Ja som 92.435. Censa’t al CxR per ser, parlar clar i trencar l’ocupació espanyola, un sistema polític pensat per evitar la Independència de Catalunya. - Mandat 1-O: Edificar la República Catalana Independent\nCal que anomenem l’ocupació espanyola pel seu nom\nNo podrem entendre mai per què gent que es va trencar la cara per exercir el dret d’autodeterminació l’1 d’octubre de 2017 continua votant partits que el supediten a tercers (Espanya, la Unió Europea, l’ONU…) si no entenem els mecanismes de l’ocupació.\nNo serem independents fins que no anomenem l’ocupació espanyola pel seu nom\n“No he escoltat ningú amb poder polític, econòmic o cultural que digui que el conflicte entre Catalunya i Espanya no va de raons sinó de la disputa de la sobirania d’un territori”\nMentre que en l’anàlisi política dels països sobirans podem afirmar que els vots avalen o no la gestió del govern (especialment als sistemes bipartidistes com els EUA o en menor mesura Espanya), en un país ocupat, són una eina de reafirmació. Ho demostra, per una banda, la correlació de forces unionista després del 14-F, en què ha guanyat qui fins ara millor ha garantit la rendició de l’independentisme: PSOE i En Comú Podem amb l’ajut de VOX, que els ha funcionat d’espantall per assolir-ho.\nPer altra banda, ho revela la victòria, pel costat independentista, dels partits polítics més experimentats a l’hora d’utilitzar els vots només en clau identitària, per molt que diguin els Rufiáns, els Tardàs, les Simós i els Voltas de torn per negar l’ocupació, que és el que els garanteix tenir la quota de poder que tenen: som els bons perquè som els d’aquí. I no en poden fer res més, perquè no controlen el discurs econòmic, cultural o lingüístic. Només ser corretja de transmissió de l’Estat per a poder mantenir aquesta hegemonia. I justificar-ho amb una exacerbació de la moral, en què col·laboren els mitjans de comunicació: nosaltres tenim més arguments, som més dialogants, som més valents, estem al costat bo de la història. Fins i tot partits com el PDECAT: som els més moderats, els del seny. I la gent els vota perquè no veu altra alternativa, perquè els incentius de l’ocupació condueixen a fer-ho.\nPer això, quan parlem de polítics que es plantin, que no renunciïn a absolutament tot (perquè han renunciat a ab-so-lu-ta-ment-tot, fins i tot a la legitimitat dels seu propi projecte polític -acceptant incorporar-hi qui el vol destruïr-), a escollir el president de la Generalitat, a debatre qualsevol cosa al Parlament, a la llibertat de poble al qual representen, no estem demanant realment res de l’altre món (cosa que demostra fins a quin punt el sistema fa abaixar el llistó). Estem demanant trencar amb aquest discurs, començant per parlar clarament d’aquesta ocupació, que té el màxim exponent en acceptar utilitzar la pròpia policia per garantir-la o en assumir que es pot exercir l’autodeterminació sense fer volar pels aires un sistema polític pensat per evitar-la.\nJa podem demanar la unitat, una estratègia conjunta o una revolució al carrer, que un problema només es comença a resoldre quan l’identifiques de forma correcta i enfoques les accions a tombar-lo. Si no, fas pals de cec. I fins ara, ni tan sols l’octubre de 2017, no he escoltat ningú amb poder polític, econòmic o cultural que digui públicament que el conflicte entre Catalunya i Espanya no va de raons, no va de bondat, sinó de la disputa de la sobirania d’un territori.\nCENSEM-NOS AL CONSELL PER LA REPÚBLICA (CxR)\nfora de les urpes de l’estat espanyol. (https://consellrepublica.cat/)\nA la incipient República Catalana, el cens voluntari, de moment, és de 92.431 persones i en augment.\nNomés depèn de la teva llibertat i del teu convenciment, catalans que vau votar el 1r oct 2017\ni ho vareu fer amb raons fonamentades i de pes


Els paradistes del Mercat de Cal Rosal es formen en seguretat alimentària - Aquí Berguedà\nEls paradistes del Mercat de Cal Rosal es formen en seguretat alimentària\nCal Rosal ha acollit aquest dimecres un curs de seguretat alimentària organitzat per l’Àrea de Salut Pública i Consum de la Diputació de Barcelona. Bona part dels participants eren paradistes del Mercat del Bolet de la colònia, però també hi havia persones que treballen en empreses vinculades a la Xarxa de Productes de la Terra. L’objectiu del curs, impulsat pel Consorci de Formació i d’Iniciatives (CFI) Cercs-Berguedà és formar a les persones que han de manipular aliments i sobretot a les que ho fan a l’aire lliure, per exemple, en parades ambulants on hi ha més factors a tenir en compte.\nAquest curs de seguretat alimentària és el primer dels objectius de formació del Consorci de Cercs adreçat als productors agroalimentaris. Segons Carme Padrós, hi haurà altres iniciatives de formació relacionades amb la manipulació d’aliments.\nEl curs va durar tres hores i va amar a càrrec d’una tècnica de la Diputació de Barcelona. Concretament hi van assistir 21 persones, que era el màxim permès, i encara hi va haver qui no hi va poder participar i per tant haurà d’esperar a una propera edició.\nSant Quirze de Pedret celebra diumenge la seva festa\nEl PSC critica l’augment de retribucions dels consellers comarcals de CiU


càrdids m pl ZOOL Família de mol·luscos bivalves, de l’ordre dels veneroides, caracteritzats per tenir una conquilla més alta que llarga, sense nacre, amb costelles radials ben marcades i paret consistent. La xarnera és heterodonta amb dents laterals anteriors i posteriors. El peu, llarg i doblegat, els permet donar salts pel fons a més d’excavar: això ho faciliten també les costelles de la closca. Viuen enterrats en el fang o l’arena. Els plecs del mantell estan fusionats, per la qual cosa tenen dos sifons curts per a l’entrada d’aigua a la cavitat pal·lial. Les espècies més freqüents a les nostres aigües són lacopina de gallet (Cerastoderma glaucum), lacopina verrucosa (Rudicardium tuberculatum) i lacopina de punxes (Acanthocardia aculeata). Molt més petits —d’1 a 1’5 cm— són Parvicardium exiguum i Parvicardium minimum, de conquilla trapezoïdal. [SRT]


Jonathan Martínez - Turistes | NacióDigital\n«La pandèmia ha acabat de despullar l'artifici. El Madrid de Díaz Ayuso com a alcoholímetre dels viatgers francesos. Espanya, la barra lliure d'Alemanya»\nper Jonathan Martínez , 25 de març de 2021 a les 20:00 |\n[Aquí puedes leer el artículo original en castellano]\nLlegeixo en un vell llibre sobre la Transició que el primer govern de Felipe González es va imposar el repte d'encapçalar una reconversió industrial que situés a Espanya en el mapa europeu. En 1983, Carlos Solchaga estimava que l'operació tindria un cost d'un bilió de pessetes. Un pasturatge inassumible, per a ser exactes. Les empreses estatals dibuixaven números vermells i la desocupació es duplicava mentre l'executiu socialista prometia 800.000 llocs de treball que ningú mai va veure.\nEl 12 de juny de 1985, el mateix González signava a Madrid l'adhesió espanyola a la Comunitat Econòmica Europea. Ara la criden Unió Europea, però la mar de fons continua sent el mateix. En aquells dies, el repte era homologar les polítiques liberals com a únic model possible enfront d'un bloc soviètic en vespres de la seva agonia.\nLa reconversió industrial va deixar ample marge a l'èpica. A Sagunt, els treballadors d'Alts Forns del Mediterrani van defensar la siderúrgia amb vagues i mobilitzacions. A Biscaia, el tancament de les drassanes Euskalduna va sembrar un paisatge de barricades, tiroxines i tanquetes policials. A Reinosa, les bales de la Guàrdia Civil van xiular entre pilotes de goma i fum lacrimogen.\nEn 1996, el nou govern de José María Aznar va recollir un panorama devastat i es va proposar aixecar els ànims en una orgia de privatitzacions i totxos de platja. Espanya tornava a apuntar el cap en l'elit europea com aquest parent pobre amb ínfules de nou-ric que es furga entre les dents amb un escuradents mentre dona suport als peus sobre la taula Lluís XV del palau.\nEn tot just quaranta anys, el pes de la indústria s'ha desplomat mentre continuen prosperant els treballs precaritzats del sector serveis. Les dinàmiques del món industrial, que permeten una major organització obrera, empal·lideixen enfront dels contractes temporals i les feines vacacionals del turisme, on l'acció sindical és més dificultosa.\nLa pandèmia ha acabat de despullar l'artifici. El Madrid de Díaz Ayuso com a alcoholímetre dels viatgers francesos. Espanya, la barra lliure d'Alemanya. El turisme i els seus treballs mal remunerats com a única salvació d'una economia que fa aigües perquè ha estat construïda a mesura de la mateixa Europa que el 2013 desmantellava els serveis públics dels països del sud en nom de l'austeritat.\nNo és cap secret que ens toca una crisi de dimensions bíbliques. I és veritat que les condicions sanitàries assumeixen la major part de la culpa. Però també és cert que no tots els països afronten la cruïlla en les mateixes condicions. D'una banda, veig la vaga dels treballadors de Tubacex a Amurrio. D'altra banda, veig el turisme etílic dels bars madrilenys. La fotografia de conjunt és més eloqüent que qualsevol tractat d'economia.\nSalvar Nadal. Salvar la Setmana Santa. Salvar els turistes i salvar Toni Cantó, el polític que fa alguns anys que fa turisme entre partits. Però aquesta, em temo, és una altra història.\nLa digestió del Catoblepas\nLa digestión del Catoblepas\nLlibertat o llibertat\nJo vaig córrer davant de Marlaska\nYo corrí delante de Marlaska\nTots els dies són 11-M\nTodos los días es 11-M


