El primer que vaig trobar va ser la sabata. Una sabata fina, elegant, de pell bona, de xarol per ser exactes, amb la puntera i el taló de color marró intens i la resta d’un crema suau. Amb una sivella daurada treballada amb delicadesa. Una sabata pràcticament nova, cara.\nUna sabata per a una senyora.\nVaig seguir caminant i, de sobte, vaig trobar un mocador, un mocador també fi i elegant, un mocador que em va portar una gran quantitat de records. Tot d’una vaig saber a qui pertanyien aquella sabata i aquell mocador, a la senyora que havia marcat la meva vida.\nCap al 1880, jo era un jove apassionat per la lectura. A casa meva, no em podien pagar tots els llibres que desitjava llegir i vaig decidir anar-me’n a viure a Itàlia, ja que m’havien ofert una bona feina treballant en una llibreria. Era el meu gran somni i, a més, no hi podia haver un lloc més bonic que Itàlia. Al principi, vaig dubtar un poc. Em costava separar-me de la meva família, però tots els avantatges que veia en el viatge em van impulsar a agafar aquell vaixell. Un cop vaig arribar, em pensava trobar-me en el paradís; l’esplendor de Florència em va enlluernar. No em podia haver tocat un lloc millor per treballar. Ja m’imaginava com seria la biblioteca… enorme i amb grans prestatgeries plenes de llibres, immenses històries per llegir. I així va ser, aquella biblioteca era espectacular! Ara ja estava ben segur que el viatge sí que hauria valgut la pena.\nEls meus primers dies de treball van ser un poc estressants, però aviat m’hi vaig acostumar i vaig començar a observar les persones que venien a submergir-se en les històries i a gaudir d’una bona lectura, acompanyada d’un cafè ben calent. Em vaig fixar que cada dia, sens falta, venien dues noies. Segurament tenien la meva edat. Una era alta, rossa i amb uns ulls que semblaven el cel. L’altra era més baixeta, morena i un poc més grassoneta, però amb una cara tan dolça, que tot d’una que la vaig veure em va transmetre molta confiança. Així com va passar el temps, em vaig fer molt amic de la rossa, El seu nom era Martina. Era guapíssima i encantadora. Moltes vegades, després de tancar la biblioteca, m’esperava i anàvem a fer un passeig pels carrers de Florència, que es vestien amb molts de llums. Em va presentar els seus amics, dues parelles, també encantadores. Eren n’Arnau i na Maria i en Carles i na Júlia. N’Arnau i na Maria ja eren casats i tenien una filla de dos anys que nomia Àngela. Era molt graciosa i tot d’una ens vam agafar estima mútuament. En Carles i na Júlia tenien data preparada per casar-se a final d’any. Tots em van acollir molt bé i ens vam fer molt amics, tant, que em van convidar a les noces. Estava entusiasmat, no podia viure millor! Una bona feina, la que més m’agradava, i uns grans amics que van fer que l’enyorança que sentia per la meva família, fos un poc més petita. Però també sentia molta curiositat per conèixer l’altra dona que cada dia venia a la biblioteca. Així que un dia, em vaig decidir i m’hi vaig apropar. Li vaig demanar el seu nom i per què venia cada dia a llegir una història diferent... mai agafava el mateix llibre dos dies seguits. Ella em va respondre que li deien Lola, no tenia feina, i venia cada dia per evadir-se de la tristesa que arrossegava des de feia molts anys per la pèrdua del seu germà. Em vaig quedar molt sorprès, no esperava que davall aquella cara dolça i simpàtica s’hi pogués amagar la mort d’un germà. Tot d’una vaig empatitzar amb ella i començàrem a tenir llargues converses dins la biblioteca quan no hi havia gaire gent. Era un poc tímida i li costava contar-me coses, però va anar agafant confiança amb mi i, a poc a poc, vaig saber més coses de la seva vida. Em va dir que ella també havia vengut a viure aquí, ja que trobava que era una ciutat molt bonica i, en el seu poble natiu, el record del seu germà era insuportable. Aquí vivia amb més tranquil·litat i podia passar el seu temps llegint tots aquests llibres, sense pensar en la seva tràgica vida. Després de llargues xerrades i molts de cafès, em va semblar una dona molt interessant i vaig decidir demanar-li, si un dia voldria venir a sopar amb mi. Em va dir que sí i anàrem a sopar a un restaurant on feien les millors pizzes de tot Itàlia. Va ser molt agradable i, quan havíem acabat, la vaig acompanyar a casa seva. Aquell vespre estava molt guapa, s’havia recollit els cabells en una cua, duia un vestit vermell que li quedava molt bé i un collar de perles preciós. Em va passar una idea pel cap abans d’acomiadar-me i ho vaig fer... La vaig besar. Va ser el millor bes que havia donat mai, i encara que em va agradar molt, tot d’una em va venir al cap la Martina. Totes dues eren unes grans amigues, però havia començat a sentir alguna cosa més per les dues.\nJa érem a Nadal i s’acostava la boda den Carles i na Júlia. Durant aquelles vacances vaig aprofitar per agafar un quants llibres de la llibreria metres romania uns dies tancada i llegir-los a casa meva davall un manta ben gruixuda. La casa que havia llogat era molt acollidora, petita sí, però per jo tot sol n’hi havia prou. Tenia dues habitacions decorades amb colors marrons, un bany on el blau hi predominava i la cuina i la sala d’estar estaven juntes. No era un gran cuiner per tant aquella petita cuina em bastava bé.\nUn matí estava llegint, tan concentrat en la història, que va ser el segon pic que sonava quan vaig sentir la porta. Em vaig estranyar, no esperava a ningú però tot d’una vaig anar a obrir. Era la Martina, va passar i em va dir:\n-Bon dia Josep! Estava a casa meva preparant les maletes per marxar a veure la meva família uns quants dies i he pensat que si vols podries venir amb jo i no passar unes dates tan senyalades tot sol.\nVaig quedar ben sorprès no m’esperava aquella proposta però pensant-ho bé m’agradava més passar el Nadal acompanyat que no tot sol en la meva casa.\n-És clar! Estic molt agraït amb la teva proposta, em fa molta d’il·lusió. On viu la teva família? I quan partiríem?\n-Viuen a Milan i hauríem de partir aquest horabaixa! Així que de pressa, corre a preparar la maleta! Hahaha! Estic molt contenta de que m’acompanyis.\nI així ho vam fer, vaig preparar la maleta i partirem. Estava un poc nerviós, m’havia de presentar a la seva família i jo no sabia qui eren. Ho degué notar i em va començar a contar coses. Me va dir que tenia una germana més gran, el seu nom era Carme i tenia dos fills bessons de 5 anys. Em va contar unes quantes anècdotes de quan eren més petits i tot d’una vaig saber que m’ho passaria molt bé amb ells. El seu pare i la seva mare eren un matrimoni major que s’havien dedicat tota la vida a fer feina en el camp però ara ja estaven retirats. També em va dir que quan la seva mare va saber que aquest Nadal hi hauria un nou membre dins la casa es va posar ben contenta. Això em va tranquil·litzar molt.\nArribàrem i era una casa preciosa, estava molt decorada amb llums de colors i guirnaldes vermelles. Quan vam entrar em vaig sentir com en casa i els nervis em fugiren de cop. Ens presentàrem amb tota la família i una vegada més em vaig sentir molt estimat, tots eren molt simpàtics. Després d’haver-me acomodat a la meva habitació vàrem baixar a sopar i va ser una gran vetllada.\nPassaren els dies fins que va arribar Nit Bona, era el darrer dia que passaríem a casa de la Martina i dia 25 al matí marxaríem una altra vegada cap a Florència, dia 28 es casaven el Carles i la Júlia!\nJo havia explicat a la Martina la tradició que teníem a casa el 24 de desembre, venia el pare Noel. Li va agradar molt la idea i em va dir que segur que els seus fillols estarien encantats. Va ser una nit màgica, els nins disfrutaren moltíssim i jo també.\nAbans d’anar-me’n a dormir vaig anar a l’habitació de la Martina per donar-li les gràcies. Vaig tocar la porta i vaig obrir.\n-És clar! Que hi ha res de nou?\n-No, només et volia donar les gràcies per haver-me convidat i haver-me presentat a la teva família. Has fet que aquests dies em sentís com en casa.\n-No hi ha res que agrair, seria jo qui t’hauria de donar les gràcies a tu.\n-No es vera, de tot cor, gràcies. Bé, jo ja me’n vaig a dormir que vull descansar per estar ben preparat per la boda de demà. He escollit una americana blava però no se si hem pot quedar massa bé. Hem podries ajudar per favor?\n-Clar que si, a veure? Ohh! Però si te queda espectacular! Demà seràs el més guapo de la boda, després del novii.\nEm va fer un poc de vergonya que hem digues això, però de repent hem va passar una cosa per dins el cos i la vaig besar. Estava ben embullat, demà havia d’anar a la boda i no sabia amb qui, si amb na Martina o na Lola.\nPer fi va arribar el dia tan esperat per en Carles i na Júlia, el dia de les seves noces. Es celebrava a un restaurant on, després de la cerimònia a l’església, hi soparíem i hi faríem festa fins a ben entrada la nit.\nEm vaig oferir per anar a ajudar amb els preparatius a l’església o al restaurant mateix, però na Júlia em va dir que ho tenia tot controlat i que no m’havia de preocupar. Per això, em vaig agafar el matí amb calma. Primer, vaig anar a fer el cafè, com sempre, al bar de davant el meu pis. Hi vaig trobar els mateixos homes de cada matí i parlàrem una estona,de res gaire interessant, política i futbol. Després, me’n vaig anar a dutxar tranquil·lament i vaig preparar la meva americana, els pantalons i la camisa que m’havia de posar més tard. Em vaig afaitar i, quan ho vaig tenir tot a punt, em vaig asseure al sofà per gaudir d’una estona de lectura. Estava tan concentrat en el que llegia, que quan vaig aixecar el cap, me’n vaig adonar que eren quasi les dues. Tot d’una, em vaig preparar un poc de dinar. No és que fos un gran cuiner, però em vaig fregir uns ous i els vaig acompanyar amb una amanida. Quan vaig haver dinat, em vaig vestir i vaig partir cap a l’església, ben preparat amb la meva càmera; no em volia perdre res d’aquell dia tan especial. Vaig quedar al·lucinat quan vaig veure la decoració de l’església, mai havia vist una església tan elegant i preciosa com aquella. A l’altar, l’havien adornat amb dos grans centres de flors, un a cada banda. Flors blanques i liles que combinaven perfectament amb els vestits dels nuvis. Havien col·locat una gran tela negra al fons de l’església, on hi havien posat fotografies de tots dos. Primer per separat: des que na Júlia era petita fins que va conèixer en Carles, i de quan en Carles era petit fins que va conèixer na Júlia. Després, estava plena dels moments que havien viscut junts. Vaig poder observar que havien visitat una gran quantitat de ciutats arreu d’Europa: Madrid, Barcelona, Lisboa, Praga, Londres, Moscou, Berlín, i moltes més.\nUn dia em digueren que celebrarien el viatge de noces a París, la ciutat de l’amor. Era una ciutat on jo havia estat un parell de vegades. La trobava màgica, els carrers, les cases, la gent, tot tenia una màgia que enamorava. I ja no en parlem de la Torre Eiffel, un monument que marca aquesta ciutat, sense ella, París no seria el mateix.\nLa núvia estava molt, molt guapa. Els seus cabells rossos es componien amb harmonia dins un recollit que semblava de revista, decorat amb petites flors liles. El seu rostre dolç reflectia una felicitat immensa, es podia llegir en la seva mirada que seria el dia més important de la seva vida. El vestit pareixia una cascada de neu; la part de dalt era cenyida i tota blanca, i hi destacaven petites pedres distribuïdes aleatòriament. A partir de la cintura, s’estenia una falda estufada fins als peus. Realment, na Júlia pareixia una princesa. No li vaig treure importància a en Carles, perquè també se’l veia entusiasmat i enamorat, amb ganes de recordar aquell 28 de desembre durant molts d’anys.\nVaig fotografiar-ho tot, i quan ja només quedava mitja hora per començar la cerimònia, em vaig començar a preocupar perquè la meva acompanyant no apareixia. Em vaig tranquil·litzar pensat que segurament s’hauria entretingut a la perruqueria o bé que, al darrer moment, alguna cosa de la seva vestimenta no li havia agradat. Ja coneixia com eren les dones. Després d’unes quantes converses amb els convidats, em vaig adonar que la gent aquí és molt simpàtica. Sense conèixer-me de res, em mostraren un somriure i em feren molt de cas.\nEra hora de començar i encara no havia arribat la meva acompanyant. Decebut, vaig entrar cap a l’església pensant que ja no vindria perquè s’havia penedit d’haver-me dit que sí. No va ser fins que el capellà ja anava a parlar, quan la vaig veure entrar. Mare de déu, estava impressionant, espectacular, radiant, no tenia paraules per descriure el que veien els meus ulls. Duia un vestit blau que li arribava pels genolls i una cua alta que li retirava els cabells de la cara i deixava a la vista una mirada molt especial… tan especial com ella era. Em vaig fixar en les sabates, eren peculiars, fines, elegants, de pell bona, de xarol per ser exactes, amb la puntera i el taló de color marró intens i la resta d’un crema suau. Amb una sivella daurada treballada amb delicadesa. Una sabata pràcticament nova, cara. Després, em vaig fixar amb el mocador que duia, també fi i elegant, possiblement per resguardar-se del vent fred que feia. I aquell dia vaig saber que aquella dona seria la que marcaria la meva vida, i que segur que un dia qualsevol, seríem nosaltres dos els que estaríem a punt de casar-nos. Sabia que m’havia enamorat perdudament d’ella.


