilitzaven una estructura de pàrquings, domicilis i un traster, ubicat al pàrquing d'una finca, on introduïen i guardaven la cocaïna.\nEn funció de les seves necessitats, la transportaven entre les diferents propietats amb els seus vehicles amagada en dobles fons, des d'on la distribuïen als repartidors. De fet, la investigació ha fet aflorar diversos vehicles amb dobles fons d'obertura electrònica a través del quadre de comandament.\nMaterial interceptat als detinguts Foto: Cedida\nParal·lelament, els repartidors emmagatzemaven la substància als seus domicilis per distribuir-la als consumidors finals o a d'altres intermediaris, també a través dels seus vehicles. El nou de novembre es va dur a terme l'explotació conjunta del cas, un cop obtinguts els indicis que acreditaven aquesta activitat il·lícita.\nDurant l'operatiu es van detenir les cinc persones investigades i es van realitzar cinc entrades i escorcolls en domicilis de Reus, Valls i el Vendrell i tres més a aparcaments tancats a l'interior d'un pàrquing. En total, es van aconseguir intervenir uns 1.700 grams de cocaïna, 28'5 quilograms d'haixix, dos quilograms de cabdells de marihuana, 300 grams de MDMA i 73.000 euros en efectiu.\nA banda, en un dels domicilis es va comissar una pistola de 9mm municionada amb tretze cartutxos de foc real, una premsa hidràulica i diverses quantitats de substància de tall. Els cinc detinguts van passar a disposició judicial al Jutjat de Primera Instància i Instrucció núm. 2 de Reus que en va decretar l'ingrés a presó de tots.\nEl Camp, cocaïna, drogues, Reus, Valls, detinguts, Mossos d'Esquadra, Guàrdia Civil


Ayuntamiento de Els Poblets » La guia MACMA – Agost 2021\nLa guia MACMA – Agost 2021\nArriba el mes d’agost i amb ell arriben un dels fruits més curiosos de les nostres terres, les figues de pala, per a recollir-les calen tenalles i cabàs i per a netejar-les hi ha mil i una forma: Una de les més cridaneres és netejar-les amb l’ajuda d’una branca de garrofer fregant contra elles per eliminar les punxes i poder-les pelar millor.\nAmb elles es poden fer melmelades i confitures. Un truc dels nostres «uelos i ueles»? Beure un got d’aigua després de menjar-ne per contrarestar l’efecte astringent de la fruita.\nAquest mes les activitats comarcals a la fresca omplin places i carrers, vos animeu a conéixer-les?\nGaudiu de l’estiu i de les vacances. Cuidem-nos mútuament i col·lectivament.\n#Agost#FigaDePala #Palera #FigaDeMoro\nPla Estratègic d’Esports de la Marina Alta – Participa en l’enquesta\nActes d’estiu en Els Poblets


Aliança entre El Prat i Sant Boi per promoure la carxofa i l’agricultura de proximitat - Komunica.press\nInici Baix Llobregat Aliança entre El Prat i Sant Boi per promoure la carxofa i...\nLa campanya "El Prat i Sant Boi, capitals mundials de la carxofa" s’emmarca en el conjunt d’activitats que s’estan impulsant en diferents municipis metropolitans en el marc de la Capitalitat Mundial de l’Alimentació Sostenible de Barcelona de 2021\nSota el lema “El Prat i Sant Boi, capitals mundials de la carxofa”, les dues ciutats baixllobregatines s’han aliat per primera vegada en una campanya conjunta, per promoure la producció i consum de l’emblemàtica hortalissa del Parc Agrari del Baix Llobregat, que es desenvoluparà fins a principis del mes de maig.\nDurant la presentació, l’alcalde del Prat, Lluís Mijoler, ha assegurat: “Avui iniciem una relació històrica del Prat i Sant Boi a l’entorn del símbol que ens uneix, la carxofa. També són moments de posar en valor una infraestructura com aquesta, el Parc Agrari, amb una gran importància en la producció agrícola per a tota l’àrea metropolitana, com s’ha posat encara més de manifest durant la pandèmia”.\nA Sant Boi, al llarg de tot març se celebra en el marc d’aquesta campanya el tradicional Mes de la Carxofa. Es tracta d’un ampli programa d’activitats, propostes i promocions per promoure aquest producte símbol de la identitat local i motiu d’orgull col·lectiu. L’Ajuntament organitza el programa d’activitats del Mes de la Carxofa conjuntament amb la Cooperativa Agrària Santboiana i l’associació de restauració Sant Boi Degusta. Hi col·laboren Sant Boi Comerç i Sant Boi Empresarial.\nPassaport carxofer (per tres àpats carxofers a tres restaurants diferents, un menú d’obsequi)\nL’AMB es mostra a favor del reforç de les polítiques alimentàries i de l’alimentació saludable i de proximitat. Així mateix, encoratja els governs locals perquè comencin a treballar en polítiques o activitats que posin en valor l’alimentació saludable i sostenible, com és el cas del Prat i Sant Boi. Per ajudar els municipis en aquest procés, l’AMB ha elaborat una guia de participació dels municipis en la capitalitat mundial de l’alimentació sostenible de Barcelona 2021 i el Pla d’acció per a l’alimentació sostenible 2020-2023.\nArticle anteriorParc Comercial Barnasud dona 10.000 mascarillas y equipamiento auxiliar a los CAP de Gavà\nArticle següentMabel Flores en concierto en la Residencia Ciutat de Sabadell para celebrar el Día de la Mujer


MEF | L'ocupabilitat de la professió\nInici L'ocupabilitat de la professió\nL'ocupabilitat en l'àmbit de l'Enginyeria forestal s'analitza a través dels informes que publiquen diferents institucions públiques :\n1- Informe elaborat pel Ministeri d'Educació, Cultura i Esport i la Conferència d'Estudis Socials "Inserció laboral dels egressats universitaris. La perspectiva de l'afiliació a la Seguretat Social".\nAquest informe comença la línia d'anàlisi de la inserció laboral dels egressats de les universitats espanyoles a través de les dades que aporta la vida laboral dels afiliats a la Seguretat Social. Segons s'indica en aquest: s'han analitzat els egressats universitaris de l'any 2009-2010, i s'analitza la transició dels estudiants graduats al mercat de treball, des de la perspectiva de l'afiliació a la Seguretat Social, oferint dades, desagregats per branques del coneixement, sectors professionals i titulació, sobre les condicions i qualitat de la inserció laboral dels nostres universitaris.\nEncara que l'informe, per les dates en les quals està realitzat, no fa referència a les titulacions actuals de Grau i Màster pot servir com una de les fonts d'informació sobre l'ocupabilitat actual del sector. L'estudi mostra com les taxes d'afiliació a la Seguretat Social dels titulats en Enginyeria forestal en la ETSEA de Lleida són similars als valors mitjans de la resta de titulacions a nivell nacional i superiors, en referència als dos últims anys, als de la resta d'Escoles d'Espanya. Els valors d'afiliació també superen a les d'altres titulacions afins com la Llicenciatura en Ciències Ambientals i la de Biologia.\nAquest informe posa en relleu, també, la capacitat que té aquesta titulació per a l'exercici autònom de la professió. Els valors d'afiliació a la Seguretat Social com a treballador autònom són molt superiors a la mesura nacional i a la mitjana de les enginyeries.\n2- Enquesta d'Inserció laboral de Titulats Universitaris 2014 elaborada per l'Institut Nacional d'Estadística (INE)\nAquesta enquesta analitza els egressats universitaris del curs 2009-2010. Aquest estudi indica que la majoria dels titulats en Enginyeria forestal que treballen el realitzen en l'àmbit i nivell de la seva titulació (91%). Contrasta aquesta dada amb el qual fa referència als titulats en Ciències Ambientals on només un 45% indica que el seu títol universitari els ha servit per a trobar treball.\n3- Enquesta (5a) d'inserció laboral de la població titulada de les universitats catalanes elaborada per la Agència per la Qualitat del Sistema Universitari Català (AQU)\nAquesta enquesta ha estat realitzada l'any 2014 amb una mostra de 20 enquestes sobre 25, que són els alumnes diplomats de la ETSEA de Lleida a l'ésser l'única a Catalunya que ofereix aquesta titulació. El resultat indica que el 80% dels titulats estan ocupats. Aquesta dada contrasta amb el d'altres titulacions afins com el de Ciències Ambientals i Biologia, on estan ocupats un 73% i un 75%, respectivament.\n4- Enquesta (6a) d'inserció laboral de la població titulada de les universitats catalanes elaborada per la Agència per la Qualitat del Sistema Universitari Català (AQU)\nAquesta enquesta ha estat realitzada l'any 2017 i va abastar a persones diplomades al llarg dels cursos 2011-12 i 2012-13, és a dir, als alumnes de les dues primeres edicions del màster. El resultat indica que més del 90% dels titulats estan ocupats. Aquesta dada contrasta amb el d'altres titulacions afins com el de Ciències Ambientals i Biologia, on estan ocupats entre el 80 i 85% dels egressats.


