El Blanc Festival arriba per primer cop al Disseny Hub • Poblenou Today\nUna proposta per descobrir els nous talents del disseny a escala internacional.\nEl Blanc Festival va néixer el 2009 a Vilanova i la Geltrú, i en els seus 10 anys de vida ha anat evolucionat fins a convertir-se en una festa major del disseny. Ara arriba per primera vegada al Museu del Disseny de Barcelona, els dies 3, 4 i 5 d’octubre amb un format més experimental, i amb l’expectativa de rebre més de 1.000 assistents.\nQuè trobarem al cartell d’aquesta edició? Doncs una representació del treball de nous talents del sector fins a referents del disseny a escala internacional. Se celebraran conferències a càrrec del prestigiós director d’art anglès Neville Brody, fundador de Research Studios o del veterà Óscar Mariné, un dels millors comunicadors de l’era post-franquista a Espanya.\nEl programa d’enguany també inclou la celebració de tallers i masterclass sobre packaging, design thinking i branding on l’assistent podrà estimular la seva part més creativa; a més de veure en acció els dissenyadors i artistes dins del programa ‘Brut’.\nAquest any, el Blanc Festival rep homenatge a Jordi Pericot, artista plàstic, teòric i pedagog del disseny i semiòleg. Va dirigir l’escola de disseny Elisava entre els anys 1967 i 1980, va ser un dels membres fundadors del Consell de Disseny de la Generalitat. Pericot impartirà una conferència.\nPots consultar totes les activitats a la pàgina web del Blanc Festival.\n← La Sala Beckett guardonada com a Millor Sala de Teatre 2019 → La Platja del Bogatell s’omple de música per La Mercè


20 ANYS TROBANT-NOS A LA VIRREINA! | Dones del Coll\n← CLUB DE LECTURA DEL COLL 2019-20\nPublicado el noviembre 9, 2019\tpor srsarina\nConxa Garcia. Com cada any, el Districte de Gràcia commemora el 25N, el Dia Internacional per a l’Eliminació de la Violència vers les Dones i, és per aquest motiu que ens convidem a participar a l’Acte Central del 25N, organitzat pel Consell de Dones, que tindrà lloc el divendres 15 de novembre a les 18:30h a Plaça Virreina. Dones del barri del Coll sempre hi han participat en aquest acte petit i entranyable de denúncia de la violència masclista.\nEnguany, es recordarà el feminicidi de la veïna Ma. Ángeles Chivan, que va tenir lloc ara fa 20 anys al carrer Robí, fet que va donar origen a les concentracions de denúncia per part del moviment veïnal a la Plaça de la Virreina Són 20 anys recordant aquest assassinat i els feminicidis posteriors a Gràcia. Vint anys de denúncia de la violència masclista i de mostrar el nostre suport a totes aquelles veïnes que han patit o pateixen violències de gènere.\nTambé han estat 20 anys d’exigència vers les demandes de les dones, coses necessàries com: continuar donant visibilitat a la tasca i creativitat de les nostres dones, ara i a través de la història: tot donant noms de dona als nostres espais; fer coeducatives les nostres escoles, instituts i entitats de lleure; promoure que les dones tinguin un lloc a les Juntes de les entitats; donar suport i acompanyament a les dones que pateixen violències de gènere; pensar també en les dones a l’hora de dissenyar l’urbanisme; oferir l’atenció sanitària necessària; dissenyar activitats i acompanyar les dones grans, que viuen soles i tenen problemes de mobilitat.\nA més, exigint voluntat política per acompanyar de prou dotació econòmica i recursos adients la llei catalana del 2008 i exigir també que no es tombin lleis que ajudarien moltes dones en situació de violència, com la Llei Catalana d’Igualtat entre Homes i Dones. També per a la formació adequada de qui ha d’atendre aquests casos a tots nivells: assistència social, policia, personal del sistema judicial. No necessitem retallades i sí revertir les que es van produir. I s’ha d’actuar, sempre, amb sensibilitat vers les dones que pateixen agressions masclistes.\nEn aquest acte es farà la lectura del manifest, la tradicional encesa d’espelmes i l’actuació teatral del Cabaret Feminista.\nEsta entrada fue publicada en NOTÍCIES. Guarda el enlace permanente.


Notícia: Xerrada sobre Drets Laborals per als Joves\nXerrada sobre Drets Laborals per als Joves\nNoticia publicada a la web el 03/26/2014 03:09:28 PM\nLa jornada, organitzada pel CLJB, es farà el dissabte 29 de març a la Biblioteca Comarcal amb els sindicats juvenils Acció Jove (CCOO) i Avalot (UGT)\nEl Consell Local de la Joventut de Blanes (CLJB), amb el suport de l’Ajuntament de Blanes, ha organitzat una xerrada informativa sobre drets laborals adreçada als joves del municipi que tinguin interès en aprofundir en aquest tema. La sessió tindrà lloc dissabte vinent, 29 de març, a partir de les 11 del matí, i s’allotjarà a la sala d’actes Roberto Bolaño de la Biblioteca Comarcal.\nEn la jornada està previst que participin membres dels sindicats juvenils Acció Jove (CCOO) i Avalot (UGT), que centraran l’explicació sobre el més destacat de la reforma laboral i com aquesta afecta als joves. També es tractaran temes concrets com l’hostaleria, els contractes temporals i les feines de temporada. Per últim, al terme de la xerrada està previst que es dediqui un espai per a la resolució de dubtes i casos concrets que pugui planteja el públic assistent.\nUn altre dels objectius que vol aconseguir la jornada és acostar el CLJB als joves no associats. De fet, la idea d’organitzar la xerrada va sorgir en el sí dels darrers debats del Consell Local de Joventut de Blanes sobre quin ha de ser el paper que han de dur a terme en el municipi.\nVal a dir que la idea del CLJB ha estat molt ben acollida per la Xarxa de Consells Locals de Joventut, i per aquest motiu també es realitzarà en altres municipis d’arreu de Catalunya com Badalona, Lleida i Sant Feliu de Guíxols, entre d’altres. També hi ha la possibilitat que diversos municipis de les Illes i del País Valencià com Palma i Gandia segueixin igualment l’exemple.\nLa campanya està organitzada per la Fundació Triangle Jove, i compta amb el suport del Consell Nacional de Joventut de Catalunya, el Consell de Joventut de les Illes Balears i el Consell de Joventut de la Comunitat Valenciana.


Barcelona – Rutes a peu\nMOLÍ DEL SALT A VILIELLA\n7 d'agost de 2020 4 de maig de 2018 per Rutes a peu\nCategories Barcelona Etiquetes Cerdanya Deixa un comentari\n16 de gener de 2020 3 de maig de 2018 per Rutes a peu\nCategories Barcelona Etiquetes Berguedà 2 comentaris\n10 de maig de 2017 26 d'abril de 2017 per Rutes a peu\nEl dia 25 d’abril vam anar a veure el Pont de Pedret en el municipi de Cercs. És un pont medieval sobre el riu Llobregat construït entre els segles XII i XIII.\n– Aneu fins a Berga per la carretera C16. Passat el quilòmetre 98 hi ha la sortida cap a Berga. Agafeu la sortida que us portarà a la rotonda d’entrada a Berga. Agafeu la primera sortida de la rotonda que està indicat per anar cap a Pedret. Continueu pel carrer que passa a ser una pista asfaltada. Al cap d’uns tres quilòmetres aproximadament arribareu al davant mateix del pont. Hi ha lloc per deixar el cotxe estacionat.\nCategories Barcelona Etiquetes Berguedà Deixa un comentari\n9 de maig de 2017 25 d'abril de 2017 per Rutes a peu\nEl dia 25 d’abril vam anar a Castellar de n’Hug per anar a veure el naixement del riu Llobregat. La ruta és circular, primer baixareu les escales per anar cap a Les Fonts, i després, tornareu a Castellar de n’Hug pel bosc. Si aneu a la primavera Les Fonts són espectaculars.\n– Aneu fins a Castellar de n’Hug, per arribar-hi agafeu a Guardiola de Berguedà la carretera BV-402 fins a la Pobla de Lillet, un cop a aquesta localitat agafeu el desviament cap a Castellar de n’Hug per la carretera BV-4031. Un cop arribeu a Castellar de n’Hug veureu que a l’entrada del poble hi ha una gran esplanada habilitada com a pàrquing.\n– Aneu cap el final de l’aparcament on hi ha una caseta de pedra. Entre la caseta i el mur de pedra hi ha un camí. Veureu una senyal que indica cap a les Fonts del Llobregat.\nEl camí empedrat comença a baixar per escales protegides per baranes passant per bancs i plafons informatius de la vegetació i fauna de la zona.\nDesprés del tram d’escales passareu per un pont de fusta que creua un torrent. Uns metres més endavant estareu davant de les Fonts del Llobregat. Si continueu el camí arribareu al mirador on es pot veure la cascada central.\nContinueu l’itinerari baixant les escales, en breu veureu entre la vegetació el salt d’aigua de l’antic molí fariner de les Fonts.\nArribareu al final del tram de camí empedrat protegit per baranes. Continueu ara per la pista deixant a la dreta el bar del Molí de les Fonts.\nPassat el bar deixareu una esplanada a l’esquerre de la pista. Tot seguit veureu un sender que surt a l’esquerre de la pista. Si l’agafeu al cap d’uns metres arribareu el bonic pont que creua el Llobregat.\nTorneu a la pista i continueu cap a l’esquerre fins que al cap d’uns minuts arribareu a un encreuament que hi ha abans d’arribar a l’hotel Les Fonts.\nContinueu cap a l’esquerre. La pista puja ràpidament fins on hi ha una ermita. Davant de l’ermita hi ha un pal de rutes. Aneu cap a l’esquerre seguint les indicacions del pal de rutes cap a Castellar de n’Hug per la Serra.\nAgafeu el sender que puja ràpidament cap el bosc. Aneu seguint les marques de color groc que anireu trobant pintades a roques i troncs, moltes estan mig esborrades. Aneu atents per no desviar-vos del sender principal.\nArribareu a una pujada pronunciada que us portarà fins a la carretera que va cap a Castellar de n’Hug. Camineu pel voral de la carretera fins el pàrquing que hi ha a l’entrada del poble.\n10 de maig de 2017 24 d'abril de 2017 per Rutes a peu\nEl dia 24 d’abril vam anar al Parc Natural del Cadí-Moixeró per anar a veure el naixement del riu Bastareny on l’aigua brolla de l’interior de les roques. Abans d’arribar el naixement, el riu Bastareny ens regala un espectacular salt d’aigua.\n– Aneu fins a la localitat de Bagà, per arribar-hi agafeu la carretera C-16 fins que trobareu una sortida indicada cap a Bagà. Un cop agafeu la sortida passareu per sota la carretera i arribareu a una rotonda, seguiu les senyalitzacions cap a Gliscareny. Passareu pel costat de l’oficina de turisme del Parc Natural. Continueu seguint en direcció a Gliscareny. Sortireu del poble tenint en tot moment el riu Bastareny a l’esquerre. Al cap d’un dos quilòmetres veureu una pista de terra a la dreta. A l’inici de la pista hi ha un cartell on indica La Salle Natura. Agafeu aquesta pista de terra que us portarà fins a La Salle Natura, coneguda com a Cal Cerdanyola. Deixeu enrere La Salle i travesseu el pont que creua el torrent de Pentís. Continueu uns dos quilòmetres més per la pista passant per alguns revolts fins que arribareu a un pont de pedra on hi ha una senyal que indica que esteu a l’Adou del Bastareny. Al marge del camí hi ha lloc per poder deixar el cotxe.\n– Agafeu el sender que hi ha al costat del pont de pedra per on passa el riu Bastareny. Hi ha un indicador que diu “Adou del Bastareny”.\nPugeu el sender i al cap de pocs metres veureu un corriol a la dreta que us portarà tot seguit davant de l’espectacular salt d’aigua del riu Bastareny.\nTorneu al sender i passareu pel costat d’un altre indicador que hi ha col·locat al costat de la paret de roca.\nEl sender passa a ser un corriol més estret que puja ràpidament fins que haureu de baixar unes escales natural que us portaran a un sender amb el riu Bastareny a la dreta.\nContinueu el sender fins que aquest acaba a un mirador protegit amb baranes de fusta on es pot veure com neix el riu de la paret de roca. Aquest riu és afluent del Llobregat i desemboca les seves aigües a Guardiola de Berguedà. Per tornar al cotxe desfeu el camí d’anada.