Kia revelarà el Picanto redissenyat al Saló de Ginebra | ElMotordeGirona.cat\nEl model urbà del segment A de Kia presentarà una sèrie de millores visuals i dinàmiques. Es distingirà per uns para-xocs davanter i posterior renovats, així com per un redisseny de la característica graella “tiger-nose”. Aquest nou model incorporarà unes noves llandes d’aliatge de 14 polzades i un pack sport opcional. A l’interior estarà equipat amb unes motllures cromades al voltant del panell d’instruments, unes noves sortides de ventilació i un nou sistema d’àudio.\nPer primera vegada s’introdueix en el Kia Picanto una gamma de dispositius Premium opcionals com ara el sistema de navegació tàctil amb càmera d’assistència a l’estacionament, una gran pantalla de 7” (disponible en l’últim trimestre) i el control de creuer amb limitador de velocitat. Addicionalment es podrà optar per diferents ambients interiors personalitzables.\nEl renovat Kia Picanto, que sortirà a la venda el primer trimestre d’aquest any, rebrà una sèrie de petites modificacions al seu motor d’1.0 litres (Injecció Multipunt), que asseguraran el compliment de la normativa d’emissions Euro 6.\nEl Saló de Ginebra veurà el llançament de l’esportiu Kia cee’d GT Line\ntags: Kia Picanto Kia renova el Picanto Nou Kia Picanto\nprevious Els BMW X5 M i X6 M ja tenen preu\nnext Pneumàtics de Continental per a vehicles elèctrics i híbrids.


En compliment del que s’estableix a la Llei Orgànica 15/1999, de 13 de desembre, de Protecció de Dades de Caràcter Personal i el seu Reglament 1720/2007, de 21 de desembre, Judith Antolin, propietària de la pàgina web www.judithantolin.com informa als usuaris de la seva política de privacitat:\nLes dades personals que ens faciliten els usuaris de forma lliure i voluntària a través dels formularis habilitats per Judith Antolin Studio, seran incorporades al fitxer titularitat i responsabilitat de la dissenyadora, amb domicili social al C/Pau Benach, 9, local, izquierda, 08720 Vilafranca del Penedès, (Barcelona). Aquest fitxer està registrat al Registre General de fitxers Privats de la Agencia Española de Protección de Datos, amb el nom de “Adminisración general” i núm d’inscripció 2153521154 de l’AEPD.\nAquestes dades personals seran objecte de tractament, sempre que els usuaris hagin donat la seva autorització i el consentiment en el moment d’omplir el formulari. Amb aquesta finalitat Judith Antolin estableix les barreres tècniques necessàries per tal que l’usuari llegeixi, s’informi i accepti aquesta POLÍTICA DE PRIVACITAT específica, abans de la prestació del seu consentiment.\nLes condicions d’ús d’aquesta Web es regulen per la llei española. L’idioma de redacció i interpretació d’aquest avís legal és el català.


Viatge 3r ESO a Irlanda - Col·legi Sagrada Família\nÀrea privada Àrea privada Altius Residència Estudiants Alexia Email Moodle\nViatge 3r ESO a Irlanda\nEls alumnes de 3r d’ESO del programa BSD han realitzat la seva estada a Gorey, Irlanda, des del 9 al 16 d’aquest mes de març. L’estada ha estat molt profitosa en molts sentits, tant acadèmica, cultural com personalment. A part de millorar el seu anglès gràcies a la immersió a la llengua, van haver de defensar oralment el projecte realitzat durant el curs davant uns professors i un públic desconegut, i a més a més, fer un debat públic amb els altres estudiants irlandesos.\nA més a més, van conèixer la història de llocs com Dublin i Wells House i una forma de viure diferent, menjars, maneres de fer i ser, que segur els ha enriquit personalment. Finalment, també han pogut divertir-se i gaudir de la natura, amb els viatges a la granja, fent escalada, baixant en tirolina, jugant a “laser tag” o als bolos i al crazy golf, o ballant música irlandesa o a la disco. En tot, l’excursió ha valgut la pena, i ben segur que no l’oblidaran.\nESO: Lliurament notes de preavaluació\n23octAll DayESO: Lliurament notes de preavaluació


Entrevista a la Gemma Puig - Pares i Nens\nPares i Nens > Som periodistes! > Entrevista a la Gemma Puig\nEls nostres periodistes entrevisten a la meteoròloga de TV3 Gemma Puig.\nAquesta vegada, els nostres periodistes han estat els nens i nenes de quart de primària de l’escola Pins de Sant Cugat del Vallès, la classe dels “Avions” i la classe dels “Vaixells”. Han estat fent una gran feina juntament amb els seves professores, i per tant, han donat també força feina a la Gemma, amb aquesta completa i força llarga entrevista superinteressant i xulíssima!!\nL’hem dividit en diferents temes, esperem que us agradi molt i que apreneu moltíssim d’aquesta professió que té la Gemma, comencem?\n– En què consisteix el teu treball? Què és el que més t’agrada?\nPrimer de tot, em llevo ben d’hora ben d’hora. Quan arribo a la feina el més important és saber quin temps està fent, actualment tenim moltes eines, estacions meteorològiques, imatge del meteosat, radar i càmeres en directe i llavors miro quin temps farà avui i els propers dies. Un cop fet això preparo els mapes que sortiran per la tele, canvi de roba, perruqueria, maquillatge i som-hi !\nAquesta feina és divertida i canviant, amb el pas de les hores el temps va canviant i per tant, cal anar actualitzant la informació, i cada dia fa un temps diferent, no ens avorrim gens!\nEl que més m’agrada són els dies de nevades, la neu és un fenòmen meteorològic que si no provoca molts problemes, agrada a tothom, a grans i petits. M’agrada l’hivern i veure les poblacions emblanquinades o amb un bon pam de neu, sempre és espectacular.\n– De petita ja volies ser meteoròloga? Per què t’hi vas voler dedicar?\nLa veritat és que no és una vocació des de petita. De joveneta m’agradava molt l’astronomia, mirar cap amunt ja m’agradava llavors. Em vaig quedar més avall a l’atmosfera, dedicant-me a la meteorologia, però mirar el cel sempre m’ha agradat diu moltes coses.\n– Com has fet per ser-ho? Quina és la carrera que s’ha de fer per fer-se dona del temps?\nVaig estudiar ciències físiques i vaig fer unes pràctiques de meteorologia a una empresa adjunta a TV3, i ja em vaig quedar a treballar-hi, i així vaig acabar treballant com a meteoròloga a TV3.\nPer ser home o dona del temps, pots estudiar física o geografia, i en l’actualitat també hi ha un màster de meteorologia.\nLA FEINA DE METEORÒLOGA…\n– Com fas per saber el temps que farà? Com pots saber si farà sol o núvol o a quina velocitat anirà el vent?\nEn l’actualitat internet ens permet tenir moltes eines per saber quin temps fa i també quin temps farà. Existeixen molts models meteorològics més o menys precisos d’abast mundial, europeu o molt més local. Tot i això, el més complicat sempre és saber el temps concret en un lloc i hora concret. Catalunya es un país complicat, en pocs quilòmetres passem dels Pirineus al mar i aquesta varietat encara la fa més atractiva meteorològicament parlant.\n– Amb quants dies d’antelació podeu saber quin temps farà? Us podeu equivocar? Què passa quan t’equivoques en el temps que farà?\nPodem saber el temps que farà a molts dies vista, 15 dies o més. L’únic que la fiabilitat d’aquest pronòstic és més baixa. Podem saber el temps de 4 o 5 dies amb força encert… ara sempre ens podem equivocar! El temps no és una ciència exacte hi ha molts factors que el poden fer canviar.\nTothom es pot equivocar, quan ens equivoquem per bé, és a dir, que diem que plourà i farà sol, la gent no es queixa gaire, sempre és pitjor si diem que fa sol i plou. També és veritat que la majoria només es recorda de nosaltres quan ens equivoquem i no quan encertem!\n– En quina època de l’any és més difícil encertar el pronòstic del temps?\nPotser a l’estiu, les tempestes d’estiu són complicades. És fàcil saber que n’hi haurà, el complicat sempre és on exactament i a quina hora.\n– Com arriba la informació dels satèl·lits a la terra?\nRebem aquestes imatges a través d’unes antenes, els satèl·lits meteorològics estan dissenyats per observar la Terra des de fora. Situats a 35.800 km d’altitud. Es mou juntament amb la Terra així que sempre fa les fotografies de la mateixa àrea.\n– Quan temps necessites per preparar la predicció del temps d’un dia? Treballes en equip amb altres companys?\nA primera hora dedico temps a preparar i mirar el temps que fa i que farà avui, i també quin temps farà els 5 propers dies perquè són els dies que ens apareixen en el mapa que surt a la tele. Sí que treballem amb equip segons el torn que fem, i també anem coincidint al migdia. Igualment els que treballen el cap de setmana venen algun dia entre setmana i com no podria ser d’altra manera, tenim un grup de whatsapp per parlar del temps.\n– El mapa que surt a la tele és de veritat? Com el veus tu?\nAl 3/24 i als telenotícies no veiem directament el mapa veiem una paret verda o blava , s’anomena croma, i tenim uns monitors als laterals per poder-nos guiar i no parlar de Vielha i senyalar Barcelona! Al principi és més complicat però mica en mica t’hi vas acostumant.\nEn canvi, als Matins, sí que veig el mapa són tot de pantalles juntes i es veu igual que es veu a casa.\n– Com t’ho fas per aprendre tots els països i els símbols? T’ho has de memoritzar tot o tens una pantalla que t’ho diu?\nNo, nosaltres els meteoròlegs no ho tenim escrit enlloc ni tampoc ho memoritzem. Ens fem els mapes de previsió i llavors el que fem és explicar a la gent de casa quin temps farà així que es tracta d’explicar més que de memoritzar res.\nEl que memoritzem a vegades són dades que no tenim al mapa, aquella temperatura màxima, la pluja que ha caigut o el cop de vent més fort.\nSOBRE L’EXPERIÈNCIA PERSONAL …\n– Com et sents davant de les càmeres? Et poses nerviosa?\nNervis sempre n’hi ha i crec que una mica esta bé tenir-ne, està en tensió una mica és positiu. Al principi et poses més nerviosa per por d’equivocar-te i com estàs en directe doncs no pots tornar a començar però amb els temps això va passant.\nTambé és veritat que parles a una càmera que és un robot o a companys de feina que veus cada dia, no estàs pensant amb la gent que et mira des de casa i així estàs més tranquil·la.\n– T’has equivocat alguna vegada? Alguna vegada t’ha passat que t’has quedat en blanc i no sabies què dir?\nI tant! M’he equivocat moltes vegades, però no passa res perquè pots rectificar perquè tothom es pot equivocar. En blanc no m’he quedat mai… espero que ara no em passi.\n– Quina és l’anècdota més graciosa que t’ha passat a la tele?\nAlgunes coses m’han passat, al 3/24 algun cop ha passat que estàs parlant i com les càmeres són robots i per un descuit es mouen, tu vas parlant i la càmera ja no t’està enfocant. També un dia mentre jo feia el temps, en comptes del mapa va sortir la presentadora maquillant-se.\nSOBRE EL QUE ENS PREOCUPA…\n– Què opines sobre el canvi climàtic? Com afectaria a Sant Cugat?\nFa uns anys quan jo estudiava el canvi climàtic es qüestionava, ara és una evidència, per tant, ara la nostra tasca és adaptar-nos al canvi i mitigar-lo tant com estigui a les nostres mans.\nA Sant Cugat i a la majoria de poblacions de Catalunya ens afectarà amb temperatures més altes, amb menys pluja o millor dit amb pluja més mal repartida i per tant, menys aprofitable. Tot de canvis, als que ens haurem d’adaptar.\n– Què podem fer per evitar-lo o prevenir-lo?\nDoncs primer de tot el que hem de fer és pensar que el Canvi Climàtic no ens queda lluny sinó que des de casa hi podem fer molt. Ser més sostenibles i més eficients energèticament parlant. Reciclar, tancar llums innecessàries, controlar l’aigua que gastem, anar a peu o amb bicicleta… la veritat és que crec que vosaltres els nens i nenes que ja heu nascut i aneu creixent amb aquesta realitat aconseguireu adaptar-vos millor al canvi climàtic i parar o mitigar els seus efectes.\nMoltes gràcies per aquesta entrevista a tots els nens i nenes de quart de primària del Pins del Vallès, i a la Gemma per explicar-nos totes aquestes coses tant interessants, fins la propera amics!\nEntrevista a un Bomber de Rescat!