El Consorci participa en el I Congrés de la Ràdio de Proximitat en Català que es fa a Tarragona - Notícies - Consorci per a la Normalització Lingüística - CPNL\nEl Consorci participa en el I Congrés de la Ràdio de Proximitat en Català que es fa a Tarragona\nLa directora de Comunicació intervé a la taula sobre la llengua com a vehicle de comunicació\nL'Auditori de Caixa Tarragona va acollir, el 27 de novembre, el I Congrés de la Ràdio de Proximitat en Català, sota l'organització de la Federació de Ràdios Locals de Catalunya.\nMercè Romagosa va intervenir en la primera taula rodona de la jornada\nEl Consorci per a la Normalització Lingüística (CPNL) hi va ser present com a col·laborador de l'organització i també en la primera taula rodona del dia, centrada en "La llengua com a vehicle de comunicació", en què va intervenir la directora de Comunicació, Mercè Romagosa, al costat del director del Baròmetre de la Comunicació i la Cultura, Joan Sabaté.\nRomagosa va exposar la trajectòria del CPNL en relació amb els mitjans de comunicació i, atès el marc, amb les ràdios en particular. Així, en la seva primera dècada, el Consorci ha fet molta feina d'assessorament lingüístic amb les emissores de ràdio, com també de formació, amb cursos per a locutors i tallers específics. En la darrera dècada, la feina d'assessorament i formació ha quedat enllestida i, cada cop més, s'han generat continguts i programes de ràdio des dels diferents centres de normalització, com és el cas d'1/4 de català, que ja fa una dècada que està en antena a Tarragona Ràdio.\nLa directora de Comunicació també va exposar les principals eines lingüistiques existents avui a Internet que poden ser útils a les ràdios, com ara Optimot, el Termcat, Ésadir.cat o l'Antena de Terminologia. Durant les pauses entre taules rodones i conferències, representants de diverses emissores locals, tant de Catalunya com del País Valencià, van demanar més informació a la directora de Comunicació del CPNL i van intercanviar dades per a futurs contactes i col·laboracions.\nLa segona taula del matí es va centrar en la llengua com a creadora de comunitat. Moderada per Emma Socies, d'Ona Mallorca, va comptar amb les intervencions de Fèlix Martí (Unescocat), Jordi Porta (Òmnium Cultural) i Mercè Teodoro (advocada d'Acció Cultural del País Valencià), la qual va presentar la iniciativa legislativa popular de "Televisió sense fronteres". Martí va plantejar que la xarxa de ràdios locals hauria d'esdevenir la primera xarxa de ràdios de referència de tots els Països Catalans, amb respecte per la diversitat lingüística i cultural, però sense perdre de vista quina és i ha de ser la nostra llengua comuna. En un sentit similar, Porta va advocar per la integració de la immigració al teixit social català, cohesió social en la qual la llengua hi té un paper central i les ràdios de proximitat també l'hi han de tenir.\nEspai sonor i polític\nLa tercera taula rodona, ja a la tarda, es va dedicar a la ràdio com a mitjà de "difusió de la cultura catalana", amb presentació d'Albert Noguer, de Ràdio Arrels, i la participació de Lluís Gendrau (Grup Enderrock), Joan Carles Doval (discogràfica Picap) i Jordi Roigé (Utopia Global). Cadascun a la seva manera, i sense estalviar crítiques, van coincidir a reivindicar el paper que haurien de tenir les emissores locals com a difusores de la cultura catalana i, des d'aquesta posició, contribuir a "crear un paisatge sonor musical català", apostant per difondre la música que es fa arreu dels Països Catalans i en català, rol que, segons els ponents, les ràdios locals han anat abandonant però que caldria que recuperessin i lideressin.\nEl periodista Joan M. Clavaguera va ser l'encarregat de la conferència de clausura, en la qual va exhortar les emissores de proximitat a contribuir a la construcció política del país, denunciant i contrarestant les amenaces i generant un ideari col·lectiu a favor de combatre les amenaces i atacs, a partir de quatre eixos: la llengua, eix vertebrador i de construcció del futur del país; una oferta programàtica des del vessant català i catalanista; ser capaços d'integrar la immigració a l'oferta comunicativa de les ràdios locals, i fer una aposta per la qualitat, tant lingüística com de continguts.\nEls podcasts d''1/4 de català'\nWeb de la ILP 'Televisió sense fronteres'


Primer dia del Ral·li d'Andorra d'històrics - elPrincipat.com\nPrimer dia del Ral·li d’Andorra d’històrics\n26 de setembre de 2020 27 de setembre de 2020\nEl 49è Ral·li d’Andorra d’històrics ha començat, aquest dissabte al matí des del pont de la Rotonda d’Andorra, prova de regularitat per a automòbils clàssics, en carretera tancada, que organitza l’Automòbil Club d’Andorra. Amb la col·laboració dels participants i del públic, la prova està seguint les més exigents mesures anti covid-19 per a evitar contagis, complint en tot moment el protocol aconsellat per les autoritats sanitàries andorranes.\nLa gran varietat de vehicles participants inscrits és sempre la nota destacada de la prova. En aquesta 49 edició són 16 les marques representades, la més nombrosa ha estat finalment BMW, amb 15 unitats, seguida de Porsche, amb 13 i Renault, amb 12. L’afluència de pilots de nacionalitat francesa és, com cada any, destacable, liderats per l’equip HJCL Auto Perpignan, tripulacions que junt a les andorranes sumen gairebé mig centenar d’unitats.\nTots els participants utilitzen exclusivament el sistema de mesurament Blunik RX facilitat per l’organització. Blunik RX Experience és un concepte de regularitat que va viure el debut mundial precisament en l’edició 2019 del Ral·li d’Andorra Històric i que es considera el sistema de mesurament del futur en regularitat Sport.\nEntre els grans noms de l’automobilisme hi ha dos guanyadors del Ral·li d’Andorra quan la prova era una cursa de velocitat: el dues vegades vencedor Carles Santacreu (Opel Ascona 2000 SR) i el també guanyador, Carles Puig (Renault 5 GT Turbo). Quant a regularitat, destaquen els noms de molts especialistes d’aquesta especialitat, encapçalats per l’equip femení Tere Armadans-Anna Vives (Porsche 911 Carrera 3.2), guanyadores absolutes en 2015 i 2019.\nDurant la tarda-nit d’avui dissabte els participants disputaran un total de 6 trams: “Canòlich” (12,39 km), “Canillo” (13,20 km) i “Anyós” (8,50 km), dues vegades cadascun. Per a demà diumenge estan previstes dues passades a “Fontaneda” (12,32 km) i “Ordino” (13,26 km). Aquesta 49 edició compta amb 326,600 km dels quals 114,830 km són de regularitat controlada en carretera tancada, distribuïts entre els citats 10 trams.\nEl ral·li reprendrà el seu camí per a la segona etapa aquest diumenge a les 9 hores, estant previst que finalitzi a partir de les 13.30 hores en l’aparcament d’autobusos (Prada Casadet), lloc en el qual se situa el centre neuràlgic del ral·li i en el qual es repartiran els acreditatius Finisher i els premis als guanyadors.\nExposició de cotxes de competició i clàssics\nDurant tota la jornada d’avui dissabte, primer dia de ral·li, i amb la col·laboració de l’Associació Andorrana de Vehicles Antics, s’ha pogut admirar una mostra de vehicles de competició i clàssics situada al carrer Bonaventura Riberaygua, exposició que ha permès observar l’evolució de l’automobilisme andorrà al llarg de les últimes dècades.\nFotos: Pere Nubiola Sans\nPrevious post Joan Vinyes s’esborra del meeting de la GT Cup Open, a disputar a Monza\nNext post Laia Pi, triomf a la primera jornada del CET de Ripoll\nPrevious post:Joan Vinyes s’esborra del meeting de la GT Cup Open, a disputar a Monza\nNext post:Laia Pi, triomf a la primera jornada del CET de Ripoll


Redacció 18 de Gener de 2018 11:55\nEl regidor de Turisme, Comerç i Mercats de l’Ajuntament de Barcelona, Agustí Colom, ha presidit la primera reunió de la Biosphere Destinations Community, la comunitat de destinacions sostenibles que han obtingut o estan en procés d’obtenir el segell Biosphere de reconeixement de les polítiques per a un turisme responsable isostenible. En aquesta trobada, la ciutat ha assumit les funcions de coordinadora de la xarxa, que aplega les destinacions i els professionals compromesos amb la sostenibilitat del turisme, com a reconeixement per haver estat la primera destinació reconeguda amb la Biosphere Certified Destination. L’acte ha tingut lloc en el marc de la 38a Fira Internacional de Turisme FITUR, la primera cita internacional de l’any dedicada a la aquesta indústria. Aquesta edició se centra en els reptes de la transformació digital d’empreses i destinacions i la gestió sostenible de les polítiques turístiques.\nA l’acte de nomenament, Agustí Colom ha destacat “el compromís de la ciutat per un turisme sostenible com a eix de la política turística municipal amb l’objectiu de construir una oferta turística sostenible, on visitants i ciutadania convisquin equilibradament, minimitzant impactes negatius del turisme i enfortint el seu vincle amb les economies locals”. “Des de Barcelona”, ha continuat, “ens hem fixat especialment l’objectiu de millorar en la implicació del conjunt de les empreses, productes i serveis turístics en aquesta aposta per la sostenibilitat del destí, un destí que va més enllà dels límits administratius”. Barcelona també és membre del Global Sustainable Tourism Council, que uneix actors del turisme –públics, privats i internacionals. Seguint amb la política expressada per Colom, el regidor ha aprofitat la fira per reforçar la confiança del sector en Barcelona. Entre altres, ha representat la ciutat a la recepció organitzada per l’Organització Mundial del Turisme, s’ha reunit amb una delegació de la World Travel and Tourism Council i amb l’Institut de Turisme d’Espanya i ha participat a la 16a reunió del Comitè Sectorial de turisme de la Unión de Ciudades Capitales Iberoamericanas.\nBiosphere FITUR turisme sostenible