Jaume Bort i Melià - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nJaume Bort i Melià (Les Coves de Vinromà, Plana Alta - † Madrid, 2 de febrer de 1754) va ser un arquitecte i escultor barroc valencià. També apareix referenciat com Jaime Bort i Meliá en haver treballat principalment a Múrcia.\nFaçana de la catedral de Múrcia autor Jaime Bort i Meliá.\nVa ser autor, entre altres obres, de la façana de la catedral de Múrcia. Va portar a terme aquesta obra entre 1736 i 1753 plantejant-la com un gran retaule amb plans corbats és considerada com una de les obres mestres del barroc espanyol. És un bon exemple de l'estètica barroca en el seu cim, que juga deliberadament amb els sortints i entrants que intensifiquen el contrast entre clars i ombres.\nFou també l'autor del projecte de les Cases Consistorials de Conca, més tard realitzat per Lorenzo de Santa María. Conforma un conjunt d'edificis molt representatius del barroc de Conca.\nVa participar en la realització de la façana del santuari de la Verge de la Fuensanta (Múrcia) treballant la fornícula central amb la imatge de la Verge flanquejada per sant Patrici i sant Fulgenci.\nVa projectar i va construir la plaça del marquès de Camacho a Múrcia per a la celebració de curses de braus. El 1740, va finalitzar la construcció del Puente Viejo sobre el riu Segura a la ciutat de Múrcia - popularment anomenat "pont dels perills" - obra que havia iniciat Toribio Martínez.\nTambé a Múrcia va realitzar el retaule de l'Església de La Merced reproduint-hi la part superior de la catedral.\nAlgunes fonts estimen que va treballar la façana sud de la Basílica de Santa Maria d'Elx.\nA Oriola se li atribueix la construcció del Palau del Conde de la Granja. Aquest és un dels palaus més impressionants d'Oriola, tant per la seva volumetria com per la grandiositat de la façana barroca que té una gran semblança amb la de la catedral de Múrcia, tot i que no existeix cap prova documental sobre la seva autoria. D'igual forma, és considerat, per alguns autors, com l'autor de l'Ermita de Roda a San Javier (Múrcia).\nVa projectar una solució per a l'evacuació de les aigües residuals de Madrid i existeix un plànol de l'Ajuntament de Caravaca de la Cruz signat per ell.\n1720 Ermita del Santo Rostro Honrubia (província de Conca) Reedificació de l'església del s. XVII; planta octogonal amb una circumferència inscrita i cúpula; el campanar també és obra d'Aldehuela. Ermita Retaule\n1733 Projecte de les Cases Consistorials Conca Lliurat al corregidor el 16 de gener de 1734. Fou realitzat per Lorenzo de Santa María en 1760.\n1736-1753 Façana principal de la Catedral de Múrcia Múrcia\n1737 Ajuntament Caravaca de la Cruz Projecte mmodificat per fra Juan de Santa Teresa i Juan García, construït a partir de 1743.\n1739-1742 Puente Viejo o Puente de los Milagros Múrcia Acaba la construcció del pont iniciat en 1718.\n1740-1750 ca. Projecte de fornícula i escultures de la façana del Santuari de Nostra Senyora de la Fuensanta Algezares (Múrcia) Escultures de la Mare de Déu i els sants Fulgenci i Patrici, executades per José Balaguer.\n1742 Plaça de Camachos Múrcia Edificada entre 1759 y 1769 per Martín Solera, que modifica la planta ovalada de Bort per una de quadrada. Foto antigua\n1742 Portada del Ressuscitat Basílica Menor de Santa Maria d'Elx Elx Atribuïda a Bort. \n1742 Projecte del tabernacle (Basílica Menor de Santa Maria d'Elx) Elx El projecte s'executà a Gènova per Pietro Antonio Geroni; Inmaculada Vidal Bernabé sosté que el projecte de Bort no es va fer i que el projecte és de Marcos Evangelio.\n1744-1760 Retaule major de l'església de La Merced Múrcia\n1748 Escorxador Múrcia Se'n conserva una portalada, als Jardines de Floridablanca Fotografia\n1749 Pont de San Fernando o Puente Verde Madrid\n1757 Palau del Conde de La Granja Oriola No hi ha proves documentals de l'autoria.\n1765-1770 Sagristia i capella de la Comunió (Iglesia de Santa Justa y Rufina) Oriola\n1768-1771 Ermita de Roda San Javier (província de Múrcia) La façana conserva l'antiga portada renaixentista; planta allargada de trams el·líptics amb capelles. \n↑ Arroyas Serrano, Magín. El arquitecto barroco Jaime Bort, autor de la fachada de la Catedral de Murcia, y su relación con Coves de Vinromà (Castellón). Boletín de la Sociedad Castellonense de Cultura, LXXI (Castelló: SCC, 1995), p. 158.\n↑ Web catedral de Múrcia\n↑ Díaz Párraga, María Adela. Por las sendas de la huerta (en castellà). Editora Regional de Murcia, 1987, p.80. ISBN 8475640613.\n↑ Regió de Múrcia\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Jaume_Bort_i_Melià&oldid=25289087»\nDarrera modificació: 23 oct 2020 a les 21:40\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 23 oct 2020 a les 21:40.


Science Bits: Genòmica rere la leucèmia - ESCI-UPF News\nScience Bits: Entrevista a Sergi Beneyto\nLa leucèmica és un tipus de càncer que afecta als glòbuls blancs, cèl·lules que es troben a la sang i que formen part del sistema immune. Aquest càncer és freqüent en nens i, només el 2017, en va afectar 5.424 només a Espanya. Tot i que cada any milloren significativament els pronòstics, la recerca continua sent essencial per entendre millor aquesta malaltia.\nVaig estudiar un grau en Bioquímica i Ciències Biomèdiques a la Universitat de València perquè a l’institut ja m’interessava molt la Biologia molecular i la investigació. Després vaig fer un màster en Biociències moleculars a la Universitat de Heidelberg, a Alemanya. Com que encara no sabia quin era el camp de recerca que més m’agradava, vaig decidir fer un màster relativament general. I va ser durant aquest període que vaig aprendre Bioinformàtica i vaig decidir continuar en aquest camp de recerca durant el doctorat.\nUn cop acabat el grau tenia clar que volia fer recerca perquè m’agradava la idea de tractar de resoldre preguntes sobre alguns aspectes de la biologia molecular a més de tenir la possibilitat de descobrir coses noves. Un altre aspecte que també m’agradava era la possibilitat d’intercanviar idees i de tenir un contacte proper amb persones amb diferents backgrounds i experiències.\nAquest any he començat a fer el doctorat al grup de Lars Velten al CRG. El nostre laboratori està interessat en l’estudi de les cèl·lules mare hematopoiètiques (HSCs) utilitzant single-cell genomics i biologia sintètica. Estem per una banda centrats a estudiar les xarxes de regulació de la diferenciació de les HSCs utilitzant tècniques de biologia sintètica i neural networks per a l’anàlisi. Per altra banda, estudiem un tipus de leucèmia que s’origina a partir de les cèl·lules mare de la sang (Acute Myeloid Leukemia, AML). Particularment, volem caracteritzar les cèl·lules mare d’aquest càncer que són responsables de la severitat d’aquesta patologia. Per això utilitzem mètodes per a detectar diferents modalitats de dades (transcriptòmica, mutacions nuclears, accessibilitat de la cromatina…) a nivell de cèl·lula individual per a després integrar-les amb la intenció de trobar diferències entre les cèl·lules mare de leucèmia i les sanes i també estudiar l’evolució del càncer (realitzant el que s’anomena clonal tracking a nivell de cèl·lula individual).\nEl nostre laboratori és per tant una mescla entre biologia experimental i bioinformàtica, tot i que aquesta última té un component més important.\nTot just acabo de començar el doctorat, però la idea que més m’atrau és continuar fent recerca probablement com a postdoc. No obstant això, altres possibilitats a la indústria també em son interessants, per exemple com a data analyst o similars.\nFora del doctorat m’agrada molt practicar esports, en particular córrer, tant per la ciutat com per la muntanya. També m’agrada el bàsquet i el senderisme. Altres activitats que m’agraden són viatjar, llegir i quedar amb els meus amics.\nEls recomanaria que segueixin en el camp de la Bioinformàtica, degut a què en biologia dia a dia és més necessari tenir investigadors amb aquesta formació perquè cada vegada es generen més i més dades sobre sistemes biològics. Això fa que amb aquesta formació es pugui fer recerca en quasi qualsevol camp de la Biologia. A més, les qualitats que ara tenen i les que adquiriran son transferibles a la indústria en cas que no estiguin interessats a fer recerca acadèmica.


