Tàrrega per la Independència: d’abril 2015\nNova Tàrrega del dijous 30 d’abril de 2015\n«Tornen les urnes, tornem al carrer». Amb aquest lema es va realitzar divendres passat un acte massiu al Palau Sant Jordi de Barcelona, organitzat entre ANC, Òmnium i AMI. Un acte en què es va destacar que les pròximes eleccions municipals, per a les que falten menys d'un més, també són molt importants perquè es llegiran en clau independentista. En la història moderna de Catalunya els municipis han representat el centre de la lluita per la democràcia, les llibertats, la justícia social, la cultura i la independència nacional. El 24-M demostrarem la nostra força a les urnes, guanyaran les llistes sobiranistes i iniciarem la independència.\nEl 24 de maig, fem la independència des dels ajuntaments. És ben cert, tothom hi insisteix, que aquestes són les eleccions menys 'polítiques', on es valoren més les persones i els seus projectes que no pas les sigles per les quals es presenten els candidats. Però en aquesta ocasió cal triar opcions que donin la victòria al conjunt de forces sobiranistes en el còmput global de Catalunya. Necessitem el màxim nombre d’ajuntaments, consells comarcals i diputacions en mans d'aquests partits per facilitar el pas cap a la República Catalana.\nTenim vuit candidatures per escollir a Tàrrega. A priori, podríem dir que quatre pertanyen a partits independentistes (CiU, CUP, ERC i SxT), dues a partits manifestament contraris a la independència (PP i PSC) i una llista que potser sí o potser no, però que no transmeten que sigui un tema prioritari per ells (CdT), si més no en l'àmbit nacional. Hi ha una vuitena llista que, pels seus posicionaments xenòfobs, ja no entrarem ni a valorar, ni ara ni mai. Només, a tot estirar, un comentari: en les dues darreres municipals han tret un regidor cada vegada, i en tots dos casos al cap de poques setmanes van abandonar el partit. No mereixen, doncs, ni el partit ni els que el representen, la més mínima confiança.\nCompromís de les candidatures per la independència. Hem demanat a totes les candidatures de Tàrrega que signin un compromís. Als caps de llista en representació del seu partit o coalició, però també a tots i cadascun dels membres de la llista. Cal estar segurs, quan votem, que ho fem per persones compromeses. No només amb la ciutat, sinó amb el país.\nAquest compromís consta de cinc punts. Primer: secundar la continuïtat de Tàrrega dins l'AMI, l'Associació de Municipis per la Independència. Segon: contribuir a remarcar el caràcter plebiscitari de les eleccions al Parlament del 27-S. Tercer: posar l'ajuntament a disposició del govern de la Generalitat en cas de guanyar les eleccions del 27-S per tal de superar els obstacles que puguin posar els poders de l'Estat espanyol. Quart: proposar que l'alcalde o alcaldessa s'integri a l'Assemblea de Càrrecs Electes que es crearà per al cas d'intervenció o supressió de la Generalitat, amb l'objectiu de prosseguir el procés. I cinquè: facilitar l'elecció com alcalde o alcaldessa del cap d'alguna de les llistes que hagin signat aquest compromís per assegurar un govern municipal independentista.\nLa setmana vinent us informarem sobre els compromisos recollits. No contemplem que hi pugui haver sorpreses en aquest sentit i esperem que la recollida de compromisos reflecteixi les posicions que hem indicat una mica més amunt. En tot cas, però, més val no avançar-se i esperar a haver recollit aquests compromisos per informar-ne correctament. Tot i que nosaltres no demanarem que es voti per cap força en concret, està clar que sí que ho farem per al conjunt de llistes que hagin assumit i signat el compromís esmentat.\nEl 24-M servirà per escalfar motors de cara al 27-S. Posem els partits sobiranistes al capdavant de la graella de sortida.\nNova Tàrrega del dijous 23 d’abril de 2015\nJa fa un més de la xerrada del jutge Vidal a l'Ateneu de Tàrrega. I fins ara no hem tingut l'oportunitat de valorar com cal les seves paraules. Uns mots que per a molta gent van representar vitamines per la seva empenta i per la claredat dels seus raonaments. Ell, com la gent en general, no fa com els polítics que calculen què cal dir, sinó que diu el que pensa sense més.\nEl mur actual amb l'estat espanyol no és de legalitat. Això malgrat que la seva constitució, tal com està redactada, resulta de les més difícils del món de canviar, donada la complexitat de consensos necessaris i de passos a realitzar. Però qualsevol trava legal es pot superar per l'acord polític. Aquesta manca d'acceptació de la voluntat del poble català és, en realitat, l'escull insalvable. La democràcia espanyola es deteriora més cada any que passa. Molts dels que ara manen tenen el mateix esperit –i en alguns casos el mateix ADN– que els que manaven abans de 1977, amb la dictadura.\nCatalunya entrarà a la Unió Europea 3 o 4 anys després de sortir d'Espanya. I en qüestió de pocs anys més, se situarà entre els deu principals estats pel que fa al nivell de la seva qualitat democràtica. No hem de tenir por de la resposta internacional quan declarem la independència. Actualment la diplomàcia fa que els estats no puguin expressar obertament la seva opinió, però sí que ho faran quan nosaltres fem el pas. Ara bé, el pas l'hem de fer nosaltres.\nLes eleccions del 27-S són autonòmiques jurídicament, plebiscitàries políticament. Si bé és cert que aquestes eleccions estan legalment convocades dins el marc jurídic espanyol per a escollir un parlament autonòmic, no és menys cert que el caràcter polític de plebiscitàries els hi confereix la voluntat popular que així siguin considerades. Si els partits que duguin la independència als seus programes són votats majoritàriament per la població catalana, significarà que la voluntat d'esdevenir un estat independent és majoritària entre els catalans i catalanes.\nTotes les opcions són vàlides el 27-S, excepte una: quedar-se a casa. Això és de covards i Catalunya\nno ho és un poble covard. Caldrà una alta participació, propera als dos terços, per obtenir un quòrum qualificat per tal que els resultats d'aquestes eleccions siguin admesos internacionalment. A partir del 27-S caldrà esperar uns 18 mesos per acabar de fer la declaració final d'independència, fet que la situa l'any 2017. Les dues dates més probables per a aquesta declaració són Sant Jordi o l'Onze de Setembre.\nAl juny o al juliol els polítics ens sorprendran pel que fa a la llista unitària. Hi ha motius, més enllà del desig, per creure que això serà així. També caldrà plantejar una postura unitària sobre les posteriors eleccions espanyoles que se celebraran pocs mesos després. Caldrà decidir si "plantar-se" i no anar-hi, o anar-hi amb una candidatura unitària. Tant en un cas com en l'altre, el que està clar és que a partir d'aquí el que cal negociar és el "com ens n'anem" i no pas el "si ens n'anem".\nEl nou estat català tindrà forma de república i no de monarquia. Aquesta afirmació, a banda de ser reflex de la voluntat del poble, respon a una realitat: la monarquia dels Borbons a Espanya no té res a veure amb la dels Windsor al Regne Unit. El comentari ve arran de la pregunta que, en una ocasió, algú d'alt rang dins la judicatura espanyola va plantejar sobre si era factible que, després de proclamar la independència –donant-la implícitament per inevitable–, Catalunya podria seguir vinculada a la casa reial espanyola a l'estil de com els diversos estats de la Commonwealth ho estan a la corona britànica.\nActualment existeixen tres esborranys de Carta Magna catalana. El projecte impulsat per Santi Vidal, que es pot consultar a www.unanovaconstitucio.cat (junt amb les altres propostes, també), compta amb 97 articles i s'hi han presentat ja més de 60.000 esmenes, cosa que reflecteix la inquietud de bona part de la població i les ganes de participar en la construcció del nou país. Perquè tot plegat culmini amb èxit, cal la participació i la implicació de tothom.\nLa nova constitució ha de garantir la màxima qualitat democràtica. Cal contemplar mesures com la limitació de mandats a dues legislatures o que els salaris dels càrrecs polítics no puguin superar en deu vegades el salari de renda bàsica, entenent que aquesta renda bàsica hauria d'incrementar-se substancialment respecte a l'actual salari mínim professional, a canvi de realitzar tasques per a la comunitat. O mesures com la prohibició d'indultar els condemnats, la desaparició de la condició d'aforat, la revocació de càrrecs electes abans de finalitzar el mandat si són condemnats per incompliment del programa electoral... I, sobretot, la separació real del poder judicial respecte el legislatiu i l'executiu, cosa que no succeeix dins el sistema espanyol actual.\nTot està en funció de guanyar les eleccions del 27-S. De nosaltres depèn.\nNova Tàrrega del dijous 9 d’abril de 2015\nSegurament tots hem sentit moltes valoracions, aquests dies, sobre el preacord de full de ruta que han signat representants de CDC, ERC, Reagrupament, ANC, AMI i Òmnium Cultural. Però probablement no tothom ha tingut l'oportunitat de saber, fil per randa, què diu exactament. Tot seguit reproduïm el text d'aquest full de ruta per tal que tothom pugui llegir-lo i saber què diu literalment.\nElaboració d'un projecte de text constitucional en el termini aproximat de 10 mesos, mitjançant un\nmecanisme participatiu que permeti aplegar més voluntats al projecte a través d'un procés constituent obert en què hi tinguin participació directa els ciutadans (Convenció Constitucional Catalana) i supeditat a un referèndum posterior.\nConvergència Democràtica de Catalunya - Reagrupament Independentista – Josep Rull i Andreu - Rut Carandell i Rieradevall\nEsquerra Republicana de Catalunya – Marta Rovira i Vergés\nAssemblea Nacional Catalana – Carme Forcadell i Lluís\nAssociació de Municipis per la Independència – Josep Maria Roigé i Rafel - Josep Andreu i Domingo\nÒmnium Cultural – Muriel Casals i Couturier


Els treballadors del jutjat d'Ontinyent, amb ventiladors i a 30ºC\nInicio Valencia La Vall d'Albaida Els treballadors del jutjat d’Ontinyent, amb ventiladors i a 30ºC\nEls treballadors del jutjat d’Ontinyent, amb ventiladors i a 30ºC\nUn ventilador en l'oficina del jutjat d'Ontinyent, junt a un termòmetre que marca 30ºC\nEl CSI·F avisa que la deterioració del jutjat 3 d’Ontinyent s’agreuja per la falta de refrigeració i l’escàs espai\nMentre Ontinyent en els últims dies marcava les màximes valencianes amb temperatures a 36 i 37ºC, dins del Jutjat de Primera Instància i Instrucció n.3 d’Ontinyent treballaven amb pocs graus menys, no bastaven ni els ventiladors.\nHo ha denunciat el sindicat CSI·F que explica que els treballadors d’aquest jutjat, que també s’ocupa de Violència sobre la Dona, porten ventiladors i refrigeradors de casa a causa de les altes temperatures en el local. La central sindical assenyala que a la falta de reparació de l’aire condicionat se sumen les estretes dimensions del jutjat, la qual cosa en conjunt considera com un “abandó”.\nEl CSI·F recorda que aquest jutjat es caracteritza per “el seu espai reduït i abarrotat d’expedients. Els huit funcionaris allí destinats realitzen la seua labor en amb prou faenes 25 metres quadrats. La sala d’espera consisteix en un replà amb dues cadires instal·lades al costat de sengles graons. En tan diminut espai s’ajunten menors amb detinguts o víctimes de violència a escassos metres d’agressors”.\nLa central sindical recorda que aquesta denúncia es produeix des del 8 de juny, i adverteix que de no produir-se una solució en breu, el delegat de prevenció podria plantejar la paralització de l’activitat.\nLa falta de climatització, segons el CSI·F se suma a altres problemes del jutjat, com les goteres que té i que provoquen que els propis treballadors hagen adquirit plàstics per a cobrir els expedients i evitar la seua deterioració.\nArtículo anteriorEl IVAJ organiza este verano cuatro campos de voluntariado de arqueología en Calpe, l’Alfàs del Pi, Viver y Castielfabib\nArtículo siguienteLa Generalitat destaca la reactivació de Parc Sagunt per la diversificació industrial i la creació d’ocupació\nEl voluntariat d”Ontinyent contra el Foc’ tornarà en juny de manera adaptada a la pandèmia\nCamps deixa a Caixa Ontinyent la decisió de fusionar-se amb altres caixes d’estalvi valencianes


El Casal de joves La Kampana acull l'exposició "Caricatures Culturals" de l'artista Marc Martines · Manresa cultura\nEl Casal de joves La Kampana acull l'exposició "Caricatures Culturals" de l'artista Marc Martines\nL’obra va ser creada amb motiu de la capitalitat cultural amb la finalitat de donar a conèixer diferents persones que estan relacionades amb la cultura manresana. L’exposició es podrà visitar fins al proper 26 d’octubre.\nEl Casal de joves La Kampana acull, fins al proper 26 d’octubre, l’exposició “Caricatures Culturals” de l’artista Marc Martines, que busca plasmar l’essència de cada personatge i mostrar l’univers que l’envolta. L’obra va ser creada amb motiu de la capitalitat cultural amb la finalitat que els visitants puguin conèixer la figura de diferents persones que estan relacionades amb la cultura manresana.\nLa iniciativa d’exposar les “Caricatures Culturals” a la Kampana neix amb la prioritat de dinamitzar el casal de joves i amb l’objectiu d’apropar-los al món de l’art i a les seves tècniques artístiques.\nEl Casal de joves La Kampana és un espai de dinamització i participació juvenil on els joves en poden fer ús cada dia, de les 5 de la tarda a 2/4 de 9 del vespre; el mateix horari en què es pot visitar l’exposició.\nPer més informació de les activitats que es realitzen es pot consultar a la web www.manresajove.cat, o bé a les xarxes socials.