La CUP demana a ERC si vol un pacte d'esquerres i sobiranista o amb JxCat al Consell del Bages - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nredacció/j.e. 05.07.2019 | 23:30\nPle de constitució del Consell Comarcal del Bages el juny del 2015 arxiu/marta pich\nPle de constitució del Consell Comarcal del Bages el juny del 2015\nUna setmana després de postular-se a favor d'un govern «d'esquerres i sobiranista» entre ERC, la CUP i Comuns, al consell Comarcal del Bages, els cupaires insisteixen amb aquest pacte i pressionen els republicans, que tenen majoria, perquè es decideixin i escullin si volen sumar amb les esquerres o si prefereixen JxCat. L'aposta inicial d'ERC, i l'única que ha defensat fins ara, manté aquest pacte a tres, però a més hi afegeix JxCat. Una opció que ni cupaires ni comuns no accepten, i per això la CUP reclama «concreció i respostes», ara que ja se sap que la constitució del nou ple del Consell serà el 19 de juliol.\nEl pacte d'esquerres sumaria una majoria de 17 consellers, entre els 13 d'ERC com a força majoritària, els 3 de la CUP, i el d'En Comú, i això deixaria a l'oposició JxCat, que en té 9, els 5 del PSC, i l'únic representant de Cs. Per als cupaires, l'aposta d'esquerres i sobiranista permetria formar «un govern fort i cohesionat políticament», mentre que un govern d'ERC i JxCat seria «poc profitós, i en cap cas faria del Consell un baluard dels drets socials».\nEn la defensa del tripartit que proposa, la CUP hi afegeix el plantejament de quatre grans eixos de treball per al proper mandat. D'una banda, aposta per polítiques socials i de ciutadania que impliquin «un enfortiment dels drets socials als municipis i fomentin la progressió cap a municipis feministes i inclusius amb els drets LGTBI». També es demana una política comarcal d'habitatge amb una oficina que centralitzi l'oferta d'habitatge social i assequible, i fomentar fórmules com el lloguer, la rehabilitació i la masoveria urbana. En el camp de la sobirania alimentària es demana un programa d'implementació de menjadors públics, comerç de proximitat i producció ecològica i de km 0; i finalment, es proposa la creació d'una funerària pública comarcal, ja avalada pels serveis tècnics de la Diputació.\nL'alcalde de Fonollosa i portaveu d'ERC en les negociacions per al futur govern del Consell Comarcal, Eloi Hernàndez, ha explicat que el partit treballa en la seva aposta inicial de formar «un govern ampli que permeti representar una majoria molt gran de la comarca». En aquest sentit, insisteix en la necessitat de «no tancar portes», i demana «que ningú s'autoexclogui».


La Mare Pàtria us crida! - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nL'Estàtua de la Mare Rússia, també coneguda com a La Mare Pàtria us crida! (rus: "Родина-мать зовёт!") és una estàtua monumental que s'alça sobre el turó a Mamaiev Kourgan a Volgograd, anteriorment Stalingrad, en commemoració de la batalla que hi tingué lloc durant la Segona Guerra Mundial.\nrus: Родина-мать зовёт!\nestàtua colossal, monument, atracció turística, lloc del patrimoni cultural de Rússia i estàtua\nIevgueni Vutxètitx, Nikolai Nikitin\nart públic, escultura al·legòrica i Memorial de guerra\n85 m cm ( )\n48° 44′ 32″ N, 44° 32′ 13″ E / 48.74228°N,44.53708°E / 48.74228; 44.53708Coord.: 48° 44′ 32″ N, 44° 32′ 13″ E / 48.74228°N,44.53708°E / 48.74228; 44.53708\nAquesta estàtua és una interpretació de la Victòria o Nice. La seva construcció s'inicià el 1959 i es finalitzà el 1967. El 1972 i el 1986 es van efectuar dues importants restauracions. D'acord amb algunes fonts, l'estàtua està parcialment inspirada en la Victoria alada de Samotràcia\nEn el moment de la seva inauguració el 15 d'octubre de 1967 era l'estàtua més alta del món: té una alçada de 85 metres, des de la punta de la seva espasa fins a la part superior del pedestal. La sola figura fa 52 metres, i l'espasa fa 33 metres. Dos-cents graons, simbolitzant els 200 dies que durà la Batalla de Stalingrad, ascendeixen des dels peus del turó fins al monument.\nL'escultor principal va ser Ievgueni Vutxètitx, i les parts principals van ser esculpides per Nikolai Nikitin. La model, Valentina Izotova, originària de la ciutat, encara avui és reconeguda per la semblança a l'estàtua. Va ser seleccionada per Lev Maistrenko, un artista que treballava en el complex del memorial a inicis de la dècada de 1960.\nEstà feta amb 5.500 tones de formigó i 2.400 tones de metall. L'espasa fa 33 metres, i pesa 14 tones, mentre que la part suspesa del vestit pesa 250 tones. El gruix el formigó no passa de 25 a 30 cm. La rigidesa del conjunt està assegurada mitjançant una complexa estructura de cables interns. L'espasa originàriament era d'acer inoxidable i de fulles de titani, però la seva feblesa davant del vent originà preocupació i el 1972 va ser substituïda per una nova estructura.\nEl Mariscal de la Unió Soviètica Vassili Txuikov està enterrat al cementiri del monument.\nActualment, l'escultura apareix a l'escut i a la bandera de l'oblast de Volgograd.\nEls canvis de nivell de les aigües subterrànies han ocasionat moviments en els seus fonaments: l'estàtua no es troba fixada als fonaments, aguantant-se només al seu lloc pel seu pes. S'ha mogut 20 centímetres, i no es creu que pugui moure's gaire més sense caure.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: La Mare Pàtria us crida!\nGoogle Maps Vista de l'estàtua per satèl·lit a Volgograd\nEstàtua de la Mare Rússia Virtual (3D) Arxivat 2009-03-28 a Wayback Machine.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=La_Mare_Pàtria_us_crida!&oldid=26663590»\nDarrera modificació: 17 març 2021 a les 13:16\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 17 març 2021 a les 13:16.


Procedent de l'advocació de la Mare de Deu dels Desamparats, alusiva a l'intercessió de la Mare de Deu per a ajudar als necessitats.\nLa Mare de Deu dels Desamparats és la patrona de Valéncia Ciutat. La seua festivitat és el segon dumenge de maig.\nÉs un nom molt popular en Valéncia (comunitat) degut a la gran veneració dels valencians per la Mare de Deu dels Desamparats des del sigle XVII.\nSe la coneix carinyosament com "la geperudeta" per la seua gepa. El motiu de que tinga esta gepa és que l'image fon dissenyada per a anar en posició horisontal damunt dels ataüts, acompanyant als morts en el seu últim viage. Per això, la figura té el cap llaugerament inclinat cap avant en una protuberància darrere que servia de punt de recolzament. Al posar-la en posició vertical pareix que siga geperuda.


Emotiu record a Masats en el tret de sortida de la Fira del Vapor - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEmotiu record a Masats en el tret de sortida de la Fira del Vapor\nHavia de transcórrer en un ambient festiu, però inevitablement va tenir un rerefons trist pel record a l'exregidor republicà\na. g. s. | sant vicenç de castellet 05.06.2016 | 07:32\nMoment en què es va fer el minut de silenci a l´Ateneu, ahir a la tarda abel gallardo\nL'acte d'inauguració de la Fira del Vapor, ahir a la tarda, es va convertir en un homenatge a l'extinent d'alcalde de Sant Vicenç de Castellet, Jaume Masats. Havia de transcórrer en un ambient festiu, però inevitablement va tenir un rerefons trist pel record a l'exregidor republicà, que va morir divendres en un accident de trànsit al Baix Empordà. El tret de sortida de la fira va tenir lloc a l'auditori de l'Ateneu, on es va fer un minut de silenci a la seva memòria.\nLa intervenció de l'alcalde, Joan Torras, va servir per descriure el seu tarannà. "És un dia trist per la pèrdua del Jaume", va començar Torras, que va convertir tota la primera part de la seva intervenció en un emocionat record a qui va ser company de l'equip de govern. La sala era plena a vessar per seguir la inauguració de la fira, però també per recordar Masats.\nTambé hi va intervenir la republicana Adriana Delgado, regidora al municipi i diputada al Parlament per Junts pel Sí. A l'acte d'inauguració hi estava convidada la consellera de la Presidència de la Generalitat, Neus Munté, que va fer una referència a Masats en l'inici de la seva intervenció dient que acompanyava els habitants del municipi i la família per la seva pèrdua.\nL'alcalde va destacar el seu esperit "conciliador". En aquest sentit, va dir que "buscava el consens amb tothom". Un dels moments més emotius del discurs va ser quan va afirmar que "la vida té coses que no tenen explicació, i aquesta pèrdua n'és una". Però Torras va voler descriure tots els vessants de la seva personalitat i, per aquest motiu, va recuperar records que dibuixen Masats com un home amb un gran sentit de l'humor. "Recordo que a l'inici de la fira, fa anys, ens va sorprendre a tots venint vestit de cardenal. Tenia la capacitat de sorprendre tothom amb una rialla", va enfatitzar.\nDelgado: "Apreníem d'ell"\nEn l'acte d'arrencada de la Fira del Vapor també va intervenir Adriana Delgado, que era companya de partit de Masats. Tota la seva intervenció va estar dedicada a l'extinent d'alcalde.\nEl va descriure com un home, sobretot, implicat en la vida social i cultural de Sant Vicenç. "Des de l'equip de govern va tirar endavant moltes iniciatives per millorar el poble, i va posar el seu granet de sorra per fer realitat aquest espai [en referència a l'Ateneu]. Però també cal destacar la seva activitat en la vida social i cultural. I és que, per exemple, va ser a totes les Ampes dels centres on van anar els seus fills, també al Centre Excursionista... Allà on anava, deixava la seva empremta. Tots apreníem d'ell", va remarcar.\nLa regidora i diputada també va voler recordar el seu tarannà humà, i el va descriure com una persona "generosa" que "hauria volgut que, aquest cap de setmana de Fira del Vapor, tothom sortís i en gaudís".