La Fageda presenta una gamma de gelats de iogurt – elgarrotxi.cat\nSanta Pau (la Garrotxa), 28 de març de 2014. La Fageda participarà per primer cop amb un estand propi a Alimentaria 2014 que tindrà lloc a Fira Barcelona la setmana vinent, del 31 de març al 3 d’abril. Al saló Interlact (Palau 4, Nivell 0, Carrer C, estand 120) , la marca garrotxina presentarà com a novetat més destacada la seva nova gamma de gelats, producte que fabrica des de l’any 2010.\nEls nous gelats de La Fageda estrenaran gustos, formats, disseny i embalatge.\nPel que fa als gustos, la principal novetat són els gelats de iogurt (iogurt natural, iogurt amb maduixes, iogurt amb llimona i iogurt amb xocolata). De l’antic assortiment, es mantenen les varietats de vainilla i xocolata com gamma Premium. L’ingredient principal del nou gelat, amb més del 30 %, és el iogurt de granja de La Fageda, producte estrella de l’empresa de la Garrotxa. La llet i la nata també provenen de les granges de La Fageda. El gelat de iogurt , com la resta de varietats, s’elabora amb llet fresca. No s’utilitza llet reconstituïda ni tampoc colorants o conservants. La vainilla, totalment natural, es processa a l’obrador de gelats a partir de les beines de la flor. De la mateixa manera es treballa la maduixa i la llimona, el cacau i la cobertura de xocolata. A part de la seva originalitat, els nous gelats de iogurt incorporen totes les propietats saludables del iogurt natural, són font de calci i de cultius vius i per tant contribueixen a un metabolisme normal i a una millor digestió de la lactosa.\nEls nous gelats es distribuiran a través de les cadenes minoristes presents a Catalunya, en terrines de 500 i 100 ml. Aquestes últimes es venen en caixes de 4 unitats. D’altra banda, es manté el format de 2.500 ml per a l’hostaleria. El nou disseny dels gelats La Fageda apel•la als elements essencials de la marca de iogurt: la cinta amb la vaca , les fulles de faig i les estovalles amb el quadre de color blau.\nVídeo: Presentació dels paquets regal D-AQUÍ LA GARROTXA\nVídeo: Quart aniversari del Teatre de Bescanó


Estudiar fora de casa en temps de Covid-19 – Escola GEM\nEn Raúl Prada ens explica com està sent la seva experiència de viure a l’estranger durant la covid-19\nEn Raúl Prada és un alumne de 4t d’ESO de l’escola GEM que enguany ha marxat a Irlanda a fer un trimestre a l’estranger. Hem decidit fer-li una entrevista per saber com li va i que ens expliqui la seva experiència fora del país.\nOn viu en Raul?\nViu a Dublín, Irlanda. A una urbanització on predomina la vegetació i els parcs naturals, situada als afores de la ciutat.\nQuin temps fa a Irlanda?\nA Irlanda el temps és bastant humit però varia segons el moment; el dia pot començar amb un cel clar i solejat i de sobte començar a ploure o a la inversa. Però normalment destaquen els dies plujosos amb un vent fort.\nCom és la família d’acollida?\nLa seva família d’acollida està formada pels pares i tres fills. És una família molt agradable on comparteixen molts moments i somriures. Els hi agrada molt sortir a menjar tots junts o veure pelis per la nit. Els pares, en l’àmbit de les normes, han deixat molta flexibilitat i llibertat.\nCom és la convivència a casa?\nLa relació i la convivència son molt bones; amb els tres germans d’acollida es porta molt bé. Amb el germà petit sempre juguen i, tot i que de vegades li està massa a sobre, s’ho passen molt bé. Amb el germà gran sempre juguen a la play i tenen molt bona relació, ja que només es porten un any.\nQuina és la situació de la COVID-19 allà?\nLa situació de la covid-19 allà està bastant malament: han pujat molt els casos, n’hi ha uns 400 per dia, que és molt, ja que només son 6.000.000 d’habitants.\nHan posat moltes restriccions: no es poden practicar activitats esportives i no es poden reunir a les cases de la gent. La única cosa que es fa és anar a l’escola, a treballar, a casa i a les botigues.\nCom és la seva escola/institut?\nÉs una escola privada molt gran. Els professors són molt estrictes: si arribes tard, encara que siguin 2 minuts, et posen una nota i has d’anar a una sala apart a escriure la normativa moltes vegades com a càstig.\nQuins horaris fa allà?\nL’horari és similar al d’aquí. Es lleva a les 7.30 h del matí i l’acompanyen amb cotxe a l’institut per començar les classes a les 8:45 h. Allà, l’horari escolar és diferent del de Catalunya. A l’escola fan dues hores de classe i 10 minuts de pati, dues hores més de classe i aleshores tenen 40 minuts per dinar. Un cop dinats fan dues hores més de classe fins a les 15:30 h. En acabar l’escola va cap al gimnàs on està una hora aproximadament fins que torna a casa caminant. Normalment arriba sobre les 17:00 h, i en arribar va a jugar amb el germà petit. Sopa cap a les 18:00 h i va a dormir quan vol.\nCom és la gastronomia d’Irlanda ?\nLa gastronomia a Irlanda és diferent. El menjar és força picant. S’acostuma a menjar molta patata i molt de pollastre. A l’escola normalment donen entrepans per dinar.\nQuines assignatures fa?\nA l’escola fa: geografia, història, mates, química, educació religiosa, emprenedoria, informàtica, educació física i meditació. Les assignatures que més li agraden són educació física i química perquè totes les classes són al laboratori i fan molts experiments.\nEn una situació de normalitat hauria de fer handbol, però per tot el tema de la Covid-19 no es realitza cap esport, per això aprofita per anar al gimnàs per seguir fent esport.\nQuin és el seu passatemps preferit ?\nEls seus passatemps preferits són jugar a la PlayStation amb un dels seus germans d’acollida o estar a la sala d’estar amb la família mirant la tele o jugant tots plegats.\nQuè és el que mes troba a faltar d’aquí?\nEl que més troba a faltar és la gastronomia, ja que és una de les grans diferències que hi ha entre allà i aquí. També hi ha dies que troba a faltar el clima. Amb els amics i familiars s’hi comunica cada dia, per això no els troba tant a faltar.


VII Carrera José Antonio Redolat – Circuit de Carreres Populars de València (SUSPÉS) - Fundación Deportiva Municipal Valencia\nVII Carrera José Antonio Redolat – Circuit de Carreres Populars de València (SUSPÉS)\nNova cita el diumenge 26 d’abril amb el XVI Circuit de Carreres Populars de València, un matí en què l’atletisme popular mana en els nostres carrers i omplirà de corredors les pistes d’atletisme de l’Estadi del Túria.\nL’eixida de la VII Carrera José Antonio Redolat serà a les 09:00 hores per als atletes preferents A, B, C i D i a les 09:05 h. la resta de participants des de l’Avinguda del Músic Mestre Rodrigo, 14 (cantó amb carrer Marqués de Sant Joan) i recorrerà una distància de 5.075m. Els últims metres discorreran pel Jardí del Túria fins a finalitzar en les pistes d’atletisme del Estadi del Turia.\nTant en aquesta, com en les següents carreres, qui ho desitge pot apuntar-se en la modalitat no competitiva de marxa a peu i marxa nòrdica. D’aquesta manera, els participants que es decanten per aquesta modalitat poden gaudir del recorregut d’una manera més pausada i amb una exigència física menor.


El crim organitzat aprofita la por per muntar falses campanyes d’inoculació\n23 de de gener del 2021. 11:16\nAquest divendres la Comissió Federal per a la Protecció contra Risc Sanitari (Cofepris) de Mèxic va informar sobre la comercialització il·legal de la vacuna contra la Covid-19 desenvolupada per la farmaceútica Moderna, a través de xarxes socials.\nA més, va destacar que ara per ara no hi ha empreses privades autoritzades per a la compra de la vacuna a l’estranger amb finalitats d’importació i comercialització al país.\nEn un comunicat, l’organisme va assenyalar que va rebre informes sobre la venda d’aquesta vacuna a través de les xarxes socials, cosa que va qualificar d’il·legal, i va recordar que a Mèxic l’aplicació de la vacuna contra el coronavirus és gratuïta, d’acord amb la Política Nacional de Vacunació, establerta per la Secretaria de Salut.\n«La vacuna contra Covid-19 de l’empresa Moderna TX, Inc., de moment no està autoritzada a Mèxic», va afirmar la Cofepris, i va acusar que qualsevol vacuna contra el coronavirus que estigui a la venda a través de pàgines d’internet, xarxes socials, farmàcies, hospitals i punts de venda a Mèxic, «constitueix un risc a la salut per ser de procedència dubtosa».\nL’organisme va alertar la població que en cas de trobar a la venda la vacuna de Moderna «no l’ha d’adquirir, ja que, de moment, la seva venda no està autoritzada».\nA més va demanar a la població que «si coneix algun establiment: hospital, consultori mèdic, farmàcia o qualsevol altre punt de venda que ofereixi aquesta vacuna, faci la denúncia sanitària a la pàgina web de Cofepris.\nFa una setmana, el president del Consell Nacional de Seguretat Privada (CNSP) de Mèxic, Raúl Sapién Santos, va dir que el crim organitzat s’ha aprofitat amb campanyes falses de vacunació i la venda de vacunes il·legals en aquest país que posen en risc la salut de la població i que mostren fins on arriba la seva capacitat d’organitzar negocis fraudulents.\n«Va passar amb la vacuna de la influença , amb les proves Covid i ara amb la vacuna de Pfizer, cosa que posa seriosament en risc la salut de la població», va dir en una entrevista amb EFE.\nMèxic vol vacunar els seus gairebé 130 milions d’habitants amb un pla que ja està en marxa i la culminació del qual està prevista per al març del 2022.\nFins aquest divendres, Mèxic acumulava 1,73 milions de contagis 147.614 i més de 147.000 defuncions per la pandèmia.\nMèxic Vacuna del coronavirus


AMC i Atresmedia exportaran continguts en castellà a Europa – Diari de Girona\nAMC i Atresmedia exportaran continguts en castellà a Europa\nEls dos grups oferiran un nou paquet de sèries, pel·lícules i programes als principals operadors\n«La casa de papel», una de les grans apostes del grup Atresmedia.\neuropa press / ddg El grup AMC Networks International Southern Europe (AMCNISE) i Atresmedia Internacional han arribat a un acord mitjançant el qual s'uneixen per llançar al mercat europeu un paquet de canals de contingut televisiu en espanyol. Així ho van donar a conèixer ahir les dues companyies audiovisuals, que van detallar que la primera aportarà els canals temàtics Canal Cocina (gastronomia), Canal Decasa ( Lifestyle), Sol Música (música espanyola) i Somos (cinema espanyol de tots els temps). Per la seva banda, el grup Atresmedia aporta Atrescine (cinema espanyol recent), Atreseries (sèries) i Antena 3 Internacional (notícies i entreteniment). El paquet es comercialitzarà a través dels principals operadors d'Europa.\n«Amb aquest acord posarem a disposició de tots els teleoperadors d'Europa l'oferta més variada i exclusiva de contingut televisiu espanyol. Aquest nou paquet de canals respon a la creixent demanda de contingut en espanyol a Europa, on resideixen uns 23 milions de castellanoparlants», ha declarat el vicepresident Sènior de Vendes, Màrqueting i Digital de AMCNISE, Manuel Balsera.\nDe la seva banda, el director general d'Atresmedia Internacional, Javier Nuche, ha assegurat que «després d'haver multiplicat per quatre el nombre d'abonats als canals de Atresmedia a Llatinoamèrica i Estats Units, el següent repte era aconseguir un creixement a Europa, on també existeix gran potencial».\nAra (08:42 h)\nGènere Actualitat Actualitat cinematogràfica Actualitat social Agronomia Animació CIERRE Cinema Cinema eròtic Concert Concurs Cultural Debat Divulgatiu Docu-reality Documental Economia Educatiu Entreteniment Entrevistes Esportiu Gastronòmic Humor Infantil Informatiu Juvenil Literatura Magazín Magazín d'actualitat Màgia Medi Ambient Metereològic Misteri Musical Promocional Reality Show Religiós Reportatges Salut Sèrie Sèrie documental Societat Talent Show Talk show Telenovel·la Treball Turisme Zàping\nDia 24-06-2019 25-06-2019 26-06-2019 27-06-2019