ERC demana guanyar el 28-A per aturar la corrupció i el 155 La República\nERC demana guanyar el 28-A per aturar la corrupció i el 155\nLa secretària general d’ERC, Marta Rovira, ha reclamat aquest diumenge que la formació guanyi les eleccions espanyoles a Catalunya i eviti que el PSOE “faci de crossa” de l’extrema dreta, […]\nEl vicepresident del Govern, Pere Aragonès, en un moment de l'acte central d'ERC a Barcelona / ACN\nLa secretària general d’ERC, Marta Rovira, ha reclamat aquest diumenge que la formació guanyi les eleccions espanyoles a Catalunya i eviti que el PSOE “faci de crossa” de l’extrema dreta, del 155 i de la corrupció. A través d’un vídeo projectat en l’acte central d’Esquerra del 28-A a Barcelona, Rovira ha apostat perquè els vots serveixin per “legitimar” i “continuar” el camí cap a la república. El la mateixa línia, l’adjunt a la presidència d’ERC, Pere Aragonès, ha presentat el partit com la millor opció contra l’extrema dreta en considerar que son “el seu màxim enemic”. “La derrotarem i la sepultarem”, ha exclamat Aragonès. El vicepresident del Govern també ha recordat que mai cap president d’ERC ha hagut de declarar davant d’un tribunal acusat de corrupció i ha reivindicat les “mans netes” i la defensa de l’autodeterminació del partit.\nEl número dos d’ERC a les eleccions espanyoles, Gabriel Rufián, s’ha dirigit directament als votants socialistes i catalanistes i els ha convidat a sumar-se a ERC. Així, Rufián ha apel·lat un dia a més a “eixamplar la base”. “Ser més és simplement fer pur ‘junquerisme”‘. És interpel·lar a tothom”, ha descrit. “Forma part de la nostra responsabilitat dir a tothom que si comparteix els valors de la democràcia, la justícia social, la llibertat i l’antifeixisme són dels nostres. És igual quina bandera tinguin al balcó o al cor”, ha subratllat.\nEn la mateixa línia, la número dos d’ERC a les eleccions municipals a Barcelona, Elisenda Alamany, ha dit que un país nou és possible si es dona resposta als reptes sorgits amb el canvi d’època i si el sobiranisme d’esquerres lidera un projecte de país que “valgui la pena”. “Aconseguirem que encara siguem més”, ha opinat. “El 28-A l’extrema dreta trobarà un mur a Catalunya de dignitat, de bones persones, honestes, compromeses i amb el dret a l’autodeterminació i la dignitat que faci avançar Catalunya”, ha detallat Alamany.\nAl seu torn, el president del Parlament, Roger Torrent, ha destacat que el 28-A només hi ha “dos escenaris possibles”: o bé l’aval a la “repressió” i al 155 que el PSOE “pacta” amb Cs i PP o el vot de la llibertat. “Continuar governant des de la dreta atacant Catalunya o bé tenyir el mapa de groc republicà antifeixista, del referèndum. Per primera vegada tenim l’oportunitat de fer-ho”, ha remarcat. Una vegada més, Torrent ha fet una mirada enrere i ha dit que ERC no va néixer per “resistir”, sinó per contribuir en una república dels homes i dones “lliures”, “antifeixista”, “feminista” i “ecologista”. Així ha conclòs que ERC va néixer “per guanyar i guanyarem”.\nEl candidat a l’alcaldia de Barcelona Ernest Maragall ha estat el primer en intervenir en l’acte central. Ha reivindicat que el país i la seva capital necessiten una “triple victòria” el 28A i el 26-M. “Guanyant el 28-A tindrem la força que necessitem a Madrid i la confiança que podrem projectar a tot Catalunya. Cal convertir el 28-A i el 26-M en la victòria de la república a la capital de Catalunya i sobre la monarquia a Madrid. Això és el que està en joc”, ha apuntat Maragall. “Us ho dic ben clar, el que passi a Barcelona serà determinant per obrir nou horitzó pel país”, ha alertat.\nL’acte central del partit a Barcelona ha reunit la plana major d’ERC el tercer dia de la campanya del 28-A. En el campus de Ciutadella de la Universitat Pompeu Fabra, l’acte s’ha iniciat amb un minut de silenci en record a Neus Català. Davant d’unes 700 persones, segons l’organització, han estat habituals les peticions de llibertat pels polítics presos per l’1-O. A més de Rufián, Aragonès, Torrent, Rovira, Maragall i Alamany també han intervingut a l’acte els candidats al Congrés per Girona, Tarragona i Lleida, la candidata del Jovent Republicà, Marta Rosique, l’amiga d’Oriol Junqeras Eugenia Parejo, la candidata al Senat Ana Surra i els candidats al Congrés Gerard Gómez del Morral i Joan Josep Nuet. Entre el públic hi havia tots els consellers d’ERC Ester Capella, Alba Vergés, Chakir El Homrani, Josep Bargalló, Alfred Bosch i Teresa Jordà.


Febrer 2009 | Sala Trono\n"Árboles", "Go!Forward" i "Kontaktmetamorphose"\nCia. Kompanie Janet Rülh/Arnd Müller ALEMANYA\nDijous 5 de febrer de 2009 a les 21:30 h.\nJanet Rühl I Arnd Müller van fundar la seva companyia de dansa l’any 1999.\nHan estrenat fins ara varies peces de dansa contemporànea com: "Kleidenschaften", "HomeLand", "Trying out", "02 - 04", "fort Schritt", "Vals de Cristal" i "Sangre Verde - Grünes Blut".\nA més, han creat les seves peces amb música electroacústica i en llocs excepcionals. S’han mostrat peces seves a Alemanya, Austria, Espanya, Portugal, Brasil i BèlgicA\nCoreografia e intèrprets: Janet Rühl i Arnd Müller\nDe postre, François Villon\nDivendres 6 i dissabte 7 de febrer de 2009 a les 21:30 h.\nCathy és cambrera, des de fa anys, en un restaurant de nouveau cuisine on totes les nits ofereix als clients un vomitiu menú degustació amb primer, segon plat i postres. Ella somiava amb ser actriu i el desig es desvetlla al llarg de l’espectacle, en el recorregut de tres personatges: Villon, Catherine de Vaucelles i ella mateixa. Els desitjos, el temps s’han creuat per convertir a Cathy en l’amant i la poetessa, en la cambrera, en l’actriu.\nLa Sala Trono es complau a acollir l’estrena d’aquesta artista polifacètica de la nostra ciutat.\nIntèrpret i direcció: Maria Varia\nMúsic: José Miguel Galera\nDiumenge, 8 de febrer de 2009, 20:00\nDos músics es reuneixen per compartir les seves cançons. Només dues veus, dues guitarres i unes cerveses en un petit escenari de cabaret. Amb la complicitat del públic, descobreixen els punts de contacte més insospitats. “Sobretaula” ofereix un vespre agradable al cabaret de les cançons.\nRoger Mas es troba a la punta de l'iceberg de la cançó catalana. Aclamat per la crítica, recentment ha coronat la seva sòlida trajectòria amb el premi Puig Porret.\nEduard Canimas, per la seva banda, va encapçalar el grup gironí Zitzània. Lletrista sorprenent, la seva música és un bombardeig d’imatges i sensacions que et transporten des de la realitat més propera fins a l’espai exterior.\nde Joan Gallart Cia. El nacionalnoensvol\nDivendres 13 i dissabte 14 de febrer de 2009 a les 21:30 h.\nSexe, amor i literatura és una obra de teatre que explica la història d’en Jaume Renedo, un policia que intenta aclarir el presumpte assassinat d’un home. El principal sospitós és en Xavier Turró, el company sentimental del mort: un professor de literatura. Però aquest professor exercirà una gran atracció damunt del policia, perquè serà també per a ell, un professor en l’art de la seducció. En Jaume descobrirà doncs, les arts d’amor, que intentarà posar en pràctica davant d’un advocat neuròtic que segueix una teràpia, recomanada pel seu psicoanalista, per tal de curar la seva incontinència sexual. Veritat i ficció, realitat i literatura, es barrejaran en la investigació del cas. Es tracta, per tant, d’una obra policíaca, però també d’un viatge iniciàtic cap a la descoberta d’un mateix.\nDirector: Joan Gallart amb David Verdaguer i Xevi Gómez\nTragicomèdia 70 min\nCABARET PEDROLO (inspirat en el text Homes i No, de Manuel de Pedrolo) TEATRE PERFORMANCE\nDivendres 20 i dissabte 21 de febrer de 2009 a les 21:30 h.\nActors i públic realitzen una sessió d'espiritisme per invocar esperits del més enllà. Sota la direcció del Dr. Bernardo García apareixen els esperits de Hitler, Stalin i el President Tarradellas. Quan els personatges recuperen el control ve la venjança contra el doctor... Mòbils en marxa, cava per tothom, improvisació, teatre-fòrum i un desenllaç sorprenent.\nCABARET PEDROLO ha estat qualificat d'una festa pels sentits. Es tracta d'un espectacle dinàmic i participatiu on el públic es sent a dintre del que fan els actors de La Quadra. La companyia s'ha inspirat en el text Homes i No, de Manuel de Pedrolo (escrit l'any 1957) per reflexionar amb ironia i molt d'humor sobre els éssers humans i les nostres limitacions\n3ª Temporada (+ de 18 mesos en cartellera) per un espectacle delirant que ja han vist més de 14.000 persones al Teatreneu (9 mesos al teatre de Gràcia), i ara al Llantiol, al NAUMON de La Fura dels Baus, a l’Antic Teatre i a festivals i poblacions de Catalunya i Madrid.\n"Diversió i reflexió assegurada en un espectacle inclassificable i intransferible:\nUn luxe pels temps que corren "Jordi Bordes (El Punt Diari - 02/01/2008)\n"Increïble proposta: s'ha de veure" Informatius de BTV (12/01/2008)\nActors: Albert Boronat, Bernat García, Ilona Muñoz i Josep M. Riera\nDirecció d'actors: Xavi Alvarez\nTurruquena (OBRA AJORNADA)\nTurruquena és un espectable que combina titelles i flamenc a través de la història d’un bailaor que vol ser “coplero” en un poble de l’andalusia gitana. Tot allò que algunes corrents teatrals han intentat tornar a unificar com a components originaris del teatre, està molt present al flamenc, on la comunicació entre cantaor, bailaor i guitarrista és absolutament imprescindible. Per al Cigüeno, el nostre protagonista, cola i ball conviuen en una tensió contemporània insostenible… ¿Aconseguirà la innocència que permet conjugar-los? Potser haurà de tornar a Turruquena.\nBallarins, actors i manipuladors: Andreu Carandell, Gilmarí Gerena i Paloma Povedano\nGuitarrista: Bernat J. de Cisneros\nCantaora: Paloma Povedano\nBasat en la novel·la d’Anna Gavalda, Je l’amais\nDivendres 27 i dissabte 28 de febrer de 2009 a les 21:30 h.\nUn home madur. Una dona jove. El celler d’una casa enmig de la muntanya. Tota una nit per parlar. Per parlar de la parella, de la fidelitat, de la família. De com les decisions del passat afecten el present en formes que no podem sospitar. De secrets que voldríem oblidar i de els errors de tota una vida. I així, en una llarga conversa ajudada pel vi, un home i una dona semblen destinats a entendre’s, sempre i quan puguin tractar-se com a persones i no com a gèneres.\nAdaptació escènica: Francesc Hernàndez amb Enric Arquimbau i Anna Ponces