Dorsal 19: de desembre 2014\nJa ha passat el dia de Nadal i ara ens encaminem ràpidament cap a la festa de Cap d'Any o d'Any Nou i segur que la majoria de nosaltres farem o tal vegada ja ho estiguem fent el balanç de tot el que hem corregut en este 2014 i analitzarem si les nostres marques han millorat o han empitjorat, o si les nostres sensacions han sigut millors o pitjors, tal vegada som dels que pensem que la història tornarà a repetir-se igual que tots els anys. Per als corredors la nostra història avança en línia recta cap a una meta molt concreta.\nEl 31 de desembre és una data important, sense cap dubte. Llevar l'últim full del calendari, produïx la sensació que s'ha acabat alguna cosa, i és veritat, ja que el canvi d'un nou calendari, porta amb si la pèrdua o el guany d'un any que no tornarà. Anem ha guardar l'agenda on hem anotat durant 12 mesos totes les carreres que hem realitzat i molts també tindran anotats tots els entrenaments, i molts ho guardaran amb recel, perquè en cada full que hem anotat les nostres carreres i els quilòmetres que hem realitzat, se n'ha anat part de la nostra vida.\nL'any vell se'n va amb un immens goig per a qui l'ha aprofitat i pot observar moltes carreres on ha vist complits els seus desitjos.\nI és estremidor per al que no ha aprofitat cada una de les grans oportunitats que ha tingut per a aconseguir les seues metes.\nTots som simples corredors, que practiquem un esport que no permet que res del que hem realitzat es perda, ni una gota de suor del nostre front, ni una mala carrera, ni un mal entrenament. No sé què ens espera l'any que ve, si l'acabarem bé o tan sols arribarem a córrer bé Santa Pola. Però sé el prou dels corredors com per a endevinar que posaran cada dia i en cada entrenament el resto, gran o xicotet de les seues forces i de les seues il·lusions.\nEn moltes facetes de la vida el nou any, la nit vella pot significar un “creu i ratlla”, però per al corredor no ha de ser així, perquè seria una danya que desperdiciàrem tots els entrenaments que hem realitzat perquè cada quilòmetre que hem corregut, cada experiència que hem emmagatzemat en eixa agenda que ara ja esta plena, segur que ens pot servir de molt en este 2015 que anem hi ha començar.\nEls entrenaments que estem realitzant per a Santa Pola seguixen el seu camí, van directes i en línia recta cap al 18 de gener i no entenen de canvi d'any, igual que nosaltres que continuem amb les xicotetes històries sobre la Mitja Marató.\nVam dir que en la pròxima entrada escriuríem un poc sobre la importància de la recuperació entre les repeticions, com no vam tindre temps l'explicarem un poc en esta, així que anem allà.\nJunt amb les repeticions la recuperació és el tema estrela de tots els entrenaments perquè inclús hi ha qui pensa que per a les carreres de resistència es deu recuperar o caminant o parant.\nLa recuperació sempre ha de realitzar-se corrent. Ho explicare un poc, durant la recuperació hem d'eliminar tot el lactat que hem produït, si estem parats o caminant el lactat s'acumula en canvi lo que mes es recupera són les pulsacions.\nLa recuperació no és la mateixa quan preparem una mitja que quan ho fem per exemple per a una marató o una altra distància més curta, si les repeticions estan ben calculades ja siga en distància i velocitat la recuperació estarà també estudiada per a ja siga amb la distància a ritme lent o en el temps que ens marquen el lactat deuria haver sigut metabolitzat.\nEns sol succeir que per diversos motius, que a tots ens vénen a la ment, realitzem les repeticions més ràpidament i llavors si recuperem el que tenim marcat se'ns acumulara el lactat i no les podrem acabar totes o farem les ultimes més lentes. Si pel motiu que siga ens succeïx açò haurem de recuperar a ritme més lent, i llavors és el corredor el que ha de gestionar el seu ritme segons les seues sensacions.\nA tots ens agrada realitzar les repeticions tots junts i és llavors quan ens trobem amb corredors que no estan entrenant com deuen, ja que al començar la següent repetició hi ha qui ha recuperat massa i un altre massa poc, i açò se deu al fet que cada corredor necessita un ritme i una recuperació diferent.\nEl perquè de les diferents velocitats i les diferents distàncies serà una altra història, segurament ja serà en el jove 2015 ja que en este 2014 només ens queda córrer la Sant Silvestre i començar l'any que ve amb totes les il·lusions intactes.\nPublicado por Dorsal XIX en 6:49:00 Cap comentari:\nPublicado por Dorsal XIX en 8:03:00 2 comentaris:\nEn estes Festes Nadalenques hem comptat amb quasi de tot, amb betlems, arbres de Nadal, il·luminació en els nostres balcons, uns suculents sopars, cava, torró i si alguna cosa ens faltava era l'entrenament Nadalenc de Dorsal 19, així que aprofitant que el 26 de desembre és festa a Pego hem complit amb esta ultima obligació que tenen els clubs de corredors.\nHem celebrat, si dic bé, hem celebrat que ve a ser el mateix que festejar un esdeveniment com és el Nadal amb tots a què ens unix la mateixa passió per la carrera a peu.\nQuè hem fet? Per tant córrer. Ja se que pareix obvi que un club de corredors comence o acabe totes les seues celebracions corrents, però cal insistir en el fet que siga així.\nHem corregut com ens agrada hi ha nosaltres, tranquils i xarrant cada un amb el grup que millor s'adaptava a les seues necessitats després enmig del passeig Cervantes un bon avituallament Nadalenc amb rialles, bromes i brindis per a desitjar-nos bones carreres i amb bones marques.\nDorsal 19 és un xicotet club de corredors que com tots ja sabeu esta centrat en la pràctica de la carrera a peu i compromés a compartir la seua afició amb tots. Esta obert a hòmens, dones, adolescents, jóvens i adults.\nEsta podria ser l'una bona definició però la nostra ambició seria convertir-nos en un grup d'amics, que es coneixen, que es recolzen, que es reunixen regularment per a disfrutar amb la carrera a peu.\nSón estos entrenaments en grup un bon camí per a arribar a aconseguir que un club de corredors vaja transformant-se també en un grup d'amics que corren, en les conversacions i xarrades anem compartint tot el positiu que trobem en la carrera a peu, ajuntem les nostres idees i les nostres formes de veure la carrera a peu, ens animem i ens embarquem en nous projectes,\nLa idea de club es va formant per mitjà del contacte personal, tant en la reunió setmanal dels divendres, com en els entrenaments en grup i en les diverses trobades que anem organitzant durant tot l'any.\nEn fi, acabe ja, perquè en cas contrari puc resultar pesat i al final avorrit. Ens despedim com no podia ser d'una altra manera amb un brindis, amb un dels brindis més famós el de la Traviata i en una versió que va ser tota una revolució, el conegut com el del “sofà roig” amb una espectacular Anna Netrebko en el Festival d'Opera de Salzburg 2005.\nPerò no em despediré sense alçar la meua imaginària copa i brindar; “ A la salut de tots els corredors !”\nPublicado por Dorsal XIX en 8:10:00 1 comentari:\nAbans de començar amb esta entrada alegrem-nos d'estar feliços i gojosos per ser hui Nadal i desitgem a tots Feliç Nadal.\nAixí que una vegada que hem exclamat el Feliç Nadal a tots! I saber que ja estem ficats de ple en les carreres Nadalenques, que ens les trobarem per tots els pobles de la nostra contornada i que ens resultara molt difícil controlar-les totes és hora de continuar parlant un poc més de la Mitja Marató.\nEl fet que diumenge passat es corregueren les dos ultimes de l'any en la nostra Comunitat, la Paiporta-Picanya i la d'Aspe, ens podria servir perquè realitzàrem un recorregut resumint com ha sigut el 2014, però ho deixarem per a cap d'any que és quan se solen fer els balanços del que hem realitzat i quan ens proposem les noves metes.\nAcabar l'any amb l'esperança de millorar o d'aconseguir atrapar les metes que no hem pogut en este 2014 és important. Però l'esperança en la carrera a peu no s'improvisa, ni depén dels brindis, el raïm o els SMS o whatsapps més o menys originals, s'aconseguix entrenant i sobretot no parant d'eixir a córrer.\nMolts de vosaltres, que esteu preparant la Mitja de Santa Pola ja vos haureu adonat de la quantitat de sèries que estem fent i és que les mal anomenades sèries, perquè una sèrie és un grup de repeticions d'una distància en un temps establit. Així que el lògic seria parlar de repeticions, però bo l'anomenem com l'anomenem, és un mtambé ho fa l'acide làcticitjà d'entrenament necessari per al que vol aconseguir millorar la seua marca però no tant per al que només la vol acabar.\nPerquè servixen? Normalment les repeticions que estem realitzant per a Santa Pola ens deuen servir per a millorar la nostra potència aeròbica, perquè per a millorar en una mitja cal aconseguir ser més resistent però també més potent.\nQuan som capaços de córrer els 21 quilòmetres sense parar-nos som resistents i ara el nostre objectiu és ser prou potents per a poder córrer el més ràpidament possible.\nQuan correm tranquil·lament, a pas lleuger, no produïm acide làctic i segons la nostra velocitat va augmentant també ho fa l'acide làctic, llavors el nostre organisme el va eliminant fins que arriba a una certa quantitat que no elimina el suficient, el nostre objectiu serà per tant que el nostre cos metabolitze tot l'acide làctic que produirem al ritme de carrera.\nTot açò ho aconseguirem amb les repeticions, però que ens esta passant en els entrenaments, m'estic donant compte que molts de nosaltres estem cometent errors, anem amb un exemple: suposem que el nostre ritme per a Santa Pola és de quatre minuts el quilòmetre i que estem realitzant les repeticions d'un quilòmetre a 3' 20'' o 3' 30'' llavors no estem entrenant bé la mitja marató, ho estem fent per a distàncies més curtes. Per què? Perquè a eixa velocitat el nostre organisme produïx tal quantitat d'acide làctic que no tenim temps d'eliminar-lo i se'ns acumula en els músculs pel que tindrem d'interrompre prompte l'entrenament.\nPer a entrenar bé devem produir acide làctic en una quantitat un poc superior al que produirem a la velocitat de carrera pa què el nostre organisme vaja estimulant el seu metabolisme i el puga eliminar per complet i així poder aguantar molts quilòmetres. Si en els entrenaments correm a una velocitat molt superior i produïm una quantitat molt superior d'acide làctic respecte a què es produirà en el dia de la carrera no estem entrenant bé la mitja marató. Amb paraules un poc més tècniques, per a la mitja s'ha d'entrenar la potència aeròbica i no la potència anaeròbica.\nUna altra cosa que haurem de cuidar molt en els nostres entrenaments és la recuperació entre repeticions i entre les sèries, però això ja serà una altra història i un altre dia.\nAra recordem un poc els resultats del cap de setmana passat, amb eixe magnific tercer lloc de Máximo en la carrera de Beniflá i les bones marques que es van aconseguir a Paiporta – Picanya així com alguna participacio en les carreres Nadalenques com la de Xaló.\nMITJA DE PAIPORTA-PICANYA.\n01:38:29.- SENDRA FRANQUEZA, J.PASQUAL .\n01:38:29.- SERVER COSTA, FEDE.\n01:40:09.- SENDRA FRANQUEZA, VICENT.\n01:40:09.- WOODALL, TONY.\nSAN SILVESTRE DE XALO.\nGONZALEZ MESTRE, JOSE.- 0:15:49.\nSAN SILVESTRE DE BENIFLA.\nMAXIMO FALQUES LORENTE.- 0:25:46.\nPublicado por Dorsal XIX en 8:47:00 Cap comentari:\nPublicado por Dorsal XIX en 20:12:00 Cap comentari:\nPublicado por Dorsal XIX en 7:23:00 Cap comentari:\nPublicado por Dorsal XIX en 9:07:00 Cap comentari:\nPublicado por Dorsal XIX en 18:44:00 Cap comentari:\nCom va repetinse des de fa alguns anys arribara el menjar de Nadal a Dorsal 19 després de totes les festes Nadalenques i del Cap d'Any, inclús després de la festa dels Reis Mags i és fàcil que arribem esgotats de tant de tràfec i de tantes menjades.\nPer a alguns hauran sigut unes festes essencialment gastronòmiques, Nadal sense Nadal, on haurem acudit a totes les dinaes o sopars que se'ns han posat per davant, d'empresa, d'amics i de familiars.\nAixí que, arribarem a l'11 de gener farts de menjar i carregats amb algun quilo de més i amb la vista posada en La Mitja Marató de Santa Pola que ens espera sabent que hem perdut un poc de la nostra forma física.\nSabrem també que el nostre Dinar de Nadal no podrà competir amb l'entranyable sopar de Nit de Nadal, ni amb el dolç resopar de després, no podrà comptar amb la qualitat del menjar del dia de Nadal amb tota la nostra família ni amb la festa i el sarau de la Festa de Cap d'Any ni comptara amb la incertesa dels regals de la nit de Reis així que arribarem al dia 11 cansats de tanta celebració i amb l'esperança que eixa siga la ultima commemoració de les festes.\nI encara que cansats i amb la dieta de recuperació acabada d'estrenar ens presentarem davant d'un dels esdeveniments més importants de tota la temporada i on haurem d'estar espavilats i amb les idees clares, on haurem d'estar atents a totes les dades que se n'aniran repetint sense parar, marques, passos per quilòmetres, dates, números i més números que haurem d'anar assimilant a poc a poc i amb la boca el més tancada possible perquè en cas contrari ens costara estar pagant cafés tot l'any.\nJa se tambe que algun hi haurà, que en estes festes Nadalenques utilitzara els pastissets de moniato com a recuperador després de l'entrenament i que substituirà els gels per trossos de torró, l'aigua per a hidratar-se per una combinació isotònica a base de mistela i cava, també és possible que senta cantar al gall durant la missa de Nit de Nadal des del llit i que haja aprofitat la Sant Silvestre per a realitzar les ultimes sèries de l'any i este esperant la ultima campanada per a anar-se a dormir perquè vullga veure la primera llum de 2015 corrent, és fàcil també que veja passar la cavalcada dels Reis Mags esperant eixes sabatilles amb què pensa córrer l'endemà a Xeraco, si, estic segur que alguns hi haurà en Dorsal 19, i a ells haurem de prestar atenció el dia 11 de gener en el Dinar de Nadal perquè seran els mateixos que segurament ens guanyaran el dia 18 de gener en Santa Pola.\nPerò en fi, som un club on cabem tots, on hi ha corredors que eixirien corrent del Dinar de Nadal si es trobaren amb una bascula que els diguera el que han guanyat durant totes les festes i és que tot unit a la proximitat de Santa Pola ens obligara a un dinar tranquil i sense sobresalts, només alterad per les votacions per a la carrera del club.\nEn fi, talle i tanque, perquè em vaig a preparar per a acudir demà al què serà l'ultime gran esdeveniment esportiu en Dorsal 19, la marató de Castelló de la Plana, me'n vaig amb l'esperança i la il·lusió de veure la millor marca del club en marató d'esta temporada i amb la seguretat de no veure la pitjor, demà ens despedim de la marató en el 2014, un any molt maratonià.\nPublicado por Dorsal XIX en 15:11:00 Cap comentari:\nPublicado por Dorsal XIX en 20:49:00 Cap comentari:


Joan Millaret\t| Actualitzat el 04 Gener 2018 a les 14:28\nEntrevistem la Carla Simón, la directora d'Estiu 1993, un títol cabdal del cinema català i espanyol de l'any 2017. Des del festival de Berlín (febrer de 2017), on va recollir, entre d'altres, el premi a la millor òpera prima, la pel·lícula de debut de Carla Simón no ha parat d'obtenir guardons i reconeixements. Estiu 1993 ha estat triada com a candidata espanyola als Oscar, nominada als Premis del Cinema Europeu i ara mateix s'ha convertit en un dels títols favorits des Premis Goya a Espanya i, també, dels premis Gaudí a Catalunya, cerimònies ambdues que tindran lloc a començaments d'aquest 2018.\nEstiu 1993 és un film sobre una nena, la Frida, que abandona el seu entorn habitual per anar a viure al camp amb els seus oncles, després de la mort de la mare, quedant-se sense pares. La pel·lícula té un component autobiogràfic important, no?\nÉs la meva història, tot i que, evidentment, la pel·lícula està molt ficcionalitzada. Neix de records que jo sentia, d'emocions que jo sentia, de coses que m'han explicat, també està inspirat en les fotos de quan era petita. I amb aquesta barreja, tot aquest material es va anar transformat per donar-li forma de pel·lícula. Realment, el meu estiu de 1993 va ser bastant diferent al que ha estat la pel·lícula, ja que va ser un procés molt més llarg. Però bé, el punt de partida és real i els personatges també.\nUn dels múltiples encerts de la pel·lícula és que tot està en entredit. Com passa amb la mateixa mort de la mare, que deduïm que és a causa de la sida, tot i que no es diu mai en la pel·lícula explícitament. Tot és suggerit, evocat, al·ludit, oi?\nA mi m'agrada que sigui així perquè la vida és així. Poques vegades un explica com se sent. I com aquesta manera de funcionar, que no parlem mai clar, doncs m'agrada que el cinema també sigui així, com un joc amb l'espectador, que fa que hagi d'anar entenent, a poc a poc, quina relació tenen els personatges, què és el que ha passat amb la situació. I pel que fa al tema de la sida, clar, jo als sis anys no sabia de què havien mort els meu pares, no ho vaig saber fins molt més tard. I com que la pel·lícula està explicada des del punt de vista de la nena, d'alguna manera, això fa que la paraula no es digués.\nEstiu 1993, la història de la Frida, és una pel·lícula sobre la infància, però també un film sobre l'orfenesa?\nSí. Per a mi era important. Les ganes de fer la pel·lícula em sorgien amb aquesta idea de com una nena s'enfronta a la mort, com ho percep des del seu punt de vista –que és evidentment el meu–, i també com són els processos d'adopció. Tot això em va servir per estructurar la pel·lícula, per donar-li com aquest viatge emocional a la Frida. És una pel·lícula sobre la infància, la tendresa, l'estiu –que els nens viuen l'estiu d'una manera molt particular–, els jocs, i tot això havia d'estar present.\nL'estiu en el cinema és normalment un episodi màgic, un temps privilegiat, una època d'esplendor. Aquí, per contra, s'aborda també com un període difícil, ja que és un estiu molt dur per la Frida, no?\nVolia combinar el to dramàtic amb allò lluminós. Per a mi els nens no deixen de ser nens per molt que els hi passin coses molt dramàtiques, no deixen de jugar i de riure i, sobretot, de tenir aquesta capacitat d'adaptació. Volíem que aquest to dramàtic es combinés amb la llum, els colors, els jocs, i malgrat que el moment és molt dramàtic, doncs que no fos un drama.\nTal com has dit, el film és un procés d'adaptació a una nova situació, acceptar els tiets com a figura de pares adoptius. És un procés d'aclimatació difícil per a la nena, ja que també s'ha d'adaptar a un entorn nou, un nou hàbitat, el món rural?\nÉs el procés d'adaptació de la Frida, però també de la gent que l'envolta. Una de les coses que més me'n recordo és aquest canvi de viure a la ciutat i arribar al camp, aquesta sensació poètica de la natura, que costa acostumar-s'hi, i recordo que, al principi, em molestava molt. Per a mi, la forma com són els processos d'adaptació estructuren la pel·lícula. Primer, quan els nens arriben, tenen com un moment de lluna de mel, ja que es porten molt bé. Observen molt la família, per veure si es pot confiar en ells, i un cop saben que sí, és quan comencen a provar els límits, per veure fins on poden arribar. I un cop estan situats els límits, és aleshores quan comença a sortir com una relació de família més normal. Doncs una mica és això. Jo vaig partir de records meus per afegir molt sobre psicologia infantil, com són els processos d'adopció. I aquesta estructura em va servir, precisament, per col·locar tots aquests moments.\nDe fet, la pel·lícula retrata un procés de dol, és el dolor d'una pèrdua. I una de les coses més maques de la pel·lícula són les dificultats de Frida per poder-ho manifestar, com expressar el que no sap expressar, com verbalitzar-ho, i es manifesta amb rampells agressius, una actitud de rebuig, de ràbia...\nClar, amb sis anys, no es pot entendre el què significa la mort, que la Frida no tornarà amb la seva mare, que a partir d'ara viurà amb aquesta nova família, i és que ella no té les eines per gestionar les seves emocions. Sense saber-ho, està enfadada amb el món, està dolguda. I a nivell emocional, són sentiments que no sap expressar, no ho sap posar en paraules, o no n'és conscient. Llavors, clar, surten o es manifesten amb aquesta rebel·lia.\nLa nena que fa de Frida, la Laia Artigas, és un prodigi. Bé, de fet, les dues nenes protagonistes, també la que fa d'Anna, la Paula Robles, més petita. Ha estat difícil treballar amb elles? Com ho has fet per aconseguir aquest control de les emocions retingudes?\nEn realitat mai parlàvem de la mort. Hem donat voltes a les emocions alentides en un procés de crear relacions, d'intimitat, entre els adults i les nenes. Per començar, vam escollir unes nenes que s'assemblessin una mica als personatges que estaven escrits, això ja feia tenir una base més fàcil a partir de la qual treballar. En aquest procés de crear relacions, fins i tot elles podien tenir converses fora de càmera que podrien haver estat part de la pel·lícula. El que vam fer és passar molt de temps els adults i les nenes, creant unes relacions entre ells, creant unes memòries compartides, com si ja haguessin viscut alguna cosa com a personatges. I fèiem coses molt quotidianes, com anar a comprar i, a poc a poc, es van anar coneixent. Clar, les nenes no van llegir el guió, i llavors vam estar com un parell de setmanes a la Garrotxa assenyalant totes les escenes de la pel·lícula i les localitzacions on es rodarien. Era una manera de passar per tot, perquè elles sabessin el que anàvem a fer. I durant el rodatge –que teníem tan sols sis setmanes de rodatge– i amb les nenes –que per temes legals tan sols es pot rodar unes sis o vuit hores al dia, màxim–, jo el que feia era parlar molt durant les preses, una manera de guiar les nenes, i que elles s'acostumessin a sentir la meva veu i amb les mirades. Així, quan havien de dir coses molt concretes, jo els llençava la frase i elles la repetien. Era una manera també de controlar l'escena.\nLa peli ha funcionat molt bé als cinemes. És un motiu d'alegria, no? A més tenint en compte les dificultats que té el cinema català o, millor, el cinema en català, per trobar el seu públic?\nSí. En realitat som un país petit, encara que realment surten moltes pel·lícules malgrat que siguem petits. I és clar, evidentment, n'hi ha que funcionen més que altres. En qualsevol cas, jo estic supercontenta. I és que realment no ens ho esperàvem. No era pas la nostra intenció, almenys la meva, però sí, ha estat una sorpresa absoluta.\nEstiu 1993 és allò que podem dir una pel·lícula petita, en quant a pressupost, però que no vol dir ni fàcil ni senzilla. Suposo que aquest concepte de peli petita us deu molestar una mica, no?\nPer a mi era molt gran. Aquesta expressió la porto sentint des del primer dia, amb frases com "és una peli petita i s'ha anat fent molt gran". Clar, suposo que es refereix al pressupost. I tot i que es fan moltes pel·lícules, la nostra és una pel·lícula més aviat mitjana, pel pressupost que teníem. Però sí, explica una història petita, íntima. I és que no sé que vol dir petita. No sé, no sé. Realment ja m'hi he acostumat i no ho discuteixo.\nLa cirereta del pastís de l'èxit d'Estiu 1993 ha estat la nominació com a candidata espanyola als Oscars o la nominació als Premis del Cinema Europeu, més enllà de les actuals nominacions als Goya o als Gaudí, entre altres reconeixements?\nPer a mi ha estat molt bonic tot el recorregut internacional, i nacional també, evidentment. A vegades una pel·lícula té èxit aquí i ens costa treure-la fora, però en el nostre cas va començar per fora. A mi m'ha permès donar la volta al món, he viatjat molt, ha estat un any molt intens i bonic. La sensació que tinc és que allà on anem la pel·lícula té una connexió molt semblant amb el públic o un impacte emocional molt semblant. Després, evidentment, hi ha com matisos, que et pregunten coses concretes. Així, a França et pregunten molt sobre el context social, el tema de la sida; a Argentina, per més tòpic que sigui, sempre hi ha a la sala algú que pregunta sobre la psicologia de la nena. Tot i els matisos, en general, la pel·lícula arriba a tothom d'una forma semblant, una sorpresa per a mi i el que ha estat més bonic, poder-la compartir amb el públic.\nHa estat un any natural farcit de festivals, premis i nominacions. Sembla que hagis viscut en un núvol, sense tocar de peus a terra, oi?\nLiteralment. Sí, sí, totalment. Ha estat molt bonic, també, tot i que començo a estar una mica cansada, i sobretot tinc ganes de treballar, o sigui, d'escriure, ja que és molt difícil trobar temps quan estàs així, en trànsit. Ha estat una mena de viatge per tot el món, molt intens.\nSí. Però està verd i no ho explico encara, perquè és difícil de fer el pitch, ja que tinc unes idees mal col·locades. Però sí, tinc dues idees, una més personal i l'altra menys, i segurament aniré per la que menys. M'haig de donar un break enmig de tantes emocions. A mi m'agrada escriure però també m'arriben coses que també em poden interessar. Així, a poc a poc, ja sortirà, mentre no em quedi sense idees i pugui escriure, doncs ho faig.\nCom a cosa anecdòtica, tenies algun discurs preparat, per exemple, en la gala dels Premis del Cinema Europeu, o en el cas de si haguessis arribat guanyadora a la recta final dels Oscars?\nLa veritat és que jo soc com molt supersticiosa per aquestes coses i penso que si em preparo el que diria, aleshores no diran el meu nom. Així, saps, millor no preparar-ho. I com va passar a Berlín, que no m'ho esperava gens, i tampoc no vaig tenir ni temps, ja que va ser el primer premi que van donar, i em vaig adonar que quan sortia, deia el que em sortia en aquell moment, amb l'emoció, i va funcionar.\nSí que al principi estàvem molt com tocant de peus a terra, fent poc a poc, però al final tot ha agafat una velocitat molt forta. De sobte, un esclat d'emocions, que pots estar tan eufòric com molt buit, que et sents molt buit. I això és molt complicat, és perillós, és aquesta sensació d'estar en els llimbs, on les emocions no tenen un terme mig. Partint d'aquest ritme més boig, mica a mica, ja tot s'anirà col·locant al seu lloc.\nHa estat com una muntanya russa, vaja.