REPUBLICANS ESPANYOLS I CATALANS A BUCHENWALD. Memòria, Deportació i Prevenció del Feixisme.: 2019\nEls representants de més de 25 ajuntaments de la Xarxa Mai Més, i de diferents entitats i associacions, reunits a Sabadell per seguir treballant per la memòria i contra el feixisme i debatre conjuntament quines i com han de ser les polítiques públiques de memòria i de prevenció del feixisme volem expressar la nostra inquietud per l’ascens de l’extrema dreta a Espanya, i pel perill de retallada dels drets civils i d’augment de les desigualtats que pot representar; i la necessitat de seguir impulsant i desenvolupant programes de sensibilització a ciutats i pobles i especialment amb els joves, per tal de combatre els efectes de l’ascens de l’extrema dreta, que amenaça la democràcia, a Espanya a Europa i al món.\nValorem positivament l’existència de la Xarxa Mai Més, i les seves trobades , espai comú de treball , en un marc municipalista, ja consolidat , i útil , per a presentar ponències, intercanviar recursos i experiències locals, i debatre i reflexionar conjuntament sobre les polítiques públiques i el paper dels ajuntaments en la conservació i la transmissió de la memòria democràtica.\nQue la Xarxa Mai Més, sigui aquest espai per la memòria i per dotar d’eines als ajuntaments per a prevenir el feixisme i defensar els Drets Humans; per a dotar als tècnics i càrrecs electes municipals, d’eines de gestió i reflexió per a impulsar i executar polítiques públiques de memòria, en un moment, l’actual, on creix la intolerància i l’extrema dreta, i on la defensa de les llibertats i la convivència, dels drets humans i civils, i dels valors republicans es més necessari que mai.\nEls ajuntaments de la Xarxa acordem també que la ciutat de Vilanova i la Geltrú , sigui la seu de la VI Trobada al 2020, i Sant Fruitós de Bages, la seu de la VII Trobada al 2021.\nAgraïm als ajuntaments i entitats participants la seva implicació, als ponents la seva expertesa, i a l’ajuntament de Santa Coloma , el lideratge exercit a la Xarxa fins ara, i a l’ajuntament de Sabadell que hagi assumit el lideratge polític i institucional de la Xarxa en aquesta legislatura.\nBarcelona/ Sabadell 16 de novembre de 2019\nPublicat per Enric Garriga E. a 9:58 Cap comentari:\nRepresentants de més de 25 ajuntaments de la Xarxa Mai Més, i de diferents entitats i associacions, s’han trobat a Sabadell per a seguir treballant per la memòria i contra el feixisme i debatre conjuntament quines i com han de ser les polítiques públiques de memòria i de prevenció del feixisme.\nEls representants municipals han expressat la seva inquietud per l’ascens de l’extrema dreta a Espanya, i el perill de retallada dels drets civils i d’augment de les desigualtats que això pot representar; i la necessitat de seguir impulsant i desenvolupant programes de sensibilització a la ciutat i especialment amb els joves, per a minimitzar l’impacte que aquest greu gir, a Europa i al món, pot tenir a les nostres ciutats i pobles.\nEls ajuntaments de la Xarxa han escollit la ciutat de Vilanova i la Geltrú , com a seu de la VI Trobada al 2020, i a Sant Fruitós de Bages, per acollir la VII Trobada al 2021.\nMés de 70 persones representants de més de 25 ajuntaments i d’associacions de la Xarxa de Memòria i Prevenció del Feixisme, Mai Més, s'han trobat a Sabadell per a la V trobada d'ajuntaments de la Xarxa Mai Més. Una vegada més , aquest espai municipalista, ja consolidat , ha servit per a presentar ponències, recursos, experiències municipals, i debatre i reflexionar conjuntament sobre les polítiques públiques i el paper dels ajuntaments en la conservació i la transmissió de la memòria democràtica.\nPublicat per Enric Garriga E. a 9:54 Cap comentari:\nVI Premi Marcel.li Garriga i V Premi Montserrat Roig\nJa estan convocats els premis Marcel.lí Garriga i Montserrat Roig de l'Amical de Mauthausen i altres camps. Podeu trobar les bases al web de l'Amical.\nPublicat per Enric Garriga E. a 16:13 Cap comentari:\nPublicat per Enric Garriga E. a 17:44 Cap comentari:\nAlumnes del INS Dolors Mallafré a Buchenwald 2019\nLa veritat és que les expectatives sobre el viatge anaven força elevades. Sempre havia volgut visitar un camp de concentració i encara no se m’havia donat l’oportunitat de fer- ho, també s’incorpora la notícia de que no ho havia de fer sola perque m’acompanyaven els meus amics de l’institut.\nVaig anar amb moltes ganes d’aprendre ja que companys d’altres instituts també m’havien parlat de la Pamela, la guia, una dona amb moltes aptituts i sobretot amb moltes ganes d’ensenyar i fer veure als joves que això no es tracta de cap viatge turístic, que es un viatge del qual hem de tenir un cert respecte per tota la història que representa.\nEl viatge ha estat molt ben organitzat i poder anar a visitar en qualsevol moment el camp de concentració, les fosses comunes, el zoo i més era també una manera de donar-te oportunitat per a portar els teus sentiments i pensaments i transmitir-los allà on sigui. Tenint en compte el que representa un camp de concentració vaig sentir-me afectada, per tot el que es va viure allà, i també trobo que m’adono de que no es poden posar excuses al dolor que van fer patir a aquella gent.\nRecordo sobretot el moment d’entrar al crematori, sabia que veuria allà, pero ni tan sols m’apropava al que anava a sentir. Angoixa, no volia seguir ni un minut més allà. Però jo mateixa m’obligava a estar allà, per ells, per tota la gent que es va veure obligada a passar per allà. Dolor i ràbia profunda per tots aquells que van perdre la vida en mans de Hitler.\nDel viatge també m’enporto moments tendres, com quan la Pamela va posar-nos Imagine de John Lennon per que li havia demanat un supervivent d’aquell mateix camp de concentració. Aquell moment no l’oblidaré mai. Més tard, uns deu alumnes vam decidir tornar-hi a les 21h a veure la posta de sol desde l’entrada del camp, ens vam posar la cançó que li havia demanat el supervivent, i agafats de les mans la vam cantar.\nPer això mateix vull recomanar a tothom qui pugui a fer aquest viatge al camp de concentració Buchenwald, és un record que romandrà en els vostres cors sempre. Jo dono les gràcies al Institut Dolors Mallafré i Ros per haver-me brindat l’oportunitat de fer-lo, ha estat un viatge inmillorable. Gràcies.\nQueralt Ruaix Martinez.\nLUCIA MORA VERA DE L’INSTITUT DOLORS MALLAFRÉ DE VILANOVA I LA GELTRÚ , GUANYA LA 5ª EDICIÓ DEL PREMI MARCEL.LÍ GARRIGA DE FOTOGRAFIA “ELS CAMPS DE CONCENTRACIÓ, LA MIRADA DEL JOVENT” AMB LA OBRA “LATRINES”\nEl lliurament d’aquest premi tindrà lloc en el transcurs de la VII Trobada de joves de la Xarxa Mai Més, aquest divendres 26 d’abril a Sant Boi de LLobregat .\nLa alumna del Institut Dolors Mallafré de Vilanova i la Geltrú, Lucía Mora, ha estat la guanyadora aquest any del Vé Premi Marcel.li Garriga de fotografia “Els camps de Concentració, la mirada del jovent”; un premi que intenta visualitzar i posar en valor els viatges pedagògics als camps de concentració, dels joves estudiants dels centres educatius del país, i copsar la seva mirada sobre els escenaris de la barbàrie nazi a l’hora que l’experiència dels deportats i deportades i la seva lluita contra el feixisme.\nAquest premi forma part del projecte de la Xarxa de Memòria i Prevenció del Feixisme, Mai Més, i del Projecte Buchenwald , al Garraf i Penedès.\nEnguany s’han presentat 9 treballs, varis de la mateixa guanyadora, i entre ells la fotografia “latrines” que el jurat ha considerat mereixedora del premi 2019.\nLes fotografies presentades al igual que les guanyadores i les presentades en anteriors edicions, estan actualment exposades als INS Ramon de la Torre i Torredembarra, de Torredembarra, i també s’exposaran a Sant Boi a l’auditori de Can Massallera.\nPublicat per Enric Garriga E. a 9:24 Cap comentari:\nMés de 280 joves del país, es trobaran a Sant Boi de Llobregat a la 7ª Trobada d'alumnes de la Xarxa de Memòria i Prevenció del Feixisme\nAquest proper divendres 26 d’abril, Sant Boi de LLobregat acollirà la VII Trobada de joves alumnes de la Xarxa de Memòria i Prevenció del Feixisme, que impulsa l’ Amical de Mauthausen i altres camps, i que any rera any posa en contacte joves d’arreu per a posar en comú propostes i projectes de memòria democràtica relacionada amb la deportació als camps nazis, l’exili, els drets humans i la prevenció del feixisme.\nA la trobada d’enguany, hi participaran més de 280 joves de diferents centres educatius del Garraf, Baix Llobregat, Bages, Barcelonès, Vallés i Osona, que es trobaran a la Plaça de Catalunya de Sant Boi on tindran lloc diferents actes oberts a la ciutadania, i després al auditori de Can Massallera, on els representants dels centres presentaran les seves propostes i accions. A la trobada també es lliuraran els premis Montserrat Roig de creació històrico literària i el Marcel·lí Garriga, de fotografia, que any convoca Amical de Mauthausen.\nEls diferents actes seran presentats per la periodista Mónica Ballesteros i comptaran amb la presencia de l’alcaldessa de Sant Boi, Lluïsa Moret, de la 5ª tinenta d’alcalde i regidora de Ciutat Educadora, Alba Martínez , i del President de Amical Enric Garriga.\nLa trobada començarà a 2/4 de deu del mati a la Plaça de Catalunya de Sant Boi, amb la participació en una acció conjunta dels alumnes del centre amfitrió de la Trobada, l’Escola Pedagogium Cos, i l’Escola municipal de Música, per després seguir amb les accions i presentacions a l’auditori.\nPublicat per Enric Garriga E. a 19:54 Cap comentari:\nDissabte 26 de gener a les 7 a la plaça de laPeixateria de Vilanova i la Geltrú.\nLa commemoració del Dia Internacional a Vilanova i al Garraf, vol ser l’acte central a Catalunya de l’Amical de Mauthausen i ser també un dels actes rellevants del país en memòria de la deportació republicana als camps nazis.\nPassats ja 74 anys de l’alliberament dels camps, aquesta data ha de ser una nova ocasió per a recordar i per a posar en evidencia les causes i les conseqüències d’aquells fets. I també per a revalidar el compromís de lluitar contra el feixisme en un proper escenari internacional sense supervivents i testimonis directes de l’holocaust. El compromís de mantenir viva la memòria.\nA Vilanova i al Garraf, aquest acte s’emmarca dins del Projecte Buchenwald. Un projecte que des del compromís de l’Amical, l’ajuntament de Vilanova i altres ajuntaments de la comarca, el Museu del Ferrocarril, l’IEP, la Frontissa, Garraf per la República, Dones amb Memòria, i els centres de secundaria de Vilanova\ni la Comarca implicats en el projecte (Lluch i Rafecas, Joaquim Mir, Manel de Cabanyes, Escola Pia, el CIM, Dolors Mallafré, Santa Teresa de Jesús, Sant Bonaventura, Alexandre Galí, Cubelles, Alt Foix, Vinyet, Bruguers, i Eugeni d’Ors ), i també la participació dels Lycèes Aristides Maillol i François Aragó de Perpinyà, i el Goethe Gymnasium de Weimar i la Salzmannschule Schnepfthal de Gotha, a Alemanya ; amb el suport del CIBD (Comitè Internacional del Camp de Buchenwald) i el Memorial del Camp de Buchenwald, intenta recuperar i honorar la memòria i el paper dels deportats als camps nazis, però també i sobretot, sensibilitzar per la prevenció del feixisme i el racisme a casa nostra.\nAquest any, d’acord amb el Memorial del Dia de l’Holocaust, hem escollit com a lema d’aquesta commemoració “Arrencat de casa”, per tal de poder recollir i expressar els sentiments de pèrdua, de separació de la llar i de la seguretat que aquesta representa, en motiu de la deportació forçada.\nI ho volem fer, com sempre, amb el màxim protagonisme dels joves, els nois i les noies del centres de secundària que integren el “Projecte Buchenwald”.\nLUCIA MORA VERA DE L’INSTITUT DOLORS MALLAFRÉ DE ...\nMés de 280 joves del país, es trobaran a Sant Boi ...