Les seccions del CE Sant Julià premien els seus esportistes més destacats\tDijous, 2 de Juliol de 2015 08:52\tLes diferents seccions del Club Esportiu Sant Julià han reconegut els seus esportistes més destacats de la temporada 2014-2015 en un acte que s'ha fet al pavelló esportiu lauredià. Hi ha hagut 24 premiats de les seccions de futbol sala, natació sincronitzada, taekwondo, kung-fu, gimnàstica rítmica i atletisme.\nGimnastrada Nacional 2015\tValoració d'usuari: / 1\nPitjorMillor Divendres, 26 de Juny de 2015 08:01\tEl passat diumenge 21 de juny es va celebrar al poliesportiu d’Andorra la Gimnastrada Nacional, la cita més esperada, la que marca el final de temporada i on totes les gimnastes gaudeixen amb un caire més lúdic del seu esport preferit.\nLes Seleccions Catalanes participen en el 20è aniversari del CE Sant Julià\tValoració d'usuari: / 2\nPitjorMillor Dilluns, 22 de Juny de 2015 14:57\tLes seleccions catalanes benjamí, aleví, infantil, sub 16 i sub 19 han viatjat a Andorra per participar en el torneig que ha organitzat el CE Sant Julià en motiu del seu 20è aniversari com a entitat.\nEl proppassat dissabte va tenir lloc la 4a i definitiva jornada de la Lliga Nacional de Clubs de Judo que es va celebrar a Ordino.\tValoració d'usuari: / 1\nPitjorMillor Dimecres, 17 de Juny de 2015 09:53\tPer part del Centre Esportiu Sant Julià van participar en Nil Reig en la categoria Mini Pollet de -30 Kg i en Jordi Tàpies en la categoria Pollet de -27 Kg.En Nil va quedar tercer de la seva categoria, mientras que en Jordi va quedar campió de la seva.Tots dos es van esforçar molt i blvan tenir un comportament i una actuació molt correcta tot i que només en Jordi aconseguís obtenir un millor resultat.\nVal a dir que en aquesta darrera jornada també es desvetllava el resultat final per clubs. Durant les 4 jornades els clubs anaven obtenint punts d'acord amb la classificació dels seus respectius judokas. Dissabte es va fer conèixer la classificació final.En aquest sentit el Club Esportiu Sant Julià va quedar en quarta posició, per darrera dels clubs Ordino, Hantei i Canillo, i per davant dels clubs Encamp i Ippon.Tenint en compte que per Sant Julià només participàvem amb 3 competidors es tracta d'un resultat molt correcte.\nL’ascens a divisió d’honor catalana aleví és una realitat!\tValoració d'usuari: / 3\nPitjorMillor Dimarts, 23 de Juny de 2015 08:32\tRedacció de l'entrenador aleví Aitor Garcia\nDesprés d’un partit d’anada on el resultat final va ser (5-2), tot i anar guanyant (0-2) a la primera part, ens tocava remuntar, pujar els ànims i creure en l'èpica de la remuntada al nostre poliesportiu!!\nI AIXÍ VA SER!!! Amb un ambient espectacular al Centre Esportiu de Sant Julià de Lòria, d’aquells que et fan posar la pell de gallina, viure aquesta experiència en primera persona, ja era de per sí un dia màgic.\nEl nostre equip va sortir a per totes des de l’inici del partit, no va donar treva al rival i no li va deixar desplegar el seu joc, amb una pressió molt avançada, marxem a la mitja part amb un resultat favorable de 1-0 al marcador amb el regust amarg de poder haver marcat algun gol més.\nNo et perdis la ''X Gimnastrada Nacional''\tValoració d'usuari: / 1\nPitjorMillor Dimecres, 17 de Juny de 2015 14:01\tEl proper diumenge 21 de Juny la secció de gimnàstica rítmica del club participarà a la X gimnastrada Nacional al poliesportiu d’Andorra. Aquest any la temática escollida per la Federació ha sigut “Jocs sense tecnología”. L’esdeveniment començarà a les 17:00h i esperem que vingueu tots a donar suport a les nostres gimnastes!\nIniciació Futbol Sala: Torneig Formatiu organitzat pel FC. Encamp\n20è Aniversari de la secció de Futbol Sala Escoles Esportives\nPartit d'agermanament entre Sant Julià i Calonge-Sant Antoni\n<< Inicia < Anterior 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 Següent > Final >>\tPàgina 9 de 48\tFutbol SalaCLUBAlevíInfantilCadetJuvenilSèniorSènior BESCOLES ESP.Prebenjamí 1Prebenjamí 2Benjamí 1Benjamí 2Benjamí 3Aleví 1FOTOS ESC. ESP.RítmicaEsportistesClubEscolesCompeticionsCalendariNormativaCompeticionsNotíciesNatacióEsportistesCompeticionsCalendariNormativaCompeticionsNotíciesN. SincronitzadaEsportistesCompeticionsCalendariNormativaCompeticionsFigures 2013NotíciesTaekwondoEsportistesCompeticionsCalendariNormativaCompeticionsCampionat BarrufetsNotíciesJudoEsportistesCompeticionsCalendariNormativaCompeticionsNotíciesIniciació EsportivaEsportistesIniciació esp. 2014CompeticionsCalendariCompeticionsTorneig Encamp 2013NotíciesKung-FuEsportistesCompeticionsCalendariNormativaCompeticionsNotíciesAtletismeCalendarisNotíciesResultats\tCalendari cap de setmana