Concurs - Entrades dobles per a 'El mercader de Venècia' - Dau al Sec - Teatre Barcelona\nFinalitzat: Guanya entrades dobles per veure ‘El mercader de Venècia’ a Dau al Sec\nDesprés d’estrenar-se a la Sala Versus Glòries, l’espectacle El Mercader de Venècia es podrà veure en una única funció en l’altra sala que el va veure nèixer, Dau al Sec, al Poble Sec.\nUna oportunitat per conèixer aquesta versió essencial del clàssic de Shakespeare, concentrada en els moviments del capital i el sentit dels diners.\nTeatre Barcelona t’ofereix una entrada doble per la seva única funció del 3 de juny. Per aconseguir-la només has de respondre a la pregunta plantejada: Quin és el nom del personatge jueu, un dels més importants d’aquest text? Pots deixar la teva resposta en els comentaris d’aquest post fins el dia 31 de maig a les 12h.\nEs sortejaran les entrades entre tots aquells que hagin respost correctament la pregunta plantejada. El nom dels guanyadors es publicarà en aquest mateix post i se’ls hi enviarà un correu electrònic.


Plantes dolor d'esquena\nPlantes pel mal d'esquena\nEls DOLORS D'ESQUENA són sensacions desagradables que es localitzen en l'esquena, que minven la nostra activitat fins al punt que poden arribar a paralitzar-nos. Resulta una de les principals causes de dolor del món.\nPesadesa en l'esquena, dolor, dolor en la zona lumbar, etc.\n- Símptomes físics d'una malaltia o anomalia: malalties reumàtiques, estómac, hemorroides, matriu, menstruació,\n- Esforços momentanis físics: causants d'alguna lesió en els músculs o la columna vertebral\n- Problemes alimentaris: mala alimentació causant de males digestions o d'un problema de restrenyiment,\nMatricària: (Tanacetum parthenium) Rica que partenolids que inhibeixen la serotonina, que és un neurotrasmisor encarregat de portar la informació del dolor al cervell. Infusió d'una cullerada petita de fulles secs. Prendre dos tasses al dia. Càpsules preparades. (Consulti's prospecte per a dosificació). No administrar durant l'embaràs perquè pot resultar abortiva\nMenta, menta d'ase: (Mentha piperita, Mentha rotundifolia) Molt útil per a solucionar dolors d'esquena que tenen el seu origen en un problema digestiu. Infusió d'una cullerada de sumitats floríferes per tassa d'aigua. Prendre un parell de tasses al dia.\nHipèric: (Hyperycum perforatum) Constitueix un bon remei per a combatre els dolors corporals especialment aquells produïts per afeccions reumàtiques, gota, artritis, ciàtica, lumbàlgia, etc. Infusió d'una cullerada petita de sumitats floríferes en una tassa d'aigua un parell de vegades al dia. Planta fototòxica. Consultar contraindicacions\nRomaní: (Rosmarinus officinalis) Rebaixa lleugerament els dolors de la menstruació i facilita el buidatge, evitant els problemes col·laterals que origina com a dolors de cap, estómac, etc. Infusió d'una cullerada de sumitats floríferes. 2 tasses diàries\nTil·la (Tilia sp) Molt útil per a eliminar els dolors de cap que tenen un origen emocional. Infusió d'una culleradeta de sumitats floríferes per tassa d'aigua. Prendre 3 tasses al dia.\nHipèric: (Hyperycum perforatum) Mullar l'esquena amb oli essencial diluït en oli d'oliva. Banys de seient i de peus amb el líquid resultant de tenir durant 10 hores la planta immersa en aigua freda. Filtrar i abocar calenta en el bany. Planta fototòxica. Consultar contraindicacions\nMenta, menta d'ase: (Mentha piperita, Mentha rotundifolia) Aplicar una compresa mullada amb la decocció de fulles i flors sobre l'esquena.\nRomaní: (Rosmarinus officinalis), Farigola (Thymus vulgaris) i sàlvia (Salvia officinalis): Molt útils com relaxants musculars. Fregar les zones dolorides amb una b de 10 gotes oli essencial en dos cullerades d'oli d'oliva. No beure l'oli essencial. Afegir 20 gotes a l'aigua de bany. Prendre un bany durant 15 o 20 minuts. Afegir a l'aigua del bany la infusió de 3 cullerades de planta seca en un litre d'aigua. Prendre un bany durant 15 o 20 minuts.


REVOQUEN LA SENTÈNCIA PENAL A UN CONDUCTOR QUE CIRCULAVA A 228 QUILÒMETRES PER HORA, PER HAVER VULNERAT LA SEVA PRESUMPCIÓ D'INNOCÈNCIA\nHome / Sentències rellevants / Delictes de trànsit / REVOQUEN LA SENTÈNCIA PENAL A UN CONDUCTOR QUE CIRCULAVA A 228 QUILÒMETRES PER HORA, PER HAVER VULNERAT LA SEVA PRESUMPCIÓ D’INNOCÈNCIA\nLa Sentència de l’Audiència Provincial de Salamanca afirma que no pot imputar-se-li aquest delicte al conductor, per la senzilla raó que no es va poder acreditar que era ell qui estava al volant del vehicle. El tribunal col·legiat subratlla la importància de la interlocució de l’agent que dóna l’alt, que va ser “Sap vostè per què li hem parat?” que van realitzar els agents de la Benemèrita en el moment de la identificació. Aquesta pregunta li va produir un gran nerviosisme que li va portar a acte inculpar-se, la qual cosa es va usar com a prova principal en el procediment contra ell.\nEls magistrats de Salamanca anul·len com a prova aquestes confessions, sumant-se-li a més el fet que no se li van comunicar al senyor els seus drets. La Sentència conclou dient que és un frau processal ja que no és prova de càrrec autoincriminación en seu policial amb assistència lletrada.\nD’altra banda, l’Audiència considera que es va vulnerar la presumpció d’innocència, ja que exigir-li que identifiqués a l’altre possible conductor, és com si es vulnerés el seu dret a la presumpció d’innocència, o en paraules de la Sala: “El conductor no ha de demostrar la seva innocència que ha de ser el Ministeri Fiscal qui demostri la seva culpabilitat”.\nÉs de destacar que no es pot imputar el delicte al conductor en aquest moment, perquè la velocitat de 228 km/h, va ser detectada mitjançant radar i la intercepció del cotxe va ser a uns 40 quilòmetres del lloc inicial, la qual cosa podria donar lloc perfectament a un canvi de conductor, amb el seu acompanyant o un tercer. Per això, en virtut dels antecedents abans comentats l’Audiència Provincial de Salamanca desestima les acusacions sobre el conductor, per no respectar-se la vulneració al dret d’innocència i perquè no s’ha identificat al conductor.


Beneficis del turisme sostenible - Travel Partners\nSegons l’Organització Mundial del Turisme, el Turisme Sostenible és aquell “que té plenament en compte les repercussions actuals i futures, econòmiques, socials i mediambientals per satisfer les necessitats dels visitants, de la indústria, de l’entorn i de les comunitats amfitriones”. . Sona bé, però ¿en què es tradueix això a la pràctica? Segueix llegint.\nEl turisme sostenible té un impacte ambiental mínim, ja que fa un ús òptim dels recursos mediambientals, mantenint els processos ecològics essencials i ajudant a conservar els recursos naturals i la diversitat biològica.\nEn l’àmbit cultural, promou i valora les manifestacions culturals locals, regionals i nacionals (balls, artesania, gastronomia…). Amb el turisme sostenible es conserven els actius culturals i arquitectònics de les comunitats locals, amb el que es respecta l’autenticitat sociocultural i els seus valors tradicionals contribuint així a l’enteniment i a la tolerància intercultural.\nAixò no només beneficia a les comunitats locals, sinó que també afavoreix al turisme al brindar-li una experiència més autèntica i única.\nA més, genera fenia local, tan directa com indirectament. En concret, per cada lloc de treball directe generat se’n produeixen tres d’indirectes. També estimula el desenvolupament d’empreses turístiques (agències de viatges, transports, allotjament, alimentació, recreatives i complementàries), així com empreses dedicades a activitats suplidores (ramaderia, agricultura, comunicacions…).\nEl turisme sostenible genera divises a l’Estat i subministra capitals a l’economia local. El benefici econòmic es destina a la conservació o al desenvolupament local, distribuint-se entre tots els agents locals, cosa que contribueix a la reducció de la pobresa i a un desenvolupament harmònic i integral de tots els sectors de l’economia.\nEls beneficis també poden extrapolar-se al terreny de la política, ja que genera una major consistència dels problemes socials, econòmics i mediambientals locals, afavorint el consum responsable i el respecte al medi ambient.\nEn definitiva, el turisme sostenible aconsegueix un desenvolupament equilibrat amb el medi ambient i això beneficia tant a les comunitats locals com als visitants. A partir d’ara, quan llegeixis aquest terme que està cada vegada més de moda, ja sabràs millor en què consisteix.


Programa del II Simposi Internacional sobre el Noucentisme\nConsulta i descarrega’t el programa del Simposi, que se celebrarà a Girona el 23 i 24 de març i acabarà el dia 25 amb una sortida per visitar diferents obres d’art i arquitectura noucentista a la comarca de la Selva.\nEl Noucentisme sovint s’ha estudiat com un fenomen aïllat, com si s’hagués desenvolupat al marge de la història cultural de l’Europa de l’època. El Simposi pretén corregir aquesta percepció –tal com ja han fet alguns estudiosos– presentant el treball d’una sèrie d’investigadors que ens ajudaran a veure el moviment noucentista des de perspectives diferents i en relació a la cultura i la societat europea del primer terç del segle XX. El tema del Simposi parteix de la necessitat d’estudiar els paral·lelismes, contactes i concomitàncies entre el Noucentisme i altres moviments culturals que es van desenvolupar arreu d’Europa durant aquell període. La voluntat del Simposi és tenir una visió més àmplia i precisa de diferents aspectes que poden ajudar a un major coneixement i difusió del Noucentisme, un moviment encara molt desconegut.\nInscripcions a www.udg.edu/simposinoucentisme


Pinturex | Pinturex patrocina el primer equip del CE Òdena\n18 Ene Pinturex patrocina el primer equip del CE Òdena\nPosted at 09:38h in Notícies\tby\tPinturex\nPinturex reitera el seu recolzament a l’esport local i patrocina aquesta temporada, el primer equip del futbol del CE Òdena.\nEl passat dissabte, abans d’iniciar el partit entre el CE Òdena i el AE Moja, es va fer, al camp municipal de la Sort d’Òdena, l’acte de presentació del patrocinador del primer equip (masculí amateur) del CE Òdena, Pinturex.\nA l’acte hi van assistir el gerent de Pinturex, Sergi Lozano i José Miguel Claver, com a representant de la junta directiva del CE Òdena. Els jugadors van estrenar equipació, concretament la samarreta amb el logotip del nou patrocinador Pinturex a la part del davant i l’equip va fer lliurament a Lozano d’una samarreta del CE Òdena amb el seu nom.\nEl primer equip masculí del CE Òdena milita a Segona Catalana, categoria assolida la temporada anterior, després de proclamar-se campió de lliga del grup 12 de Tercera Catalana. A més, el club té una quinzena d’equips entre futbol base i amateur.\nPinturex és una empresa especialitzada en productes i solucions tècniques d’última generació i qualitat relacionats amb el món de la pintura i la decoració amb seu al municipi d’Òdena. El seu gerent, Sergi Lozano, és una persona molt vinculada a l’esport odenenc i vol, a través del patrocini, donar suport al club i recolzament als valors i esforç que representa.