La criança dels fills (II) | Viu Marratxí\nLa criança dels fills (II)\nMª del Mar Prohens | 25/08/2012 | Seccions: Al Dia, Viu +\nEls descobriments sobre la Teoria del Vincle van avançar molt amb les investigacions de Mary S. Ainsworth, psicòloga del desenvolupament i col·laboradora de Bowlby als anys 50 a la Clínica Tavistock.\nRecordem que la Teoria del Vincle es va iniciar a partir de la reflexió sobre l’angoixa de separació que patien els infants que es veien allunyats de la mare per espais llargs de temps, en institucions o hospitals en companyia de desconeguts. Sobre cóm repercutia en el seu comportament en quedar-se sols i en tornar a veure a la mare, i cóm aquestes experiències podien preveure dificultats en el seu desenvolupament socio-emocional futur.\nMary va idear un experiment senzill però molt revelador: “la situació estranya”, que confirmà el seu concepte de “base segura” i establí els tres tipus de vincles que l’infant estableix amb els pares o cuidadors a partir de l’accessibilitat d’aquests i de les respostes més o manco sensibles a les seves demandes.\nS’entén com a base segura la que ofereixen els pares al seu infant, a partir de la que aquest pot explorar el món sabent que de retorn serà acollit, calmat, nodrit i estimat. La base segura fa que l’infant es senti segur i protegit per avançar en el seu desenvolupament, construint poc a poc tant una imatge dels seus cuidadors i del que pot esperar d’ells com de sí mateix en el món.\n“La situació estranya”\nVa ser ideada per observar un infant en interacció amb la mare i amb un adult desconegut, en un entorn no familiar. Es realitzava amb infants d’un any, que és quan la relació amb la mare està clarament establerta.\nEl mètode consisteix en separar l’infant de la mare després d’un moment de joc i deixar-lo amb una persona desconeguda que la mare ha introduït en escena. Es fan dos moments de separació i dos de retrobament on el desconegut es retira de l’habitació. Tots ells d’un temps determinat i observant detingudament les reaccions de l’infant a l’”abandó” de la mare i al posterior retrobament. Al mateix temps s’observa si la conducta de la mare és sensible a les demandes i reaccions del fill.\nEs trobaren tres pautes principals molt clares juntament amb les circumstàncies familiars que les afavoreixen.\nEls tipus de vincles\nLa pauta del vincle segur en la que l’infant confia en que els pares (o figures parentals) seran accessibles, sensibles i col·laboradores si es troba en una situació adversa o atemoritzant. Així s’atreveix a fer les seves exploracions del món sense trobar-se desemparat. Els pares -la mare especialment en els primers anys- que afavoreixen aquest tipus de vincle tenen una comprensió intuïtiva de la conducta d’afecció del fill cap a ells i responen en conseqüència, de forma accessible i amorosa.\nLa pauta del vincle insegur-ambivalent mostra que l’infant no està segur de que la mare sigui accessible o de que l’ajudi quan ho necessiti. La incertesa fa que senti ànsia davant una possible separació i també en l’exploració de l’entorn, aferrant-se a la mare. Aquesta pauta l’afavoreixen aquells pares que es mostren propers i sensibles algunes vegades i d’altres no, juntament amb separacions o amenaces d’abandó usades a cops com a eina de control.\nLa tercera pauta és la del vincle insegur-evitatiu en la que el nin més aviat espera no ser atès quan ho necessiti degut a un rebuig freqüent i/o desatenció, quan reclama consol i protecció. L’infant aprèn a viure sense reclamar amor o cura, no reacciona quan la mare se’n va i no la cerca quan aquesta torna.\nTotes les pautes observades s’ajustaren d’una forma o una altre a alguna d’aquestes tres, però el cert és que es trobà una quarta pauta que es diu del vincle desorganitzat, on els nins pareixien desorientats, desorganitzats: es quedaven atordits, paralitzats o es movien i s’aturaven de sobte sense raó. Després de més estudis, s’arribà a la conclusió de que era una versió desorganitzada de la segona pauta (insegur-ambivalent) en la que els infants havien estat maltractats o greument descuidats, o vivien amb una mare greument malalta, o que l’havien maltractat de nina, o en un dol per una figura paterna perduda. Patien una confusió que a la fi era el resultat de no sabre regular les emocions en el nins.\nInfluència del vincle sobre la criança\nLa importància clínica d’aquestes pautes de vinculació ha adquirit a partir d’aquí molt de pes.\nEl coneixement dels orígens d’aquestes pautes desviades confirma d’una forma clara la influència que té sobre la criança dels fills, la forma en que els pares els tracten. I això demana exposar dos temes importants que hi estan en relació:\nEl primer, el de la culpabilització de la mare sobre el que tant s’ha escrit, essent motiu freqüent de rebuig d’aquest enfocament de la criança dels fills. En fer notar la gran importància que té la forma en que la mare tracte el seu fill, també s’ha de tenir esment als factors que l’han conduït a que així fora: pot haver estat tota sola en la criança baix diverses pressions i sense suport emocional, pot haver patit ella mateixa uns pares negligents i insensibles, pot desconèixer un altre estil de criança… Si es coneix la història de criança dels pares, la idea de culpabilitzar-los s’ha de desestimar totalment segons Bowlby, passant al contrari, a proporcionar l’assessorament i ajut que puguin millorar les seves capacitats de criança.\nEl segon, la persistència de les pautes de vinculació al llarg del temps, que és un fet comprovat i amb evidències. Es dóna per un procés de retroalimentació entre el tipus de tracte dels pares i la resposta dels infants, que es va fent poc a poc més pròpia i característica de l’infant durant el seu creixement i mentre no canviï la forma de tracte dels pares. El nostre estil de vinculació aprés es va repetint en les noves relacions: mestres, amics, terapeutes, parelles afectives… Però de la mateixa forma en que els nostres instints no ens duen endavant de forma rígida i d’esquena a l’entorn, noves vivències de relació, de tracte o una teràpia que tingui en compte l’estil de vinculació pot variar aquesta situació, millorant el nostre món relacional.


L'Ajuntament de València i l'Associació de Veïns del Tram IX del llit del Túria firmen un acord gràcies a la mediació de La Cort d'Arbitratge i Mediació de València - Corte de Arbitraje y Mediación de Valencia\nL’Ajuntament de València i l’Associació de Veïns del Tram IX del llit del Túria firmen un acord gràcies a la mediació de La Cort d’Arbitratge i Mediació de València\nLa Cort d’Arbitratge i Mediació de València, ha possibilitat la firma d’un acord entre l’Ajuntament de València i l’Associació de Veïns del Tram IX del Jardí del Túria a través d’un procés de mediació. La regidora d’Espai Públic, Lluïa Beamud, ha firmat l’acord en representació de l’Ajuntament en la seu de Cambra València. L’acord ratifica el consens en els criteris i requisits d’autorització per a les activitats que se celebren en l’antic llit del riu Túria, concretament entre el pont de l’Exposició i el pont de les Flores.\nEste acord ha sigut possible gràcies al projecte pilot desenrotllat per La Cort d’Arbitratge i Mediació de la Cambra de València i el Consell General del Poder Judicial junt amb el Tribunal Superior de Justícia de la Comunitat Valenciana per a l’impuls de la Mediació Contenciós Administrativa. La mediació es va dur a terme entre l’Ajuntament de València i l’Associació de Veïns del tram IX del vell llit del Túria pel recurs contenciós administratiu 220/2017 platejat per esta Associació contra l’Ajuntament per les molèsties pels sorolls ocasionats per la reiteració d’actes en l’esmentat tram del llit del riu.\nEl procediment de mediació intrajudicial es va iniciar per la derivació de l’assumpte pel Jutjat Contenciós Administratiu núm. 10 de València per mitjà d’interlocutòria de 9 de setembre de 2019. Per part de La Cort es va designar com a mediador a Enrique LLopis membre de la secció especial de mediadors contenciós administratius de La Cort. La sessió informativa es va desenrotllar l’1 d’Octubre de 2019 i la constitutiva el 16 d’Octubre. Des d’eixa data s’han celebrat diferents sessions de mediació en què les parts han anat resolent les controvèrsies i perfilant els detalls de la regulació dels actes a celebrar en el tram IX que poguera posar fi al conflicte.\nTant l’Associació com l’Ajuntament han adoptat pels seus respectius òrgans de govern l’acord que establix el número i naturalesa dels actes que poden celebrar-se, la seua duració i horari de finalització, límits sonors, etc.


La nova torre de telecomunicacions de Camprodon entrarà en funcionament els propers mesos - El Gerió Digital\nFaltarà trobar un operador de telefonia mòbil\nL'alcalde de Camprodon, Xavier Sala, amb el projecte de la torre de telecomunicacions damunt la taula (arxiu) © ACN\nL'Ajuntament de Camprodon (Ripollès) confia que la nova torre de telecomunicacions que ha de solucionar els problemes de cobertura telefònica, TDT i Internet a cinc nuclis del municipi estigui connectada a la xarxa elèctrica a inicis del 2019.\nLa nova torre de telecomunicacions era una infraestructura llargament reivindicada al territori perquè ha de resoldre definitivament la manca de serveis de telefonia (mòbil i fixe), televisió i Internet a cinc nuclis dispersos de Camprodon (Ripollès) com són Rocabruna, Beget, Salarça, Bolòs i Font Rubí. El projecte encara la recta final amb l'estesa de línia elèctrica i la construcció de pals de fusta i formigó, uns treballs que s'estan fent aquests dies.\nAquesta torre ve a substituir el projecte de la torre a coll de Bucs a Montagut i Oix (prop del nucli de Sant Miquel de Pera) que la Generalitat no va fer per falta de recursos. Des del 2009 que hi havia un projecte per construir-la però uns anys més tard i en plena crisi la Generalitat se'n va desdir per falta de recursos, un fet que va indignar els veïns del municipi. L'actual equip de govern, format per Junts per Camprodon i ERC, va comprometre's a fer-la realitat. El 2016 es va redactar un nou projecte amb l'actual ubicació i el cost de la inversió. Un any més tard, la comissió d'Urbanisme va aprovar inicialment el pla especial i es va poder continuar així amb la tramitació.


PP i C's veuen Independent Diplomat darrere de l'editorial del 'Financial Times'\nEl PSC retreu a Homs que "obviï" que l'article remarca "la incapacitat" de Mas i Rajoy per seure a negociar i que demana una reforma constitucional\nBarcelonaC's i PPC creuen que darrere de l'editorial que el 'Financial Times' ha publicat demanant al president del govern espanyol, Mariano Rajoy, que negociï una "tercera via" amb Catalunya hi ha Independent Diplomat, la consultora diplomàtica que ha contractat el Govern per internacionalitzar el procés.\nEl portaveu parlamentari del PP, Santi Rodríguez, ha justificat les seves acusacions perquè el contingut de l'editorial està "ple de tòpics que utilitza CDC i els seus satèl·lits" sobre qüestions com el dèficit fiscal. "Esperarem a comprovar la informació que hem demanat al departament de Presidència, però ens temem que és un exemple de les actuacions d'Independent Diplomat i del que els catalans estem pagant amb els nostres impostos", ha conclòs .\nMés dura ha estat la portaveu adjunta de C's, Carina Mejías, que ha considerat que quan el portaveu del Govern , Francesc Homs, diu que el text era "un èxit" de la internacionalització del conflicte entre Catalunya i Espanya, està "reconeixent" que la Generalitat "ha pagat amb diners de tots els catalans aquest editorial".\n"Estan admetent que aquests editorials provenen de l'activitat que fan en l'àmbit internacional, i reconeixen que destinen més de 300.000 euros a pagar aquest lobby –en referència a l'Independent Diplomat– per internacionalitzar el conflicte i fer coses com la compra d'articles a favor de la independència, i creuen que així fan veure que tenen suport internacional", ha sentenciat.\nPSC: "Homs en fa una lectura interessada"\nEl portaveu parlamentari del PSC, Maurici Lucena, ha comentat amb ironia que no està "segur que Homs hagi llegit bé l'editorial", perquè segons el socialista, "si una cosa deixa clara és que hi ha una incapacitat entre els dos governs per resoldre un problema polític de primer ordre, i demostra la incompetència de Mas i Rajoy per arribar a un acord en aquest problema".\nA més, el portaveu del PSC ha acusat Homs de fer "una lectura interessada" del text del 'Financial Times', per "obviar" que el diari "claríssimament es pronuncia en contra de la secessió i la seva conveniència", i que, de la mateixa manera "diu literalment que Madrid ha de donar a Catalunya més autonomia sota una nova Constitució espanyola". "La proposta de reforma, fins on jo sé, el partit que més la defensa i amb més versemblança és el dels socialistes, els catalans i els espanyols", ha conclòs.\nPer part seva, el republicà Pere Aragonès ha subratllat que "si algú es pensa que el 'Financial Times' fa articles d'opinió a cop de talonari, és que ha viatjat molt poc pel món". "Estem convençuts que, si bé això a algú li agradaria que no fos així, els mitjans fan la seva feina; i si algú es pensa que un mitjà tan prestigiós com el Financial Times canvia d'opinió per un taló d'un govern que ara per ara és regional és que no ha entès res", ha dit en reacció a les declaracions de la portaveu de C's. Aragonès ha constatat que "malgrat els esforços de Margallo i Rajoy, el referèndum està en l'agenda internacional".\nFinancial Times PP PSC Ciutadans Judici presos polítics