Ajuntament de Sallent/Cornet\nData i hora oficials: 28/06/2022 01:04\n/ Informació del municipi\nCornet és un agregat de Sallent des de 1840, un terme que compta amb una cinquantena de masos i està dividit pels termes de Balsareny, Gaià, Avinyó i Sallent.\nEn ell, s'hi troben les capelles de Santa Susanna de l'Abellar, Santa Fe (trobades les restes recentment) i l'Església de Santa Maria de Cornet.\nLa història de Cornet ens porta a l'any 2000 a.C., quan es troben les restes de la primera manifestació humana al territori. No és fins l'any 1025 d.C. quan es converteix en població, anomenada "Villa Cornetto". Vuit anys després, hi ha la primera referència de la parròquia "Santa Maria Cornetto". Més tard, al 1063, Cornet depèn de Vic.\nContinuant amb la història, el 1239 apareixen dues esglésies romàniques: Santa Susanna i Santa Fe. I al 1331 es produeix la primera visita Pastoral del Bisbe de Vic, Galceran Sacosta, que es reuneixen amb obrers i feudals de les masies. L'església es reforma el 1621, conservant la seva estructura primitiva però canviant campanar, capelles laterals i sagristia.\nPel que fa a l'economia del terme, el 1700 aconsegueixen millorar gràcies a la bonança de finals del segle XVII i principis del XVIII, i la pagesia enriqueix i reforma les seves masies.\nLa incorporació de Cornet a Sallent arriba l'any 1840. A partir del 1936, el municipi i la Generalitat es fan càrrec de l'ensenyament, que fins aleshores s'havia dut a terme a l'església .Les noves formes de vida, la mecanització del camp i les grans possibilitats de desplaçament, entre altres, han canviat l'estil camperol. Així, l'inici de les obres de restauració de l'església van ésser tot un símbol d'un nou enfortiment d'aquest terme.\nEntre les festes del poble, destaquen les Caramelles, la Festa Major al mes d'agost i la Festa del Blat, que se celebra el tercer dissabte de juliol.\nD'altra banda, el poble compta amb l'Associació d'Amics de Cornet, que és l'eina per a fer reviure tradicions: festa major, caramelles i el ball de cascavells, l'aplec de sardanes, l'excursió a Santa Susanna, la Castanyada, etc. I per assabentar-vos de tota la informació sobre Cornet, podeu contactar amb ells:\nSusana Crespi, presidenta (Els Plans): 938 396 060, elsplans@yahoo.es\nAdela Serrano, vicepresidenta (La Rectoria): 933 895 937\nJosep Ribera, secretari (L'Escola): 938 200 138, jribera@gmail.com\nJosep Pregonas, vocal (El Mas): 938 370 048\nJordi Alsina, vocal: 938 735 643\nNúria Ribera, vocal (El Graner): 938 200 138, nribera@psi.ub.es\nWeb de Cornet\nData i hora de la darrera actualització d'aquest contingut: 02-10-2020 08:01


El públic de demà, a Petits Camaleons\nMOSTRA AMB ACCENT INFANTIL I FAMILIAR\nEl festival de Sant Cugat creix en la seva 5a edició i ofereix 103 actuacions, entre elles les de Sopa de Cabra, Macaco, Pep Sala, Quimi Portet i Gossos\nDijous, 29/09/2016 | Actualitzada 30/09/2016 - 17:08\nVa néixer com un experiment i ja arriba a la seva cinquena edició i creixent. Petits Camaleons, a Sant Cugat, ha trobat, destaca el seu director artístic, Albert Puig, «el secret de la convivència de pares i fills en un mateix espectacle, passant-s’ho bé junts». Parlem d’un festival enfocat als nens però tractant-los com petits adults i oferint-los concerts d’artistes ben consolidats al circuit ordinari: aquest any, entre altres, Sopa de Cabra, Macaco, Pep Sala (amb Tornem a Sau), Quimi Portet, Gossos, Obeses i Oques Grasses.\nPetits Camaleons obre avui la seva cinquena edició amb la «gran festa per als pares», una tradició de la mostra, a càrrec aquesta vegada de Sopa de Cabra (Auditori de Sant Cugat, 21.00 hores, entrades esgotades). La banda tornarà a actuar demà al matí, ja davant un públic familiar i infantil. Sessions dobles, de mitja hora cadascuna, amb repertoris iguals i les seves cançons més destacades: aquesta és la petició de la mostra a tots els artistes. Aquest any, l’oferta s’amplia i hi haurà fins a nou escenaris, inclosos els aixecats a les carpes dels circs Raluy i Catalunya, al parc que envolta l’auditori, cadascun amb capacitat per a 1.000 persones. Hi desfilaran 46 artistes que oferiran 103 actuacions.\nLes expectatives de convocatòria s’eleven així fins a les 6.000 persones que admet el recinte. No ampliables per ara. «Ja sabem que això és el que diuen tots, però volem un festival sostenible. No creiem en un festival per a nens en un recinte massiu, on la visibilitat dels escenaris es compliqui», explica Puig. L’any passat van acollir 5.106 assistents (900 més que el 2014), xifra que ja es correspon amb el nombre d’entrades anticipades que han venut en aquesta edició. Les localitats per a una jornada completa costen entre 15 i 25 euros.\nL’ideari del festival preveu la reducció de la barrera entre l’artista i el públic i la pedagogia al voltant dels més diversos gèneres musicals: del pop al jazz passant pel flamenc, el mestissatge, el blues… «¡i fins i tot el heavy metal!», apunta Puig en al·lusió a una de les bandes, Heavy per a Xics. Tot plegat, amb una sèrie d’atencions singulars per al petit públic: escenaris més baixos del que és habitual i límit de 93 decibels per no ferir oïdes tendres.\nEl festival és producte d’una aliança publicoprivada entre la productora d’Albert Puig, No Sonores, l’Ajuntament de Sant Cugat i el Teatre-Auditori. La localitat vallesana apareix com un enclavament idoni donades les característiques de la seva piràmide demogràfica. «És la ciutat amb la natalitat més alta de Catalunya, amb un 25% de la seva població menor de 18 anys, una mitjana d’edat de 37 i un perfil, per tant, jove i familiar», destaca la seva tinent d’alcalde de Cultura, Carmela Fortuny.\nPels seus responsables, Petits Camaleons també dóna una resposta al debat sobre la necessitat de buscar nous públics per a la música. Com apunta Puig, «això també passa per acostumar els nens a anar a concerts i a aprendre a formar-se un criteri».\nTemes: Quimi Portet Sopa de Cabra Nens Sant Cugat Música