El CE Altafulla rep al San Salvador amb l’objectiu de tancar el 2017 amb una victòria\nEl conjunt de Luis Rosado necessita guanyar després de les últimes ensopegades que l’han despenjat de la zona alta de la classificació\nEl CE Altafulla tancarà el 2017 amb un nou partit a l’Estadi Joan Pijuan. En aquesta ocasió rebrà al San Salvador, al qual avantatja en dos punts. Per tant, la victòria és pràcticament obligada per diversos motius: millorar la imatge de l’últim partit contra el Sant Jaume, recuperar la fortalesa del feu altafullenc i evitar que el rival el superi a la taula classificatòria.\nPer la seva part, el San Salvador tampoc arriba en un bon moment. En els darrers cinc partits només ha aconseguit tres punts de quinze possibles i la seva situació ha canviat molt respecte a l’inici del curs. Això sí, l’última victòria l’ha aconseguit a domicili, al camp de la Joventut Bisbalenca. Parlem d’un equip jove i que juga amb molta intensitat, la qual cosa obligarà a l’Altafulla a competir al màxim nivell. Els seus golejadors són David Hormigo i Óscar Pérez, amb tres i quatre gols respectivament. El tècnic Manuel López recupera al capità Antonio José Esteve, que s’ha perdut els últims cinc partits per sanció.\nEl partit es disputarà aquest dissabte a dos quarts de 6 de la tarda. Com sempre, el podreu seguir en directe a Altafulla Ràdio amb la narració de Marc Pérez i els comentaris de Toni Rodríguez.\nD’altra banda, quant al futbol base, el Pre-Benjamí descansarà aquest cap de setmana perquè el que havia de ser el seu rival, el Nàstic de Tarragona E, s’ha retirat. Un cas similar és el del Benjamí A, que descansarà perquè a l’inici de la lliga eren equips imparells. Per contra, el Benjamí B sí jugarà i ho farà per disputar un derbi del Baix Gaià contra el Creixell. Se’ns dubte, un bon partit entre el quart i el segon classificat respectivament que es jugarà dissabte a dos quarts de 12 del matí.\nEn la categoria Aleví, l’Aleví A de Raúl Correa visitarà el Municipal Palau Rabassó de Sant Jaume per jugar contra l’EFB Marc Bartra dissabte a les 11 i deu del matí. Un altre duel d’alçada perquè s’enfronta al tercer, al qual pot superar si aconsegueix la victòria. Mentre que l’Aleví B rebrà la visita del Base l’Arboç dissabte a dos quarts de 12 del matí.\nEn les categories de Futbol 11, l’Infantil descansarà. Tot i això, la distància de 8 punts respecte el segon classificat li permetrà seguir liderant el grup al final de la jornada. El Cadet sí jugarà i no ho tindrà gens fàcil, doncs rep la visita del líder, el Tancat, dissabte a les 3 de la tarda.\nPel que fa les altres seccions de l’entitat, el Sènior Femení visitarà l’Estadi del Vilar per veure’s les cares amb l’Atlètic Valls. Els de la capital de l’Alt Camp tenen tres punts més que el conjunt de Chus Martín. Per tant, serà una bona oportunitat de poder retrobar-se amb la victòria després de cinc derrotes consecutives.\nPer la seva part, l’equip de veterans tancarà el 2017 visitant a la Unió Astorga de Vistalegre. En principi, els altafullencs parteixen com a favorits ja que tenen 10 punts més que el seu rival.


Alma Rubio Albelda guanya el Premi Fi de Grau Elemental de l’Escola de Música JMG\nAmb l'objectiu de fomentar entre els nostres alumnes els valors de l'esforç, la superació i la competitivitat sana, aquest curs l'Escola de Música JMG ha organitzat el I Premi Fi de Grau Elemental.\nEl passat dijous 11 de juny els alumnes que aquest curs finalitzen estudis de Grau Elemental oferiren una audició on cadascú va interpretar una obra del repertori del seu instrument. El jurat compost per professors de l'escola va avaluar cada actuació, i sumant aquesta puntuació a una nota mitjana extreta de totes les assignatures que els alumnes han cursat al centre, es van obtenir els resultats finals sent Alma Rubio Albelda, alumna de flauta, la guanyadora.\nAl concert de Fi de Curs que va tindre lloc al Teatre Municipal el 17 de juny, l'alcaldessa de la ciutat, Marta Trenzano, li va lliurar a Alma el diploma acreditatiu del premi. A més, el president de la Societat Musical d'Algemesí, Raül Blasco, li va fer entrega d'un xec per valor de 50 € per a adquirir material musical a la botiga Arts Musical. Per últim, va interpretar l'obra que l'ha portat a ser guanyadora del premi davant d'un auditori ple de gom a gom.\nL'Escola de Música 'Josep Moreno Gans' i la Societat Musical d'Algemesí continuem apostant per una educació musical de qualitat i adaptada als nous temps i per això volem destacar la importància d'aquest premi que a més de ser un estímul de cara a futures ensenyances musicals, reconeix el mèrit i la dedicació dels alumnes durant els seus estudis elementals de música a la nostra escola.


Stephen Elop s’explica - YCOM\nStephen Elop s’explica\nNokia volia ser la tercera en discòrdia en el món de la telefonia mòbil juntament amb Apple (iPhone) i Google (Android), i per això es va aliar amb Microsoft. Això que sembla tan evident ha estat explicat per Stephen Elop anys després que es donés el pas.\nEl CEO de la companyia finlandesa va explicar, en una recent trobada amb periodistes, el perquè van apostar per Microsoft i la seva plataforma mòbil i no van pujar al carro d’Android com tothom.\nSegons Stephen Elop, el simple fet de que Samsung despuntés com a fabricant de terminals basats en Android li va treure totes les possibilitats a la plataforma de Google, essent aquí on es van decantar per aliar-se amb Microsoft, ja que aquesta tenia Windows Phone però li mancava un fabricant per llançar-lo amb força.\nDit d’una altra manera: Elop buscava diferenciar Nokia de la resta, i com Samsung s’estava consolidant ja com poder en l’espai Android, va preferir buscar una plataforma ‘verge’ amb la qual proporcionar una experiència diferent i única als consumidors.\n“Estic molt content amb la decisió que vam prendre. Del que estàvem preocupats fa un parell d’anys era de l’altíssim risc que hi havia de que un fabricant de maquinari podria arribar a dominar Android. Teníem la sospita que podria ser degut als recursos disponibles i vam ser respectuosos pel fet de que vam arribar força tard a prendre aquesta decisió. Molts altres estaven ja en aquest espai” va dir Elop, i va afegir que per a Nokia és important oferir un sistema operatiu alternatiu i emmarcar-se com la tercera opció, ja que ells no són “ni un Apple ni un Samsung”.\nA la companyia d’Espoo li ha costat un any afirmar-se com la tercera opció i situar-se com alternativa a l’iPhone i a Android. Amb el seu darrer vaixell insígnia, el Lumia 1020, pretén fer front als Galaxy S4 i iPhone 5, tant en característiques com en prestacions.\nNomés podem imaginar què hauria passat si, en comptes d’optar per Windows Phone com a forma de diferenciar-se, Nokia s’hagués decantat per Android apostant per diferenciar-se en el maquinari. I, essent Elop un ex-Microsoft, hom pot dubtar d’aquestes explicacions i pensar que va entrar a l’empresa amb tot ja venut i com a part d’un tracte per a ‘microsofitzar’ una Nokia que en aquell moment semblava perduda en una guerra interna entre partidaris d’Android, de MeeGo, o de refer Symbian.