Vaig transformar records inquietants en tornar a aquells llocs i portar regals - Totes Les Novetats\nVaig ser un addicte a l’heroïna la darrera vegada que vaig caminar per les voreres d’aquesta ciutat de platja de Califòrnia. Vaig arruïnar la meva relació amb la noia dels meus somnis, però recentment vaig tenir una segona oportunitat per acabar-ho.\nTot i que la ciutat és exteriorment bonica, em preocupava com reaccionaria passant, una vegada més, pels racons del carrer i les quedades que perseguien la meva memòria d’aquest lloc.\nLa meva xicota, Jess, va suggerir que junts podríem transformar aquestes ubicacions tornant-hi amb regals i cors alegres. Vam carregar el seu camió amb flors per regalar, ampolles d’aigua per repartir i una pila de paper groc amb missatges inspiradors impresos per a tothom que semblés que pogués utilitzar una nova perspectiva de la vida.\nLa primera parada va confirmar la brillantor d’aquesta idea. Vam aparcar al costat d'una petita casa on anteriorment vaig comprar droga. La bústia de correus estava just al costat de la vorera, de manera que vam col·locar dins del missatge groc de motivació, unes flors i una nota personal de perdó per fer saber a l’home com havia afectat el seu tracte d’heroïna a un dels seus clients.\nPOPULAR: Rick Steves sacrifica l'ou niu per acollir desenes de dones i nens sense llar\nVam fer una oració, vam romandre una estona besant-nos a la porta principal i, quan ens vam girar per marxar, la meva xicota va exclamar: “Mireu aquestes orelles d’elefant! Abans els feia créixer a Florida ”.\nLlavors, per la porta d’entrada oberta va sortir una veu de dona que deia: “T’agraden les orelles d’elefant?”.\n'Oh, sí', va respondre Jess, que va començar a involucrar a una dona de cor en converses sobre jardineria. El petit jardí estava ben cuidat, amb una varietat de flors i arbustos tropicals que ens va descriure.\n“Voleu emportar-vos una mica a casa? Estan creixent per tot arreu ”, va dir mentre assenyalava totes les orelles d’elefant nadó que havien sorgit al voltant del porxo.\nJess estava emocionada i va entrar a la porta per anar a mirar. La dona de mitjana edat, a la que anomenarem Deborah, va agafar un petit cub de plata i una paleta i va començar a excavar tres petites plantes infantils del sòl ric i fosc. Va dir que la seva sogra, propietària de la casa, estava asseguda en una cadira just a l'interior de la porta.\nRELACIONATS: L’exdependent talla els cabells de les persones sense llar i contagia l’alegria de la rehabilitació\nMentre cavava, vaig agafar les flors de la bústia, que probablement no s’havia adonat, i vaig esperar a lliurar-les com a regal a canvi. Aleshores, la meva xicota em va preguntar si podríem obtenir una foto per recordar aquest moment sorprenent a Peach Street, que ara tenia un significat que Deborah potser mai no sabria.\nEns vam allunyar d’una atordida marejada, bastant estupefactes davant el bonic gir dels esdeveniments, i sabíem que cada vegada que passàvem per davant d’aquesta casa en el futur, recordaríem la feliç trobada amb Deborah.\nTransformar una memòria traumàtica revisitant la ubicació i creant una realitat alternativa va ser una gran idea. Ens vam traslladar a una parada d'autobús, on vam conèixer un home sense llar, li vam donar berenars i aigua i el vam mantenir en una llarga conversa, donant-li la mà vigorosament abans de tornar a llançar-se al camió.\nEl següent era un parc on es trobaven borratxos i drogues; També hi havia un parell de famílies i adolescents que jugaven a bàsquet. Vam portar un frisbee groc neó per ajudar a reenginyar l'energia d'aquest lloc i vam començar a córrer i tirar-lo endavant i enrere. Al cap de 20 minuts, vam repartir més aigua, aperitius, benediccions i paraules inspiradores. Amb la seva dona asseguda en una cadira de gespa al seu costat sostenint les flors que li acabàvem de lliurar, un home gran anomenat Frank va donar una abraçada a la meva xicota i em va assegurar que tot el que calia per estar net era una forta connexió amb l’espiritual. estar dins del meu propi cor.\nVEURE: Els llops de teràpia es converteixen en guies per a adolescents amb problemes\nEn una de les darreres parades, una sala d’Alcoholics Anonymous on acostumava a assistir a reunions, però també a tenir problemes, vam trobar que al costat hi havia sorgit un magnífic nou centre d’arts. Al davant hi havia una ferotge escultura metàl·lica de deu peus d’alçada d’un drac i un ocell que donava a la vorera. Era un símbol adequat del renaixement.\nApagar el foc addictiu de la meva personalitat era una cosa que havia estat esforçant-me per fer durant molts anys, i l’observació d’ocells era un hobby que havia compartit amb la meva estimada sempre que els temps eren bons.\nEl drac és un símbol de poder, força i bona sort per a les persones que en són dignes. Si puc mantenir-me honest i disciplinat, crec que finalment puc creure que sóc digne, independentment de la cantonada del carrer on em trobi.\nMULTIPLICA el bo ... COMPARTEIX la idea amb els amics\nEl primer ministre finlandès obre la seva llar als refugiats, s'uneix a la llista creixent\nSean 'Diddy' Combs proporciona ajuda COVID, repartint efectiu i targetes de regal a Miami


Biblioteca Josep Pla: Hora del conte amb la Mon Mas aquest dijous!\nHora del conte amb la Mon Mas aquest dijous!\nAquest dijous, 5 de desembre a les 18h, tenim hora del conte amb la narradora Mon Mas que ve a explicar-nos Cua de conill, uns contes curts i ràpids com el vent. Aquesta sessió està adreçada a infants a partir de 3 anys en endavant acompanyats sempre dels seus pares i mares o d'un adult que se'n faci responsable. Us recomanem venir a escoltar a la Mon perquè narra molt i molt bé!\nHora del conte mon desembre 2019 from bstpereribesjp\nPublicat per Biblioteca Josep Pla a 20:19


El dimecres 12-01-2022, a les 18:00, tindrà lloc una Open Class del postgrau en Economia Circular. Eines i Estratègies d'Innovació Industrial (Presencial).\nConnecta't i descobriràs la servitització de producte com un gran avantatge competitiu!\nSònia Llorens. Doctora enginyera industrial i màster en Enginyeria Mecànica i Equipament Industrial per la UPC, amb àmplia experiència com a project manager en el desenvolupament d'equips industrials i com a gerent, especialitzada en la definició estratègica, les relacions institucionals, la gestió econòmica, la promoció, la internacionalització i la generació de noves àrees d'activitat. Acumula una experiència de més de 10 anys en l’assessorament empresarial per a la gestió àgil de la R+D+i industrial. Actualment, està involucrada també en projectes d'innovació per a l'economia circular.


Banc de treball per a invents científics Hape\nEspectacular i complet banc de treball per a realitzar invents i descobrir alguns dels principis físics i científics bàsics. Una joguina que us deixarà amb la boca oberta i no podreu parar de realitzar els més de 15 experiments que porta. Munta amb les teves pròpies mans un molí, una grua, unes mans, una granota, una llum giratòria, un piano ... i el millor de tot: dóna'ls vida! No us decebrà\nBanc de treball per a invents. Juguem-hi!\nAmb una instruccions molt clares i visuals i unes peces grans i fàcils de muntar, aquesta joguina farà les delícies de tots els nens de la casa, independentment de la seva edat. Podran muntar fins a 15 invents seguint la guia il·lustrada però molts més seguint la seva imaginació i creativitat! Jugar amb els seus mecanismes, engranatges i politges és sens dubte la millor manera d'introduir-los en el món de la ciència. Ah! també un podeu descarrehgar una app que us servirà de guía!\nBanc de treball per a invents, Ens agrada perquè...\nes una joguina increïble per desenvolupar la seva visió científica i tecnològica mentre es diverteixen jugant, creant, construint i aprenent.\nBanc: 77,6cm alt x 49,1cm ample\nInclou: una petita bateria per automatitzar alguns dels invents i l'accés a una app


Història dels videoclips timeline | Timetoast timelines\nPioners del format del videoclip\nOskar Fish i altres creadors europeus dels anys 20 senten les bases de la música visual, creant peces de imatge per temes musicals preexistents.\nGrava deu cançons a Argentina capturant imatge i so a la vegada\nPeriod: 1940 to Nov 13, 1940\nWalt Disney crea la pel.lícula "Fantasía", barrejant animació i música.\nNou invent: Paroram Soundie\nUn nou invent arriba als bars i clubs d'Estats Units. És un rockola (dispositiu parcialment automatitzat que reprodueix música) que reprodueix films musicals juntament amb música.\nFilms de Rock & Roll\nHollywood descubreix el génere de filmes centrat en la música. Es començen a crear films de Rock and Roll (Rock Around the clock, Rock Pretty Baby) i els famosos films de Elvis Presley.\nPrimer video musical: Elvis Presley\nEs crea el primer video musical a Estats Units, protagonitzat per Elvis Presley amb el tema Jailhouse Rock, el famós tema de rock carcelari, difós en imatges en blanc i negre de la época (originalment està en color)\nNou invent: Scopitone\nA França es fabrica la reinvenció del Soundie. Aquest nou invent dona la possibilitat de seleccionar entre varies peces en suport cinematogràfic.\nNova forma de programes musicals\nLa televisió britànica inventa una nova forma de programes musicals. Espectacles com Top Of The Pops o altres, van donar camí a diversos artistes i es van convertir en grans éxits.\nEEUU fa nous programes musicals\nLa televisió estatunidenca crea Hullabaloo, un dels primer programes musicals allà, seguit de Shindig! i American Bandstand. Ademés a Bremes i Alemanya es transmet Beat-Club, un programa musical on es transmitíen videos en directe d'artistes reconeguts de la época.\nEl realitzador procedent de Cuba realitza el revolucionari curtmetratge "Now" considerat per diversos autors con l'origen directe del videoclip actual.\nPrimers videos conceptuals\nEls primers videos conceptuals són transmesos, com Paperback Writer i Rain de The Beatles.\nVideoclips més ambiciosos\nDe part de The Beatles, com per exemple Penny Lane i Strawberry Fields Forever\nPeriod: Jun 1, 1968 to Jun 30, 1968\nElvis Presley graba nous videos musicals\nCom els temes If I can dream i Trouble/Guitar Man\nABBA grava els seus primers dos videos conceptuals\nGraven Ring Ring i Waterloo. Els videos començen a ser rentables un any més tard.\nQueen llença Bohemian Rhapsody\nEl primer video musical de la història que conté efectes especials. Aquí comença un període de transició dels antics videos cap a una nova generació que aprofita els avenços tecnológics de la época.\nEs crea el primer canal de videos musicals les 24 hores. Inicialment, pocs operadors de cable ho tenien, després es va tornar un icona cultural. El primer video que van emitir va ser Video Killed the Radio Star del grup The Buggles.\nPrimer videoclip en espanyol\nMecano grava el primer videoclip en Espanyol, Hoy no me puedo levantar.\nMarca un abans i un després en la industria del videoclip, revolucionant en la temàtica i la forma de fer-los.\nMadonna llença Like a Prayer\nUn dels videoclips més polèmics de la història musical, criticat principalment per l'esglèsia.\nAvenços en la MTV\nLa MTV comença a nomenar als directors dels videos musicals.\nAixò suposa un accés més fàcil i ràpid als videos musicals.\nNeix el canal de streaming Vevo\nAl principi dins de Youtube, propietat de les dues discogràfiques més importants del mercat: Universal i Sony Music