Consells per viatjar al Marroc | Escapem-nos\nConsells per viatjar al Marroc\nby David | Set 3, 2012 | Marroc | 0 comments\nViatjar al Marroc és molt recomanable si vols conèixer una cultura molt diferent a la nostra. A més a més, no cal agafar un vol de llarga distància, des de Barcelona fins a Marrakech només hi ha 2,5 hores de vol.\nVal a dir que el Marroc és un país molt diferent al nostre, tot i estar just al costat. El xoc cultural, però, dependrà de la teva mentalitat, prejudicis i experiència d’altres països visitats. Evidentment, com a cada país del món, els costums són diferents, quant a la forma de vestir, menjar i beure, estil de vida, etc.\nPer tot això i més, en aquesta entrada recopilem els millors consells per viatjar al Marroc, per tal de preparar millor el viatge a aquest impressionant país i enamorar-nos dels seus contrastos culturals i racons únics. Només cal aterrar amb la ment oberta, sense pors i amb els cinc sentits a punt per gaudir d’una forma de vida diferent a la nostra.\n1 1. Requisits d’entrada al Marroc\n2 2. Com viatjar al Marroc?\n3 3. Seguretat i estafes al Marroc\n4 4. Moneda del Marroc\n5 5. Allotjament al Marroc\n6 6. El transport al Marroc\n7 7. Menjar i aigua al Marroc\n8 8. Idiomes al Marroc\n9 9. Regateig al Marroc\n10 10. Indumentària al Marroc\n1. Requisits d’entrada al Marroc\nSi ets espanyol no és necessari el visat per viatjar al Marroc, només cal dur el passaport amb una vigència, mínima, de 6 mesos. Nosaltres sempre recomanem dur vàries còpies del passaport en paper per qualsevol cas i, també, una còpia al núvol (Dropbox, Google Drive, etc.).\nEl que sí que cal és reomplir un breu formulari de visitant a l’entrar i sortir del país. Aquest document normalment el donen a l’avió o vaixell amb el que viatgis i cal entregar-lo junt amb el passaport a la policia de frontera.\n2. Com viatjar al Marroc?\nPer arribar al Marroc es pot fer en ferry des de diferents ciutats espanyoles com ara Algesires o Tarifa; o bé des de Portugal.\nTambé es pot arribar al Marroc en avió, tal com vam fer nosaltres, amb vols directes amb companyies lowcost com ara Ryanair o Vueling. La ciutat de destí per arribar al Marroc, pot ser Marrakech, Fez, Tànger o Casablanca. A través de portals web com Skyscanner es pot valorar una gran quantitat d’opcions i alternatives.\n3. Seguretat i estafes al Marroc\nEl turisme és una de les grans fonts d’ingressos del Marroc i és per aquest motiu que el govern destina bona quantitat de recursos per tal de tenir al turista còmode i protegit al país. Però, com a qualsevol país, en segons quines zones o carrerons és preferible no ficar-s’hi, sobretot en horari nocturn. És recomanable que, abans de sortir del teu allotjament, preguntis quines zones són segures i quines és millor no fer turisme.\nVal a dir que, en general, els robatoris no són tan habituals com les estafes, que hi ha vàries. Algunes de les estafes més comunes al Marroc són:\nGuies que s’ofereixen en les medines (barris antics) per indicar-te on està el teu allotjament o algun lloc d’interès, i realment t’enreden per acabar guiant-te correctament, demanant una propina “obligada” a canvi.\nGent que treballa a base de comissions per botigues o restaurants.\nTaxistes que no activen el taxímetre o no estableixen una tarifa fixa abans d’iniciar el trajecte per tal de poder inflar després el preu.\nVenedors que inflen el preu de productes falsos o que no tenen la qualitat corresponent.\nBabutxes de diferents colors en una botiga del Marroc\nNo obstant això, no cal obsessionar-se amb aquest tipus d’estafes. Amb una mica de sentit comú i estant alerta, com a qualsevol país on es viatja, serà suficient. Per exemple, si algú s’aproxima a nosaltres per vendre’ns quelcom o s’ofereix com a guia per portar-nos a algun lloc d’interès i, nosaltres realment no volem, només caldrà dir que NO de forma contundent i continuar amb el nostre camí.\n4. Moneda del Marroc\nLa moneda oficial del país és el Dirham Marroquí (MAD). Actualment 1 euro equival a gairebé 11 dirhams. Per tant, per fer-nos una idea del que valen les coses el més fàcil és dividir-ho per 10. Pots calcular el tipus de canvi actualitzat en la següent taula d’Oanda.\nSempre és interessant portar a sobre diners en efectiu ja que a les zones dels zocos (mercat tradicional) no accepten targetes bancàries. També ens anirà bé per les compres del dia a dia com el cafè, el te, l’aigua, etc. O les propines.\nA l’hora de treure diners ho podem fer en caixers automàtics o directament al banc, mai en les cases de canvi o aeroports, ja que les comissions són molt elevades. Recomanem utilitzar la targeta VISA BNEXT per tal d’estalviar-nos les comissions.\n5. Allotjament al Marroc\nL’allotjament al Marroc és molt variat. Es pot dormir per 5 o 6€ en habitacions compartides d’albergs, també en hotels econòmics amb llits dobles per uns 20€ aproximadament o, la més recomanable, riads.\nEls riads són cases antigues i tradicionals amb patis molt grans al seu interior i diferents habitacions. Aquests riads són gestionats pels mateixos propietaris de la casa i normalment la decoració i el tracte són immillorables. Una molt bona opció per reservar un riad és a través de booking.\n6. El transport al Marroc\nExisteixen diferents opcions de transport al Marroc per moure’s pel país:\nTren: el sistema ferroviari del Marroc (ONCF) connecta les principals ciutats del país (Marrakech, Fez, Tànger, Casablanca, Rabat, etc.).\nTaxi: segurament el mitjà de transport més utilitzat pels turistes, nosaltres és el que més vam utilitzar. Hi ha 2 tipus de taxi, els Grand Taxi (mitjanes i llargues distàncies) i els Petit Taxi (urbans per interior de ciutat). A l’hora d’agafar un taxi al Marroc procura demanar al taxista que activi el taxímetre per no endur-te cap ensurt a l’hora de pagar…\nBus: és el mitjà de transport més econòmic per moure’s dins de les ciutats. Existeixen els busos urbans i els interurbans. En aquest portal web es poden fer les reserves de bitllets d’autobús entre ciutats.\nTaxis a les afores de Marrakech\nEn aquest apartat també m’agradaria fer menció de la moto com un dels mitjans més utilitzat pels marroquins. I no només més utilitzat, sinó el més amortitzat, ja que en una mateixa moto s’hi poden pujar fins a 4 persones perfectament.\n4 persones viatjant en moto a Marrakech\n7. Menjar i aigua al Marroc\nAbans de res, cal tenir en compte que la higiene en segons quins llocs és justeta. No obstant això, puc assegurar que per uns dies que siguem més flexibles en el tema de la higiene no crec que passi res. Forma part també de l’aventura de viatjar a aquest tipus de països. No t’espantis tampoc si veus gent menjar del mateix plat i/o directament amb les mans, així com eructar al final de l’àpat… És habitual allà al Marroc.\nSi hem de destacar quelcom del menjar marroquí és el picant. És habitual veure que, a meitat d’un tour o visita, algú surt corrent al lavabo. També, en un trajecte en taxi o autocar, pot haver algú que hagi de baixar abans d’hora perquè el seu estómac ho demana. És per aquest motiu que fàrmacs com el fortasec no sobraran a la teva farmaciola 😉\nEls plats més comuns al Marroc són el cuscús i el tajín. Aquest últim és un plat de carn o peix, amb un toc de picant, cuit tradicionalment en una cassola de fang especial amb una tapa cònica que fa de xemeneia. Val a dir que en tema carn, tenint en compte que el porc està prohibit per religió, tot el protagonisme recau en el pollastre i el xai.\nTampoc podem deixar passar les famoses pastes marroquines, ideals com a postres o per acompanyar un esmorzar junt amb un bon te.\nPastes marroquines en un zoco del Marroc\nQuant al tema de les begudes al Marroc, cal fer especial menció al te com la beguda preferida pels marroquins i, a la vegada, un dels màxims representants de la seva gastronomia i cultura. Allà és habitual convidar a algú simplement a prendre un te, sense rebre res a canvi; i està molt mal vist rebutjar aquest tipus d’invitacions.\nTe de benvinguda en un riad\nPel que fa a l’aigua, beure-la de l’aixeta no és gens recomanable ja que les seves instal·lacions de fontaneria no són les més ben considerades del món que diguem… Cal beure doncs, sempre, aigua embotellada i evitar també els glaçons a les begudes. De lo contrari, és possible que també hagis de visitar el lavabo amb més freqüència.\nPer últim, tema alcohol al Marroc és més difícil trobar-ne que en un país occidental, ja que els musulmans no beuen alcohol, per tant, no és habitual que hi hagi als restaurants.\n8. Idiomes al Marroc\nMarroc és un país molt heterogeni quant a idiomes. Per una banda, tenim l’àrab i el bereber com a idiomes oficials i, per altra banda, també es practiquen altres llengües i dialectes, inclosos el castellà i el francès. Aquest últim es parla pràcticament a tot el país.\nEl castellà i, fins i tot el català, es poden escoltar sovint als zocos. Per tant, no tindràs cap mena de problema per relacionar-te i comunicar-te amb els marroquins.\n9. Regateig al Marroc\nSi t’agrada regatejar estàs al millor lloc per fer-ho. Regatejar al Marroc és el dia a dia. Pràcticament tot es pot regatejar, és més, cal fer-ho; és una qüestió cultural. Marroc està ple dels anomenats zocos, que són uns mercats tradicionals que es celebren normalment a l’aire lliure i on es regateja per tot.\nAixí doncs, per regatejar en un zoco és important prendre-s’ho com un joc. Al cap i a la fi, és la rutina del venedor. Per tant, no és una situació violenta, tot i que el venedor sembli estar cabrejat amb el preu que hagis ofert. Tingues present en tot moment que els venedors mai perdran diners. Lo aconsellable en un zoco és contrarestar la seva oferta, dividint-la per 2 o fins i tot 3 l’import que t’hagin dit. No et sentis malament ni t’enfadis, llença’t!\nFent turisme per un dels zocos del Marroc\nD’altra banda, també existeixen algunes botigues o grans magatzems amb preus fixes. A vegades és necessari visitar-los per passejar tranquil·lament i comprar sense haver de “barallar-te” amb els venedors. Òbviament, allà normalment compraràs més car que si ho fas regatejant.\n10. Indumentària al Marroc\nDegut a la cultura del Marroc, diguem que no és habitual o, segons com, no està gaire ben vist dur roba molt cridanera, sense mànigues o que no cobreixin les cames. Per tant, tingues-ho present a l’hora de fer la teva motxilla o maleta.\nÉs important dur roba còmoda per caminar pels monuments i carrers del país i, si vas en ple estiu, protegeix-te del sol amb una gorra o mocador i ulleres de sol. També, si tens intenció de dormir en una haima al desert del Sàhara és recomanable dur un sac de dormir.\nSi ets dona, és aconsellable dur pantalons o faldilles llargues i res de tirants. Un fulard a la motxilla o maleta serà molt benvingut per entrar en alguns monuments i cobrir-te espatlles i/o cabell. També, en molts d’aquests edificis més religiosos serà necessari descalçar-se durant la visita. Cal tenir en compte que el Marroc és un país on encara predominen molts costums antics.\nI fins aquí tot el que creiem imprescindible que cal saber per viatjar al Marroc, un país amb una cultura i tradicions molt diferents a les d’Europa però que de ben segur t’enamoraran només posar un peu al país… I això és només un tastet d’aquest immens continent que tant ens queda per descobrir!