Eix Cronològic | Preceden\nEL SEXENNI EMOCRÀTIC (1868-1874)\nCaiguda reina Isabel II\nLa insurrecció de Cuba es va convertir en una guerra colonial. El conflicto el dirigien propietaris criolls que aspiraven a reformes polítiques i econòmiques a l'illa, també demanaven l'abolició de l'esclavitud. El govern va intentar fer reformes, però es va topar amb una oposición dels espanyols que exigien una acció militar contra els insurgents. Així la guerra va acabar sent un problema polític, militar i econòmic.\nEl 18 de setembre, l'esquadra de Cadis va començar la revolta amb l'ajuda del general Prim, també es va afegir el general Serrano. es va fer públic un text per demanar l'ajuda dels ciutadans per defensar la llibertat i anunciar la formació d'un govern provisional. Els governants van respondre agrupant l'exèrcit a Madrid i posar fi a la revolta, però les tropes van se derrotades el 28 de setembre a la batalla d'Alcolea. El govern va dimitir i la reina Isabel II va anar a l'exili.\nD'altra banda va haver un aixecament popular a les ciutats amb progressistes, demòcrates i republicans. Es van formar juntes revolucionàries, que es van constituir en poders autònoms i van destituir les autoritats. Es demanava abolir els impostos de consum, l'educació gratuïta, dret a treballar, abolir l'esclavitud... Prim i Serrano veien amb preocupacó les peticions, identificaven la revolució com "un moviment des de dalt".\nEs va nomenar un govern provisional amb l'acord de la Junta de Madrid liderat per Prim, i el general Serrano com a regent del regne. L'objectiu d'aquest govern era pasar l'iniciativa política a les noves institucions. Per fer real la situación política es van fer eleccions amb sufragi universal masculí.\nLes eleccions a les Corts van fer la unió de progressistes, unionistes i demòcrates, aquestes es van reunir per redactar una Constitució on es va proposar un règim de drets i llibertats. També establia la sobirania nacional i proclamava un poder judicial independent. Es va acabar imposant una monarquia parlamentària. Proclamada la Constitució, les Corts van fer una regencia que va recaure al general Serrano, i el general Prim es va fer cap del govern.\nEl republicanisme estava dividit en unitaris i federals. Els primers, defensaven una república unitària, i els altres defensaven una República federal. Dins del federalisme es distingien els moderats i els intransigents.\nLaureà Figuerola va introduir el lliurecanvisme moderat i va obrir l'economia espanyola a l'exterior, també es va intentar una reforma fiscal per suprimir els consums, i es va unificar la moneda amb l'establiment de la peseta com a moneda nacional.\nEl nou executiu va tenir l'oposició dels carlins i moderats, també d'un sector republicà que estava en contra de la monarquia que van impulsar aixecaments per implantar la república federal.\nLa pesseta, moneda nacional\nA Catalunya van signar el Pacte de Tortosa on es comprometien a defensar la república democrática i federal. La frustració de les aspiracions populars de millores socials, va provocar una gran conflictivitat social, sobretot per part dels pagesos, moviment obrer.\nRevolta contra les quintes\nRevolta contra les quintes, el reclutament obligatori on les dones cremaven els papers del registre amb els noms dels seus fills.\nLa Llei de mines\nLa Llei de mines va posar a la venda o va donar els jaciments de minería metàl·lica a diferents companyies, especialmente estrangeres, fet que va provocar un esclat de la producción minera.\nLa monarquia com a forma d'Estat va iniciar un procés per buscar un rei, va ser el general Prim l'encarregat de gestionar una tria que va recaure en Amadeu de Savoia, que va arribar a Espanya el 30 de desembre i dies més tard el general Prim assassinat. El van proclamar rei.\nD'una banda no va aconseguir l'acceptació de les classes populars, i de l'altre, l'aristocràcia isabelina no va aceptar el nou rei, sinó que va apostar per restaurar els Borbó; i una part de l'exèrcit no va expresar fidelitat al nou monarca.\nPrimer govern de la monarquia\nSerrano va presidir el primer govern de la monarquia, on van participar els tres partits de la unió (unionistes, progressistes i demòcrates). Però es va dividir en dos blocs: El nou Partido Constitucional, dirigit per Sagasa, que consideraven que la revolució va arribar massa lluny i entenien que la monarquia necessitava els sectors moderats; i el Partido Radical, de Ruíz Zorrilla, que buscaven un desenvolupament democràtic amb els republicans.\nEls carlins van considerar Amadeu il·legítim i van pasar de l'oposició política a la lluita armada.\nLa lluita entre radicals i constitucionals va provocar una inestabiltat: en dos anys es van formar sis governs, el del general Serrano durant vint dies, i es van convocar tres eleccions.\nLa unió governamental es va desintegrar, incapaç de desenvolupar un projecte compartit.\nLa nova monarquia tenia poc suport social i polític, i es va tenir que enfrontar els moviments d'oposició, alguns armats.\nEls conservadors van anar organitzant la restauració dels Borbó, amb ajuda de l'Església i elits burgeses oposades el lliurecanvisme o abolir l'esclavitud.\nEls carlins van abandonar el sistema, van començar una guerra per defensar els drets al tron de Carles VII, tradició i catolicisme.\nFinalment, s'han de consignar les revoltes i protestes dels sectors populars, descontents d'unes reformes insuficients, la qual cosa va afavorir l'augment de la influencia de l'internacionalisme a Espanya i dels conflictes. També els republicans oposats, reivindicaven una república federal.\nAbdicació Amadeu de Savoia\nAmb la desintegració de la unió governamental, l'esclat de dues guerres i amb el desacord amb resolucions de l'executiu, Amadeu va renunciar al tron havent rebutjat les veus militars que l'incitaven a desobeïr el govern.\nEs va formar un nou govern presidit per Pi i Maragall, el lema del qual era "ordre i progres". Es van centrar a pacificar les insurreccions i a elaborar un nou projecte de Constitució, s'inspirava en les garanties, drets i llibertats. Declarava la llibertat de culte i separació entre l'Església i l'Estat, també prprohibia subvencionar qualsevol religió.\nDefinia la República federal i establia que la nacio española la componien 17 estats. Cadascun dels Estats regionals havia de tenir la seva Constitució, regulava els propis poders, i tenia una gran atonomia económica, administrativa i política. Així, es separava del model centralista tradicional i definia un nou sistema democràtic. Però la Constitució no es va arribar a aprobar.\nProclamació de la I República\nLa renuncia d'Amadeu al tron va reunir el Congrés i el Senat en Assamblea Nacional per trovar una solución que evités el buit de poder. Es va proposar la República i es va aprobar. Els monàrquics la veien d'una manera que havien de continuar el règim monàrquic però sense rei. Però pels republicans significava superar el sistema anterior i la possibilitat de transformar l'Estat.\nEs va decidir mantenir la Constitució del 1869. Van haver tensions fins que el govern es va trencar i es va tenir que fer un de nou.


El dia 29 de març de 2020 es celebrarà la Cursa del Sucre a la localitat de Menàrguens.\n1. PARTICIPACIÓ: és oberta a tothom, des d'1fins a 99 anys, que accepti tant la distància com aquest reglament.\nEls menors d'edat podran participar a les curses de 5 i 10 km sempre amb l'autoritació del seu tutor.\n2. SORTIDA I ARRIBADA: estaran situades davant de l'escola Joan Ros Porta de Menàrguens.\nSortides de les curses populars de 5 km i 10 km: a les 10:00 h.\nSortida de la caminada popular: a les 9:30 h.\nL’arribada es tancarà a les 11:10 h.\n3. CIRCUITS: en el recorregut de 10 km hi haurà un avituallament al quilòmetre 6, en el recorregut de 5 km al quilòmetre 2 i a la caminada al quilòmetre 3, trobareu contenidors per llençar les ampolles d'aigua.\nHi haurà una zona habilitada d'aparcament i servei de guarda-roba.\n4. PREUS I INSCRIPCIONS: el preu de la inscripció a les curses populars de 5 km, 10 km i caminada serà:\nDel 17 de gener al 31 de gener: 8 € i 6 € per la caminada.\nDe l'1 de febrer al 28 de febrer: 10 € i 8 € per la caminada.\nDe l'1 de març al 27 de març: 13 € i 10 € per la caminada.\nA aquests preus s’hi haurà de sumar 1 € més en cas de lloguer de xip.\nLes inscripcions es tancaran el dia 27 de març o quan s'arribi als 250 inscrits a les curses i als 100 a la caminada. S'admetran inscripcions el mateix dia de la cursa si encara hi ha dorsals, el preu per als corredors serà 16 € i per als participants a la caminada 13 €.\nLa inscripció a les curses infantils tindrà un cost de 3 €. S'admetran inscripcions fins al divendres 27 de març o quan s'arribi als 100 inscrits. El mateix dia de la cursa es podran realitzar les inscripcions si encara hi ha dorsals a un cost de 4 €.\n5. OBSEQUIS PER ALS PARTICIPANTS: juntament amb el dorsal per a la cursa de 5 km, 10 km i caminada popular es lliurarà una bossa amb obsequis a tots els participants.\nEl lliurament de dorsals als participants de la caminada popular serà de 8:30 a 9:15 i el lliurament de dorsals de les curses de 5 km i 10 km serà entre les 8:30 i les 9:45 h el mateix dia de la cursa al recinte escolar. L'organització es reserva el dret de demanar el DNI o un document substitutiu si ho considera oportú.\n6. CRONOMETRATGE. El cronometratge d'arribada es farà mitjançant Iter5, els corredors que no tinguin xip groc en rebran un de lloguer amb el dorsal que hauran de retornar en finalitzar la cursa. Durant la cursa hauran de córrer amb el xip al peu.\nAquestes dues curses seran puntuables per a la Lliga Ponent.\n-Premi per als tres primers de la classificació general masculí i femení.\n-Premi per als tres primers fins a 39 anys masculí i femení.\n-Premi per als tres primers de 40-49 anys masculí i femení.\n-Premi per als tres primers majors de 50 anys masculí i femení.\n-Obsequi al primer corredor local masculí i femení.\n* Sortejos entre tots els participants.\nQuan la cursa finalitzi tots els participants rebran un entrepà acabat de fer, a més de beguda,fruita,fruits secs, llaminadures i cervesa artesana.\nEls participants a les curses infantils rebran una bossa amb obsequis.\n8. ASSEGURANÇA: tots els participants gaudiran d'una assegurança d'accidents contractada per l'organització de la cursa.\n9. ALTRES CONSIDERACIONS. L'organització no es fa responsable dels danys, tant morals com materials, que puguin patir els participants o els espectadors durant la cursa.\nEl corredor autoritza que puguin aparèixer imatges seves publicades al web de la cursa, així com en qualsevol publicació o fullet.\nL'organització no assumirà cap responsabilitat si la cursa se suspèn o s’ajorna per causes meteorològiques i/o de força major. Tot allò imprevist en el reglament serà resolt pel comitè organitzador.\nHoraris i Categories 2020


MANUAL D’ÚS DE L’AUTOAJUDA\nJohn Callahan, mort el 2010, va ser un famós caricaturista afectat per una tetraplegia després de patir un greu accident de cotxe quan anava borratxo de jovenet amb un company de festes. Callahan va escriure sobre la seva vida y la seva obra en el relat autobiogràfic que dóna títol a aquesta adaptació fílmica dirigida per Gus Van Sant, tot i que en un primer moment va ser el desaparegut actor Robin Williams qui es va proposar portar aquest biopic al cinema.\nA "No te preocupes, no llegarás lejos a pie" sembla que hi convisquin dos o tres pel·lícules en una. De primer, un film sobre discapacitats físics, impedits per una mobilitat reduïda, al voltant d’eixos temàtics com la superació personal i procurar vèncer els obstacles de la vida. Però a la pròpia discapacitat, s’hi afegeix una doble incapacitat, l’addicció al alcohol. Una nova patologia que el porta a reunions d’ex-alcohòlics, teràpies de grup dirigides per una espècie de gurú, Donnie (Jonah Hill), amb qui John Callahan (Joaquin Phoenix) acaba establint els lligams més estrets en aquesta desmanegada vida que porta.\nUna tercera pel·lícula, la que s’ajusta als patrons dels films biogràfics, en aquest cas la del conegut humorista gràfic, tan irreverent com polèmic, explorant els límits de l’humor negre més incòmode, allò que avui diríem políticament incorrecta, i que en el seu moment va ser l’esperit desfermat de la contracultura. Sens dubte, aquesta seria la part més interessant del film, però aquest aspecte més creatiu i artístic del personatge de Callahan és tocat sense profunditat, deixant-ho només com una manera impulsiva de desfogar-se, una forma de revertir el dolor i la frustració de la seva forçada situació d’incapacitat quasi total.\nDe primer, un experimenta una sensació contradictòria, de no saber ben bé a que atenir- se, però finalment acaba predominant la presència de les convencions del cinema d’autosuperació personal combinat amb els tòpics del cinema de redempció personal, sense caure en la sentimentalitat lacrimògena, però, i amb bens pocs rastres d’originalitat dels projectes més personals d’aquell cinema diferent de Gus Van Sant.\nResulta convincent l’estil de narració disruptiva imprès al film pel director d’Elephant’ (2003), amb avenços i retrocessos, a força de salts, creen un temps discontinu. I destaca també la treballada i lluminosa concepció visual que embolcalla el film. Però sempre quedarà el magnetisme d’un personatge tan controvertit com Callahan, un tipus amargat i ressentit, de comportament asocial, esquerp, interpretat amb un control absolut dels gestos i les maneres a càrrec d’un, com sempre, extraordinari Joaquin Phoenix.