IB3 | LA GRAN VIDA: Torna als dissabtes amb un programa especial des del Claustre de Maó amb motiu del ‘Cranc Festival’.\nTorna als dissabtes amb un programa especial des del Claustre de Maó amb motiu del ‘Cranc Festival’.\nDiumenge a les 09.00\nEl programa ‘La Gran Vida’ torna amb nova temporada per aquest dissabte i ho fa amb un programa especial des del Claustre de Maó amb motiu del ‘Cranc Festival’. Des d’allà no perdrem el fil de l’actualitat i parlarem de l’inici de curs i de com pot afectar als infants i a l’ambient dins les aules i les families i ho farem amb Xavier Moyà, psicopedagog de la cooperativa BAUMA i secretari de l’AMIPA del CEIP Rafal Vell de Palma i amb Vicenç Arnáiz, psicòleg especialitzat en educació infantil i director del Servei d’Atenció Temprana de Menorca.\nTambé, entrevistarem el batle de Maó, Héctor Pons i Armando Pons, caixer experimentat de les festes de Maó, en una setmana en què s’havien de celebrar les Festes de Gràcia, patronals de la ciutat. Coneixerem de prop el treball de Gràcia Ribalaiga, artista del paper, que durant tot l’estiu exposa a l’espai “La Cereria”, al centre de Maó.\nCelestí Oliver ha sortit al carrer per demanar als ciutadans com han passat aquest “estiu estrany” per a tothom.\nDissabte farà una setmana del cap de fibló que va arrassar la Serra de Tramuntana. Visitarem en directe una de les zones més afectades, les vinyes de la cooperativa Malvasia de Banyalbufar. També acompanyarem en el seu inici de curs l’Aquari de es Cap Blanc, a Sant Antoni.\nPere Prieto els farà una visita per conèixer-ne les novetats d’aquest centre de recuperació animal.\nRebrem també tota l’actualitat del Cranc Festival, parlant amb els seus organitzadors i amb els companys d’IB3 Ràdio Joan Trias i Tito Fuster, que ens contaran tota la programació especial que ofereix la ràdio pública sobre aquest esdeveniment cultural.\nI tornen de les vacances els nostres col·laboradors habituals, Josep Carles Romaguera (cinema) i Georgina Sas (art).


Tu, jo i l'Otis: Fa calooooorrrr\nPer Tu, jo i l'Otis a divendres, de juliol 11, 2008\nla nit de la muntanya de montjuïc va estar molt bé! i el cinema a la fresca és GENIAL. dilluns passat vam anar a veure "promesas del este" i ens va agradar moltíssim, no l'havíem vista. aquest divendres hi tornem, fan "ratatuille". si voleu venir amb nosaltres, ja ho sabeu!\n(jo sóc de les afortunades que té aire condicionat a la feina. :-D)


La inflació cau al 0,4% el més juny, la menor taxa en tres anys - À Punt\nLa inflació cau al 0,4% el més juny, la menor taxa en tres anys\nEl descens de l'Índex de Preus de Consum es deu a la baixada dels preus dels carburants i l'electricitat.\nEl descens de l'Índex de Preus de Consum es deu a la baixada dels preus dels carburants i l'electricitat / Arxiu\n27 de juny 2019 - 12:30\nL'Índex de Preus de Consum (IPC) ha retallat al juny quatre dècimes la taxa interanual, fins al 0,4%, el nivell més baix des de setembre de 2016, segons l'indicador avançat publicat aquest dijous per l'Institut Nacional d'Estadística (INE). Això implica que els preus són hui un 0,4% superiors als de fa un any.\nEn cas de confirmar-se aquesta xifra, la taxa d'inflació de juny seria la més baixa en gairebé tres anys influenciada per la baixada dels preus dels carburants i l'electricitat enfront de l'augment que van experimentar l'any passat.\nAmb la dada de juny, l'IPC interanual encadena dos mesos consecutius de descensos, després que al maig va baixar set dècimes de colp, i acumula una retallada d'1,1 punts en només dos mesos. En l'evolució mensual, els preus de consum registren al juny una caiguda del 0,1%.\nL'INE publicarà les dades definitives de l'IPC de juny el pròxim 12 de juliol, moment en què donarà a conéixer el comportament de la inflació en la Comunitat Valenciana.


No et quedis fora de control!! – Xarxa veïnal Gòtic\nDijous 15 d’Octubre El Consell Plenari va aprovar la mesura de govern “Ciutat Vella davant la crisi produïda per la Covid-19”.\nPer tal de fer seguiment dels compromisos, des de Xarxa Veïnal Gòtic hem elaborat el document adjunt on es recullen les mesures Aprovades. Trobareu que s’incorporen links a documents diversos per tal d’accedir a més informació.\nLes paraules “desplegar”, “crear”, “elaborar”, “engegar”,…….. són sinònim de projectes que estan per fer.\nJa sabem que de les paraules als fets ………… passen legislatures.\nUn exemple: edifici Via Laietana que es va adquirir al 2014, al 2017 Ada Colau va dir que es destinaria a habitatge públic i que el març del 2019 el Ple va aprovar una modificació del Pla General Metropolità per activar per a habitatge públic i que en aquest cas s’en farien 110 habitatges.\nComprobareu que a octubre de 2020, el punt 12.7 del nostre document indica: “Ampliar el parc públic iniciant la construcció d’habitatges dotacionals a via Laietana, 8-10, i la rehabilitació de la resta d’habitatges de propietat municipal”.\nTINGUES TU EL CONTROL\nAquest document t’ajudarà.\nCategories: Programes municipals\n← Quan les màfies s’aprofiten de la legislació.\n#Cansats i #Cansades que es digui que al #GÒTIC NO HI HAN #VEÍNS NI #VEÏNES!!! Envieu-nos el vostre #video →