Global icon-chevron-right Espanya icon-chevron-right Barcelona icon-chevron-right Cava i Hotel Mas Tinell\nUn hotel de cinc estrelles amb àmplies i cuidades habitacions que donarà un toc d'elegància a la vostra visita a l'Alt Penedès. Si us agrada l'arquitectura us trobareu amb un edifici de disseny inspirat en l'obra de Gaudí que no us deixarà indiferent, i que a més, està molt ben integrat en l'entorn. També podreu visitar els seus cellers, atès que a la finca es produeixen tant vi com cava, i gaudireu d'unes vistes privilegiades de les vinyes. El restaurant és molt recomanable.\nA partir de 200 € l'habitació doble amb esmorzar.\nwww.hotelmastinell.com Trucar 93 115 61 32


A l'estiu, refresquem-nos! - Jornal.cat - Blogs de Jornal.cat\nSELECT id_comentari FROM blogs_comentaris WHERE id_article = 410 AND id_comentari =\nDiumenge, 11.7.2010 21:00h\nVenta, venta!!! de Joan Martínez al Flickr\nQuan arriba l'estiu, què fa el cos per adaptar-se a la calor?\nEl procés d'adaptació a la calor es pot allargar fins a una setmana. El cos activa un seguit de canvis amb l'objectiu de mantenir la temperatura constant:\nAugmenta el nombre de glàndules sudorípares i la seva eficiència, tant en la posada en marxa com en la producció de suor.\nEl sistema circulatori sanguíni aborda una tasca addicional, ha de portar la sang als vasos sanguinis de la pell per dissipar la calor.\nEls vasos sanguínis de la piel es dilaten i augmenta la circulación a la piel per dissipar la calor.\nAdoptem comportaments apropiats per evitar l'augment excesiu de temperatura del cos, per exemple, no ens ve de gust fer activitats físiques intenses.\nHi ha actuacions que ens afavoreixen foragitar la calor i les tenim a l'abast, el nostre cos s'ho mereix i ho agrairà; l'ombra, l'aire, les fruites, les verdures, l'orxata i l'aigua són els nostres aliats.\nMantenint les estances de la casa ombrivoles podem reduir fins en 2ºC la temperatura ambient.\nRefrescar-nos amb aigua de la font, del riu o de l'ampolla quan estem fora de casa és una bona opció.\nUna estona a l'ombra fresca d'un arbre del carrer, del parc o del camp s'agraeix.\nAmb un ventall ens podem fer vent quan l'aire s'atura.\nUnes horetes en un espai refrigerat: biblioteca, centre cívic, cinema, ... permeten un descans al nostre sistema termoregulador.\nPer mantenir l'equilibri hídric i mineral, adoptem una dieta estiuenca:\nLes fruites estacionals com la síndria, el meló, les bresquilles, les prunes, ... són una bona font d'aigua, vitamines i minerals.\nL'orxata és una font de salut.\nL'aigua és clau per mantenir una bona hidratació.\nFer front a la calor, amb tota la complexitat que comporta a nivell fisiològic, ens esgota.\nLa sensació de debilitat, el mal de cap, el mareig, les nàusees o les ganes de vomitar són manifestacions d'una possible fallida del nostre sistema termorregulador. Davant d'aquesta situació, ens cal posar en marxa mecanismes ràpids de dissipació de la calor:\nDescansar a l'ombra.\nBeure'ns un got d'aigua.\nSón mesures a l'abast que ens ajudaran a dissipar la calor i a recuperar-nos!\nAltres presentacions de Sophia Blasco.\nFes-ho córrer, refrescar-nos ens interessa!\nCuida la teva salut, protegeix-te de la calor:\n"Microciclo de adaptación al calor":\nEl risc de les altes temperatures:\n"Mecanismos de adaptacion al calor durante el ejercicio":\n"Trastornos por calor":\nOnada de calor europea any 2003:\n1. 11 d'agost de 2010 10:30h\nMoltes gràcies per l'enllaç a la nostra web. El teu article és molt interessant i hauria d'arribar al major nombre de públic, ja que és vital per a la salut en èpoques de tanta calor, especialment en persones d'edat avançada.\nPreparador físico CTEIB


"Si parlo, penso i somio en català, és lògic que també escrigui en català, oi?"\nCampanya de Mosaiking Comunicació sobre l'ús del català a les xarxes socials\nMarta Royo Espinet, Mosaiking Comunicació\nFa anys que escric en català. Ja des de la facultat, estudiant Econòmiques, que gairebé sempre escric en català. A la vida privada i a la vida professional. El català és la meva llengua materna i escrivint en català és com em sento més còmoda. A més, si parlo, penso i somio en català, és lògic que també escrigui en català, oi? També m’enfado més de gust en català. Trobo que els renecs sonen molt millor. Quan escric en castellà, per encàrrec o per algun motiu concret, ho faig sense cap problema, però sento que allò que flueix dels meus dits no és… tan meu.\nDes de Mosaiking, la meva agència, tot surt en català: el domini.cat, registrat; el web, en català; els meus perfils a les xarxes socials, en català, i piulo i pujo contingut a les xarxes en català. Faig els articles, els mails, els pressupostos i les factures en català. I el meu llibre, Aroma de marca, està escrit en català.\nNo us penseu, que també tinc detractors: “Com és que només escrius en català?”, “Ja saps que pots perdre clients?”, “En castellà t’entendria més gent?”. Ho sé i els entenc, però no comparteixo el seu punt de vista. No em surt fer-ho d’una altra manera. També és una forma de posicionar-me. Al costat dels qui, com jo, aposten per la nostra llengua i volen mantenir-la viva en tots els àmbits d’actuació, no només en els col·loquials\nI, ves per on, a finals del 2020, el Departament de Política Lingüística de la Generalitat de Catalunya ens va encarregar una campanya de publicitat per promoure l’ús del català entre adolescents i joves a Instagram, YouTube i TikTok. A la xarxa, la gran majoria de gent jove piula i publica en castellà, i es va voler trencar aquesta tendència. També es va pretendre potenciar i reconèixer el mèrit i l’autenticitat als creadors de contingut en català (influencers) dins l’entorn digital per als nostres joves i adolescents.\nSi parlen el català amb els seus amics, per què no fer-lo servir també a la xarxa? I, per descomptat, que no els talli fer-ho!\nEl nostre repte va ser crear un concepte creatiu potent que engresqués a publicar en català, amb uns personatges o perfils on ells es poguessin veure emmirallats, amb una creativitat notòria i desenfadada acompanyada d’una etiqueta ben identificativa.\nAmb la campanya de publicitat “A la xarxa, peta-ho en català”, els convidem a publicar en català d’una manera desenfadada i directa, perquè està de moda i perquè triomfaran, perquè ells seran els protagonistes de les xarxes. I, a més, amb frases descarades com “perquè em dona la gana” o “perquè faig el que vull”, en el seu argot, en el seu llenguatge, però que publiquin en català.\nSegons sembla, va funcionant… #JoHoPetoEnCat


l´Olleria celebra la Festa un honor a la Verge de la Magdalena\namb una cercavila plena de folklore valencià, diverses actuacions musicals i un sopar\nL’Olleria ha celebrat aquest cap de setmana la festa de la Magdalena. Una celebració en la qual predominen detalls tradicionals de la cultura local, “danses, dolçainers, i muixeranges” per als més adeptes al folklore valencià. Els actes van començar a les 19h, amb la tradicional missa en honor a la Verg...\nEspectacular entrada mora a la ciutat d´Oliva\nel dissabte amb la capitania de la Filà Almoràvits que va omplir de danses, llum i color els carrers\nEl dissabte les tropes mores van envair la ciutat d’Oliva amb una espectacular entrada que va recórrer els carrers de la ciutat plena de visitants i espectadors vinguts de moltes localitats. Enguany la Capitania mora ha estat per a la Filà Almoràvits amb Miquel Lletches com a capità. Es tracta d’un dels actes centrals ...\nXàtiva presenta el dispositiu especial per a la Fira d´Agost\non es combatrà la venda il.legal i s´instal.laran controls d´alcoholèmia i drogues i punts violeta\nXàtiva ha presentat el dispositiu especial per a la Fira d’Agost 2019; mesures preventives que tenen com objectiu que tot el públic puga gaudir d’ella sense incidents i allunyada de qualsevol tipus de violència o discriminació. Un esment especial té enguany a vore amb la lluita contra la venda il·legal. ...\nLa Plaça Beata Inès de Benigànim s’ha omplit aquest cap de setmana de color, musica i fanalets per a celebrar una de les festes preferides dels mes menuts. La regidoria de cultura i educació de l'Ajuntament de Benigànim ha organitzat, un any més aquesta tradicional festa al municipi. Una activitat, que c...\nEls xiquets sahrauís acollits este estiu per les famílies de la Safor, dins del programa de sensibilització política i social “Vacances en Pau”, ja estan a la comarca i passaran ací dos mesos. Gandia els va rebre ahir dimarts en l’ajuntament per a donar-los la benvinguda. Es tracta d’un prog...\nNoticies 6 a 10 de 1500