L’Estat Islàmic conquereix la ciutat històrica de Palmira | Internacional | EL PAÍS Catalunya\nL’Estat Islàmic conquereix la ciutat històrica de Palmira\nLa televisió estatal siriana assegura que la majoria de la població civil ha estat evacuada\nBeirut 21 MAI 2015 - 02:01\tCEST\nUna columna de fum per un míssil llançat pel govern prop de Palmira. EFE\nTestimonis sobre el terreny i l’Observatori Sirià de Drets Humans (OSDH), una ONG que té la seu a Londres, informen que l’Estat Islàmic (EI) ha tornat a penetrar a la ciutat siriana de Palmira, les ruïnes de la qual estan incloses en la llista del Patrimoni de la Humanitat de la Unesco, i ha pres el control de la majoria de la localitat. La televisió oficial siriana acaba d'indicar que l’Exèrcit de Baixar al-Assad s'ha retirat del lloc després d'evacuar els civils que hi seguien vivint.\nIarmuk, la porta dels gihadistes cap a Damasc\nEl director d’Antiguitats i Museus de Síria, Maamun Abdelkarim, ha assegurat a Efe que els gihadistes de l’Estat Islàmic han entrat a la part monumental de la històrica ciutat. “És un desastre per a tothom, no només per als sirians”, ha lamentat Abdelkarim en declaracions telefòniques. Així i tot, el responsable sirià ha destacat que “per fortuna”, abans de la irrupció de l’EI a les ruïnes, les autoritats van aconseguir treure un centenar d'estàtues i les van traslladar a llocs segurs.\nMalgrat que sembla que l’EI controla totalment tant l'urbs moderna de Palmira com el lloc arqueològic, situat a la perifèria sud-occidental, Abdelkarim ha afegit que hi ha grups de resistència de l’Exèrcit sirià i els seus aliats a certes àrees. La televisió oficial de Damasc assegura que les Forces de Defensa Nacional, les milícies prorègim, s'han replegat de la ciutat, situada a la zona central de Síria, després d'evacuar els civils que quedaven.\nL'activista Samer al-Homsi, de l'opositora Red Xam, ha confirmat per Internet que gairebé tota Palmira es troba ja sota el domini de l’EI després de la retirada “sobtada” de les forces governamentals en direcció a unes mines de fosfats a Sawana i Jinifis. Aquesta informació ha estat ratificada també per fonts de l’OSDH i per un lluitador gihadista, que, segons cita l'agència Reuters, ha proclamat a les xarxes socials: “Gràcies a Al·là, Palmira ha estat alliberada”. És la segona vegada que els radicals gihadistes irrompen a la ciutat des del nord, després de ser expulsats per les Forces Armades diumenge.\nL’EI va iniciar fa una setmana una ofensiva a l'est d’Homs, a la zona on se situa Palmira. En aquest temps ha aconseguit el domini dels pobles de Al-Sujna i Al-Ameria, així com dels camps de gas d’Al-Arak i Al-Hil.\nSituada en un oasi, Palmira (Tadmur, en àrab), la perla del desert, va ser als segles I i II dC un dels centres culturals més importants del món antic i punt de trobada de les caravanes en la ruta de la seda, que travessaven l'àrid centre de Síria. És també un enclavament estratègic que obre la via cap a la vall del riu Eufrates, on el Califat manté aigües amunt el seu principal centre de poder, a la ciutat de Raqqa. Abans de l'inici de la contesa al país, el març del 2011, les seves ruïnes eren una de les atraccions turístiques principals del país àrab i de tota la regió.\nLa directora general de la Unesco, Irina Bokova, ha demanat “un alto el foc immediat". “Estic molt preocupada per la situació de Palmira. Els combats amenacen un dels llocs més significatius del Pròxim Orient i la població civil que hi ha allà”, ha indicat Bokova en un comunicat.


26 gener 2021 16:11\nBernat Joan i Marí | 03 agost 2020\nEntre els dies 5 i 8 d'agost celebram a Eivissa i Formentera les Festes de la Terra. Es tracta de les festes en què recordam la nostra condició nacional, arran de la conquesta de les Pitiüses per part de les tropes comandades per Guillem de Montgrí, entre els dies 5 i 8 d'agost de 1235. Ens referim, idò, al fet fundacional de l'Eivissa i la Formentera catalanes, a la incorporació de les nostres illes a la Corona d'Aragó (avui Països Catalans, si en treim l'Aragó mateix: allà han de decidir com volen estructurar-se nacionalment). Crec convenient, en aquesta etapa en què el localisme espanyolista torna a tatar l'orella amb molta força i desacomplexament, recomanar la lectura, per mera informació històrica, del llibre de Joan Marí Cardona La conquista catalana de 1235. Observem que el canonge arxiver remarca això de “catalana”, quan, tranquil·lament, hauria pogut posar “cristiana”, però aquest terme no l'hauria compromès tan clarament com el que ell mateix hi va posar.\nPassarem ràpidament per sobre del fet que celebram una conquista. Alguns practicants d'una mena d'extremisme hipòcrita arriben a suggerir que hauríem de tornar les Pitiüses a aquells a qui les vàrem arrabassar. No diuen mai, emperò, que, pels mateixos set sous, els castellans els haurien de tornar tot el que es trobi al sud de Covadonga. Últimament, aquest argument ja no es fa servir tant, especialment des que pels voltants del Daesh, hi ha hagut qui ha reivindicat Al Andalus (ço és, la Península Ibèrica) per a l'Islam. La conquista de les Pitiüses per part dels catalans no va ser més moral ni més immoral que la conquista de Toledo per part dels castellans.\nEn una nació sense estat, les dades fundacionals poden formar part, amb fonament, de la reivindicació nacional, de la reivindicació dels propis drets com a col·lectivitat humana. Per a nosaltres, el 5 d'agost (igual que el 8 d'agost) no constitueix un acte d'afirmació de sobirania sobre uns conquistats que varen caure sota la nostra pota bèl·lica, sinó un acte d'afirmació davant d'aquells que ens varen escamotejar la nostra capacitat d'autoorganitzar-nos, de decidir per nosaltres mateixos. Es tracta, al cap i a la fi, d'un recordatori de memòria històrica, que sovint es deixa de banda. Com si la memòria històrica només tengués a veure amb els fets que es varen derivar de l'anomenada Guerra Civil. També és memòria històrica saber d'on venim. I aquesta memòria històrica ens ha estat tant escamotejada o més que la que fa referència als vençuts en la contenda 1936-39.\nPensant en present i en futur, la gestió de la col·lectivitat i la gestió de la identitat s'han d'acoblar als nous temps i a les circumstàncies del segle XXI. Som en procés de construcció d'un espai polític molt més ampli que els vells estats nació del segle XIX, avui completament periclitats. Es tracta, naturalment, de l'espai europeu. I som en procés de (re)construcció d'un espai nacional propi, integrat pels països que formaven part d'aquell espai que ens ha estat propi des del segle XIII: ço és, les Illes Balears, el País Valencià i Catalunya. Així, idò, la nostra identitat és eivissenca (i, consegüentment, catalana), però també europea. Eivissencs, balears, catalans, europeus, compartim espai amb gent que pot sentir-se part de tot això i, endemés, considerar-se espanyols, colombians, marroquins o alemanys, sense que cap identitat hagi d'excloure les altres.\nTot plegat ens ha de dur a pensar en l'Eivissa i la Formentera que volem per al futur. Ara fa anys de les mobilitzacions contra la construcció del càmping a Formentera. S'hi va mobilitzar tota la gent de l'illa, pràcticament. Tota aquesta mobilització, venia provocada només pel fet que s'hi volgués construir un macrocàmping? Era evident que no. Es tractava d'una mobilització contra una decisió pròpia que havia estat anul·lada des de fora. La gent s'hi va plantar. Com les Pitiüses ens vàrem plantar per les Salines. Es tractava, la lluita per les salines, d'una mobilització estrictament ecologista? Ni prop fer-hi. Era una mobilització en defensa del medi ambient. Però també ho era en defensa del propi dret a decidir. La mobilització per les Salines va constituir una autèntica font de recuperació de memòria històrica.\nAvui, quan un senyor de llinatge Sánchez ens diu que disposarà -com si fos el Xa de Pèrsia o la Reina de Saba- de com es distribueixen els fons europeus per recuperar-nos de la pandèmia del covid-19, quan la nostra llengua és proscrita dels centres on el poder resulta més evident, quan no podem dir res sobre on van a parar els nostres impostos, hem de fer un pensament. Una part de la nostra nació ja l'ha fet. La resta, ens quedarem endarrere? Continuarem acceptant acríticament i servilment de ser l'ase dels colps?\nPer Bernat Joan, fa 6 mesos\nOn dic que Eivissa és una nació? La nació catalana va de Salses a Guardamar i de Fraga a Maó. Ep, si no vaig errat d'osques...\nPer nova nacio, fa 6 mesos\n¿Dret d'autodeterminació?. Aquests saben es vent, pero no es torrent.\n¿Eivissa autodeterminada?. Me descoion. ¿Eivissa autosuficient?. Un altre pic me torn a descoionar.\n¿Eivissa, una nació?. Ara ja comensam a anar be.\nIdò mos hi hauríem de posar. En es Principat es commemora s'11 de setembre (1714), a Catalunya Nord es 7 de novembre (1659) i fins i tot en es País Valencià es 25 d'abril (1707)\nPer cert, no sabia que fos dia 5 de juliol precisament. Creia que era pes voltants des dies 11 a 15\nTens raó, Joan. Tendria molt més sentit commemorar el 5 de juliol. Però no hem estat capaços de posar-lo al nostre imaginari col·lectiu. Encara vivim més en l'onda dels capellans de la Renaixença que no en la dels que aplicaran el dret d'Autodeterminació.\nSi es tracta d'"un acte d'afirmació davant d'aquells que ens varen escamotejar la nostra capacitat d'autoorganitzar-nos, de decidir per nosaltres mateixos", no seria més lògic commemorar s'efemèride de quan ses tropes borbòniques mos envaïren l'any 1715?