Inici EXTRES DE FUTBOL Gestors de futbol Fets de la biografia de Pep Guardiola Childhood Story Plus Untold\nLB presenta la història completa d’un entrenador de futbol més conegut pel sobrenom 'Pep'. El nostre Josep Pep Guardiola Childhood Story Plus Untold Biography Facts us ofereix un relat complet d’esdeveniments rellevants des de la seva infància fins a la data.\nSens dubte, Pep no només és conegut com un dels millors jugadors de la seva generació. És àmpliament considerat com un dels gestors de futbol més famosos d’aquesta era moderna.\nPep Guardiola Childhood Story: primers anys de vida i antecedents familiars:\nJosep "Pep" Guardiola Sala Va néixer a Santpedor, Espanya, el 18 de gener de 1971, del pare de Valentí Guardiola, una capa de maó retirada i de la mare Dolors Sala Guardiola, venedora.\nNo era tan ric en riqueses com alguns dels seus contemporanis. Va ser el futbol el que el va consumir des de l’inici.\nDes de ben petit, Guardiola tenia l’hàbit diari d’anar de casa a fer patades de futbol durant hores en un camp de futbol semblant a la plaça al costat de la casa del seu pare.\nTal com ho fa el seu pare, "Sempre hi havia una manera segura de fer-lo feliç per Nadal i això era regalar-li un futbol.\nSempre estava amb una pilota als peus. Arreu on anava, anava amb un futbol, diu Sir Valentí Guardiola ".\nPares de Pep Guardiola:\nEls pares de Guardiola, Valenti i Dolors, encara viuen a Santpedor. Van prometre no deixar mai el poble adormit que va ajudar el seu fill 'Pep' a començar la seva carrera.\nEls pares de Pep Guardiola, el senyor Valenti i la senyora Dolors Guardiola.\nLes dues parts sempre es veuen caminant juntes a la petita comarca Municipi que punts del camp de Barcelona.\nFins a la data, Santpedor encara té un reconeixement mundial que s’atorga al seu fill més famós ‘Pep’. A diferència de la seva mare, al pare de Pep li encanta cridar l’atenció dels mitjans.\nEl senyor i la senyora Guardiola han mostrat el seu orgull pels èxits del seu fill, cosa que queda palès en les fotografies i els records que decoren la casa familiar.\nValenti Guardiola mostra els monuments del seu fill.\nNo se sap que el seu pare és molt vocal a l’hora de defensar el seu fill. Li agrada expressar opinions controvertides sobre qüestions de futbol.\nPocs dies després Pep Guardiola Es va confirmar la gran mudança a la Premier League, el seu pare va batre el futbol anglès com a tal "Avorrit". Valenti Guardiola, va dir que era poc més que constant "Boles llargues i corrent".\nValenti també va dir: "He de confessar que el futbol anglès no és la meva tassa de te. Hi ha moltes boles llargues i corrent. Prefereixo el futbol que el meu fill li agrada practicar: molta passa després d'un atac sorpresa quan s'obre un forat de bucle ".\nSr. Valenti Guardiola (el pare de Pep).\nEl paleta jubilat, Valenti Guardiola, va ser un treballador de la feina. Va treballar 10 hores al dia a partir dels 14 anys a les obres i no va parar fins als 66 anys. Mai va tenir temps de jugar a futbol com ho va fer el seu fill "Pep".\nPep Guardiola Germà:\nPep té dues germanes majors i un germà menor, Pere, que és àmpliament conegut com un dels millors agents de futbol del món.\nPep Guardiola i germà petit, Pere.\nEl de Pere Guardiola s’ha fet famós en el negoci d’agents de futbol. El seu té Luis Suárez com el seu client número u. Pep també té dues germanes anomenades Olga i Francesca.\nVida de relació de Pep Guardiola:\nActualment Pep està casada amb Cristina Serra. Pep va tenir aquests fills anomenats Marius, Maria i Valentine abans que finalment es va cansar el nus del matrimoni en 2014.\nPep i dona, Cristina Serra.\nEs van casar amb una cerimònia discreta celebrada a Catalunya. Només hi van assistir els millors amics.\nUna feliç família de Pep Guardiola.\nBiografia de Pep Guardiola: començar la carrera futbolística com a ballboy:\nPep Guardiola va començar el seu camí cap a la grandesa del futbol com a mestre de ball del Camp Nou.\nVa formar part de l'estructura juvenil del Barça quan Venables va arribar com a entrenador a 1984, i ja havia mostrat signes de desenvolupar el seu coneixement del joc.\nLa imatge adjunta a continuació mostra un jove Pep de l'any 14 que celebra amb l'ex cap d'Anglaterra després d'haver dirigit el club al títol espanyol\nComençar la carrera de futbol com a Ballboy.\nEls amics de la seva infància han revelat que fins i tot en una edat tan jove, Guardiola estava desenvolupant la mentalitat i l’impuls que l’han convertit en l’entrenador de futbol més famós del món.\nVa ser un any després que va començar la seva carrera futbolística a l’acadèmia juvenil de Barcelona.\nPep Guardiola Carrera de futbol inicial:\nMolts es refereixen a ell com un mestre de nois de pilota que es va adreçar a un futbolista professional i un gran gestor de futbol. Pep Guardiola va deixar les seves funcions de noi de pilota un any després d’haver començat la seva carrera futbolística a l’acadèmia juvenil de Barcelona.\nVa començar a jugar la carrera a l’acadèmia juvenil de Barcelona als 13 anys. Jugant com a defensor, Guardiola va ser notat per l’entrenador del primer equip Johan Cruyff i es va introduir a la plantilla sènior als 20 anys.\nEs va convertir en un defensor fonamental de l'equip català dels somnis dels anys noranta que va obtenir 1990 títols de La Lliga, 6 Supercopes d'Espanya, 4 Copa d'Europa, 1 UEFA Copa del guanyador i 2 UEFA Supercopes.\nEn general, va aparèixer en 479 partits per a l'equip en 12 temporades i va ser percebut com un dels migcampistes defensius més fiables del seu temps.\nVa jugar amb grans noms com Ronaldo Luís Nazário de Lima, Xavi Hernández, Carles Puyol, Rivaldo Vítor Borba Ferreira el famós Luis Enrique que és l’actual entrenador de Barcelona a l’hora d’escriure.\nPep Guardiola, companys d’equip a Barcelona jugant dies.\nVa tenir una bona relació amb el seu exjugador José Mourinho quan encara era jugador del FC Barcelona. UN PUNT A NOTAR: José Mournho, que era un ex entrenador assistent de Barcelona, el va entrenar.\nPep Guardiola: en els darrers temps amb Jose Mourinho com a entrenador.\nTambé és pertinent tenir en compte que Pep Guardiola i Luis Enrique van ser companys d'equip al Barça durant cinc anys de 1996 a 2001. Adjunt és una prova a continuació;\nPep Guardiola i Luis Enrique a Barcelona.\nPep Guardiola es va retirar com a jugador quan el seu contracte amb el club Qatari Al-Ahli va acabar al juny de 2005. Va començar a prendre cursos d'entrenament el mateix mes després de la jubilació.\nBiografia de Pep Guardiola: la seva primera sortida al Barça no va ser feliç:\nQuan Guardiola marxi del Bayern, se li lliuraran els elogis que es mereix, tal com era quan va deixar Barcelona el 2012.\nEl club va celebrar pràcticament un mes de dol quan l'entrenador els va fer saber que anava, amb tota la plantilla més el president, el director esportiu i els membres de la junta assistint a la seva roda de premsa.\nEs va fer un seguiment amb una gran quantitat de vídeos d'homenatge i un discurs de comiat davant d'una multitud del Camp Nou. Es podria argumentar com hauria de ser quan surt una llegenda.\nNo sempre va ser així. Quan Guardiola va deixar el Barça com a jugador el 2001, ho va fer per la porta del darrere, d’incògnit.\nUna tarda d’abril va mantenir una reunió amb l’aleshores president Joan Gaspart per dir-li que marxava. "Quan? Ara mateix?!" va ser la resposta impactada.\nGuardiola va confirmar, i després va dir a Gaspart que tenia la intenció de fer una conferència de premsa l'endemà, demanant al president que l'acompanyés.\nLa desafortunada primera sortida de Pep Guardiola a Bercelona.\nCom va resultar, Gaspart ja havia reservat unes vacances a Suïssa que considerava impossible de reprogramar i, per tant, no hi va assistir.\nGuardiola, guanyador de sis títols de lliga i la primera Copa d’Europa del Barcelona, va donar la notícia als mitjans de comunicació.\nUna despietada despedida d'un jugador que havia fet tant per a la institució, era l'oposat exacte del tipus que veieu a Anglaterra, un país que Pep admirava fins i tot llavors.\n"No sé per on jugaré encara, però tinc una passió pels equips anglesos". Guardiola va dir a la premsa aquest dia a 2001. "Són honestos. Recordo la primera vegada que vaig jugar a Old Trafford. Va ser increïble ".\nEl seu somni de jugar al Manchester United es va veure truncat per un sobtat canvi d’opinió. Pep Guardiola va passar a un club italià més petit, el Brescia Calcio.\nDades de la biografia de Pep Guardiola: últim club com a jugador:\nCreieu-ho o no, però l'últim club que va jugar a Guardiola va ser el club mexicà Social i Deportivo Dorados de Sinaloa. Pep es va unir a l'equip mexicà a l'edat de 34 i va jugar allí durant gairebé mig any abans de retirar-se del futbol professional com a jugador.\nPep Guardiola va ser reclutat per l’entrenador espanyol Juanma Lillo.\nInici de la carrera professional:\nLa carrera de Guardiola com a entrenador va començar formalment en el Barça B a 2007, però en realitat ja tenia experiència en l'entrenament d'un equip professional. La seva carrera empresarial amb l'equip sènior de Barcelona va començar a 2008.\nDurant la seva etapa de quatre temporades al Barça, Guardiola no només va recollir 4 títols, sinó que també va desenvolupar un estil de joc particular que va sorprendre els aficionats al futbol de tot el món. Un d'aquests estils implica que no realitzi entrevistes individuals, sinó només rodes de premsa.\nDesprés de la temporada 2011/2012, Guardiola va renunciar a Barcelona i va afirmar que tindria un any sabàtic a Nova York. Més tard es va revelar que prendria les regnes al Bayern de Munic a partir de l'estiu de 2013.\nGuardiola va guanyar el títol de la Bundesliga, DFB- Títol propi, així com UEFA Títols de la Supercopa i la Copa del Món de Clubs en la seva primera temporada amb el Bayern.\nPep Guardiola Bio - Amor per la moda i les arts:\nA la banda, Guardiola és conegut per portar vestits prims perfectament tallats. (De vegades massa prim). Mai ningú no ha pogut saber d’on treu Guardiola els seus vestits, així que si estàs llegint això, Pep, posa’t en contacte.\nMai no té por d'un pop de color. Tot i que el conjunt de colls de camisa i corbata-sota-brillant-vermell-V és un element bàsic dels directius de futbol europeus (és a dir, Arsène Wenger, l'ex entrenador de l'Aston Villa, Tim Sherwood), Guardiola els posa tots avergonyits.\nLa seva roba com aquesta de sota ha estat notícia en el passat. Pep Guardiola va ser etiquetat com l’home més de moda del futbol segons els mitjans espanyols. La seva dona Christina ha estat acreditada com una influència clau darrere del seu estil de vida de moda.\nParlant de roba, la relació de Guardiola amb la seva esposa Cristina Serra va créixer al voltant de la botiga de roba familiar d’aquesta última a Manresa, al nord-est d’Espanya.\nAssistència a festivals de cervesa alemanys:\nUna de les aficions més grans de Pep és assistir a festivals de cervesa. El Oktoberfest festival de cervesa és el seu favorit. Es tracta d'un festival de cervesa de dues setmanes cada any Munic, Alemanya a finals de setembre i principis d'octubre.\nHi assisteixen sis milions de persones cada any i ha inspirat nombrosos esdeveniments similars amb el nom Oktoberfest a Alemanya i arreu del món, molts dels quals van ser fundats per immigrants alemanys o els seus descendents.\nEl seu amor pels festivals de cervesa va fer que aprovés un determinat anunci de cervesa per al seu antic equip del FC Bayern Munich.\nLlibres de Pep Guardiola:\nPep Guardiola ha estat l’autor d’un bon nombre de llibres venuts a Amazon, entre els quals destaquen “L’infern de tiki-taka i l’evolució”.\nL’evolució parla dels seus reptes en la carrera d’entrenador de futbol i descriu als lectors com va superar-lo per convertir-se en un entrenador mundial de futbol d’èxit.\nProva que Pep Guardiola és autor.\nDiversos llibres excel·lents sobre Guardiola han estat publicats en els últims anys, des de biografies fins a un compte intern del seu temps al Bayern escrit per Martí Perarnau. Però sabíeu que Pep també és autor?\nA 2001, va publicar el llibre La meva gent, el meu futbol (la meva gent, el meu futbol) conjuntament amb Lu Martin i Miguel Rico, dos dels periodistes de futbol més respectats d’Espanya.\nBiografia de part, guia de part del joc de Pep, directament de la boca del cavall: imprescindible si voleu entendre Guardiola.\nNomés hi ha dos problemes. El primer és que només està disponible en català, i el segon és que no està disponible, per complet. Molt temps des de fora d'impressió, Guardiola no té cap interès a veure-la reeditada, malgrat el potencial obvi de fer un cèntim bonic.\nCotxes de Pep Guardiola:\nPep Guardiola té gust per sopar en l’elecció dels seus vehicles. Condueix el S8, un cotxe fabricat per Audi, que actualment té un preu de 170 dòlars.\nLes claus de l’Audi S382 negre fantasma de 520 kW (8 CV) li van ser presentades personalment pel director general d’Audi, Rupert Stadler.\nAquest cotxe el fa sentir com a casa a la carretera.\nPep Guardiola Religió:\nPep Guardiola no és religiós. És ateu i no creu en l’existència de Déu. La gent esperava que Guardiola fos almenys lleugerament catòlic, com s’esperava de la majoria d’espanyols.\nPep es troba entre aquest quart de la població d'Espanya que es considera no religiós.\nL'amor a la roba intel·ligent es tradueix naturalment en un amor pel golf.\nGuardiola va assistir al "Miracle a Medinah" del 2012 per invitació del capità i compatriota d'Europa de la Ryder Cup, Jose Maria Olazabal.\nA banda de la seva carrera professional a Europa, Guardiola va passar temps amb Al Ahly de Qatar i després Dorados de Sinaloa de Mèxic, que va demostrar el seu cant de cigne.\nDades de la biografia de Pep Guardiola: amor per Peter Crouch:\nA 2006, Guardiola va escriure una sèrie de columnes per a El País durant la Copa del Món d'Alemanya, el contingut del qual proporciona una visió fascinant de la seva ment futbolística.\nUn dels més intrigants és el que fa esclatar a un davanter favorit del torneig, el nom del qual pot sorprendre: Peter Crouch.


S'estan mostrant les entrades d'aquesta data: de gener 4, 2009\nMemòries de la desmemòria 19\ndiumenge, 28 maig 1987/ cap 19\nEn la vida les coses mai no són dolentes ni bones del tot, sinó que quasi sempre se donen barrejades fins al punt que de vegades un no sap si riure's o plorar. Vet si no el dia de hui. M'arriba una notificació de la Conselleria d'Educació denegant-me el permís per fer una excursió amb els pàrvuls. Em sap greu però és millor, m'estalvia la tira de feia. Hui comencen per dir-me que m'han entrat al pis de V. Em quede de pedra. Sort que el tenia buit encara. En anar els posaré una nota als lladres per si tornen a visitar-me: "SÓC UNA DONA SEPARADA AMB CÀRREGUES FAMILIARS,NO TINC JOIES NI DINERS.ES PREGA DEIXEN UN DONATIU A LA SAFATA".\nAconseguisc quedar per a que vinguen uns operaris a replegar el dormitori de ma mare per restaurar-lo. La meua filla, pobreta, ha sofert un petit accident: li han xafat el dit gorrí en una porta a l'escola. Fractura i punts. Em comuniquen que al pis ja m'han posat l'aigua i la llum. Alegr…\nF. NIETZSCHE, aforisme.\nPer a no apartar-me de la meua forma de ser, que diu sí i que tan sols de manera indirecta, tan sols contra la seua voluntat, té a veure amb la contradicció i la crítica, senyalaré de seguida les tres tasques per les quals se té necessitat d'educadors. S'ha d'aprendre a veure, s'ha d'aprendre a pensar, s'ha d'aprendre a parlar i a escriure: la meta en estes tres coses és una cultura aristocràtica.