Athina: de novembre 2016\nAvui a classe de Grec hem parlat sobre els poemes homèrics, especialment sobre la Il.líada, i h´hem llegit també algun fragment. No cal insistir en la importància d´aquest poema, origen i referència per a la literatura occidental, i encara avui dia font d´inspiració per a artistes de totes les disciplines.\nAquí us deixo un poema d´un altre gran poeta grec, Konstantinos Kavafis (1863-1933), considerat un dels poetes més importants del segle XX. En aquest poema, Kavafis fa servir la guerra de Troia com a pretext per a parlar d´alguna cosa molt més àmplia i atemporal.\n(Trad.: Alexis Solà)\nQuin creieu que és el significat del poema? A qui anomena Kavafis "els troians"?\nPublicat per Yolanda a 4:27 2 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: Homer, Il.líada, Kavafis, literatura, nea elliniká\nQuè és la salsa 'garum' i per què en sentirem a parlar\nD'origen romà, el 'garum' torna a aparèixer en alguns plats actuals i es reivindica com a salsa nostrada. La soja, tan estesa actualment en la nostra cuina, és una importació asiàtica. El seu èxit a Catalunya ha posat de manifest l’admiració per les salses amb un toc amarg, i ha engrescat alguns cuiners a revisar els annals de la història de la cuina i retrobar-se amb el garum, una salsa que surt de la fermentació a base d’espines de peix. Aquesta preparació era molt apreciada a l’antiga Roma i es va estendre a casa nostra quan era colònia romana. Al Museu d’Història de Barcelona detallen que la base del garum consistia en la maceració en sal de vísceres del peix -ous, sang, budells, ganyes, etc.- barrejades sovint amb peixos petits sencers i també amb oli i vinagre.\nLa salsa de l'Imperi\n“Actualment la podríem considerar com la salsa de soja dels romans”, explica l’excap de cuina d’El Bulli i creador dels restaurants Dos Palillos i Dos Pebrotsm, Albert Raurich, que investiga les receptes dels nostres avantpassats per dotar-les novament de contingut. Malgrat que se’n comenci a reivindicar el seu ús, el garum és encara un bé escàs en l’oferta gastronòmica nostrada. “No creiem que ja estigui recuperada, però és cert que últimament alguns cuiners, com nosaltres, estem fent elaboracions que poden contribuir al seu ressorgiment. A més, que nosaltres sapiguem, un científic ja l’ha desenvolupat comercialment”, explica Raurich, en referència al producte Flor de Garum, obra de l’extremeny Álvaro Rodríguez.\nEn col·laboració amb la Universitat de Sevilla, arqueòlegs i enòlegs, Rodríguez ha analitzat les restes de garum trobades en una àmfora romana a Pompeia i ha elaborat el que diu que és el garum més autèntic, tot i que ningú pot assegurar al 100% com era la salsa originalment.\nGustos i aplicacions\nRaurich considera que la recuperació de la recepta es justifica perquè és una salsa molt interessant pel que fa al gust i les aplicacions: “Per tant, no podem entendre que una salsa que va marcar una època sigui tan desconeguda”. El xef continua dient que, sent com és una salsa que apareix als llibres d’història, la desaparició del garum és com si fa milers d’anys l’avui omnipresent quètxup s’hagués extingit. El secret més ben guardat del garum és el seu gust. En tractar-se d’una elaboració en què un dels principals ingredients és la sal, té un regust fort i salat. “Ara bé, en participar-hi la fermentació, també hi trobem aromes i gustos de llevats, torrats i agres. I, si està ben feta, pot tenir tocs relativament dolços. En el nostre cas, també hi trobem connotacions herbàcies”, detalla Raurich.\nIdees per maridar el 'garum'\nEs tracta d’una salsa perfecta per a elaboracions suaus, ja que els aporta “un toc salat molt interessant que potencia el seu gust”, subratlla el xef, que també recomana tastar-la amb el peix perquè aporta salinitat i profunditat. En maridatge, segons la sommelier de Dos Palillos i Dos Pebrots, Tamae Imachi, es pot combinar amb un vi blanc floral, o vi negre afruitat. “Amb sake seria una aposta arriscada però fantàstica, ja que tots dos tenen aquestes notes de llevat”, remarca Imachi. A més, la seva contribució a la dieta és saludable i facilita la digestió. Segons l’Organització de les Nacions Unides per l’Alimentació i l’Agricultura, la FAO, el consum de vísceres d’animals aporta proteïnes “d’un alt valor biològic”, a més de greixos insaturats. Aquest aliment també conté ferro, zinc i vitamina A i C. Un altre avantatge d’aquesta salsa és que es pot fer a casa, tot i que la fórmula és encara un secret, precisament per intentar retrobar-se amb aquella recepta original silenciada per la història. A Dos Pebrots estan treballant per afinar la recepta, però en la seva elaboració hi ha algunes màximes a seguir: un cop fermentada la mescla i filtrada, “el millor és conservar-la ben tapada i en un lloc fred”.\nA causa del seu alt contingut en sal i la seva prèvia fermentació, és difícil que la salsa garum s’espatlli. “En l’època romana, el seu gust podia variar si s’hi afegien gambes, garotes, ostres, escopinyes, cloïsses o altres mol·luscs”, assenyalen al Museu d’Història de Barcelona. Tal com asseguren, queden restes de les estances on es rentava, trossejava i emmagatzemava el peix un cop salat. El garum també apareix en textos clàssics. De fet, està documentada l’elaboració de la salsa amb tot tipus de peixos grans i petits. Segons aquests escrits, una de les varietats més populars de garum en l’antiguitat era el garum a la sang, a partir de vísceres de tonyina. Per últim, Raurich comenta que el garum es pot aplicar allà on es vulgui. En brous, sopes, vinagretes, salses i amanides, per citar algunes viandes. Potser estem assistint a una revolució que encara no ha esclatat però que alguns ja hem tingut el plaer de tastar.\nEl secret és a la salsa\nD’entre les nombroses fórmules assajades en els 2.000 anys d’existència del garum, hi ha uns punts comuns que permeten reconstruir-ne diverses receptes. A partir del receptari romà De re coquinaria, investigadors com el professor italià Attilio A. Del Re n’han extret les línies mestres. D’acord amb les receptes del gastrònom romà Marcus Gavius Apicius, De re coquinaria proposa una mescla que comença amb una preparació de salmorra (aigua i sal) que cal posar a bullir amb un terç del peix i amb una branca d’orenga. Quan l’ebullició hagi desfet el peix, cal filtrar el resultat dues o tres vegades amb una gasa ben neta i ja es pot degustar. Tanmateix, tradicionalment, el procés d’ebullició no hi és i la salsa s’aconsegueix amb fermentació, deixant la barreja de sal i peix (a més de les herbes i espècies que es vulguin afegir) macerar al sol uns mesos mentre de tant en tant es va removent i afegint aigua si cal. El del garum és un secret molt ben guardat.\nExtret de NATÀLIA COSTA, Ara.cat, BARCELONA, 25/11/2016\nPublicat per Yolanda a 1:47 7 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: civilització, gastronomia, Roma, tradició\nVESTIR A LA "ROMANA"\nDesprés de llegir l´entrada sobre la vestimenta de les matrones romanes, m´ha vingut al cap la següent imatge:\nNoies, qui de vosaltres no ha tingut unes sandàlies com aquestes o molt semblants? No us recorden una mica a les sabates que portaven les dones a l´antiga Roma?\nSabates romanes, Museus Capitolins\nI els vestits? No trobeu que està molt de moda un tipus de vestit que ben podria haver estat portat per una puella romana?\nPublicat per Yolanda a 12:16 5 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: moda, Roma, tradició, vida quotidiana\nVestimenta de la matrona romana\nExisteix una idea equivocada de la manera de vestir-se i adornar-se que tenien les dones casades d'alta societat romana, les quals anomenem matrones romanes.\nEn el cine i últimament en la televisió ens tenen acostumats a mostrar les dones romanes molt arreglades, amb pentinats molt rebuscats, vestides amb vestits de vaporoses teles de seda i confeccionats de formes molt diverses, això ens ha portat a una idea molt equivocada i allunyada de la realitat, de que les dones romanes anaven ensenyant el seu cos a casa i en públic.\nGeneralment anaven molt tapades, i de fet per en públic o pel carrer no havien de mostrar el seu cos, tampoc les mans i molt poc el cap.\nPublicat per Anònim a 12:56 5 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: civilització, llatí, vida quotidiana\nAb laeva rite probatum: Pater Aeneas\nAb laeva rite probatum: Pater Aeneas: Estoy en estos días explicando a mis alumnos el surgimiento de la épica romana, y, cómo no, si se habla de épica romana hay que hablar de l...\nPublicat per Yolanda a 10:43 2 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: Eneida, literatura, llatí, Virgili\nDE PALAU A ESGLÈSIA: LA BASÍLICA\nEl mot basílica prové del llatí, basilica, que al seu torn prové del grec, basileús, que volia dir "rei". Els grecs havien anomenat basiliké a una gran sala rectangular que hi havia als palaus dels reis orientals, com per exemple el rei de Pèrsia, i que era el lloc on aquests monarques hi tenien el tro i feien les audiències reials. Els romans, inspirats-se en la forma d´aquestes grans sales, van crear un edifici similar, que anomenaren basilica, tot mantenint el seu nom original grec.\nVan situar aquest edifici al fòrum, i es va convertir en el lloc on es celebraven els judicis i s´hi feien activitats comercials. Tenia una estructura rectangular, i habitualment estava formada per tres naus allargades, aguantades per columnes. Els sostres alts permetien obertures o fenestrae per a deixar entrar la llum. Al fons de la nau central, més ample que les altres dues, hi havia una exaedra on hi seien les autoritats o, en el cas dels judicis, el pretor. També hi havia un altar on s´hi feien sacrificis abans de tancar un negoci important.\nA continuació, hi teniu una reconstrucció d´una basílica.\nQuan, al segle IV es va imposar el cristianisme com a religió oficial de l´Imperi i, per tant, els cristians van poder sortir de les catacombes on hi havien viscut amagats i on fins aleshores havien fet les cerimònies religioses, la basílica va ser aprofitada com a temple per a oficiar-hi els ritus, degut a les seves dimensions, la seva ubicació, al centre de la ciutat, i al fet que no hi havia estat utilitzada per a fer-hi rituals pagans.\nBasílica paleocristiana de Santa Sabina (segle V), Roma\nPublicat per Yolanda a 6:45 1 comentari:\nEtiquetes de comentaris: arquitectura, civilització, cristianisme, etimologia, llatí, religió\nL'ORIGEN DEL SÍMBOL @\nSegurament quan escolteu el terme arroba penseu què es un invent de la "era tecnològica". Però, no és així, la seva història es molt més antiga i el seu origen arriba al llatí. Els àrabs ja la utilitzaven feia segles, i els mariners la empraven habitualment per detallar el contingut de les bodegues dels seus vaixells.\nEl símbol @ és antic, conegut i usat en l'Edat Mitjana, fa més de 500 anys.\nLa majoria d'historiadors accepten que l'origen de la paraula "arroba" prové de l´àrab, concretament del terme "ar-roub", que significa quart o quarta part.\nEncara que el símbol de la espècie d'a tancada amb un cercle, té orígens en els encarregats del copiar el llibres en llatí, a mà. Utilitzaven "@", unint entre sí les lletres "a" i "d" per formar la preposició llatina "ad", que significa "fins" o "cap a".\nÉs lògic, si has de copiar centenars de paraules a mà varies vegades, el més probable és que busquis totes les formes possibles per estalviar temps i treball.\nA poc a poc, la "@" va anar fent-se popular en altres àmbits, i va començar a aparèixer a llocs, com per exemple, en les cartes oficials redactades en llatí abans del nom del destinatari.\nDe ad a @\nS'utilitzava també com a unitat de mesura, amb un valor que variava segons el producte que estiguessis comercialitzant.\nUn dels documents més antics que es coneixen que conté una "@" impresa data de l'any 1536, i es tracta d'una carta enviada per un mercader italià des de Sevilla a Roma. En l'escrit es detalla l'arribada de tres vaixells provinents d'Amèrica, carregats de tresors.\nPerò la relació de la "@" amb el correu electrònic és molt posterior a tot això. Quan l'enginyer Ray Tomlinson, que va crear l'e-mail a 1971, estava buscant un símbol que servís per identificar les adreces de correu, un dels pocs disponibles en els teclats era justament l'arroba.\nMarina Barrera Hernández\n1r Batxillerat D\nPublicat per Marina Barrera a 9:04 4 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: etimologia, llatí\nEls romans, sobretot les dones, tenien molta cura del seu aspecte físic, i això inclou els seus pentinats.\nEls pentinats dels homes no tenien gaire misteri: la gran majoria portava els cabells rapats al zero o curts, però els més joves podien portar-los més llargs.\nEls pentinats femenins, per contra, tenen més per explicar, els de les matrones eren els més complicats. La moda va anar canviant en les diferents èpoques de Roma, les emperadrius i dones de la reialesa van ser preses com a model i els seus pentinats van marcar estil. Aquí destacaré els pentinats més coneguts. Inicialment, s’arreglaven de manera molt simple amb un pentinat republicà (ratlla al mig i un monyo). El pentinat més antic és el pentinat Octàvia, del període August. Consisteix en un tupè i una trena recollida en un monyo semicircular al clatell. Un altre d’aquest període va ser el pentinat de nus de Lívia, anomenat així pel rul al front (nodus). Consisteix en el cabell del front i els laterals ondulats cap a dins i recollits en un monyo al clatell. A l’època Flàvia, el més conegut va ser el “niu d’abelles”, un tupè fet amb rínxols i la resta del cabell recollit en trenes. Moltes esposes portaven un pentinat conegut com sex crines, amb sis trenes, igual que les vestals i les sacerdotesses. Durant molt de temps va ser moda els cabells rossos, les que no eren rosses s’aclarien els cabells amb greix de cabra i cendra de fusta de faig.\nLes romanes necessitaven l’ajuda de les ornatrix, expertes perruqueres sovint esclaves, per fer-se aquests pentinats. A més, no faltaven els postissos, les perruques, tints, tònics i olis per suavitzar el cabell i estimular el seu creixement, ornaments com perles, cintes, flors... Utilitzats sobretot per a recepcions de gales o festes. Tenien un aparell, calamistrum, que s'escalfava al foc i es feia servir per arrissar el cabell. Els homes a vegades utilitzaven aquests productes, però no estava gaire ben vist.\nAlba Barragán Muñoz, 1r Batx D\nPublicat per Anònim a 7:43 2 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: civilització, cultura, Roma, vida quotidiana\nSi busquem en la etimologia de les nostres paraules, trobem que el grec n’és l'origen de la evolució que han fet fins arribar als nostres dies. A continuació, podeu llegir uns exemples que m'han semblat curiosos.\nGimnàs: Prové de la paraula grega γυμνός que significa estar nu, sense vestir. El seu significat actual s’explica perquè a l’antiga Grècia educaven als joves en el το γυμνάσιον, que era l’escola de gimnàs. En aquests centres els joves aprenien educació física i solien estar sense roba.\nPels grecs, l’educació física era igual d’important que la cognitiva.\nAmfitrió: Aquesta paraula deriva del nom d’un home, protagonista d’un mite. Aquest mite ens explica com Amfitrió (Αμφιτρύων), fill de Alceo (rei de Tirint i nét de Perseu) tenia una esposa anomenada Alcmena. Aquesta era molt bonica, tant que Zeus la desitjava i va prometre que seria la última mortal amb què estaria. Un dia Amfitrió se’n va anar a la guerra i Zeus va aprofitar l’oportunitat per agafar la forma d’Amfitrió perquè així ella no se n´adonés i poder tenir relacions sexuals, d’on va néixer Hèrcules. Quan més tard el vertader Amfitrió va tornar van descobrir l’intrús.\nAvui dia entenem com amfitrió a una persona que rep convidats a la seva llar, igual que va fer Amfitrió amb Zeus.\nHermafrodita: Hermafrodit (Ἑρμαφρόδιτος) era fill d´Hermes i Afrodita. Quan Hermafrodit va créixer fins arribar a ser un jove formós, va decidir anar-se’n a recórrer les terres gregues. Un dia molt calorós, Hermafrodit va veure un llac i va decidir banyar-s’hi nu. Salmacis era l’esperit d’aquell llac i quan va observar el cos d’Hermafrodit va sentir una gran atracció cap a ell. El va intentar seduir per ell s’hi va negar. Salmacis, lluny de rendir-se, el va abraçar fortament i el va arrossegar fins al fons del llac i mentre estaven forcejant l’esperit del llac va demanar als deus que unissin els seus cossos. Els deus fen cas a la seva súplica, van fusionar els dos cossos en un de sol, de doble sexe. De cintura cap a dalt de dóna i de cintura cap abaix d’home.\nAixí doncs, actualment Hermafrodita té el significat d’un ésser viu amb els dos sexes.\nMelancolia: Melancolia procedeix del terme grec μελαγχολία, format per μέλας (negre) i χολή (bilis). Antigament es creia que la tristesa extrema era provocada per una malaltia de fetge que feia que aquest produís bilis de color negre. Així ho deia Aristòtil, entre molts d’altres.\nMireia Argelés Ruiz\nPublicat per Unknown a 9:59 4 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: etimologia, grec\nPublicat per Yolanda a 13:06 Cap comentari:\nL'esperanto, la llengua que no va substituir el llatí\nFins a l'Edat Moderna, el llatí va ser a Europa la llengua franca dels filòsofs, científics, religiosos i estudiants, independentment de la seva llengua materna.\nTanmateix, primer amb el Renaixement i després amb el Romanticisme, el llatí va perdre aquest paper de llengua de cultura internacional. En un primer moment, des del segle XVIII, el francès va assumir les funcions fins aleshores reservades al llatí, però el seu esplendor no va ser gaire durador, ja que després de la Primera Guerra Mundial, i definitivament després de la Segona, l'anglès es va postular com a llengua internacional global hegemònica.\nHi ha, però, a banda d'aquesta lluita de poders entre les potències del moment, un moviment paral·lel, vinculat amb les aspiracions del moviment obrer, que aspirava a crear una llengua internacional neutral (que no fos pròpia de cap poble) que servís per a la comunicació en igualtat entre totes les nacions del món.\nEn la recerca d'aquests ideals, durant l'últim terç del segle XIX es van crear desenes de llengües a Europa, però només una d'elles va assolir un èxit que la situés en l'esfera pública com una alternativa real al francès per a la comunicació internacional: l'esperanto.\nL'esperanto és una llengua artificial a posteriori, el qual, aplicat a les llengües, vol dir que tot i ser inventada es basa en llengües ja existents, que va ser creada el 1887 pel Dr. Zamenhof, un metge jueu polonès.\nTé com a principals característiques una gramàtica molt simplificada i totalment regular, sintetitzada en 16 normes fonamentals, i un vocabulari principalment pres del francès, l'anglès, l'alemany i el llatí.\nDes del seu naixement fins a la Segona Guerra Mundial, va créixer tant que sindicats i organitzacions obreres de tota Europa van utilitzar-la activament com una eina per a la seva lluita, s'hi van fer traduccions d'obres literàries de tot el món i fins i tot va originar una literatura pròpia.\nAixò no obstant, la Segona Guerra Mundial, igual que va desinflar els moviments obrers en auge fins aleshores, també va enfonsar el moviment esperantista, i des de llavors que l'anglès és la llengua hegemònica i indiscutible de la ciència, la tecnologia, el comerç, la cultura, etc.\nAvui, però, encara hi ha desenes de milers de parlants d'esperanto a tot el món i una comunitat esperantista molt activa i compromesa. Per a més informació:\nUEA (Associació Universal d'Esperanto): http://uea.org/info/es/kio_estas_uea\nKEA (Associació Catalana d'Esperanto): http://www.esperanto.cat/web/\nLernu! (Web per a l'aprenentatge de l'esperanto): http://lernu.net/ca\nPublicat per pauostos a 12:34 2 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: llatí, llengües\nInteressant article a La Vanguardia sobre els llatinismes que estan present a la nostra vida quotidiana:\nPublicat per Yolanda a 2:53 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: espanyol, llatí, llatinismes, premsa\nL´ALTAR DE PÈRGAM\nCom cada any, els alumnes de segon de Batxillerat del Satorras faran un viatge de fi de curs a Berlin. Aquest any, però, no podran admirar una de les joies de l´art grec que es troba al Pergamonmuseum i que dona nom a aquest museu berlinès, el famós altar de Pèrgam.\nL´altar fou construït entorn de l´any 180 aC a la ciutat de Pèrgam, actual Bergama, al nord-oest de Turquia, per encàrrec del monarca hel.lenístic Eumenes II amb la intenció de servir com a lloc per a fer sacrificis als déus, especialment a Zeus i Atena. L´estructura constava d´una escalinata envoltada d´un pòrtic amb columnes jòniques, tota feta de marbre blanc. Al mig hi havia un pati central on hi havia situat pròpiament l´altar destinat a fer-hi els sacrificis. El més impressionant, però, és el fris decorat amb escultures en relleu que envolta tota l´estructura, on hi ha representada la lluita entre els déus de l´Olimp i els Gegants. Tal i com explica el mite, els Gegants, fills de Gea i Urà, es van alçar contra els déus olímpics per arrabassar-los el domini de l´univers. Els cossos dels personatges que hi apareixen expressen tal moviment i una tensió que confereix a l´obra un enorme dramatisme. A l´altra banda del fris hi ha representada la història de Tèlef, heroi fundacional de Pèrgam.\nL´any 1871 l´enginyer alemany Carl Humann, aficionat a l´arqueologia, va trobar algunes restes del fris encastades a la muralla de Pèrgam i les va enviar a Berlin. Pocs anys després, l´arqueòleg alemany Alexander Conze va demanar a Humann que iniciés l´excavació de l´acròpolis. D´aquesta manera es trobaren més fragments escultòrics i es recuperà el basament, que es trobava in situ. Posteriorment, l´Imperi alemany va fer una oferta i l´altar va ser comprat a l´Imperi Otomà per 20.000 marcs i traslladat a Berlin l´any 1879. Allà va ser exposat fins el 1940, any en què els museus foren tancats com a conseqüència de la guerra. Després de la Segona Guerra Mundial, els russos se´l van endur a Sant Petersburg, on hi va romandre fins l´any 1958.\nL´edifici del museu està molt deteriorat i necessita urgentment una reforma estructural. La sala que acull l´altar romandrà tancada fins al 2020. Es podran visitar, en canvi, d´altres obres antigues de gran valor, com les portes d´Ishtar de l´antiga Babilòniao la façana del mercat romà de Milet.\nPublicat per Yolanda a 13:03 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: arqueologia, art, Berlin, escultura, Grècia, museus\nEL DIA DEL OXI\nCom cada any el 28 d´octubre es celebra a Grècia el Dia del No, en grec, Óji. Aquest dia és festa nacional i arreu de Grècia es fan desfilades militars, es pengen banderes als balcons i es fan ofrenes als soldats caiguts en el camp de batalla. A més, els alumnes de les escoles gregues també fan desfilades vestits de blanc i blau els colors de la bandera grega.\nEl 28 d´octubre de l´any 1940 el poble grec, capitanejat aleshores pel primer ministre Ioánnis Metaxás, va dir que no a l´entrada de les tropes feixistes italianes en el seu territori. D´aquesta manera, refusant l´ultimátum que Mussolini havia llençat al poble grec, entraren de ple en la Segona Guerra Mundial, encetant així la guerra no només contra Itàlia sinó també contra la poderosa Alemanya nazi. El 6 d´abril de 1941 les tropes de Hitler van iniciar la invasió de Grècia.\nPublicat per Yolanda a 11:11 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Grècia, història\nAfrodita (2) Alexandria (1) alfabet (6) alimentació (2) amor (5) animals (3) antiga grècia (3) antroponimia (3) Apol.lo (2) apps (1) aqüeductes (1) arcaic (3) arqueologia (15) arquitectura (2) art (15) artesania (1) Àsia (1) astronomia (5) Atena (1) Atenes (4) Badalona (1) Barcelona (1) Berlin (1) Biblia (1) Cabrera (1) carros (1) Cèsar (1) ciència (4) cinema (6) cites (1) civilització (16) clàssica (1) clàssiques (2) concursos (2) crisis (1) cristianisme (2) cultura (3) cultura clàssica (3) Dafne (1) Delfos (1) domus (1) dones (16) Dracó (1) dret (2) educació (4) Empúries (2) endevinació (1) Eneida (2) escriptura (3) escultura (1) espanyol (2) Esparta (1) espectacles (5) esport (3) etimologia (24) exèrcit (3) exposicions (4) festes (14) festival (2) filologia (2) filosofia (2) fotografia (2) gastronomia (8) geografia (4) gladiadors (2) grec (36) grec modern (5) Grècia (75) guerra (1) hammam (1) Hèracles (1) Hermes (1) heroïnes (3) herois (15) Hipàtia (1) Hipòcrates (1) història (20) Homer (2) horòscop (1) Il.líada (1) indumentària (5) jocs (7) joies (1) Jònia (1) justícia (1) Kavafis (1) latine (1) literatura (27) llatí (32) llatinismes (2) llenguatge (2) llengües (4) llibres (1) Marató (1) medicina (7) mems (2) menjar (1) Mèrida (1) metamorfosis (20) Micenes (1) mitologia (90) moda (4) mort (2) mosaic (1) museus (2) música (19) Nadal (5) nea elliniká (1) nens (1) neollatí (3) notícies (6) oci (1) Odissea (2) Olímpia (1) oracle (1) oratòria (1) Ovidi (24) Panteó (1) partenó (2) perses (1) Pitó (1) Plaute (2) poesia (4) política (13) Pompeia (3) premis (1) premsa (6) psicologia (1) publicitat (6) rebética (1) recepta (1) religió (12) retòrica (1) Roma (122) Safo (1) sèries (8) sexe (4) simbologia (1) Sòcrates (1) Tarraco (1) teatre (17) temps (1) termes (1) Tibul (1) Tit Livi (1) tradició (10) treballs (1) treballs de recerca (1) Troia (2) universitat (1) urbanisme (2) vestals (1) vi (1) vida quotidiana (40) Virgili (1) Zeus (2)\nQuè és la salsa 'garum' i per què en sentirem a pa...