Episodis gironins - Diari de Girona\nDijous de la setmana passada era a primera hora del matí a la Seu d'Urgell. Davant de la Catedral, assegut en una terrassa d'un bar a les vuit del matí feia una temperatura fresqueta i agradable. Poc més de quinze graus. Vaig repassar un cop més els volums i les formes de la magnífica arquitectura romànica que tenia al davant. Veient un monument romànic complet m'és més fàcil imaginar la força que havia de tenir la Catedral de Girona en els segles XI, XII i XIII. La proximitat del Cadí donava a la meva visió matinal un aire d'una serenitat extrema.\nA mig matí i acabada la feina vaig baixar cap a Girona, pel túnel del Cadí i per l'Eix Transversal. Enguany tot és més verd, més fresc, que en estius anteriors. No hi ha cap racó recremat. Les muntanyes continuen vessant generoses d'aigua. Però arribant a Girona, el rellotge termòmetre de la plaça del Carril, potser espatllat, marcava quaranta graus i el de la façana de la farmàcia de la Susanna Palau, a la plaça del Marquès de Camps, marcava trenta-cinc a l'ombra. Devíem estar ben bé a trenta-vuit.\nPerò l'efecte de la calorada no em va fer perdre de vista el canvi visual i físic de la carretera de Barcelona des de l'accés mateix a l'autopista fins a la ronda de Ferran Puig. Després de tota la polseguera polèmica del tema de l'amiant, la solució adoptada em sembla simple i eficient. És evident que el paviment de la carretera de Barcelona era ja molt desigual i fragmentat, i presentava un aspecte dolentíssim i que malgrat la troballa de l'amiant calia trobar alguna solució, en aquest cas sense fresar. El paviment continu, i pintat, atorga homogeneïtat, civilització, sensació d'eficàcia. Potser no durarà tant com si s'hagués anat més a fons fresant. Però en qualsevol cas ara tenim, com hem tingut fins ara, l'amiant confinat, i tenim la carretera en solfa i en ordre. Aquesta visió em va portar a consideracions sobre el retorn a la normalitat, sobre la superació dels episodis d'obres, sobre la provisionalitat inacabable de les rases obertes, dels carrers tancats. La importància tant de començar les coses com d'acabar-les. És el cas, per exemple, de la plaça del Marquès de Camps i també de totes les obres de canalitzacions diverses que l'Ajuntament ha abordat amb els recursos del Pla per a l'ocupació que el Govern espanyol ha atorgat als ajuntaments.\nAquest és el motiu pel qual m'ha proporcionat una gran alegria veure finalment acabada la plaça de Sant Agustí, pendent d'instal·lar la vella escultura. Algú potser trobarà a faltar els parterres i els boixos, l'ordre arrenglerat de la geometria de l'enjardinament. Però també és cert que, ara, la plaça ha guanyat ordre en tot l'entorn, que el paviment de sota les voltes ha arribat a assolir la regularitat acabada que tots esperàvem, que els escocells dels arbres, les llambordes, tenen la solidesa potent que reclamava una plaça com aquesta. Les terrasses ordenades que podien preocupar els veïns s'arrengleren a les voreres eixamplades sense envair ni la calçada ni la plaça, i tots els establiments ofereixen un servei millorat i esmerat a disposició d'un turisme creixent que ja no entendria una ciutat a mitges i sense establiments de qualitat diversa a la seva disposició.\nÉs el mateix efecte que vaig percebre en el moment d'anar, uns dies abans, a Ràdio Girona convidat amablement per la Carme Martínez, quan em vaig adonar que s'havien acabat els treballs de restauració de les façanes de darrere de les cases del carrer Nou. Aquesta era una vella lluita pendent de resoldre que mai no podria servir per regenerar la imatge de la plaça Josep Pla, sempre tocada per un pecat original, però que ha permès finalment acabar amb la sordidesa lamentable del calçobre caient i desfent-se cada dia.\nÉs l'efecte renovat que podrem gaudir quan l'Ajuntament reprengui un programa de manteniment i millora de les façanes de l'Onyar, ara ja envellides de més de vint-i-cinc anys i necessitades d'un repàs general per tornar-les a situar en la imatge emblemàtica que ha fet canviar la percepció de la ciutat arreu del món.\nEn darrer terme és l'alegria de comprovar que aquelles lletres toves que fa més de vint-i-cinc anys, en Paco Torres Monsó ens va fer per la plaça de l'Hospital i la plaça Pompeu Fabra tornen a ser al seu lloc i en el seu variat i atrevit cromatisme, posen una mica de color a la façana noble i ja pràcticament acabada de l'antic hospital de Santa Caterina. Sempre quedarà per a la petita història que els diners per aquella escultura els va oferir la Banca Mas Sardà, on treballaven en aquell moment en Dídac Caparrós i un encara força jove, i només incipient gestor empresarial, Jordi Dagà, molt abans d'anar a fer companyia a en Pedro Farreres a la direcció de la SEPI durant uns anys decisius.\nTornar a la normalitat, tornar les coses al seu lloc, és fer fàcil les coses, és fer amable la vida.\nI en aquest retorn d'estiu tenim, a Girona, uns quants motius interessants de retorn a la més genuïna normalitat quotidiana.


Els protagonistes de 'La que se avecina' MEDIASET\nBarcelonaEl Mirador de Montepinar ja no tornarà a acollir els personatges de La que se avecina, però la sèrie encara no s'ha acabat. El creador de l'exitosa sitcom de Telecinco, Alberto Caballero, ha confirmat aquest dijous que hi haurà una tretzena temporada, tot i que serà en una nova ubicació, tal com ja s'havia anunciat.\nA principis d'aquest mes, el grup Mediaset es va comprometre a acordar una decisió amb Caballero "abans de l'agost" i finalment s'ha optat per mantenir la sèrie en marxa, "en un edifici nou, amb els personatges històrics i alguns veïns nous", segons ha explicat el creador. La nova temporada es gravarà durant l'any que ve, igual que la tercera temporada d'El pueblo, l'altra sitcom de Telecinco firmada per Alberto Caballero, que també n'ha confirmat la renovació.\nLa que se avecina es va estrenar l'abril del 2007 (tot i que és hereva d'Aquí no hay quien viva, que es va emetre a Antena 3 entre el 2003 i el 2006) i al llarg d'aquests 13 anys s'ha mantingut sempre en grans xifres d'audiència. La mitjana històrica és del 20% de quota de pantalla a Espanya, amb 3,2 milions d'espectadors, i l'última temporada, emesa a Telecinco durant l'any passat, es va situar en el 18,8%, amb 2,5 milions de seguidors.\ntelevisió Telecinco sèries La que se avecina