El sector ecològic davant el repte del Covid-19 - Bio Eco Actual\nHome Activisme El sector ecològic davant el repte del Covid-19\nEl sector ecològic davant el repte del Covid-19\nLa situació actual ha transformat del tot, encara que esperem que de forma transitòria, la vida de milions d’espanyols i europeus. Davant d’aquesta incertesa, les precaucions i la cura de la nostra salut i la de les nostres famílies, equips de treball o veïns són molt importants, i hi ha sectors essencials que no poden ni han de parar, sinó que són avui més necessaris que mai. És el cas del sector ecològic.\nA continuació, repassem amb alguns dels principals actors del panorama nacional com s’està afrontant la situació actual, assegurant que la cura de la salut i el compromís amb la ciutadania segueixen primant en els seus productes.\nEl teixit comercial i els distribuïdors, principals garants d’un ‘dia a dia’ imprescindible per a sector i consumidors\nProveir de productes saludables a la ciutadania. D’això s’encarreguen diàriament prop de 4.000 botigues ecològiques especialitzades i herbolaris des de fa molts anys. I són, generalment, els distribuïdors els que els fan arribar aquests productes. Hem preguntat a alguns dels més importants com estan funcionant i la resposta és clara: l’abastiment no corre perill i la professionalitat dels seus equips està garantida amb l’adaptació a la situació actual.\nJoan Picazos, Director General de Biocop, distribuïdora amb més de 40 anys d’història i experiència al sector ecològic, explica “vam començar a actuar abans que es decretés l’alarma. El nostre sistema informàtic habitual ja afavoreix el teletreball. Hem normalitzat el treball en teleconferència. Els equips de producció i magatzem estan fent uns esforços formidables, treballant en torns aïllats i mantenint un altíssim nivell de servei. Ens sentim més a prop dels nostres clients que mai”.\nXavi Vila, Co-Propietari i Director de Sol Natural, distribuïdora líder a Catalunya i augmentant la seva presència a Madrid, València i Múrcia, comenta que “a l’igual que tothom, les empreses que seguim en actiu ens hem hagut d’adaptar a aquesta nova situació, buscant alternatives per fer la feina més fàcil i segura. És per això que, a més de prendre totes les mesures de seguretat pertinents, hem ofert l’opció de teletreball a tots aquells companys que poguessin operar d’aquesta manera, la qual cosa també ha suposat un canvi en les nostres dinàmiques”.\nSara Muñoz, Directora General de Biogran, distribuïdora ‘bio’ líder present a tot Espanya i empresa productora a través de la seva històrica marca El Granero Integral, apunta que “el COVID-19 ens ha fet adoptar noves formes de treballar a Biogran: tot l’equip està treballant des de casa en mode teletreball, excepte aquells membres de l’equip que pels seus llocs han d’estar de manera presencial a fàbrica i magatzems”.\nMiguel Ángel Montesinos, CEO de La Finestra sul Cielo España, amb distribució a tot el territori nacional i una nova i potent botiga online, ens explica que la situació actual “és una situació que mai haguéssim imaginat, havent-nos així d’adaptar al nou context. A dia d’avui, més del 80% dels nostres col·laboradors estan treballant a casa, i a l’empresa prenem, des de l’inici, una sèrie de mesures per evitar qualsevol contagi”.\n‘Auge’ de la venda online\nDe fer arribar salut als ciutadans s’encarrega, també, des de 1771 Herbolario Navarro, que compta actualment amb 35 botigues. El seu gerent, Pepe Navarro, apunta que “en els moments previs a la declaració de l’Estat d’Alarma vam experimentar un augment notable en les vendes, però ara s’estan veient minvades i estem adaptant la nostra forma de treballar potenciant el nostre servei de venda online perquè el client es pugui quedar a casa”.\nLa producció d’aliments compromesos amb la salut: més segura que mai\nIgnasi Aguiló, Director General de Obrador Sorribas – Biográ, empresa creada el 1986 però la història de la qual es remunta a 1915 i a l’herbolari de Pere Sorribas a Barcelona, comenta que “hem aplicat de manera estricta totes les recomanacions sanitàries per preservar el màxim la salut de les persones que treballen al nostre obrador i als nostres herbolaris”. Ignasi afegeix que “les persones confinades a casa volen alimentar-se de forma saludable, i nosaltres tenim una oferta que pot satisfer això. Estem satisfets perquè estem aconseguint mantenir el servei que els consumidors i les botigues ens demanen”.\nEva Roger, Directora Comercial de Vegetalia, històrica companyia especialitzada des dels seus orígens en la proteïna vegetal de més alta qualitat, retrata com està essent aquesta gestió “hem pres decisions a nivell de canvis organitzatius per poder treballar adequadament (teletreball, totes les mesures de prevenció i higièniques necessàries…). La situació ens ha coincidit amb un increment de treball i hem hagut d’aprendre a comunicar-nos i coordinar-nos telemàticament, tot un canvi per a tothom. Algunes tasques de coordinació no són tan fàcils com quan estem tots a Vegetalia”.\nPer a Rafel Muria, Propietari de Mel Muria, el primer és la salut de tots. “La situació actual ens suposa un nou repte, ens hem hagut d’adaptar com tots vosaltres. Seguirem endavant amb la il·lusió de saber que en plena natura les abelles segueixen pol·linitzant els arbres i les plantes per donar-nos el fruit quan tot hagi passat”.\nLa cosmètica ecològica i els complements alimentaris tampoc es queden enrere\nEsther Saiz i Maribel Saiz, al capdavant de Dietéticos Intersa, empresa dedicada a la dietètica, la nutrició, la fitoteràpia, l’aromateràpia i la cosmètica natural des de fa més 40 anys, amb presència a tot el territori nacional i illes, expliquen que “l’equip humà de INTERSA s’ha dividit en el 80% fent teletreball i el 20% a l’empresa. D’aquest últim grup, s’han generat dos torns, amb l’objectiu de poder donar servei als nostres clients, rotant els equips setmanalment”.\nJoaquim Llobet, Director Comercial de Corpore Sano, empresa amb de més de 30 anys d’experiència en el sector de la bellesa i la higiene corporal declara que “ens ha suposat una revolució en molt poc temps, però que demostra aquella dita de ‘voler és poder’. Hem donat accés al teletreball en un temps rècord als departaments; hem equipat i establert en producció un sistema de treball el més segur possible; i hem prioritzat la producció per poder donar el millor servei als nostres clients”.\nFires i Sector Ecològic. Un calendari ‘aplaçat’: noves dates i convocatòries\nEls principals esdeveniments de tots els sectors s’han ajornat o cancel·lat, i la majoria, també al ‘bio’, han publicat ja les seves noves dates.\nAquí destaca BioCultura Barcelona, esdeveniment que congrega any rere any més de 60.000 persones i que després del canvi de dates es celebrarà enguany del 24 al 27 de setembre al Palau Sant Jordi i del que la seva directora Ángeles Parra afirma que “BioCultura a Barcelona se celebrarà. Estem convençuts que les activitats que tenen en el seu codi genètic el bé comú no sucumbiran a aquestes amenaces”.\nDestaca també la segona edició de la fira referent per als professionals del sector ecològic a Espanya, que en la seva primera edició el 2019 va ser un èxit: Organic Food Iberia (i Eco Living Iberia) que se celebraran del 3 al 4 de setembre a IFEMA. L’organització ha apuntat que “l’èxit, així com la seguretat dels nostres expositors i visitants, sempre han estat la nostra prioritat i aquest segueix sent el cas”. [ACTUALITZACIÓ 23/04/2020: Organic Food Iberia, posposada fins al 2021]\nEl calendari és ajustat, i és que Alimentaria, que enguany aposta per l’ecològic en el seu pavelló 5 ‘Alimentària Trends‘, se celebrarà del 14 al 17 de setembre a Fira de Barcelona. El seu director general, J. Antoni Valls, ens comenta que “l’alimentació ecològica té un encaix ideal dins del nostre certamen, pel que considerem que incloure un espai propi per a aquesta oferta dins de el nou saló Alimentària Trends és un gran encert”.\nD’altra banda, BioCantabria, que estava programada inicialment per a l’abril, espera rebre més de 10.000 visitants -majoritàriament consumidors- del 30 d’octubre a l’1 novembre al Palau d’Exposicions de Santander.\nAquesta setmana es confirmava la cancel·lació definitiva per a aquest any de Natural & Organic Products Europe, fira que anava a ser celebrada primer a l’abril i després al juliol al ExCel de Londres (l’esdeveniment finalment no se celebrarà perquè Excel es convertirà en un hospital de manera temporalment indefinida). Natural & Organic Products Europe 2021 s’ha programat per al 18 i el 19 d’abril de l’any vinent.\nImportants també són els canvis de dates de Free From Amsterdam (que passa al 24-25 de novembre) i SANA (que se celebrarà juntament amb Cosmoprof del 3 al 6 de setembre).\nBio Eco Actual ha confirmat la seva presència a les noves dates de les fires professionals Organic Food Iberia, SANA, Natexpo, Free From Amsterdam i Nordic Organic Food Fair.\nPodeu consultar el calendari actualitzat complet de fires a Espanya i el Món a bioecoactual.com/ca/calendari-fires-bio.\nFires BIO 2020\nBio Eco Actual, normalitat adaptada a unes circumstàncies excepcionals\nEl paper de la comunicació i la informació és avui més important que mai. Aquest mes d’abril hem publicat 48.000 exemplars de Bio Eco Actual i 20.000 de Bueno i Vegano que, a més de tenir una difusió ‘extra’ a nivell online -les edicions ja compten amb prop de 3 milions d’usuaris únics l’any i més de 22.000 subscriptors online-, seran distribuïts com cada mes en prop de 4.000 botigues especialitzades, havent-se establert les mesures de seguretat necessàries des de la impressió i transport fins a la distribució dels mateixos.\nEn aquest sentit, l’equip de Bio Eco Actual agraeix als seus distribuïdors i a les botigues el que cada mes facin possible que les nostres publicacions estiguin en el punt de venda per a informar de forma gratuïta i independent a el màxim de lectors possible. Aquesta setmana hem fet pública la nostra auditoria, que xifra en 70.000 exemplars la distribució i tirada mensual mitjana de Bio Eco Actual + Bueno i Vegano realitzada durant el passat exercici 2019.\nLeer Bio Eco Actual | Abril 2020\nLlegir Bio Eco Actual | Abril 2020\nLes persones, primer\nUna màxima cada vegada més estesa en el màrqueting modern es fa avui més valuosa que mai. Així doncs, Com liderar un equip en aquests moments?\nPer a Sara Muñoz el més important és “prendre les decisions adequades per salvaguardar el benestar de l’equip i de la companyia, sempre estant molt en contacte i cuidant les persones, sobretot en aquests moments en què és clau mantenir la motivació i ser un referent en fortalesa”.\nJosé Navarro posa l’accent en atendre les necessitats especials dels consumidors: “Hem facilitat que totes les persones que poden teletreballar ho facin, d’altra banda, comptem amb un gran equip de professionals (farmacèutics, dietistes, nutricionistes i biòlegs), centrats en donar servei a les persones que més ens necessiten, intolerants a algun tipus d’aliment, persones amb celiaquia o aquells que no poden prendre químics. Tot el nostre equip està al peu del canó per oferir aquest servei tan necessari”.\nXavi Vila comenta que han afrontat la situació “amb una actitud positiva, i sobretot amb molta calma, cosa que hem intentat transmetre als nostres companys des de l’inici de l’estat d’alarma”, al que afegeix que “aquesta situació m’està servint per reflexionar sobre el que realment és important: aquesta és una gran oportunitat per aprendre a ser millors, i tinc l’esperança que, després de tot això, siguem més solidaris i generosos”.\nJoan Picazos declara la unió i bona sintonia entre el seu equip humà “és emocionant veure la resposta de tota la gent de Biocop. Estic molt orgullós”.\nMiguel Ángel Montesinos, per la seva banda, afirma que l’equip es lidera “estant molt organitzats, tenint molt clars els objectius i recolzant-nos els uns als altres”.\nIgnasi Aguiló destaca que “estem tenint una resposta molt positiva de tot l’equip humà. Tots els que poden treballar des de casa s’han adaptat amb molta velocitat per poder seguir donant el servei als clients… Cada dia que passa entenc més profundament el significat de la solidaritat i cada dia veig més llum i més esperança”.\nEva Roger apunta a la importància del tracte humà en el lideratge per a fer-ho, “especialment escoltant i parlant molt amb la gent. Són moments difícils per a tots i cada persona els viu d’una manera diferent. M’ha ajudat molt la resposta de tot l’equip que ha estat d’una gran implicació, capacitat d’adaptació i esperit de col·laboració”.\nRafel Muria està satisfet perquè “l’equip fa més pinya que mai, i crec que d’això es tracta, cadascú segueix les seves tasques sigui fent teletreball o torns, per poder seguir produint i servint, prenent totes les mesures de seguretat necessàries”.\nEsther Saiz i Maribel Saiz estan“orgulloses de comprovar les capacitats de les persones en situacions límits: es genera creativitat, solidaritat, ajuda, comprensió, tots som un. A INTERSA som conscients avui més que mai de l’equip humà que tenim, i hem pogut constatar la seva empatia i solidaritat”.\nPer la seva banda, Joaquim Llobet constata que “si tens un bon equip poc canvia, cadascun té les seves tasques i busquem junts les millors solucions davant les dificultats de l’confinament”.\nAixí mateix, Ángeles Parra, destaca la força i la valentia del seu equip: “el nostre equip està compromès amb la nostra causa, liderar no és una tasca difícil. Som professionals i tenim molta il·lusió i esperança. Som ecoactivistes conscienciats, aquesta és la nostra força i la nostra valentia per seguir endavant. Seguirem treballant amb fermesa per la promoció de l’alimentació ecològica, la sostenibilitat, el respecte a la biodiversitat, els drets humans…”.\nEsperem veure-us aviat de nou. Salut, precaució i ecologia, avui més que mai.\nRedacció Bio Eco Actual\nSubscriu-te a la Newsletter i rep cada mes Bio Eco Actual al teu correu