El servei de Ludoteca Municipal de Peníscola compleix 25 anys - el Diari online\nInici\tTerritori culturalPENÍSCOLA\tEl servei de Ludoteca Municipal de Peníscola compleix 25 anys\nL’equip dels Serveis Socials municipals està d’aniversari a Peníscola amb la celebració del 25 aniversari del servei de Ludoteca Municipal.\nFins enguany el servei esprestava en horari de matí per als xiquets i xiquetes de dos anys, l’any anterior a la seua escolarització; i per les vesprades a partir de tres anys.\nDes de la seua obertura en 1996, aquest servei ha oferit una opció per a les famílies dels més xicotets, servei que es va ampliar l’any 2000 amb el trasllat de les primeres dependències en el barri antic a l’actual local en els baixos del Edifici Mariners.\nEn l’actual ubicació s’han realitzat diferents millores i ampliacions, la més recent aquest mateix any, amb la divisió en dos de l’espai disponible per a l’adequació de l’atenció als més xicotets atenent les restriccions per la Covid19.\nMés de 4000 famílies han confiat en aquest servei municipal, no obligatori i gratuït, al llarg del seu quart de segle d’història, xifra que ha valgut l’agraïment públic de l’equip de monitores i de la mateixa regidora de l’àrea, María Jesús Albiol.\nLa Covid19, les restriccions i la prudència han condicionat els últims mesos de servei, des de l’àrea de Serveis Socials s’ha informat que s’està treballant amb la previsió de reobrir les portes de la Ludoteca municipal dilluns que ve, si les xifres de contagis i les restriccions sanitàries ho aconsellen.