Hotel chic&basic Velvet a l'Eixample de Barcelona | Web oficial\nEl somni d’un hotel a l’Eixample de Barcelona amb el glamur dels anys 50\nBenvinguts a l’Hotel chic&basic Velvet. L’espectacle és a punt de començar: unes instal·lacions completament reformades amb aires de cabaret i de clàssics en blanc i negre.\nVelluts, llums daurats, detalls de fusta, rètols de cinema i teatre… no hi falta cap detall perquè et deixis transportar al nostre univers particular a l’Eixample de Barcelona.\nReviu la Barcelona més bohèmia en el nostre hotel situat al cor de l’Eixample i a prop de la plaça d’Espanya\nSimpàtic, agradable i una mica gamberro. Aquest és l’esperit de l’Hotel chic&basic Velvet, on et convidem a reviure la Barcelona més bohèmia, tant si viatges per plaer com si ho fas per negocis.\nSom a 10 minuts caminant des de l’estació de Sants i al costat de la Fira de Barcelona, a la plaça d’Espanya, amb connexió directa amb l’Aerobús, que arriba fins a l’aeroport de la ciutat en 20 minuts.\nTambé són a tocar els Ferrocarrils Catalans per arribar al Recinte Firal II (Hospitalet), el centre comercial Las Arenas i el metro per plantar-se a la plaça de Catalunya en tan sols 3 parades.\nTerrassa, bar i solàrium\nUbicat en un dels punts neuràlgics de la ciutat i molt ben comunicat, a l’Hotel chic&basic Velvet també hem pensat en espais per desconnectar de la rutina urbana.\nEl viatge comença a la recepció. Molt a prop del vestíbul trobaràs la nostra inconfusible chic&arts area i, a la planta superior, l’espai per menjar, beure i relaxar-te. A una banda la zona d’esmorzars, amb cafè, aigua i te, que podràs prendre sempre que vulguis. A l’altra banda, l’àrea HELP YOURSELF, amb un Honesty Bar on et podràs servir una copa a qualsevol hora apuntant les consumicions a la teva habitació. I, al fons, l’espai BE YOURSELF amb una zona chill-out que s’obre a una espectacular terrassa envoltada de plantes.\nSi vols continuar el recorregut pel nostre Hotel, et recomanem pujar fins a la última planta. Allà t’espera el nostre espai LOVE YOURSELF amb un fantàstic solàrium a la terrassa superior, inspirada en la Costa Blava francesa. Podràs canviar-te a les casetes de fusta com si estiguessis a la platja, estirar-te i llegir a una hamaca o refrescar-te amb una de les nostres grans dutxes. Així fa goig relaxar-se.\nRespirar el ritme de l’Eixample a prop de Sants i de la plaça d’Espanya\nLlums, càmera… Acció! I ja som a una de les 50 habitacions que posa a la teva disposició l’Hotel chic&basic Velvet.\nTotes estan equipades amb wifi, televisor de pantalla plana amb satèl·lit, caixa forta i bany complet amb eixugacabells, entre d’altres serveis. Oi que ja comences a desconnectar?\nSeguim? Si vens amb cotxe, a l’edifici trobaràs un aparcament sota disponibilitat i t’atendrem les 24 hores en el nostre servei de recepció.\nPregunta’ns per les recomanacions turístiques. T’ajudarem amb molt de gust.\nI és que a chic&basic et convidem a descobrir hotels que són molt més que allotjaments en el centre de la ciutat. Són experiències que t’ajudaran a viure i a comprendre l’autèntica Barcelona. La d’ahir i la d’avui. Que vens?\nNúmero de llicència: 00-90-0091A


Ser dissenyador professional d’edificis - Electrodomèstics i electrodomèstics essencialsLlegir Més\nPrincipal Electrodomèstics i electrodomèstics essencials Ser dissenyador professional d’edificis\nSer dissenyador professional d’edificis\nQuè és un dissenyador d’habitatges o un dissenyador d’edificis "> Procés de certificació\nFormació abans de la certificació\nEn l'entrenament del treball\nLlista de lectura per a dissenyadors d’edificis\nFormació contínua (CE)\nSi somieu dissenyar habitatges i altres edificis petits, però no voleu passar els anys necessaris per convertir-vos en arquitecte registrat, potser us interessa explorar les carreres de disseny d’habitatges en el camp del Disseny d’ edificis . El camí cap a convertir-se en un dissenyador de l'edifici professional certificat ® o CPBD ® és realitzable i gratificant per a moltes persones. Com a dissenyador d’edificis, podríeu ser molt valuós per ajudar a persones que no coneixen el negoci de la construcció i la remodelació d’habitatges. Tot i que no teniu la obligació legal de passar els mateixos exàmens de registre exigits als arquitectes, voldreu obtenir la certificació en el vostre propi camp. Fins i tot si el vostre estat no requereix la certificació, serà més comercialitzable amb la certificació professional, de la mateixa manera que els metges es converteixen en "junta certificada" en una especialitat després de l'escola de medicina.\nTake away important: convertir-se en dissenyador d’edificis\nConverteix-te en dissenyador professional d’edificis a través del treball escolar i l’aprenentatge laboral.\nEls dissenyadors professionals d’edificis als Estats Units solen fer una prova per obtenir la certificació del National Designer Designer Council (NCBDC).\nL'American Institute of Building Design (AIBD) és una organització professional que continuarà donant suport a la seva carrera professional.\nEls dissenyadors d’edificis són generalment més limitats que els arquitectes registrats en el tipus d’estructures que se’ls permet construir de manera independent.\nEls estats regulen qui pot dissenyar i construir estructures. Coneix la normativa abans de començar la teva carrera.\nUn dissenyador d’edificis no és el mateix que un dissenyador d’interiors: un dissenyador d’edificis es preocupa d’estructures segures que no s’esfondrin. El disseny d'edificis també és diferent del que es coneix com a Design-Build . Tot i que són ambdós tipus de processos, Design-Build és un enfocament en equip per a la construcció i el disseny on treballen el contractista i el dissenyador d’edificis amb el mateix contracte. El Design-Build Institute of America (DBIA) promou i certifica aquest tipus de sistema de gestió i lliurament de projectes. El disseny d’edificis és una ocupació: un camp d’estudi assumit per una persona que es converteix en dissenyadora d’edificis. L'American Institute of Building Design (AIBD) administra el procés de certificació dels dissenyadors d'edificis.\nQuè és un dissenyador d’habitatges o dissenyador d’edificis?\nUn dissenyador d’edificis, també conegut com a dissenyador d’habitatges professional o professional de disseny residencial, està especialitzat en dissenyar edificis amb marc lleuger com ara cases unifamiliars o plurifamiliars. En alguns casos, tal com ho permet la normativa estatal, també poden dissenyar altres edificis comercials amb marc lleuger, edificis agrícoles, o fins i tot façanes decoratives per a edificis més grans. Tenint un coneixement general de tots els aspectes del comerç d’edificis, un dissenyador d’edificis professional pot actuar com a agent per ajudar el propietari a través del procés d’edificació o reforma. Un dissenyador d’edificis també pot formar part d’un equip de Disseny-Construcció.\nUn dissenyador que porta el títol Dissenyador professional d’edificis professionals ha realitzat cursos de formació, ha practicat disseny d’edificis durant almenys sis anys, ha creat una cartera i ha aprovat una rigorosa sèrie d’ exàmens de certificació . La recepció de la certificació del National Designer Designer Building (NCBDC) aposta per aquest tipus de construcció professional amb estàndards de conducta, ètica i aprenentatge continuat.\nCada estat determina els requisits de llicència i certificació necessaris per practicar l'arquitectura. A diferència dels arquitectes, els dissenyadors d’habitatges no són obligats a aprovar l’examen de registre d’arquitectes ® (ARE) per rebre una llicència professional. Completar ARE, que està gestionat pel Consell Nacional de Registres d’Arquitectura, és un dels quatre passos per viure en l’arquitectura.\nEl primer pas per convertir-se en dissenyador professional d’edificis és establir el vostre objectiu de certificació. Què cal fer per sol·licitar la certificació?\nOmpliu una sol·licitud i pagueu la taxa de sol·licitud no reemborsable\nDisposar de tres cartes de verificació de professionals de l’àmbit de l’edificació i el disseny\nTingueu sis anys d’experiència: una combinació d’educació (treball documentat en curs) i formació supervisada (el vostre supervisor haurà d’omplir un formulari)\nEl millor és tenir una mica d’experiència i aprendre l’ofici de disseny d’edificis abans fins i tot de sol·licitar la certificació. Per tant, per començar la vostra recerca, comenceu amb els sis anys de requeriment d'experiència.\nMatricular-se en cursos de formació en arquitectura o enginyeria estructural. Podeu fer classes en una escola d’arquitectura acreditada o en una escola professional o, fins i tot, estudiar en línia si l’escola i el programa estan acreditats. Busqueu cursos i formacions que us proporcionin una àmplia experiència en la construcció, la resolució de problemes i el disseny arquitectònic. En lloc de formació acadèmica, podeu estudiar arquitectura o enginyeria estructural sota la supervisió d'un dissenyador d'edificis, arquitecte o enginyer civil. Treballar com a tècnic en enginyeria civil o rebaixador, per exemple, us ajudarà a comprendre com es mantenen i cauen les estructures. Coses importants per saber quan sortiu pel vostre compte com a dissenyador d’edificis. El Cos d'Enginyers de l'Exèrcit dels Estats Units és un altre lloc ideal per a la formació pràctica abans de sol·licitar la certificació. Al llarg de la història arquitectònica, l’aprenentatge ha estat la manera en què els dissenyadors i arquitectes han après la seva professió. El món laboral actual ofereix moltes més oportunitats.\nLa formació del lloc de treball és essencial per rebre la certificació com a dissenyador d’edificis professionals. Utilitzeu el centre de recursos professionals de la vostra escola i / o llistats de treballs en línia per localitzar una pràctica o un nivell d'entrada en el qual podeu treballar amb arquitectes, enginyers estructurals o dissenyadors d'edificis. Comença a construir una cartera amb els teus propis dibuixos de treball per a projectes de disseny en què treballis. Un cop hàgiu acumulat diversos anys de formació a través de treballs i formació durant el lloc de treball, sereu capaç de fer l’examen de certificació.\nObservació del disseny d’edificis. Tristan Fewings / Getty Images per Royal Institute of British Architects\nSi voleu trobar feina i desenvolupar una carrera en disseny d’edificis, penseu treballar per obtenir una certificació al camp. Als Estats Units, els dissenyadors professionals d'edificis estan certificats per la NCBDC a través de l'AIBD. Podeu descarregar el manual de candidats de CPBD per conèixer el procés i aplicar-lo per fer l'examen en línia. Després d’haver enviat la sol·licitud, es passa a través del procés com a "sol·licitant" a un "candidat" i finalment s’aconsegueix "certificat".\nQuan sol·liciteu la certificació, se us demanarà cartes de professionals que puguin verificar la vostra experiència. Un cop aprovats, teniu 36 mesos (3 anys) per aprovar totes les parts del llibre obert, examen en línia. No cal que siguis perfecte (en un passat el 70% ha estat una nota puntual), però és possible que hagis de conèixer una mica les àrees temàtiques que no estiguin directament relacionades amb l’edificació, com una història arquitectònica i l’administració empresarial. Les preguntes de l’examen tractaran moltes fases de construcció, disseny i resolució de problemes. Se us permetrà referir-vos a diversos llibres de referència aprovats mentre feu l’examen, però, de la mateixa manera que la resolució de problemes en el lloc de treball, no tindreu temps per buscar respostes, sinó que heu de saber on buscar.\nUna paraula de precaució : abans de donar diners a l’AIBD, assegureu-vos d’entendre el que se us demana abans de començar a fer els exàmens. Les organitzacions de proves sempre actualitzen les seves preguntes i processos, així que endinsa't en aquest esforç amb els ulls ben oberts i amb informació actualitzada. Tot i que el procés actual d’exàmens és en línia, no es pot realitzar en qualsevol moment que desitgi, el candidat ha de pagar i programar cada prova, programada i controlada per una persona real mitjançant la càmera i el micròfon del vostre ordinador.\nIgual que altres exàmens de tipus de certificació, els exàmens de CPBD inclouen preguntes que són respostes múltiples d’elecció múltiple (MCMA) o de respostes simples d’opció múltiple (MCSA). Els exàmens passats inclouen Veritable i Fals, Resposta Breu, fins i tot esbossar dissenys i resoldre problemes. Les àrees d’examen poden incloure:\nAdministració i pràctiques d’empreses: les preguntes poden incloure la descripció de termes de contracte, mostrar els coneixements de la propietat mecànica i la diligència deguda, l’ètica de la publicació en línia i les pràctiques bàsiques de contractació, com conèixer la diferència entre els empleats i els contractistes independents.\nProcés de disseny : Les preguntes sobre el concepte i el desenvolupament de la construcció poden incloure els coneixements sobre simetria i proporció, sobre estils arquitectònics residencials als Estats Units o sobre com l'arquitectura renaixentista continua influint en els dissenys actuals.\nDisseny d'edificis : la major part de les preguntes sobre l'examen de certificació es refereixen a les claus del disseny d'un edifici, inclosos els codis de construcció i els codis d'incendis; tipus de teulades, fonaments i sistemes de parets; la naturalesa i l'ús de materials com el formigó, la maçoneria i la fusta; càlcul de les mides del peu o la mida del sol en diferents escenaris; utilitzar fórmules de deflexió del feix; eficiència i sostenibilitat energètica; protecció tèrmica i de la humitat; i Mecànica, Elèctrica, Fontaneria (MEP).\nSi tot això et sembla pel cap, no et desanimis. El NCBDC ofereix orientacions que us ajudaran a preparar-vos i a seguir la vostra carrera professional. També trobareu el que heu de saber dels vostres empleadors, col·laboradors i llibres de text recomanats que fan servir els professionals.\nDissenyar una casa pot semblar una tasca tan fàcil com dibuixar una idea en un tovalló o jugar amb programari de disseny per a la llar. Com a professional, el dissenyador d’habitatges i edificis hauria de saber què hi ha darrere de “l’aspecte” d’un nou edifici. A continuació, es detallen alguns dels llibres que han ajudat els candidats a la CPBD en el passat:\nStandards Architectural Graphics, Institut Americà d’Arquitectes, Editors Wiley\nDibuix arquitectònic i construcció lleugera d’Edward J. Muller, Philip A. Grau III i James G. Fausett\nFonaments bàsics sobre drets d'autor de PDF per a dissenyadors i editors d'habitatges de David E. Bennett\nLa pràctica professional de dibuixos arquitectònics de Osamu A. Wakita i Nagy R. Bakhoum, Wiley\nMaterials i processos de construcció de Donald Watson\nGuia de supervivència de planificació de la construcció de CPM: Estratègies per gestionar i optimitzar el temps i el pressupost de Derek Graham\nDiccionari d’Arquitectura i Construcció de Cyril M. Harris\nThe Elements of Building: un manual de negocis per a constructors residencials i comerciants de Mark Q. Kerson\nAfegeix la teva casa: elements arquitectònics a utilitzar i evitar per Marianne Cusato i Ben Pentreath\nEdifici verd: Principis i pràctiques en la construcció residencial per Abe Kruger i Carl Sevilla\nEstàndard nacional d’edificació verda ICC-ASHRAE 700-2015\nCodi Residencial Internacional (IRC) per a habitatges d'una sola família i de dues famílies, International Code Council\nConservació dels llibres: comptabilitat bàsica i comptabilitat per a petites empreses d’èxit de Linda Pinson\nDret per als arquitectes: allò que cal saber per Robert F. Herrmann i els advocats de Menaker & Herrmann LLP\nMètriques de màrqueting: la guia definitiva per mesurar el rendiment del màrqueting de Paul W. Farris, Neil T. Bendle, Phillip E. Pfeifer i David J. Reibstein\nConstrucció d’Olin: Principis, Materials i Mètodes, Wiley\nUna guia de camp a les cases americanes de Virginia McAlester i Lee McAlester\nEnginyeria simplificada per a arquitectes i constructors, sèries Parker / Ambrose de guies de disseny simplificat, Wiley\nUn Visual Dictionary of Architecture de Francis DK Ching, Wiley\nTots els professionals, ja siguin arquitectes o dissenyadors d’edificis, es comprometen a continuar la seva formació després d’haver obtingut la llicència o la certificació. Els professionals són aprenents de tota la vida i la vostra organització professional, AIBD, us ajudarà a trobar cursos, tallers, seminaris i altres programes de formació.\nEls arquitectes no tenen un mercat al mercat de la construcció a la majoria dels Estats Units. A Europa no hi pot haver cap alternativa: els arquitectes ens han advertit sobre " xarlatans no qualificats". Als Estats Units, però, hi ha rutes alternatives per al disseny d’habitatges residencials, de manera que seguiu el vostre somni. Bona sort!\nConverteix-te en certificat, AIBC, //ncbdc.com/become-certified/\nManual de candidats de dissenyadors professionals en edificis certificats, NCBDC HB.01, 31 de gener de 2012 i NCBDC HB.1, 2 de juny de 2017\nArticle AnteriorTasques de neteja mensual\nArticle SegüentLa millor època de l’any per comprar mobles\nCom mantenir el vostre dormitori segur per a tota la família\nEtiqueta de conversa\nKen Gillespie / Getty Images El muling és ideal per a la vostra gespa en diversos nivells. Tant si es tracta de mulching de fulles com de retorn a la gespa, la mulching estalvia temps, diners, mà d'obra i és una gran modificació del sòl. Realment no hi ha necessitat de rastellar, emportar o tirar les fulles ni retalls. Aqu\nDisseny d’interiors davant decoració d’interiors\nAixí que heu decidit fer uns quants canvis a casa i us adoneu que necessitareu una mica d’ajuda. Comenceu a buscar possibles serveis i trobeu que alguns professionals descriuen la seva feina com a interiorisme mentre que d’altres són decoradors d’interiors. De sobte et trobeu amb noves preguntes, a saber: "Quina diferència hi ha" El disseny d’interiors i la decoració d’interiors solen equivocar-se amb la mateixa cosa, però els termes no són completament intercanviables. Hi ha moltes s\nEn aquest article Expandeix Què és un dissenyador d’habitatges o un dissenyador d’edificis "> Procés de certificació Formació abans de la certificació En l'entrenament del treball Exàmens de certificació Llista de lectura per a dissenyadors d’edificis Formació contínua (CE) Fonts Torna a l'inici Si somieu dissenyar habitatges i altres edificis petits, però no voleu passar els anys necessaris per convertir-vos en arquitecte registrat, potser us interessa explorar les carreres de disseny d’habitatges en el camp del Disseny d’ edificis . El camí cap a conve © Copyright 2019