LES ALTES CAPACITATS A CATALUNYA [i]\nMónica Fernández Díaz, col·legiada núm. 1289 - Conxi Reig Sansó , col·legiada núm. 526\nNatàlia Luján Roig, col·legiada núm. 892 - Tati Cortés Marco , col·legiada núm. 1544\nRafael González García, col·legiat núm. 1727 - Anna Canet Domínguez, col·legiada núm. 1809\nLaia Serentill Varea, Conchi Ballestero Carbó i Valèria Sandoval Borràs, estudiants afiliades\nÉs desconcertant que les ALTES CAPACITATS estiguin al Pla d'Atenció a la Diversitat dels Centres Educatius i no hagin assignatures específiques en la formació universitària de l’àmbit educatiu. Per això els professionals que volen formar-se en altes capacitats ho han de fer fora de la carrera\nLes altes capacitats són encara un tema força desconegut, no només per la societat en general, sinó també pels professionals de l'educació -ja siguin mestres, professors, pedagogs, psicopedagogs o psicòlegs- que treballen directament amb alumnes.\nActualment, a aquestes alçades, a la majoria dels plans d'estudi de les carreres universitàries catalanes (i també de les espanyoles) relacionades amb el món de l'educació i de la pedagogia, no hi ha cap assignatura específica que tracti les altes capacitats. Tenint en compte que les altes capacitats estan dins del pla d'atenció a la diversitat de totes les escoles i instituts -ja siguin públics, concertats o privats- és desconcertant que aquesta realitat, de no atenció, encara sigui vigent avui dia. A conseqüència d'això, doncs, els professionals de la pedagogia i la psicopedagogia que volen formar-se en l'àmbit de les altes capacitats, no tenen altre opció que fer-ho de manera complementària i externa a la carrera universitària.\nA Catalunya hi ha conscienciació en el tractament de les altes capacitats, ja que diverses institucions públiques i privades organitzen cursos, xerrades i jornades amb l'objectiu de formar als professionals de l'educació sobre com detectar, identificar i atendre als alumnes amb altes capacitats. El recentment estrenat postgrau a la Universitat de Girona (UDG): “Curs de Postgrau en diversitat, intel·ligència i altes capacitats”, el qual és semipresencial, inclou pràctiques en institucions i contribueix a dissipar aquesta inquietud que sempre ha mogut als professionals que els preocupa que les altes capacitats siguin considerades com una necessitat educativa específica. Cal afegir que, a nivell nacional, existeix des de fa anys el postgrau de la Universidad Nacional de Educación a Distancia (UNED): “Diagnóstico y Educación de los Alumnos con Alta Capacidad”.\nConcretament, des dels Grups de Treball d'Altes Capacitats del Col·legi de Psicologia de Catalunya (COPC) i del Col·legi de Pedagogs de Catalunya (COPEC), fa més de 10 anys que treballen per fer recerca i donar així més visibilitat al coneixement de les altes capacitats dins l'àmbit educatiu. Al llarg d'aquests any s'han fet fins aleshores les IV Jornades Nacionals d'Altes Capacitats, organitzades conjuntament pel COPC i COPEC, on s'han analitzat i debatut els temes que ocupen i preocupen tant a pares com a mestres i a tota la comunitat educativa.\nDes del Grup de Treball Interdisciplinari del COPC i COPEC també s'han elaborat estudis, com per exemple el de “Estudio sobre la aceleración de curso como medida de intervención educativa para alumnos con altas capacidades” publicat a la revista del COPEC EIX 10 [ii]. També s'ha treballat sobre la baixada de rendiment dels alumnes amb altes capacitats a secundària i sobre l'aplicació de la creativitat a l'aula. D'altra banda, s'ha col·laborat amb el Departament d'Ensenyament en l'elaboració de la "Guia de Detecció i Actuació per a l'alumnat amb Altes Capacitats"[iii]. Una vegada publicada la Guia, des del Grup de treball interdisciplinari s'han realitzat algunes esmenes, per tal d'aclarir certs punts que poden portar a la confusió i que es consideren essencials per un bon enteniment dels professionals de l'educació, ja siguin mestres, professors, psicopedagogs d'EAPS o privats.\nPosteriorment a la Guia, el Departament va iniciar una formació als EAP's, per tal de formar als referents en altes capacitats de cada zona, i així que aquests fessin arribar la informació a la resta de psicopedagogs dels EAP's per posteriorment fer-ho extensiu a les escoles. Aquest va ser un bon inici per conscienciar i formar a la comunitat educativa, però s'han de seguir tenint iniciatives, en aquest cas de conscienciació en claustres.\nFent referència als membres que van col·laborar en l'elaboració de la Guia, molts d'ells, han publicat diversos llibres[iv] i han intervingut en Mitjans de Comunicació[v], precisament per portar a terme aquesta tasca d'informació i divulgació sobre la realitat que envolta als alumnes amb altes capacitats.\nEn el Grup de Treball d'Altes Capacitats del COPEC concretament, el qual aborda les Altes Capacitats des de la perspectiva pedagògica i psicopedagògica, en aquests moments estem elaborant una maleta pedagògica amb recursos de detecció i abordatge de les altes capacitats quan es donen amb altres trastorns comòrbids com el TDAH o TEA, ja que ens adonem de la manca d'informació i recursos que hi ha quan es dóna aquesta “doble excepcionalitat”. També estem treballant per fer una eina educativa en format de vídeo perquè arribi a tots els professionals de l'educació per tal de donar més visibilitat als alumnes amb altes capacitats i que hi hagi més detecció i intervenció a les escoles i instituts. Volem remarcar en aquests vídeos que el professor/mestre s'ha de mostrar com a guia i acompanyant en un context d'escola inclusiva.\n[i] GRUP DE TREBALL D’ALTES CAPACITATS DEL COPEC: Mònica Fernàndez Díaz: Psicopedagoga, coordinadora del GTAC, Conxi Reig Sansó: Pedagoga, Natàlia Luján Roig: Pedagoga i Psicopedagoga, Tati Cortés Marco: Psicopedagoga, Rafael González García: Pedagog, Tati Cortés Marco: Psicopedagoga,\nAnna Canet Domínguez: Psicopedagoga,\nLaia Serentill Varea: Estudiant de Psicopedagogia, Conchi Ballestero Carbó: Estudiant de Pedagogia i Valèria Sandoval Borràs: Estudiant de Psicopedagogia.\n[ii] Revista Educació i Xarxa EIX, 2016, núm. 10 http://www.pedagogs.cat/doc/Eix_10_web.pdf\n[iii] Guia de Detecció i Actuació per a l'alumnat amb Altes Capacitats, 2006, http://www.pedagogs.cat/doc/guia_superdotacio.pdf\n[iv] Publicacions dels col·legiats i col·legiades del COPEC http://www.pedagogs.cat/reg.asp?id=391&i=ca\n[v] COPEC als Mitjans de Comunicació http://www.pedagogs.cat/cat.asp?c=113&i=ca:\nVILAWEB - Victòria Gómez "La creativitat com a eina per millorar el potencial de les persones superdotades i talentoses" 12/12/2015\nTVE2 - Mònica Fernàndez: "Debatint sobre les Altes Capacitats" 28/01/2016\nRAC1 - Natàlia Luján: "Reportatge fracàs escolar en nens superdotats" 14/07/2016\nRADIO4 - Natàlia Luján: "Tertúlia sobre Altes Capacitats" 01/03/2015\nRÀDIO 4 - Mònica Fernàndez: "Superdotats: Talent incomprès" 6/2/16\nCAT-RÀDIO - Milagros Valera "Els Superdotats: com és tenir un petit ‘geni'a casa?" 19/11/2012


Tomàquet Moliner: Bus urbà: l’aposta de Miquel Vila\n# posted by Tomàquet Moliner : 10/20/2006 12:01:00 a. m.\nD'acord "tomàquet", desenmascar'et: ets el Miquel Vila! Que patètic, escriure't tu mateix per raspallar-te... A més, quan tothom sap que això ho van proposar els socialistes quan governaven amb ICV\nNomés veig un problema, comença molt tard al matí. No es practic ni per anar a treballar ni per anar a la universitat.\n# posted by Anònim : dilluns, 23 d’octubre, 2006\nSeremos más profundos, ocupate mejor de tus departamentos y de tus "lobos", así como de dejar de ser un sectário en tu trabajo, menos buses y más humanidad...que parece que és poca y de cara a la galería,ya se sabe, el tener cargo "empudrece"..., pero siempre se puede mejorar.\n# posted by Anònim : dimecres, 20 de desembre, 2006


El redactat del nou ROM s'enllestirà al juny i passarà pel ple del juliol\nL'alcalde va invocar dilluns l'article 84, que permet expulsar qui pertorbi el transcurs de la sessió.\nEls grups municipals rebran aquest mes el retorn de les aportacions al text que havien formulat al 2017 i la previsió és enllestir tots els tràmits a l’estiu\nActualitzada 15/05/2018 a les 21:30\nEl redactat final del nou Reglament Orgànic Municipal (ROM) de Reus se sotmetrà a votació en el ple que es convoqui al juliol. Fons municipals confirmen al Diari Més que els grups rebran al llarg d’aquest mateix mes de maig el document de retorn de les propostes que van fer al text, i serà al juny quan s’acabin de negociar els darrers serrells en aquest àmbit. La comissió encarregada de confeccionar el document que reemplaçarà l’actual ROM no es convoca des de l’estiu del 2017, precisament quan van recollir-se les propostes de canvi. La inclusió d’aquest punt a l’ordre del dia del ple del juliol, si és que rep llum verda, culminarà un procés que va engegar-se al 2011 i arran d’una moció impulsada per la CUP.\nLes primeres reunions per modificar el ROM i el Reglament de Participació, presidides per l’alcalde Carles Pellicer, es remunten a l’octubre del 2015. En aquell moment, es va entregar un document de treball als regidors com a guia per a l’anàlisi sobre el ROM i els posteriors canvis. La previsió anunciada llavors era, a través de l’anàlisi del text vigent, generar-ne un de transició on s’assenyalessin els apartats susceptibles de ser modificats. Després, els grups municipals podrien fer esmenes i propostes al redactat. Des de fa gairebé un any, els grups esperen el retorn de les aportacions realitzades.\nLlorens: «És un tema prioritari»\nLa portaveu de la CUP, Marta Llorens, assegurava ahir que la formació no ha estat encara notificada sobre el calendari en relació al ROM. I explicava, del retard que aquest arrossega, que resulta «prioritari aprovar el text o almenys convocar una nova reunió per valorar les aportacions que s’hi han fet i si realment són o no són vàlides, i vincular-lo al Reglament de Participació». Aquesta convocatòria, concretava, «l’hauria d’haver fet el regidor Enrech ja fa molts mesos» amb l’objectiu de «posar fil a l’agulla i poder donar el ROM per enllestit».\nEntre les aportacions del grup cupaire hi ha «que es mantinguin els plens a la tarda, no per acord de Junta de Portaveus com fins ara sinó perquè ho marqui el ROM, i garantir així més afluència de públic», «que els plens siguin el més oberts possible a la ciutadania, no de manera espontània però que sí que es permeti fer aportacions dins un ordre» o «publicar abans i d’una forma més clara l’ordre del dia i que les persones que assisteixin al saló el rebin en paper i puguin seguir-lo». «Les nostres propostes van en la línia de potenciar l’obertura de la institució», afegia.\nL’article 84 del ROM vigent estableix que el públic assistent a les sessions de ple «no podrà intervenir-hi», i que tampoc «no es permetran les manifestacions de grat, desgrat o de cap altre tipus». «La presidència», continua el text, «podrà expulsar de la sala qualsevol persona del públic que per qualsevol causa impedeixi el desenvolupament normal de la sessió». L’alcalde, Carles Pellicer, va invocar-lo dilluns, transcorregudes quatre hores de sessió –de les més de set en què va allargar-se– i després d’un seguit d’advertiments, per fer fora del saló un noi que interrompia. Més enllà de l’anècdota, l’assistència de públic als plens, disparada primer per les conseqüències de la crisi econòmica i ara pel debat sobiranista, torna a posar el focus sobre la confecció d’un nou ROM. Llorens també es posiciona sobre l’article 84: «La gent s’ha d’expressar com vulgui. Òbviament, a l’alcalde li toca el paper de posar ordre. Però, el fet d’expressar-se a favor o en contra d’unes propostes és lícit i és sa, dins el respecte».


Ramisa se l'embeina amb els vaguistes - El triangle\nRamisa se l’embeina amb els vaguistes\nEsfosa retira la suspensió de sou i feina contra el seu comitè d'empresa just abans que comencessin les noves aturades i reconsiderarà l'ERO\nEls treballadors de l’escorxador vigatà Esfosa, un dels més grans de Catalunya i Espanya, han aconseguit una victòria sense precedents en el conflicte laboral que mantenen amb la direcció de l’empresa, en el marc d’una denúncia de les pèssimes condicions laborals que pateixen els empleats del sector carni.\nHan desconvocat la vaga que tenien previst iniciar aquest dimarts perquè, davant la perspectiva de noves aturades, Esfosa s’ha estimat més aixecar la suspensió de feina i sou que va aplicar a set dels vuit membres del comitè d’empresa -sis d’ells del combatiu sindicat COS-. A més, la direcció de l’escorxador reconsiderarà l’Expedient de Regulació d’Ocupació (ERO) que havia presentat i que afectava 139 treballadors fixos, als quals es reduïa la jornada.\nFonts citades per la Directa expliquen que el gerent d’Esfosa, Luis Saballs, no volia cedir, però va fer el pas enrere després de parlar amb els propietaris. El principal accionista és el controvertit Josep Ramisa, que durant la vaga del passat mes de març, segons els treballadors, va amenaçar alguns vaguistes amb expressions com “us fotré quatre tiros” i, a un treballador subsaharià, “a tu, mort de gana, et faré tornar a l’Àfrica”.\nLes suposades amenaces no constitueixen l’únic afer d’aquest conflicte pendent als tribunals. Malgrat la victòria que els treballadors d’Esfosa han celebrat les darreres hores en l’acampada que havien muntat davant l’escorxador, la Justícia també ha de determinar si les jornades de vaga de fa tres mesos es van convocar legalment, quelcom que sostenen els treballadors i la Generalitat, però que qüestiona la direcció d’Esfosa.\nEl comitè, amb tots els membres ja reincorporats a la feina aquest dilluns, negociarà durant les dues setmanes vinents amb l’empresa, aquest cop amb una victòria parcial a la butxaca amb la qual han donat per finalitzada l’acampada. “Esfosa ha obert una bretxa, però al món carni la lluita tot just comença”, ha declarat Montse Castañé, la presidenta del comitè d’empresa.\nPrevTV3 contracta un dur advocat per tancar un treballador a la presó