PSICÒLOGA ONLINE I A DOMICILI\n(Tot Baix Llobregat i voltants de Barcelona)\nPSICOLOGIA PERSONALITZADA I ADAPTADA A LES TEVES NECESSITATS\nESTIMULACIÓ COGNITIVA EN EL TEU PROPI LLAR\nGRAU EN PSICOLOGIA DE LA SALUT E INTERVENCIÓ EN TRASTORNS MENTALS I DEL COMPORTAMENT\nMÀSTER INTEGRADOR EN ESTRATÈGIAS I TÈCNIQUES DE INTERVENCIÓ PSICOLÒGICA INFANTO-JUVENIL\nA MÉS AMO LA MEVA PROFESSIÓ I AJUDAR A LES PERSONES A ASSOLIR ELS SEUS OBJECTIUS\nONLINE (WhatsApp, Skype, Zoom, Videotrucada i altres)\nA DOMICILI (voltants de Barcelona i tot Baix Llobregat)\nA LA MEVA CONSULTA (AL COSTAT DE MOLINS DE REI)\nASESSORAMENT I SUPORT DAVANT QUALSEVOL DUBTE QUE VULGUIS CONSULTAR\nTRACTAMENTS PERSONALITZATS I ADAPTATS A CADA PERSONA, CIRCUNSTÀNCIA I SITUACIÓ\nAJUDA A L'ADQUISICIÓ D'HÀBITS SALUDABLES (ESPORTIUS, ALIMENTACIÓ)\nENTRENAMENT EN RELAXACIÓ MUSCULAR PROGRESIVA\nPSICOEDUCACIÓ EN DIVERSES ÀREES (Inteligència emocional, pautes educativas o de criança, modificació de conductes perjudicials etc.\nRelaxació muscular progresiva\nEducació gestió i emocional\nEstimulació cognitiva i gestió emocional\nQUÈ ÉS LA PSICOTERÀPIA INTEGRADORA\nÉS UN TIPUS DE TERÀPIA QUE UTILITZA LES TÈCNIQUES MÉS ADEQUADES PER CADA PERSONA SENSE QUE NECESSÀRIAMENT HAGI DE LIMITAR-SE A UNA ORIENTACIÓ PSICOLÒGICA CONCRETA.\nEN PSICOLOGIA EXISTEIXEN QUATRE ORIENTACIONS PSICOLÒGIQUES FONAMENTALS:\nSISTÈMICA: EXISTEIX UNA DISFUNCIÓ AL SISTEMA/FAMILIA/GRUP EN EL QUAL ES DESENVOLUPA LA PERSONA I AQUESTA MOSTRA ELS SÍMPTOMES.\nTÈCNIQUES: Reenquadrament, Reformulació del problema, Externalització, Traçat de límits, Potenciar els recursos y Competències familiars etc.\nCOGNITIU-CONDUCTUAL: SÓN LES DISTORSIONS COGNITIVES I LES CONDUCTES ASSOCIADES ENFORTIDES LES QUE PROVOQUEN EL MALESTAR DE L’ÈSSER HUMAN.\nTÈCNIQUES: Reestructuració cognitiva, Entrenament en Habilitats Socials, Tècniques operants de Modificació de Conducta, Tècniques d'Afrontament de Estrés i Ansietat(Relaxació muscular, Tècniques de Respiració…) etc.\nHUMANISTA: VISIÓ HOLÍSTICA DE L’ÈSSER HUMÀ I CONFIANÇA EN LA SEVA CAPACITAT D’ AUTOREALITZACIÓ I CREIXEMENT PERSONAL\nPsicoteràpies i tècniques: teràpia Gestalt, teràpia centrada a la persona, tècnica de la cadira buida, sintonizació i harmonització emocional, presa de consciència i responsabilització de la pròpia vida etc.\nPSICODINÀMICA: GRAN IMPORTÀNCIA DEL SUBCONSCIENT I DELS MECANISMES DE DEFENSA.\nPsicoteràpies: psicoteràpia focal individual o familiar, teràpia basada en la mentalització.\nPROBLEMÀTIQUES QUE ES TRACTEN\nCrisis emocionals per qualsevol causa (ruptures, duels, canvis en el cicle vital que poden resultar difícils de manejar com el naixement de fills, la jubilació, la marxa o el retorn dels fills a la llar etc.)\nSímptomes d'ansietat (inquietud, pressió o punxades al pit, sensació d'ofec, respiració agitada, irritabilitat, tensió muscular, etc.)\nEstrès, nerviosisme, angoixa ...\nMalestar o dependència emocional\nDificultats en el maneig de les emocions\nSímptomes depressius (tristesa, apatia, cansament i falta d'energia, pèrdua de l'agradi o el gaudi de diverses activitats, insomni/ hipersòmnia, manca o excés de gana etc.)\nTimidesa, aïllament social, falta de confiança, inseguretat, por a parlar en públic (dèficit en habilitats socials)\nProblemes de son (dormir poc, insomni, malsons etc.)\nIncapacitat de mantenir a llarg termini una dieta o un altre hàbit saludable\nSímptomes de hipeactivitat o dèficit d'atenció\nNO DUBTIS EN CONSULTAR PER QUALSEVOL ALTRE SÍMPTOMA O PROBLEMA\nMindfulness podria traduir-se per ATENCIÓ O CONSCIÈNCIA PLENA i s'utilitza tant per PREVENIR com per a AFRONTAR l'estrès, l'ansietat, la depressió, la sobrecàrrega emocional etc. Incrementa l'atenció, la concentració i la memòria. Afavoreix el son i el descans. Afavoreix el benestar emocional i les relacions interpersonals sanes.\nMindfulness, és atenció plena a l'aquí i a l'ara, és arribar a aconseguir (amb entrenament) dirigir la teva ment al que estàs fent en cada moment, posant els pensaments i preocupacions en un segon pla.\nJon Kabat-Zinn, un dels autors més prestigiosos internacionalment en Mindfulness, el defineix com “prestar atenció de forma intencional, al moment present i, sense jutjar”; i esmenta els següents 6 COMPONENTS FONAMENTALS a la pràctica de la consciència plena:\nNo Jutjar: implica deixar de criticar-se a un mateix i als altres per actuar des de l'experiència en aquest moment i no des del prejudici.\nPaciència: respectar tant els nostres ritmes i processos naturals com els dels altres sense forçar-los.\nConfiança: ser nosaltres mateixos, escoltar al nostre èsser i creure en ell.\nNo exigència: assolir els nostres objectius de forma natural, sense esforços, ni autoexigències.\nAcceptació: acollir-nos a nosaltres mateixos amb afecte i compassió abans de pretendre canviar.\nMent de principiant: veure el món amb els ulls d'un nen, descobrir-sense tenir en compte vivències anteriors, apreciar i experimentar-ho en el moment present amb plenitud\nIdeal per a gent gran o de mitjana edat amb o sense malalties neurodegeneratives (símptomes de dèficits de memòria, concentració, atenció, organització etc.)\n5 RAONS PER VEURE A UN PSICÒLEG\nPrevenció (si consultes el teu problema a temps evitaràs que es compliqui i derivi en un trastorn)\nAssessorament i suport (davant crisis personals o professionals, de parella, familiars, problemes per fer amics o trobar parella ... o per qualsevol altra causa que vulguis consultar).\nPsicoteràpia (Si portes anys desitjant incrementar la teva qualitat de vida i benestar personal, sofrint davant determinades circumstàncies a causa de la timidesa, por, manca d'habilitats socials, baixa autoestima, confiança i seguretat, desequilibris emocionals, nerviosisme, explosions de ràbia, conductes inadequades etc.).\nCreixement personal i autorealització (en un ambient segur en el qual poder ser tu mateix sense por a rebre crítiques o judicis de valor)\nAprenentatge i adquisició d'eines per comprendre i gestionar les teves pròpies emocions i les dels altres (INTEL·LIGÈNCIA EMOCIONAL)\nOferim diferents tarifes per diferents serveis.\nLes nostres sessions són de 90 minuts aproximádamente.\n30 €per sessió\nAl costat de Molins de Rei\n39 €per sessió\nEn la comoditat de la teva llar\nAltres zones, consultar preu\nWhatsApp, Skype, Zoom, videotrucada o altres\nPer qualsevol consulta, pots utilitzar aquest formulari.\nEl missatge ha estat enviat!\nDADES IDENTIFICATIVES: En compliment de l'deure d'informació recollit en l'article 10 de la Llei 34/2002, de 11 de juliol, de Serveis de la Societat de la Informació i de Comerç electrònic, a continuació es faciliten les següents dades: el titular de www.martapuente.es és Marta Puente Bermúdez amb CIF i domicili a aquests efectes en amb correu electrònic de contacte: info@martapuente.es .\nUSUARIS: L'accés i/o ús d'aquest portal de Marta Puente Bermúdez atribueix la condició d'USUARI, que accepta, des d'aquest accés i/o ús, les Condicions Generals d'ús aquí reflectides. Les esmentades condicions seran d'aplicació independentment de les Condicions Generals de Contractació que si escau resultin d'obligat compliment.\nÚS DEL PORTAL: www.martapuente.es proporciona l'accés a multitud d'informacions, serveis, programes o dades (des d'ara, "els continguts") a Internet pertanyents a Marta Puente Bermúdez als quals l'usuari pugui tenir accés. L'USUARI assumeix la responsabilitat d'ús de l'portal. Aquesta responsabilitat s'estén a l'registre que fos necessari per accedir a determinats serveis o continguts.\nEn aquest registre l'USUARI serà responsable d'aportar informació veraç i lícita. Com a conseqüència d'aquest registre, a l'USUARI se li pot proporcionar una contrasenya de la qual serà responsable, comprometent-se a fer un ús diligent i confidencial de la mateixa. L'USUARI es compromet a fer un ús adequat dels continguts i serveis que Marta Puente Bermúdez ofereix a través de la seva pàgina web, es compromet a no utilitzar-los per a activitats que puguin ser il·lícites, contràries a l' ordre públic, a la defensa nacional o la salut pública.\nEn tot cas, Marta Puente Bermúdez es reserva el dret de modificar unilateralment, en qualsevol moment i sense necessitat de previ avís, l'estructura i disseny de el lloc web: modificar o eliminar serveis o continguts així com les condicions d'accés i/o ús de la pàgina web.\nDe la mateixa manera Marta Puente Bermúdez es reserva el dret a modificar en qualsevol moment les presents condicions d'ús, així com qualssevol altres condicions particulars contingudes al lloc web www.martapuente.es .\nEn compliment del que estableix el Reglament General (UE) 2016/679 de Protecció de Dades, vam comunicar a l'usuari que les dades personals que ens faciliti de forma voluntària, per qualsevol dels nostres mitjans de recollida d'informació, seran incorporats a les Activitats de Tractament automatitzats de dades de caràcter personal titularitat de Marta Puente Bermúdez , per tal de poder-li prestar els nostres serveis, així com per mantenir-lo informat sobre qüestions relatives a l'activitat de l'empresa i els seus serveis. Els camps marcats amb "*" són de caràcter obligatori, pel que la no complimentació d'aquests camps impedirà a l'usuari gaudir d'alguns dels Serveis informacions ofertes a la web. Les dades contingudes en ells seran tractades de forma confidencial.\nMarta Puente Bermúdez compleix íntegrament amb la legislació vigent en matèria de protecció de dades de caràcter personal, i amb els compromisos de confidencialitat propis de la seva activitat.\nMarta Puente Bermúdez ha adoptat les mesures tècniques necessàries per mantenir el nivell de seguretat requerit, segons la naturalesa de les dades personals tractades i les circumstàncies de l'tractament, amb l'objecte d'evitar , en la mesura del possible i sempre segons l'estat de la tècnica, l'alteració, pèrdua, tractament o accés no autoritzat. Per a la realització de la gestió abans esmentada pot ser necessari que es cedeixin les dades a encarregats de el tractament, empreses col·laboradores i administracions públiques (les quals poden verificar la veracitat de les dades).\nEn el cas que l'USUARI faciliti dades de caràcter personal, referents a persones físiques diferents a si mateix, l'USUARI haurà de, amb caràcter previ a la inclusió, informar-los de l'contingut de la present clàusula, d'acord amb el que estableix l' Reglament General (UE) 2016/679 de Protecció de Dades.\nMarta Puente Bermúdez com a responsable de l'Activitat de tractament, garanteix l'exercici dels drets d'accés, rectificació, supressió, limitació, oposició i portabilitat de les dades aportades, segons el disposa el Reglament General (UE) 2016/679 de Protecció de Dades, l'USUARI podrà exercir en tot moment els drets, dirigint un escrit a el domicili social, adjuntant còpia del DNI o passaport.\nMarta Puente Bermúdez garanteix que totes les comunicacions comercials que dirigeix als seus clients compleixen la normativa vigent.\nPer això, en compliment de la Llei 34/2002 de Serveis de la Societat de la Informació i de Comerç Electrònic i la Llei 9/2014 general de telecomunicacions, s'informa a l'usuari que Marta Puente Bermúdez podrà enviar per mitjans electrònics informació sobre productes i serveis d'interès al que Un. presta el seu consentiment\nEn qualsevol moment podrà revocar aquesta autorització en la direcció info@martapuente.es .\nPer teléfon: 611 633 694\nPer Email: info@martapuente.es\nPsicóloga amb Menció en Salut i Màster Integrador en Tècniques d'Intervenció psicològica infanti i juvenil