“El públic nord-americà voldrà venir a Barcelona” | VICKY CRISTINA BARCELONA\n“El públic nord-americà voldrà venir a Barcelona”\nPosted by vickycristinabarcelona under Uncategorized | Tags: AVUI |\nDeu mesos després de l’expectació mediàtica que va generar el rodatge a Barcelona, ahir es va fer la primera projecció de ‘Vicky, Cristina, Barcelona’ al Festival de Cannes\nUlt. Act. 17.05.2008 – 11:07 hs\nDeu mesos després de l’expectació mediàtica que va generar el rodatge a Barcelona, ahir es va fer la primera projecció de Vicky, Cristina, Barcelona al Festival de Cannes. Un reduït grup de periodistes catalans i espanyols van compartir aquesta conversa amb un Woody Allen afable, comunicatiu i encantat de l’experiència del rodatge. La pel·lícula es presenta avui oficialment al certamen, a la secció oficial fora de competició.\nParli’ns del rodatge a Barcelona. ¿Va ser excessiva l’expectació i l’atenció mediàtica?\nNo, de fet va ser més senzill que rodar a Nova York, perquè la gent era molt maca, molts curiosos van venir a veure el rodatge i vam trobar molta col·laboració. A Nova York no és així: estic acostumat a rodar pels carrers de la ciutat i hi ha massa activitat i soroll. Barcelona és més tranquil·la, i vaig ser especialment afortunat, perquè el temps va ser molt bo. A més, tenia amics músics que tocaven a la ciutat, i vaig poder tocar sovint amb ells.\nPer què és romàntica per a vostè Barcelona?\nPerquè és diferent de qualsevol altre lloc. La sensibilitat no és del nord, ni anglesa, americana o alemanya: és mediterrània, molt espanyola, una ciutat amb platja, molt cosmopolita, amb una barreja d’edificis molt antics i una arquitectura moderna meravellosa, flors per tot arreu… És una ciutat jove i plena de vida. Em va sorprendre molt que a les dues o les tres de la matinada els carrers són plens de gent.\nHa rodat molt a Manhattan i la gent se n’ha enamorat. ¿Creu que passarà el mateix amb Barcelona?\nAls EUA, segur. El públic nord-americà veurà la pel·lícula i segur que voldrà venir a Barcelona. Hi ha gent que l’ha vist i m’ho ha dit. La gent de Barcelona ho trobarà completament normal, perquè s’aixeca cada matí i veu tot això: la part antiga de la ciutat, les platges, les flors…\nEs va dir que no volia rodar més a Espanya. És veritat?\nNo, voldria tornar-hi a rodar. Quan acabi la pel·lícula que estic fent a Nova York, faré una altra sèrie de pel·lícules fora, probablement a Europa. I certament voldria fer-ne una altra a Espanya, perquè va ser una gran experiència. Podria ser a Barcelona, o a Madrid, a Sant Sebastià…\n¿La història d’amor que explica és diferent de les altres que ha filmat?\nCada història d’amor que he rodat, com Annie Hall, Marits i mullers, Hannah i les seves germanes…, és diferent, perquè els protagonistes són diferents. Aquí els personatges són inusuals per a mi.\n“Sí, a mi no m’agraden gaire els països, sóc molt fan de les ciutats sofisticades, i volia que Barcelona fos part de la història, com faig també amb Nova York o Londres quan hi rodo”\nSón molt extrems?\nEl de Penélope ho és. Quan escrius una història, és una sort tenir personatges extrems, perquè pots provocar focs d’artifici emocionants, a la història. El personatge de Penélope és excepcionalment extrem. Per això fan falta actors molt bons, perquè, si no, el resultat pot acabar sent estúpid.\n¿Hi ha coses seves en el personatge de Javier Bardem?\nNo, ja m’agradaria [rialles]. Les idees que poso són en funció de la història.\nPer què ha triat l’actor i l’actriu número u d’Espanya?\nPerquè representen la imatge mitificada de l’encant, la sensualitat, la imaginació…, i necessitava dos actors amb caràcter, presència i carisma. Qualsevol persona que viatgés a Espanya i es trobés dos personatges com els de Javier i Penélope quedaria totalment seduïda per ells.\nHa inclòs Barcelona al títol. ¿Això vol dir que és un personatge més?\nSí, a mi no m’agraden gaire els països, sóc molt fan de les ciutats sofisticades, i volia que Barcelona fos part de la història, com faig també amb Nova York o Londres quan hi rodo.\n¿Veu Javier Bardem i Penélope Cruz exòtics?\nAls EUA són tots dos exòtics, i Penélope Cruz crec que és exòtica fins i tot a Espanya. [Rialles.]\nA la pel·lícula retrata dos tipus de dones. Com són?\nRebecca Hall (Vicky) és molt normal, està compromesa, vol casar-se i tenir fills… Scarlett Johansson (Cristina) busca alguna cosa que no sap què és, una vida més excitant. Això provoca conflictes. Totes dues passen l’estiu a Barcelona i van amunt i avall, tenen bons i mal moments.\nQuin tipus li agrada més?\nTotes dues són atractives. Una és més aventurera, amb ganes de tenir noves experiències sexuals…, però és més fàcil viure amb l’altra, que vol estar a casa.