El Bloc de Joan Sabaté: Suspendre les transferències si continuen augmentant les reserves hídriques\nPublicat per Joan Sabaté a 14:44\nA tu t'haurien de suspendre i apartar-te de la vida publica per sempre! No saps el que estàs fent... No tens ni punyetera idea.. T’has fotut tot el poble en contra...En fi; no val la pena dir-te res mes.. Ja suposo que no penjaràs aquest missatge... Adéu!\nPANXAMPLA ha dit...\nSi no recordo malament Vd. explicava que el seu iao li deia que els Carlistes volien defensar el sou del capellans, els Noucarlins com Vd. ens anomena lo que volem es treure els sou a tots els politics que no se el mereixen,.\nDe totes maneres tambe es pot fer politica sense sou ¿ o no?\nConfiança, necesitem confiar, l'Ebre necesita confiar, durant molt anys els de CIU ens han enganyat i ens han maltractat com a territori.\nPeró vull recordar que el govern actual no es aquell, i per tant, la credibilitat i la legitimitat, que uns van perdre en reiterades ocasions, el nou govern de la Generalitat la conserva plenament.\nConfiem amb el Govern de Generalitat i amb el Govern Central, a l'Ebre sabem el que han fet per la conservació del nostre territori i per al desenvolupament d'aquest.\nSr. Sabaté continui treballant que encara ens falta molt i vosté pot fer-ho per la seva capacitat i per la seva estima a Tortosa i al territori.\nKurt Valander ha dit...\nVeig molta agressivitat i pocs arguments. Jo penso que si el govern de Zapatero va derogar el transvasament de l’Ebre cap al Sud es mereix la meva confiança fins que no es demostri que ens enganya, cosa que dubto que arribi a succeir. Així que de moment confio en que la canonada, encara que arribi a fer-se, no tingui que portar mai aigua cap a Barcelona. Per cert, en un estat democràtic, si no es confia en les lleis, en que es pot confiar?\nel far del nord ha dit...\nSr. Mc calan, vigili de mossegar-se la llengua. Amb l'odi i la ràbia que voste porta a dins podria ser que ens quedesem sense poder gaudir de la seva fina ironia.\nEn aquest temps que estem vivint jo sols confio amb la llei, i tots aquests que criden com homes desesperats no han perdut ni cinc minuts en llegir la llei 3/2008.\nSi així ho hagueren fet deixarien de cridar i de dir mentides.\nSi arribat el maig de l'any vinent el govern no compleix potser llavors haurem de cridar, però entretant la llei es la llei i diu el que diu, i jo confio molt en Montilla i en Zapatero, a pesar del que puguin dir aquests que sols saben que cridar.\nAl “far del nord”: Diuen que no ofèn qui vol, i com vostè ha pogut apreciar, el comentari anterior no anava per vostè... Així que li recomanaria que no es posi on no el demanen... Sabaté se sap defensar sol...Moltes gracies\nSr. Mc calan, veig que no ha llegit be, jo en cap moment defenso a ningú sino que li faig una recomanació a vosté.\nI li repeteixo, vigili que amb l'alteració que porta a sobre no el veig bé, i amb la mala costum que te vosté de conduir i parlar per teléfon pot patir un accident.\nFar del nord: Com vostè pot comprendre, aquest no es el lloc adequat per parlar de temes personals. Però ja que vostè insisteix; deixi’m dir-li que no necessito les seves recomanacions per res. Ara bé; de forma encoberta i subtil, ja es la segona vegada que vostè pretén amenaçar-me. Primer en no “poder gaudir de la meva ironia” i ara en patir “un accident”. Faci-s’ho mirar...Si mes no, deixi’m dir-li que tinc mans lliures de sèrie.... Va totalment errat !\nAl far del nord: Seriosament li dic que si persisteix amb amenaces siguin subtils, encobertes o explicites, li faig saber que prendré les mesures legals pertinents. No tolero que un blog d’opinió sigui per vostè un “totum revolutum” que li permeti amenaçar la integritat de ningú.\nBenvolgut senyor Mc calan, en primer lloc lamento molt que no hagi entès cap dels meus escrits.\nEn segon lloc, mai cap comentari meu busca la desqualificació, l'insult o l'amenaça.\nEn tercer lloc, si vostè en conegués li puc assegurar que jo mai he desitjat mal a ningú.\nI per acabar si vostè vol no tinc cap problema en posar-me en contacte en vostè, si és així ja li faré saber com.\nRebi una salutació i per damunt de totes les coses prengues la vida d'una altra manera. Ah, i si us plau si condueix no parli per telèfon.


Més de 90 persones s'han apuntat a la xarxa de voluntaris que coordina el Consorci d'Acció Social - Garrotxa Digital\nComentaris tancats a Més de 90 persones s’han apuntat a la xarxa de voluntaris que coordina el Consorci d’Acció Social\nLa situació excepcional d’emergència sanitària ha fet que moltes persones de diferents edats s’hagin ofert a ajudar-ne d’altres de més febles.\nSeguint les recomanacions de la Generalitat, el Consorci d’Acció Social de la Garrotxa ha decidit aglutinar les iniciatives de voluntariat que han sorgit a la comarca, per evitar riscos innecessaris.\nTeia Fàbrega, directora Consorci Acció Social de la Garrotxa: Com que és una emergència sanitària, qui marca les ordres i té el coneixement dia a dia és el Departament de Salut, anem a les seves ordres. Qualsevol situació pot complicar la salut de les persones voluntàries o de les que es va a fer el servei. Això no vol dir que no es puguin fer xarxes comunitàries, si tinc un veí que el conec perfectament, li puc dir si necessita algun tipus d’ajut.\nS’ha creat una borsa de voluntaris per municipis que ja compta amb més de 90 persones només a Olot.\nTeia Fàbrega, directora Consorci Acció Social de la Garrotxa: Sabem que els tenim per pobles i tenim el contacte de qui gestiona aquestes borses i en funció de les actuacions que s’hagin de fer, estirarem d’un voluntari o d’un altre, en funció de l’edat, de si té cotxe, d’una sèrie de demandes que fem a l’hora de fer aquesta borsa.\nTransportar aliments del Centre de Distribució a casa de famílies vulnerables o portar productes de primera necessitat a gent gran són algunes de les tasques que assumiran els voluntaris de la borsa, que s’activarà a mesura que sorgeixin necessitats al territori.


Extraradi » Alex Ferre\nArxiu per a la categoria ‘Alex Ferre’\nEls dies 1, 2 i 3 de Juliol se celebra el Faraday 2011, el Festival de Música Independent que se celebra a Vilanova i la Geltrú. L’Àlex Ferre ens n’ha fet 5 cèntims per poder seguir el programa de principi a final.\nPetits grans invents: les tisores\nL’Àlex Ferre ens prepara una nova secció per descobrir-nos la història d’un petit gran invent. En aquesta ocasió ha diseccionat la història de les tisores, des de la seva creació fins a l’actualitat.\nPedra, paper i tisores a The Big Band Theory:\nUna de les tisores més conegudes en el món del futbol i el barcelonisme:\nPetits grans invents: El Clip\nextraradi - 6/01/2011\nEl clip és un d’aquells petits invents que han passat a la història. L’Àlex Ferre n’ha volgut fer un monogràfic per saber-ne la història, els seus orígens i els usos que se’n donen a l’actualitat.\nClip ajudant de l’Office\nMacGyver desactivant una bomba amb un clip\nProcés de fabricació del clip\nCom NO passar fred\nextraradi - 15/12/2010\nEl periodista Alex Ferre ens ha elaborat una llista que ens ajudarà a no notar el fort fred que s’espera per aquest hivern. Des de com alimentar-se, com fer servir eines tecnològiques o com abrigar-nos.\nEl periodista Alex Ferre ens ha destacat petits invents de la història que poc a poc s’han convertit amb grans invents. Voleu saber quins són? Escolteu!


La mitja veda s'ajorna set dies a Lleida per les denúncies ecologistes\nMEDI AMBIENT CAÇA\nS’inicia per primera vegada el dia 22 en lloc del 15 per no perjudicar les aus durant la cria || Arran de sentències del Suprem a Madrid i a Castella-la Manxa\nLa mitja veda començarà a Lleida una setmana més tard del que és habitual. L’inici d’aquest període hàbil per a la caça de diferents espècies d’aus i de guineus passarà per primera vegada del 15 d’agost al dia 22, a fi de reduir els perjudicis als ocells durant el període de cria. Aquest és el resultat de sentències del Tribunal Suprem que, des de finals del 2018, han donat la raó a entitats ecologistes que van denunciar la regulació de la caça de la Comunitat de Madrid i Castella-la Manxa per incomplir la normativa europea. Aquests litigis van establir una jurisprudència que la Generalitat aplica ara a la seua pròpia ordre anual de vedes.\nEl president de la Federació de Caça de Lleida, Jaume Teixidó, va assenyalar que ajornar una setmana l’inici de la mitja veda pot traduir-se en menys captures al tractar-se d’aus migratòries. “Només calen uns dies de tempestes perquè les guatlles marxin”, va dir. Va valorar que el criteri de la Unió Europea al fixar els períodes de nidificació de les aus no s’ajusta amb fidelitat a la realitat del territori i va considerar que mantenir les dates habituals no perjudica la reproducció d’aquestes espècies.\nMalgrat començar més tard del que és habitual, la mitja veda lleidatana serà la primera que començarà a Catalunya. A la resta del territori català la inauguraran el dia 25. Així mateix, la de Lleida tindrà els mateixos dies de caça que l’any passat. Seran un total de tretze jornades els dijous, dissabtes, diumenges i dies festius fins al 15 de setembre. Val a recordar que, en anys anteriors, finalitzava coincidint amb la celebració de l’Onze de Setembre.\nA l’acabar més tard del que és habitual, la mitja veda de Lleida continuarà sent, amb diferència, la més llarga de Catalunya. La de Girona durarà sis dies, mentre que a les comarques de Barcelona i Tarragona només podran caçar durant quatre dies. S’hi suma la caça amb permisos especials de conills i senglars allà on provoquen danys a l’agricultura.


L'apoderament dels infants i joves. Entrevista a Ràdio Estel - acidH L'apoderament dels infants i joves. Entrevista a Ràdio Estel - acidH\nJudith Reig, cap de l’àrea educativa de l’acidH i directora de l’Escola Vida Montserrat, va ser la convidada al programa Tots Soms Iguals, de Ràdio Estel el dimecres 22, on va presentar l’acidH i va explicar el col·lectiu de persones amb IL. També l’acompanyava José Ramon Fernández, educador social, psicòleg i membre del Museu de Matemàtiques de Catalunya.\nL’apoderament dels infants i joves\nJudith Reig va a fer referència a un dels principals objectius més importants de l’educació: l’apoderament dels joves. Afirmant que un dels principals objectius de l’escola és la “creació de comunitat”, ja que el fet de pertànyer a un grup és essencial per adquirir seguretat en els joves.\nEn l’escola ordinària tenen els recursos educatius durant la primària, però quan arriben a l’ESO i, per tant, a l’adolescència, no tenen el suport social que necessiten. A l’acidH és on troben persones amb iguals interessos i inquietuds i és on poden crear la seva xarxa social durant aquesta etapa tan important.\n”poder pertànyer a un grup és importantíssim per agafar confiança en un mateix, poder tenir seguretat i creure que ets una persona que forma part d’aquest sistema com qualsevol altra.”\n“A les persones amb Intel·ligència Límit no les han de veure des de les ulleres de la discapacitat, s’haurien de veure com a persones que tenen una condició”, afirma la directora de l’Escola Vida Montserrat.\nPodeu escoltar l’entrevista sencera en aquest enllaç al programa del dia 22.