Divendres Sant de devoció\nLa processó del Sant Enterrament, amb una dotzena de passos, congrega milers de lleidatans || Dijous a mitjanit va tenir lloc la del Silenci i ahir al matí va ser el torn dels viacrucis\nFidels i devots en Divendres Sant. Molts lleidatans van viure ahir una jornada plena de fervor religiós. L’acte central i més esperat a la ciutat de Lleida va ser, sens dubte, la processó del Sant Enterrament, que va arrancar a les 21.00 hores. Organitzada per la Congregació de la Puríssima Sang, va ser encapçalada com ja és tradició pels Armats de la Sang.\nLa processó va comptar amb una desena de passos com, per exemple, el del Natzarè, el Crist de l’Agonia, el Descendiment, el Crist Jacent o el pas de la Solitud, que portaven confraries com les de la Casa d’Aragó, Centre Galego, Casa d’Andalusia, Sagrada Família, Centre Cultural Garrigues i els Portants de Sant Llorenç, entre d’altres, amb membres de totes les edats.\nAl ritme dels tambors, els passos avançaven sota l’atenta mirada de milers de ciutadans, especialment al tram de l’avinguda Catalunya. El silenci es trencava per moments pel soroll de les cadenes que portaven una vintena de penitents, dels quals alguns també carregaven grans creus de fusta a l’esquena.\nLa processó va ser presidida per l’alcalde de Lleida, Àngel Ros, i el bisbe, Salvador Giménez, entre altres autoritats. El recorregut de la processó del Sant Enterrament, que es va prolongar durant un parell d’hores, va ser l’habitual: avinguda Catalunya i carrers Lluís Companys, Unió, Templers, Acadèmia i Alcalde Costa, per acabar el trajecte a l’església de la Puríssima Sang.\nAl matí va ser el torn dels viacrucis, que es van celebrar en parròquies de barris com Cappont, Pardinyes, Barri Antic o Mariola. Un dels més multitudinaris va ser el del Barri Antic, que va sortir de Sant Martí i va arribar fins a la Seu Vella.\nD’altra banda, l’Agrupació de Tambors de la Confraria de la Casa d’Aragó va fer un recorregut per l’Eix Comercial. Un Divendres Sant de fervor religiós que ja va començar dijous a la mitjanit amb la processó del Silenci, que va sortir de l’església de Sant Martí.\nAltres localitats de Ponent també van celebrar processons i viacrucis (vegeu més informació a la pàgina següent).


Charada: Lars Trier, és boig?\nVan Gogh segurament ho era, i Picasso, i Dalí... Molts altres creadors absoluts de l'història de l'art també. Lars Trier es troba, clarament, dintre d'aquesta categoria de personatges i el seu últim film és una mostra magna de la seva capacitat per plasmar amb originalitat un tema cinematogràficament esgotat: el satanisme. El dolor per la pèrdua d'un fill, el sexe malsà (o no), la validesa relativa de moltes de\nles teràpies psicològiques, la misogínia, els límits de l'amor i la dependència són alguns dels ingredients que analitza, amb precisió quirúrgica, la seva última pel·lícula: "Antichrist". Va passar pel festival de Cannes amb pol·lèmica, i en moltes crítiques i comentaris sobre la pel·lícula es planteja la salut mental del director, però el cert és que no és la seva proposta més radical. Qui hagi seguit la seva trilogia sobre Europa ("Els elements del crim", "Epidemic" i "Europa"); o hagi patit les bufetades emocionals de "Trencant les ones" i "Ballant en la foscor"; o s'hagi trencat el cap amb pel·lícules conceptuals com "Els idiotes" o "Dogville"; sabrà veure en "Antichrist" una volta de rosca més en la carrera creativa d'un dels personatges més extravagants i fascinants de la història del cinema.\nPublicat per Francesc Aguilar a 10:30\ni tant que és boig! El Von Trier m'esgota! No arribo a entendre que ens vol mostrar!\n30 d’agost de 2009, a les 23:35


Santa Maria | Mapes de Patrimoni Cultural\nSanta Maria Els Prats de Rei\nAl bell mig del nucli urbà i històric de la vila dels Prats de Rei.\nds., 03/09/2016 - 02:00\nL'actual edifici de l'església parroquial de Santa Maria es una gran construcció barroca del segle XVII, d'una sola nau de planta rectangular (20 x 10 m aprox.), feta amb carreus de pedra de mida mitjana i orientada seguint un eix NO-SE. Té sis capelles laterals a banda i banda, i dues sagristies.\nA la façana principal s'hi obre la porta principal, arquitravada i coronada per un arc decoratiu que fa de cornisa i sobre el qual hi ha una escultura de la Mare de Déu. Per sobre, s'hi obre una rosassa i a continuació, gairebé tocant a la part superior de la façana, un òcul. A mitja alçada entre la porta i la rosassa, s'obren dues finestres quadrangulars ubicades als dos extrems de la façana. A la façana contraposada a la principal s'hi obren dues finestres i conté una fornícula amb la Mare de Déu i el Nen. La coberta de l'edifici és a dues aigües, i a la clau de volta del sostre del presbiteri es pot veure, esculpit, l'escut de la vila. Té un campanar de planta rectangular que a mitja alçada s'estreny i passa a tenir planta octogonal. El cim té un mirador amb balustrada.\nUna de les capelles va perdre la seva funció original, ja que es convertí posteriorment en l'atri d'una porta d'accés lateral. Una de les sagristies té un armari al capdamunt de la porta de la qual es conserva un escut de l'any 1713, però la capella més popular de totes és la del Santíssim Sagrament, que feia funcions de panteó familiar dels Llobet, una de les famílies feudals més destacades de la vila. L'escut de la família es conserva encara damunt la porta d'una de les sagristies.\nLes modificacions i obres posteriors a la construcció barroca han estat poques i no han alterat l'essència de l'edifici barroc.\nL'aparició d'una necròpolis de cronologia tardoantiga als voltants de l'actual església parroquial de santa Maria feia pensar en la presència d'una església molt primitiva associada a aquest primer cementiri, presència que indirectament es va constatar l'any 2013 a partir de la troballa d'una tomba tardorromana de la segona meitat del segle IV-inicis del V decorada amb un crismó, una tipologia funerària indissociable dels primers temples cristians. A part d'alguns enterraments datats en els segles immediatament posteriors (VI-VIII/X) no es té cap més notícia d'aquesta església fins que l'any 945 apareix mencionada en el primer document escrit conservat que es refereix a els Prats de Rei: una església sota l'advocació a santa Maria es troba 'in Campo Sagarrensis', on hi ha una 'villa antiqua'. Per tant, aquesta primera menció a l'església localitzada en un document de mitjans del segle X és una realitat religiosa d'un nucli poblacional cristià anterior, possiblement amb intermitències si es té en compte el període d'ocupació musulmana.\nA partir de l'Edat Mitjana les notícies comencen a ser abundants. En el document ja mencionat del 945 els comptes Sunyer i Riquilda fan donació al monestir de santa Cecília de Montserrat d'una sèrie de béns, entre ells els situats 'in Campo Sagarrensis' amb la seva església i els seus altars. Després de les incursions d'Almansor i Abd al-Malik, el lloc fou motiu de litigis senyorials però el monestir de Santa Cecilia recobrà les esglésies amb els seus delmes, primícies i oblacions, situació de la que es té constància documental fins l'any 1047. Les funcions parroquials de l'església de 'Pratis' apareixen documentades a partir de la seva inclusió a la llista de parròquies del bisbat de Vic, un document que es data entre els anys 1025 i 1050. Existeix també un document de consagració de 1050 o 1070, copiat l'any 1360, que es considerat un document fals (o que en tot cas reflecteix una realitat dels segles XII o XIII) produït per demostrar l'antiguitat de l'església en una pugna pels delmes de la Manresana amb la canònica de Solsona. L'església de santa Maria, junt amb sant Andreu de la Manresana i Sant Ermengol, foren donades pel bisbe de Vic l'any 1126 a l'Ordre del Sant Sepulcre de Jerusalem, que a Catalunya tenia la seu a santa Anna de Barcelona. Immediatament, aquesta donació fou motiu de conflicte entre l'Ordre i el rector per les rendes d'unes terres, i el 1233 delegats papals resolien la pugna fallant a favor del rector. Així mateix l'Ordre entrà també en conflicte amb el propi bisbat pel dret de patronat i el nomenament dels rectors de Prats, fins que el 1261 es signà una concòrdia.\nL'any 1594 l'església parroquial dels Prats de Rei va ser agregada a la basílica de Sant Joan del Laterà, una de les quatre basíliques papals, primera seu del pontífex màxim abans del seu trasllat definitiu al Vaticà, i primera i única catedral de Roma. La fàbrica de l'església parroquial que es pot veure actualment va ser començada el 1583 i finalitzada el 1713.\n-CATALÀ ROCA, Pere (dir.) (1976): Els castells catalans, vol. V, Rafael Dalmau Editor, Barcelona, p. 348.\n-BENET CLARÀ, Albert (1992): 'Santa Maria dels Prats de Rei', Catalunya Romànica XIX. El Penedès, l'Anoia, Enciclopèdia Catalana, Barcelona, p. 345.\n-SALES CARBONELL, Jordina (2012): Las construcciones cristianas de la Tarraconensis durante la Antigüedad Tardía: Topografía, arqueología e historia, Publicacions i Edicions de la Universitat de Barcelona, Barcelona, p. 175-175.\n-SALAZAR ORTIZ, Natalia; MORENO EXPÓSITO, Iñaki; PÀMIES GUAL, Dídac (en premsa): 'De Sikarra a Prats de Segarra: noves descobertes arqueològiques al Municipium Sigarrense (els Prats de Rei, Anoia) entre la Primera Edat del Ferro i l'Edat Mitjana', Tribuna d'Arqueologia 2013-2014, Barcelona.