«Quarta pista»; una gran oportunitat que s'ha d'aprofitar - Diari de Girona\n«Quarta pista»; una gran oportunitat que s'ha d'aprofitar\nlluís sala montero 16.09.2019 | 23:49\n«Quarta pista»; una gran oportunitat que s'ha d'aprofitar Diari de Girona\nL'aeroport de Girona viu avui moments d'incertesa davant de l'anunci de la retirada de la primera base que la companyia Ryanair va establir a Espanya, el 2004.\nLa principal companyia que opera al nostre aeroport no passa pel seu millor moment per un conjunt de circumstàncies tant internes com de l'entorn en què ens trobem. A més del conflicte laboral amb els col·lectius de pilots i de tripulants de cabina, el retard en les entregues del B737 MAX li representa una dificultat important per la seva estratègia permanent de creixement. La companyia ha fet una aposta clara per aquest model, amb una comanda de 135 avions, dels quals esperava rebre'n 56 el 2020. Malauradament, la companyia fabricant encara no ha resolt del tot el problema d'aquest model i, per tant, no es pot saber quan recuperaran l'entrega de les comandes rebudes.\nL'entorn no és el millor. Estem patint una pujada del combustible de l'ordre del 20%, un molt possible Brexit dur que afecta al nostre principal mercat, el britànic, un 35% del total. Hem d'afegir-hi una caiguda de tarifes per la guerra de preus i la sobrecapacitat a Europa, així com un alentiment econòmic en països tan importants com Alemanya.\nEstem, per tant, davant d'un hivern complicat i haurem d'estar atents a la decisió sobre la base per si pot ser reversible, així com a l'impacte que això pugui provocar en la programació del proper estiu. Pensem que Ryanair opera a 27 insta·lacions aeroportuàries a Espanya i disposa de 13 bases.\nExposada la situació actual, és necessari fer un parell de reflexions importants: estem millor que el 2010? Quin és el nostre futur?\nA la primera qüestió, he de dir clarament que estem millor. Estem consolidant un procés de diversificació de companyies a l'aeroport de Girona-Costa Brava. El 2010 la principal companyia que operava al nostre aeroport representava el 95% del seu volum; avui és el 74%.\nL'aeroport manté un horari operatiu de 24 hores i ha millorat tots els seus processos motors aeroportuaris que permeten adaptar-nos a les necessitats de qualsevol companyia. Som capaços de proporcionar un alt nivell de qualitat de servei, acabem de rebre el Premi ASQ 2018 al millor aeroport europeu de les nostres dimensions, gràcies a les opinions dels nostres clients i passatgers. Les inversions no s'han aturat, de l'ordre de 90 MEUR des de 2010, el que ens permet dir que som una bona base operativa, també per a Ryanair. Per tant, estem en condicions d'adaptar-nos a les necessitats de qualsevol companyia per la flexibilitat del nostre producte aeroportuari.\nRespecte al nostre futur, hem fet un gran pas endavant. Avui sabem que estem en condicions de formar amb Barcelona una de les millors parelles aeroportuàries d'Europa. Sens dubte hi ha molta feina a fer. Avaluada la situació actual, hem de definir un pla d'acció, una estratègia conjunta que permeti arribar a un escenari equilibrat. Ara és el moment de treballar conjuntament amb les institucions econòmiques i polítiques, coïncidint amb la revisió dels plans directors dels dos aeroports.\nA Girona ja tenim molta feina feta. Hem consolidat amb un ampli consens un paper clau per a l'aeroport dins el sistema aeroportuari català, com a aeroport complementari al de Barcelona, un concepte nou per a nosaltres, però molt arrelat a Europa. Es tracta de disposar d'un ampli ventall d'oferta aeroportuària, amb productes diferents entre els dos aeroports, optimitzant recursos i capacitat. Alguns en diuen «4a pista». Estem davant d'una gran oportunitat que s'ha d'aprofitar.


Avis legal | Carns B\nAquest lloc web i tots els seus continguts, inclosos els textos, imatges, sons, bases de dades, codis i qualsevol altre material, són propietat de Carns B o de tercers que li hagin autoritzat l’ús d’aquests continguts. Tot aquest material està a l’empara de la legislació de protecció de la propietat intel·lectual. Els seus titulars es reserven les accions legalment oportunes per reparar els danys i perjudicis causats per qualsevol acte que vulneri els drets de la propietat intel·lectual sobre aquests continguts. Tot accés a aquest lloc web resta subjecte a les condicions següents:\nQueda totalment prohibit distribuir, copiar, modificar o trametre tant el contingut com el codi de les pàgines, llevat que es tingui autorització expressa i per escrit de Carns B. La informació que es facilita en aquesta pàgina no pot ser objecte per part dels usuaris de venda o cessió, sota cap concepte, incloent-hi la gratuïta.\nCarns B és una marca legalment registrada. Queda absolutament prohibit qualsevol ús o reproducció d’aquesta sense l’autorització prèvia i per escrit de Carns B.\nL’usuari es compromet a utilitzar aquest servei sense incórrer en activitats que puguin ser considerades il·lícites o il·legals, que infringeixin els drets de Carns B o de tercers, o que puguin atemptar contra les normes vigents. Carns B no serà responsable de l’ús per part de tercers de la informació continguda en el lloc web, tot i que caldrà atenir-se a les prescripcions i advertiments que s’estableixin per a determinats documents i aplicatius.\nCarns B donarà compliment a la normativa vigent en cada moment sobre Protecció de Dades de Caràcter Personal i adoptarà les mesures legalment exigibles per a la protecció de les dades de caràcter personal de l’usuari, preservant la seva privacitat i confidencialitat.\nEn compliment del que estableix l’article 5 de la Llei Orgànica 15/1999, de 13 de desembre, de protecció de dades de caràcter personal (LOPD) Carns B els informa que les dades personals que ens proporcionin mitjançant la nostra pàgina web, així com les dades als quals Carns B accedeixi com a resultat de la seva navegació, consulta, o sol·licituds realitzades mitjançant la pàgina web de Carns B, seran recollides en un fitxer de què és responsable l’empresa.\nL’usuari del lloc web dóna el seu consentiment exprés i inequívoc i, per tant, autoritza a Carns B a incorporar les dades que facilita per aquest mitjà als seus fitxers automatitzats i al seu tractament i ús amb la finalitat de gestionar el manteniment de la pàgina web de acord amb el que estableix la Llei Orgànica 15/1999, de 13 de desembre, de protecció de dades de caràcter personal (LOPD).\nL’usuari del lloc web que facilita dades de caràcter personal a Carns B queda assabentat que podrà exercir davant la mateixa els drets d’accés, rectificació, cancel·lació i oposició, d’acord amb el que estableix la LOPD, mitjançant la corresponent sol·licitud, acompanyada de la fotocòpia del seu DNI, davant el Registre de Carns B, C / Longitudinal 10, nº 60, 08040 Barcelona.\nCarns B adopta les mesures i posa en pràctica els mecanismes necessaris per garantir la seguretat de les comunicacions i les transaccions que es produeixen mitjançant el lloc web, segons l’estat de la tecnologia i d’acord amb la tipologia de les transaccions i serveis que es posen a disposició dels usuaris.\nCarns B no garanteix que el lloc web i el servidor estiguin lliures de virus i no es fa responsable dels possibles danys o perjudicis que es puguin derivar d’interferències, omissions, interrupcions, virus informàtics, avaries telefòniques o desconnexions en el funcionament operatiu d’aquest sistema electrònic causats per deficiències o sobrecàrregues de línies telefòniques o sobrecàrregues en el sistema d’internet o en altres sistemes electrònics, així com tampoc dels danys que puguin ser causats per terceres persones mitjançant intromissions il·legítimes fora del control de Carns B.\nCarns B no serà responsable de la informació que es pot obtenir a través d’enllaços o que provingui de fonts alienes a aquesta entitat.\nCarns B no garanteix la disponibilitat i continuïtat de l’funcionament de la pàgina web i dels seus serveis. Quan sigui raonablement possible, s’advertirà prèviament de les interrupcions en el funcionament del lloc web i dels serveis.\nCarns B es reserva el dret a modificar unilateralment, en qualsevol moment i sense previ avís, la presentació, la configuració i els continguts del lloc web, així com també l’oferta de serveis i les condicions que es requereixen per utilitzar-lo.\nEls possibles conflictes relatius a aquest web es regiran exclusivament pel dret de l’Estat espanyol i de la Comunitat Autònoma de Catalunya, essent els jutjats de Barcelona els únics competents. Tota persona usuària del lloc web, independentment de la jurisdicció territorial des de la qual es produeixi el seu accés, accepta el compliment i respecte d’aquesta clàusula amb renúncia expressa a qualsevol altre fur que li pogués correspondre.


DIJOUS 6 DE JULIOL | josepcliment.org\nDos autobusos plens de xiquets i monitors van marxar cap a Llucena, en arribar a l’escola van deixar les maletes, van esmorzar al pati i cap a la piscina que enguany estava renovada. Ja no és tan fonda i per fi poden fer peu!\nEn tornar de la piscina Teresa i Pablo la nostra parella de cuiners ens havien preparat uns magnífics macarrons amb carn i tomata, truita i plàtans que ens mengem molt a gust.\nI toca descansar a les habitacions encara que hi ha molts que s’estimem més la pilota.\nPer fi sabrem a quin grup anem!! Els monitors han preparat un joc que ens fa passejar per les festes del nostre país. Els que millor superen la prova corresponent a un poble seran de la seua Junta de Festes. Després del joc cadascú se’n va amb el seu grup a triar el llit, colocar la maleta...\nI després de berenar, ohh! comença a ploure. La nostra marxa al Prat l’haurem de deixar per a un altre dia, i l’explicació de les normes les hem de fer al menjador i encara sort que tenim escenari. Les senyores Nor, Mes i la tia Taiming ens expliquen el funcionament de la nostra convivència.\nCançons, jocs i a sopar amanida, llonganisses i creïlles fregides.\nDesprés del sopar ens reunim per a la vetllada, un magnífic programa de televisió que mirem des del plató amb connexions amb tots els pobles i els protagonistes de les seues festes.\nAssitim després a l’estrena mundial de la cançó que per a la nostra colònia han composat els nostres monitors i monitores.\nPer a cloure el dia una història de la Biblia i com sempre Dia y noche.


Una sèrie del 71198, la grossa de Nadal, venuda al Pirineu — RàdioSeu 107.2 FM: notícies de La Seu d'Urgell, l'Alt Urgell i el Pirineu\nSou a: Inici / Notícies / Una sèrie del 71198, la grossa de Nadal, venuda al Pirineu\nUna sèrie del 71198, la grossa de Nadal, venuda al Pirineu\nEl número s'ha adquirit a Sort, des d'on també s'ha despatxat alguns dècims del segon premi (51244) i de dos cinquens (58808 i 00580). Al Pont de Suert també s'ha venut un altre cinquè (22253)\nL'administració de La Bruixa d'Or, tancada (Foto: ACN)\nLa Grossa de Nadal ha estat enguany per al número 71198, del qual una sèrie s'ha venut a l'administració La Bruixa d'Or de Sort, que per tant ha repartit 4 milions d'euros amb aquest premi. De les 170 sèries d'aquest número, 130 s'han venut a Vilalba (Galícia) i 32 més a Màlaga. També s'ha venut una sèrie al Pirineu aragonès, a Jaca.\nLa Bruixa d'Or, que amb la venda per internet ha esdevingut el principal punt de venda de l'Estat, no ha obert aquest divendres el seu local de Sort per primera vegada des del 2003 i el seu propietari, Xavier Gabriel, ha optat per seguir la jornada des de Navarra, on ha traslladat la seva seu social. A banda de la sèrie de la grossa, la resta de premis destacats que ha repartit enguany són alguns dècims del segon premi (51244, també venut a Barcelona, Badalona i Tarragona) i una sèrie de dos cinquens (00580, també repartit a Barcelona, i 58.808, despatxat també a Salou). El premi en aquest cas és de 6.000 euros al dècim.\nD'altra banda, l'administració de loteries del Pont de Suert ha venut dècims d'un altre cinquè, el 22253, que també s'ha repartit a Lleida.\nDescens de vendes per la intervenció de l'Estat\nDe fet, enguany la venda de loteria de Nadal, tant a Sort com al conjunt de Catalunya, ha estat marcada per la situació política, segons han reconegut els mateixos venedors. La intervenció de l'Estat espanyol contra Catalunya ha fet que molts particulars i entitats catalanes optessin per deixar de comprar dècims de loteries estatals, cosa que s'ha traduït en un descens de vendes i, de retruc, un augment de demanda de la Grossa de Cap d'Any. A Barcelona, segons ha informat l'ACN, la coneguda administració El Gato Negro ha notat una davallada al voltant del 10%, però en ciutats com Tarragona, Reus, Vic o Mollerussa els venedors asseguren que la caiguda ha estat del 30% i fins i tot del 50%.\nEn el cas de La Bruixa d'Or, a més a més, s'hi suma la mala relació que manté des de fa temps Xavier Gabriel tant amb l'ajuntament com amb els veïns de Sort. Alhora, les seves crítiques reiterades a l'independentisme i la decisió de traslladar les seves seus fiscal i social, a Madrid i Navarra, han eixamplat aquesta polèmica i li han comportat també una pèrdua de vendes al conjunt de Catalunya, malgrat que actualment bona part de les butlletes ja les ven a la resta de l'Estat i a l'estranger.\nEn aquest sentit, i tot seguint la tendència dels darrers anys, els premis de la Grossa de Nadal són cada vegada menys concentrats en un sol lloc i més repartits en desenes d'administracions, pel fet que ha augmentat la venda de dècims a través de màquina o bé directament per internet.