7 min. Barcelona 18/05/2017 12:22\n651x366 Sense llar dormint a Barcelona, la matinada d'aquest dijous / MANOLO GARCIA Sense llar dormint a Barcelona, la matinada d'aquest dijous / MANOLO GARCIA\nA Barcelona dormen al carrer 1.026 sensesostre, per a molts, persones invisibles. Són dades provisionals del recompte de sense llar del 2017, que ha censat durant la nit del 17 al 18 de maig els habitants més desapercebuts de la ciutat. La iniciativa, organitzada per la Xarxa d'Atenció a les Persones Sense Llar (XAPSLL) amb el suport de l'Ajuntament de Barcelona, ha mobilitzat 998 voluntaris que, amb discreció i tacte, han recollit informació de les persones sense sostre, però també de les 1.954 persones que dormen en equipaments municipals o de les diverses entitats socials.\n"El perfil dels sensesostre és molt divers, i tot i que molts són homes de mitjana edat, també hi ha molta pobresa invisibilitzada : dones, famílies que no arriben a dormir al carrer però que estan acollides en centres...", explica el Ricard Barrull, portaveu de la XAPSLL. " Hi ha gent amb sostre, però sense llar", afegeix el Sergi, un dels voluntaris del recompte i treballador del Servei d'Inserció Social de l'Ajuntament de Barcelona (SIS). Amb ell, la Berta i el Daniel, hem recorregut aquesta matinada els parcs i jardins de Barcelona, el lloc on dormen les persones més 'imperceptibles' dels sense llar.\nSón dos quarts de dotze i sortim del punt de trobada, al Pati Llimona, cap al nostre primer destí: el Parc de la Ciutadella. És una de les quatre "zones especials" –per la seva orografia i dificultat només hi poden anar voluntaris d'entitats– que visitarem aquesta nit, juntament amb el Parc de l'Estació del Nord, el de Sant Pau del Camp i el de Joan Miró. Ens acompanyen alguns treballadors de Parcs i Jardins, que aquesta nit obren les portes del parc especialment per realitzar el recompte.\n540x306 El parc de Sant Pau del Camp / MANOLO GARCIA El parc de Sant Pau del Camp / MANOLO GARCIA\nLa següent parada és el Parc de Sant Pau del Camp. Hi a rribem cap a la una de la matinada. Sota la xemeneia d'una antiga fàbrica, algú ha plantat una tenda de campanya. Hi ha un fossar on hi ha aparcats alguns carrets de supermercat plens de ferralla. Avui hi havia una part del reixat oberta (o forçada), i han pogut entrar-los.\n540x306 Una nit de rècords al recompte de sense llar 2017 / MANOLO GARCIA Una nit de rècords al recompte de sense llar 2017 / MANOLO GARCIA\n540x306 Sensellar dormint en un caixer / MANOLO GARCIA Sensellar dormint en un caixer / MANOLO GARCIA


Dona i discapacitat o addicció, doble problema en el món laboral - Altaveu el diari digital d'Andorra\nDona i discapacitat o addicció, doble problema en el món laboral\nStop Violències ha volgut centrar l'atenció d'aquest dia en un àmbit que ningú "hi fixa la mirada" i donar-li l'atenció que es mereix\n08/03/2022 (22:59 CET)\nUn instant de l'acte d'Stop Violències\nLes addiccions i la discapacitat en les dones encara són una barrera molt més gran en el món laboral de la que habitualment pot tenir el sexe femení. Per donar-li visibilitat, des d'Stop Violències han volgut fer un remar als drets laborals i a través de testimonis conscienciar sobre aquesta problemàtica.\nStop Violències ha volgut centrar aquest 8M en la llei laboral, posant èmfasi en les dificultats que tenen les dones amb alguna discapacitat o addicció en el món laboral. Una elecció que, com ha apuntat la seva presidenta, Vanessa Cortés, "és un tema que ningú hi posa la mirada" i deixant que la resta d'actes promoguts al carrer tinguessin la seva repercussió.\nPrimer ha estat l'advocada Elisabet Zoppetti l'encarregada d'explicar els punts més rellevants en drets laborals, així com les diferències entre l'actual text i el que hi havia abans del 2018. Un nou marc legal on en gairebé tots els aspectes els assalariats han perdut. Entre aquest la lletrada ha indicat que ara "és molt més fàcil justificar un acomiadament econòmic. Només s'ha de presentar pèrdues en els darrers quatre trimestres". Davant d'aquest punt, es dona el vistiplau i el treballador només "cobra la meitat del que li correspondria". Aquest ha estat només un dels exemples, però n'hi ha hagut molt més i que sovint són desconeguts pels ciutadans.\nA partir d'aquí, i mitjançant vídeos, des de l'Associació de Discapacitats Visuals i Auditius i el Projecte Vida han donat els seus testimonis de les dificultats que tenen en l'àmbit laboral per dos motius: el fet de ser dones i tenir una discapacitat o addicció.\nAquesta participació ha sigut una introducció, ja que, com han indicat, els pròxims dies es podran fer sessions per Instagram amb aquestes dues entitats i en les quals es podrà aprofundir en la temàtica i saber els projectes que tenen per ajudar en aquest àmbit.


Enemics potents. [Kenna] - Página 3\npor Andrew Murphy el Dg Des 10, 2017 1:30 am\nLa miro en silenci mentre es despulla, demanant-me com es possible que sigui tan preciosa. Assenteixo quan em diu allò de les pocions i faig aparèixer el meu bagul.\n—Gracies per recordar-m'ho...\nAgafo un vial i el bec sencer. Gemego i després em despullo jo també, quedant en roba interior.\npor Kenna Irwin el Dg Des 10, 2017 1:33 am\nEl miro mentre es pren la poció i després admiro el seu cos mentre es queda en calçotets.\nSomric i l'estiro cap a mi. Li envolto el cos amb les cames, pegant-me a ell, i el beso amb necessitat, deixant anar petits gemecs. És perfecte.\npor Andrew Murphy el Dg Des 10, 2017 1:39 am\nSomric i m'estiro sobre el seu cos. Això m'agrada més que l'amenaça de la carta de l'Edgar sobre nosaltres.\nLi faig petons pel coll i baixo als seus pits per després tornar al seu coll.\n—Hm.— Gemego, suau.—Em sembla que no em canso mai d'això.\nI ella es insaciable. Somric mirant-la i la beso de nou. Tinc set i em crema la gola. Més encara amb la proximitat de la seva pell i la seva calor\npor Kenna Irwin el Dg Des 10, 2017 1:41 am\nGemego més amb la seva proximitat, inevitablement, i em poso vermella mentre el miro als ulls.\nRic i em frego una mica contra ell.\n—Potser podem fer un ràpid abans...— ric, calenta —. No entenc com tens el poder dè posar-me així, t'ho prometo.\npor Andrew Murphy el Dg Des 10, 2017 12:15 pm\nRic. La giro i la beso amb més ganes, feliç. Sé que no tothom està d'acord en que tingui la Kenna. O que no poden entendre que cerco en ella. l'Edgar, per exemple,\nla culpa a ella de que no m'hagi dedicat plenament als vampirs.\nLi faig un petó amb ganes i li mossego la orella.\n—En tens ganes...?\npor Kenna Irwin el Dg Des 10, 2017 12:19 pm\nRic i gemego a la vegada, calenta, amb el petó que em fa, i assenteixo amb el cap.\nEm descordo els sostens i em quedo només en calcetes, mirant-lo, amb la respiració accelerada. Baixo la mà i la fico per dins els seus calçotets, per començar a acaronar-lo.\n—Tu en tens ganes...?\npor Andrew Murphy el Dg Des 10, 2017 3:29 pm\nGrunyeixo suau, un grunyit mig animal mig humà,\nproduït per la seva mà sota els meus calçotets. La miro.\nNo deixaré que ningú se li apropi.\nLi mossego el llavi inferior i la pego a mi, tremolant. La necessito.\npor Kenna Irwin el Dg Des 10, 2017 4:04 pm\nEl seu grunyit em posa a mil i li agafo les mans per baixar-les a les meves calcetes.\nEl beso amb ganes, calenta, mentre segueixo acaronant-li el membre i li vaig baixant els calçotets, per tenir més llibertat. El vull.\npor Andrew Murphy el Dg Des 10, 2017 4:39 pm\nLa acarono. Fico les mans sota les calcetes i li faig carícies al clitoris.\nEm treu els calçotets. Li trec les calcetes i la pego a mi.\n—Kenna... Oh si us plau...\npor Kenna Irwin el Dg Des 10, 2017 4:46 pm\nEm deixa nua i jo gemego amb ganes, sentint que les seves mans, que ell en general, és el millor que m'ha passat.\n—O-oh, sí... Fes-me teva...\nLi deixo anar el membre i em col·loco enganxada a ell, deixant que el seu membre roci el meu sexe, calenta.\n—Andy, sóc teva...\npor Andrew Murphy el Dg Des 10, 2017 4:52 pm\nLa apropo més a mi i li acarono el cul. Gemego i cerco els seus llavis, amb set d'ella. Com puc tenir tantes ganes d'ella constantment? La estiro al llit i em poso sobre d'ella per llavors entrar dins d'ella.\n—Oh!—Em tenso, sencer.—Oh...\nGemego i cerco els seus llavis. La necessito amb mi.\npor Kenna Irwin el Dg Des 10, 2017 4:54 pm\nEm noto xopa i sento que només el vull dins meu, fent-me l'amor. Gemego quan m'estira al llit i obro les cames, mirant-lo.\nTanco els ulls i tiro el cap enrere, sentint com em tremola tot el cos. Corresponc als seus petons mentre el noto dins meu del tot, gemegant.\npor Andrew Murphy el Dg Des 10, 2017 5:04 pm\nLa beso més i faig que s'acopli millor al meu cos. La necessito massa.\nLi faig petons pel coll i la embesteixo més fort .\n—Escolta... Puc...?— dic ensenyant els ullals.\npor Kenna Irwin el Dg Des 10, 2017 5:10 pm\nLes seves embestides em tornen boja i gemego quan m'ensenya els ullals.\nApropo els meus llavis als seus i els beso amb ganes, sense importar-me els ullals, que m'esquincen suaument la pell del llavi. El beso amb més ganes, deixant que el gust de la meva sang formi part del petó, i somric quan me'n separo per respirar.\n—Fes...— gemego, en èxtasi, ladejant el cap per deixar-li el meu coll a la seva disposició.\npor Andrew Murphy el Dg Des 10, 2017 5:18 pm\nSuposo que no s'adona de l'efecte que té en mi que em besi i se li trenquin els llavis. La sang a la meva boca. Gemego més fort i li faig una embestida més forta.\nLi faig un petó més gran. Gemego més fort i baixo pel seu coll.\npor Kenna Irwin el Dg Des 10, 2017 5:32 pm\nTiro el cap enrere i gemego amb ganes, sentint que em tremolen les cames de les ganes que tinc de tot això.\n—Jo també et vull... Molt...— somric, gemegant —. I vull que em facis arribar...\npor Andrew Murphy el Dg Des 10, 2017 5:38 pm\nLi llepo el coll i gemego encara més fort. La embesteixo de nou i li mossego el coll, clavant els ullals.\n—Oh, si us plau...\nLi mossego de nou i Gemego encara més quan arribo.\nDe cop. La pego més a mi i mossego de nou.\npor Kenna Irwin el Dg Des 10, 2017 5:39 pm\nCrido de pur plaer quan m'embesteix, em mossega i arriba. Arribo jo també, agafada a ell, amb el cos sencer tremolant-me de plaer i amb la sensació del verí recorrent-me el cos.\nEm torna a mossegar i jo sento com el meu orgasme es multiplica. Tenso el cos i li envolto la cintura amb les cames, anada.\n—Oh, Andrew... Oh... T'adoro...\npor Andrew Murphy el Dg Des 10, 2017 5:46 pm\nM'encanta. Li faig petons a les ferides i li llepo la sang.\nEl mossego amb ganes i la abraço entre els meus braços.\nLa mossego a l'espatlla i sento un calfred al meu cos.\npor Kenna Irwin el Dg Des 10, 2017 5:47 pm\nEm deixo endur per la sensació de plaer d'estar entre els seus braços anestesiada pel verí i somric, tancant els ulls.\nSomric, gaudint de les mossegades i d'ell, i li faig petons suaus al coll i a les galtes.\npor Andrew Murphy el Dg Des 10, 2017 7:12 pm\nLi mossego el llavi inferior. L'abraço amb més compte i li acarono el cos, suau. Li faig petons al coll i llepo les ferides.\n—Gracies a tu...\nGemego i acabo estirant-me al seu costat, sortint dins d'ella. Esbufego i ric, divertit.\npor Kenna Irwin el Dg Des 10, 2017 7:19 pm\nRic amb ell i el miro, quan s'estira al meu costat. Crec que ningú havia aconseguit mai donar-me tant de plaer en tant poc temps.\nM'apropo a ell per besar-lo de nou, anada per les drogues, i li faig un petó llarg, suau. Sentit.\n—Ets... Ets el millor que m'ha passat en molt temps— li xiuxiuejo, somrient.\npor Andrew Murphy el Dg Des 10, 2017 9:01 pm\nDeixo que la meva mà li acarono l'esquena i li acabo envoltant la cadera. Tu lleument en escoltar-la i nego.\n—El verí es qui parla.\nLi faig un petó suau. Somric.\npor Kenna Irwin el Dg Des 10, 2017 9:11 pm\nRespiro fons i nego amb el cap, abraçant-me a ell i arraulint-me contra el seu cos.\n—No... No ho és. De veritat que ets el millor que m'ha passat en molt, molt temps...\nTanco els ulls i badallo.\n—Bona nit, Andy...


Recepta de Panellets de Pinyons de la Pastisseria online La Colmena\nA la Pastisseria La Colmena ja fa temps que fem els panellets de pinyons tot l’any, però ara que entrem de ple a la temporada i que s’apropa el moment de fer-los en quantitats més grans, ens ve de gust explicar-vos-en la recepta.\nAmetlla Marcona crua en pols 500g\nEl procés de la recepta de panellets de pinyons\nPrimer cal fer el massapà: Barregem l’ametlla en pols amb el sucre a parts iguals i hi afegim la clara d’ou i l’aigua (uns 50 ml de clara d’ou i 100 ml d’aigua). És important que l’ametlla sigui Marcona crua perquè és la de més qualitat.\nUn cop feta la barreja, cal treballar molt bé la massa passant-la per la refinadora. És l’única manera que la textura del panellet sigui completament fina, i a casa només ho aconseguireu si teniu un robot de cuina. Un últim pas per obtenir la textura perfecta és deixar reposar la massa 24 hores a la nevera, de tal manera que el sucre s’hidrati i es fongui amb la pasta d’ametlla.\nA l’endemà ja podem fer les boletes i arrebossar-les de pinyons. El truc perquè s’hi enganxin és barrejar-los amb una mica (molt poca) de clara d’ou, que fa efecte d’aglutinant, i ja podem començar a fer els nostres panellets. La quantitat de pinyons va a gustos i a butxaques.\nEls pinyons que fem servir actualment són els de Castella, de molt bona qualitat i molt preuats internacionalment. Ja fa anys que aquest producte és cada cop més car, però enguany se n’ha disparat el preu. El motiu principal d’aquesta pujada és que des de Itàlia compren la majoria de la producció d’aquest fruit sec per fer salsa pesto a nivell industrial, i amb el poc que queda se n’especula. Coses que passen a l’era de la globalització.\nHem d’intentar que les boletes resultants siguin regulars i no gaire grans, i anar-les disposant a la safata de forn. Quan les tinguem totes, les pintem amb ou sencer i a coure.\nPanellets de pinyons de la Pastisseria La Colmena\nLa cocció és un flamejat, forn a tota castanya a 250ºC durant només 3 minuts, que quedin daurats. A pastisseria diem que han de grenyar (queden esquerdats) però això a casa és difícil per les característiques del forn i del refinat.\nUn cop surten del forn, i quan encara són molt calents, es pinten amb rovell d’ou per donar-los brillantor, i LLESTOS!, tenim acabada la recepta de panellets de pinyons.\nJa teniu els vostres panellets de Pastisseria La Colmena a casa! Però si sou dels que no es compliquen la vida, us esperem a la Plaça de l’Àngel, o els podeu comprar a la botiga online. Seguiu-nos a Instagram o a Facebook per estar al cas de quan tenim els productes disponibles.\nPer cert, i per si us ho estàveu preguntant, un panellet de qualitat de pastisseria mai mai mai porta patata ni boniato.


El PPCS presentarà mocions per exigir la fi de les retallades a l’Hospital de Vinaròs perquè els municipis del nord siguin “ciutadans de primera” | Notícies Dígitals\nEl PPCS presentarà mocions per exigir la fi de les retallades a l’Hospital de Vinaròs perquè els municipis del nord siguin “ciutadans de primera”\n19/05/2022 hospital de vinaros, pp castello\nEl Partit Popular presentarà mocions a tots els ajuntaments adscrits al departament de salut de Vinaròs per tal de “denunciar les retallades permanents i els serveis i especialitats que mereixen i que no s’estan brindant a l’Hospital Comarcal de Vinaròs”. Així ho ha anunciat la presidenta provincial del PPCS, Marta Barrachina, després de conèixer la dimissió de la direcció de servei de l’àrea de salut mental de l’Hospital de Vinaròs, per la qual cosa el departament s’ha quedat des del 11 de maig passat.\n“És un greuge més, i això que ja han superat tots els límits. Si complicada és la situació sanitària que estan patint els castellonencs per la retallada de personal, inversions i mitjans tècnics que està duent a terme el president Ximo Puig, els veïns del nord de la província de Castelló se’n porten la pitjor part, ja que als problemes comuns se sumen altres com és l’absència de persones que vulguin anar a cobrir les vacants al centre, ja que les condicions laborals i salarials que s’ofereixen són molt pitjors que les de la resta dels centres, per la qual cosa es queden sense cobrir , agreujant la sobrecàrrega de treball a la resta del personal que està prestant els seus serveis”, ha assegurat Marta Barrachina.\nPer aquest motiu, el Partit Popular presentarà mocions a tots els ajuntaments que depenen de l’Hospital Comarcal de Vinaròs, més d’una trentena entre les comarques del Baix i l’Alt Maestrat i els Ports, “per defensar els seus drets. La sanitat és un dret bàsic, de primera necessitat, i la gestió del PSOE i Compromís al capdavant de la Generalitat està posant seriosament el risc la vida de moltes persones, perquè la manca de personal només fa que augmentar les llistes d’espera i endarrerir el temps dels diagnòstics que és fonamental”, ha subratllat. “És hora que s’inverteixi en la millora de les infraestructures, es doti de personal cada àrea i es recuperin els serveis i les especialitats que necessiten els ciutadans”, ha subratllat. “Prou retallades, prou d’enganys, i prou de menyspreus als castellonencs”, ha assenyalat.\nPer Marta Barrachina, “la posada en funcionament de l’Hospital Comarcal de Vinaròs, va marcar tota una fita en la millora de la qualitat de vida i el benestar dels castellonencs que resideixen al nord de la nostra província. Avui, 30 anys després d’aquella meta que va ser un èxit col·lectiu, el futur de l’Hospital Comarcal de Vinaròs està seriosament amenaçat per la deixadesa dels dirigents de la Conselleria, que s’han creuat directament de braços mentre el centre sanitari perd serveis i, amb això, utilitat”.\n“El PSOE ha fet malbé tota la feina i l’aposta que va fer el Partit Popular per la comarca del Baix Maestrat, l’Alt Maestrat i els Ports, ja que va ser gràcies als governs del PP quan el centre va conèixer el màxim nombre de serveis i prestacions. El meu objectiu, com a presidenta del Partit Popular, serà treballar al capdavant de les institucions per recuperar-les, perquè torni a ser orgull dels ciutadans del nord de Castelló i garantia de salut per a milers de castellonencs, que mereixen ser tractats com a ciutadans de primera”, ha subratllat.\nMarta Barrachina recorda que el caos que el PSOE ha implantat a la gestió sanitària està motivant “la desbandada” de professionals. “L’Hospital Provincial està desmantellat i amb tancaments del seu personal, la direcció de l’Hospital General ha arribat a presentar la seva dimissió davant de la falta de reforços de professionals mèdics i davant del tancament de llits de l’UCI, i l’Hospital de la Plana té la UCI desbordada. I tot sense oblidar que els problemes que hi ha a l’Atenció Primària, amb centres de salut col·lapsats”, ha afegit. “És hora de revertir aquesta situació, i això només ho pot garantir un govern del Partit Popular, com ja ho hem demostrat”, ha conclòs.\n← Ferrocarrils de la Generalitat presenta les seves Guies didàctiques per combatre estereotips de gènere al ferrocarril\nXimo Puig reitera la defensa política i judicial del transvasament Tajo Segura i la recerca de solucions per disposar d'”aigua per sempre, de qualitat ia un preu competitiu” →


La 6a edició del Toca-Canalla es posposa\nLa regidora Berta Camprubí assegura que la festa major es podrà fer, però les activitats s'adaptaran a la situació.\nLa regidora de Festes i Entitas, Berta Camprubí, va anunciar dijous a vespre al programa Precs i preguntes de Ràdio Taradell que aquest divendres s'anunciaria l'anul·lació d'un acte per festa major. I així ha estat quan, en un comunicat, la junta de la Festa d'en Toca-sons ha anunciat que "no se celebrarà la 6a edició de la festa del Toca Canalla", que és bianual i que s'hauria de celebrar el 24 d'agost. La decisió s'ha pres "a causa de les mesures de seguretat arran de la Covid-19 i per prioritzar la salut dels que formen part i organitzen la festa".\nDes de la junta de la Festa d'en Toca-sons treballen per la 28a edició de la festa, que serà el 25 d'agost, on, segons el comunicat, "en Toca-sons tindrà algun encàrrec pels més petits" i també amb altres actes com la caminada teatralitzada.\nCOMUNICAT DEL TOCA CANALLA!\nT'esperem l'any que ve!#taradell #osona pic.twitter.com/anIR9FfArF\n— Festa d'en Toca-Sons (@FestaTocaSons)\nCamprubí: "Podrem fer la festa major"\nEn l'entrevista a Ràdio Taradell, la regidora de Festes i Entitats va garantir que "podrem fer la festa major", tot i que caldrà "adaptar" els actes i les activitats a la situació actual. En aquest sentit, Berta Camprubí va agrair la bona predisposició de les entitats organitzadores. Considera que, de moment, cal seguir el calendari previst "seguint les mesures necessàries, tenint en compte que a Osona la situació no ha empitjorat". Tot i això, en el cartell de festa major d'aquest any, hi haurà alguns canvis. Per exemple, no hi haurà atraccions i l'Espai 1 d'Octubre, per la seva ubicació i amplitud, agafarà molt protagonisme. Camprubí també va anunciar que la Festa Jove abandonarà el pavelló d'El Pujoló i es readaptarà perquè es pugui fer en un espai obert. També caldrà fer canvis en una altra festa massiva com és el Birracrucis.\nEn l'entrevista, la regidora de Festes va lamentar que administracions superiors com la Generalitat no els donin instruccions més clares sobre com s'han de fer els actes i deixin les decisions finals en els ajuntaments. Són decisions "complicades", va dir Camprubí, que va demanar a la gent que, aquest estiu, surti al carrer "sense por, però prenent les mesures necessàries" i va enviar un missatge de suport al sector de la cultura, que també ha quedat molt tocat i ara també necessita recuperar-se. Recordem que, a Taradell, s'ha programat un estiu d'activitats.\nNotícies > 'Surt del niu i viu l'estiu!', l'agenda estival de Taradell amb una desena de propostes