AQUELLS POETES: 2015\nEL COS DE L'ELEGIA\nQuè puc tocar de tu quan ets absent?\nQuè tinc de tu que arbitra rostre i mida?\nAmb cor de nit, hi ha un somni que ens impulsa\na omplir de cos el clos buit d'una mà?\nTan sols així m'explico que retingui\nla soledat un punt sòlid en mi,\nel gust del fons de l'oli a la ceràmica.\nSaber-te així –propera en l'horitzó,\ndomant l’absurd, desant l'atzar amb calma,\ntant més endins com més llunyà el camí-\nm'ha regalat el guany de les distàncies,\nl'afany del pas que acosta riu i port.\nHaver-te així sabut tan jo, tanta ànima\ncomunicant pels buits la passió,\nem fa avinent que m'has valgut la vida.\nI ha estat l'amor aquest tacte incorpori\nque ha pres record i esclat en l'alegria?\n(De De les criatures més belles, 2006)\nPublicat per Artur Álvarez i Boix, cantautor, poeta i altres menesters creatius. a 7:11 Cap comentari:\n"Pels Jardins" - Joan Brossa\nJoan Brossa i Cuervo (Barcelona, 19 de gener de 1919 - Barcelona, 30 de desembre de 1998) fou un poeta, dramaturg i artista plàstic català sense distinció de gèneres (literari, visual, escènic, instal·lacions, poemes objecte, poemes corporis...). És el poeta avantguardista català més important de la segona meitat del segle XX.\nFer sortir del capell cintes i flors,\nuna tórtora morta dar-la viva;\nreconstruir la carta, excepte el tros\nque té guardat el públic, em captiva.\nGravar un estel o un triangle en un os\namb força de tenebra venjativa;\nde nou i durament saber-se exclòs,\nfer un crit d'horror amb remota saliva;\ntrencar un mirall entre remor de blat,\nanar descalç i trepitjar el mercuri,\nem captiva. Em captiva la claredat\nper afegir tenebra al meu auguri\ni desbastar aquest bloc d'eternitat\nque no desorganitza cap murmuri.\nPublicat per Artur Álvarez i Boix, cantautor, poeta i altres menesters creatius. a 8:31 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Joan Brossa\n"Quan tot de sobte" - Marta Pessarrodona\nMarta Pessarrodona i Artigues (Terrassa, Vallès Occidental 1941) és una poetessa i crítica literària catalana. Ha estat lectora d'espanyol a la Universitat de Nottingham el 1986 i ha coordinat la Comissió Internacional per a la Difusió de la Cultura Catalana, dependent del Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya. Té diversos treballs sobre Virginia Woolf i el grup de Bloomsbury, i ha traduït, Susan Sontag, Doris Lessing, Erica Jong, Simone de Beauvoir i Marguerite Duras. La seva poesia, de vegades càustica i una mica lapidària, és realista, sense artifici retòric aparent, sovint sentenciosa i irònica, i sol néixer de la meditació o del record, però amb compromís feminista. Habitualment escriu articles a Avui i El Temps. El 1997 va rebre la Creu de Sant Jordi. L'any 2007 va publicar-se una antologia de la seva obra poètica. Actualment (2010) està investigant sobre l'exili republicà a l'Arxiu Nacional de Catalunya a Sant Cugat del Vallès.\nPer les seves obres publicades el 2010, el poemari "Animals i plantes" i els assajos "França: gener 1939. La cultura catalana exiliada" i "L'exili violeta", fou guardonada amb el Premi Nacional de Literatura\nQUAN TOT DE SOBTE\n“My salad days, when I was green in judgement, cold in blood”\nShakespeare, Antony & Cleopatra\nSegurament, la meva sort ja cedia\ni els meus dies d’enciam caducaven.\nHavien fracassat les meves obres?\nHavia estat tot una il•lusió?\nAquell déu havia abandonat Antoni, ben cert;\ni, de retruc, una mítica Cleopatra mental.\nDes de Le Metropol Hotel veia el mar,\ncom l’havien vist Morgan i l’amic oficinista.\nAllí, irrigació, com a Bs As comissariat de gallines.\nÉs sempre així el cada dia dels grans poetes?\nContemplava l’orfandat del far absent,\nles inexistents petjades del foraster etern,\ni, ben endins, on acaba algun camí,\nplorava i, en especial, recordava.\nDes del Greek Club, dialogava amb mi\nen la meva llengua, amb el meu llemosí.\nEls altres, els bàrbars, en arameu, parlaven entre ells,\nmentre jo m’acomiadava d’una Alexandria llibresca.\nLa sang, la meva, no era gens freda,\nni el record de les absències menys punyent.\nObedient, amb coratge, ja preparada,\navui li dic adéu a l’Alexandria que perdo.\nNo escolto el plany dels pusil•lànimes,\nperquè ells no m’havien donat cap ciutat.\nAvui, en plena fugida, mesuro\nl’Alexandria que, ben segur, tinc.\nPublicat per Artur Álvarez i Boix, cantautor, poeta i altres menesters creatius. a 23:23 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Marta Pessarrodona\nVicent Penya (Rafelbunyol, 1961) és escriptor i tècnic lingüístic.\nHa cursat la carrera d'enginyeria tècnica. Ha conreat diversos gèneres literaris: poesia, novel·la, narrativa curta, teatre... Entre els seus llibres de poemes cal destacar Desig de terra (1998), El joc (2002) i Homèrides (2009). Ha estat guardonat amb diversos premis de poesia, com ara l'Agustí Bartra, l'Ibn Hazm i el Roís de Corella.\nHa publicat les novel·les Helena (1995), La perseverança (2003) i Rama (2005), i el llibre de narracions Els somnis possibles (1997). És autor, a més, de llibres de literatura infantil i juvenil i del recull d'articles L'altura i les circumstàncies (2007). Amb el col·lectiu Alba M. ha publicat la novel·la Jo també la vaig conèixer (1995).\nHa col·laborat amb articles d'opinió i crítica literària en diaris i revistes (El Temps, Saó, Levante, El Punt...). La seua obra ha estat antologada, entre d'altres, a Envit (1991), Les hores del gaudi (1995), Vint anys de poesia a la Universitat (2001) i El paisatge seductor (2001). Ha estat fundador de la revista de literatura L'Aljamia i director de la col·lecció Llibres de L'Aljamia.\nA Pau Sif i Ismael Carretero\nI la nit?\nLa nit també és un aspecte.\nTerriblement uniforme o potser\namb matisos lleus tan irreal com tangible.\nL'he feta meua, la nit, moltes vegades.\nCada raconet escurat en la memòria.\nUn procés de negació, també de mancança.\nClou una llum, declina la terra,\ni cada nit és un funest auspici\nde la mort que sempre truca a la porta.\nLa sort malauradament sobtada o més aviat\nun anunci a la claror de la lluna.\nUna estrella de nit\nque plou en el cor\nde cada sina.\n(Del llibre El buit, 2006)\nPublicat per Artur Álvarez i Boix, cantautor, poeta i altres menesters creatius. a 7:10 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Vicent Penya\nLucia Pietrelli (Candelara - Itàlia, 8 d'abril del 1984) és una escriptora, poeta i traductora italiana en català.\nLucia Pietrelli (Itàlia, 1984). Escric barrejant les llengües i els gèneres: italià,\ncatalà i castellà; prosa i poesia. He publicat els llibres de poemes Fúria (Ed.\nDocumenta Balear, 2010), Verticale (Raffaelli Editore, 2011), Violacions (Ed. Moll,\n2011; Premi Bernat Vidal i Tomàs 2011), Esquelet (Pagès Editors, 2013; Premi Recvll\nde Poesia 2012), Mort d’un Aviador Tartamut (AdiA Edicions, 2013), i la novel·la\nNissaga (Ed. Moll, 2013, Premi Vila de Lloseta de Narrativa 2013). Sóc part del\ncol·lectiu poètic Pèl Capell, tradueixo i col·laboro amb diverses revistes literàries.\nFou l'encarregada d'elaborar i llegir el manifest de la Diada de Mallorca del 31 de desembre de 2014.\n2013: Mort d'un aviador tartamut. Calonge: AdiA Edicions\nEscriure, boxejar, recordar\nexigeixen un puny tancat,\nles mans en implosió.\nMurs interns i\n-Mai no acabes de treure’m la sang.\nPer l’esclat que enfonsa i no obre.\nPel nom del cos, dictador,\nque t’ha volgut paraula.\nPel gust del gest, feixista,\nque no m’ha deixat palpar la solitud.\nSi no t’hagués reconegut, seria lluitador,\nlluita lliure: escalar les geminacions,\nrebaixar-les amb la força d’un únic ressonar.\nI negada la possibilitat deforme:\n-No podré convertir en monstruós el monstruós.\nM’he de rendir.\nEns roman un dia:\nquan comenci a dissecar el paper,\nrecordaran que ens vàrem momificar.\nLa taca de bilis a l’exili exterior:\n-Sempre em reculls vers a vers.\nLA INTRANSITIVITAT DE L’AMOR\nMort d’un aviador tartamut és el quart llibre de poesia que Lucia Pietrelli publica a casa nostra. El tercer escrit en català. Fúria (La Cantàrida, Documenta Balear, 2010), el primer, era encara un original italià traduït. Després van venir Violacions i Esquelets, llibres amb premi (Bernat Vidal i Tomàs i Recull de Blanes) que ja eren obres de la poeta en català Lucia Pietrelli, algú que s’ha estimat més escriure en la llengua amant que no en la llengua mare. I no escriu poc, quatre llibres de poesia en quatre anys i una novel·la que acaba d’aparèixer a Moll (Nissaga, premi Vila de Lloseta), i tot el que hi ha als calaixos mallorquins on més o menys ha arrelat vitalment i editorial. Amb aquest curt, però intens bagatge no és d’estranyar que Pietrelli s’haja fet un nom dins del panorama de la jove poesia en català, amb una poètica arriscada, sovint violenta i encriptada, però sempre generadora de sentit.\nNomés amb els títols dels seus poemaris ja s’albiren dos elements importants en l’obra de Pietrelli, la violència (Fúria, Violacions) i la corporeïtat interior (Violacions, Esquelets), amb Mort d’un aviador tartamut no es desvia d’aquest camí, sinó que l’aprofundeix. Ací el cos (els cossos) esdevé centre d’operacions de la veu. Ens ho aclareix el glosari inicial que ens presenta les persones, l’escena i el temps de l’obra dialogada que estem a punt de llegir: el Poema, la Veu, el Jo, el Tu i l’Aviador Tartamut. D’aquests cinc elements escènics, el primer i el segon són alhora personatges i camp de batalla; els dos pronoms són els protagonistes, i l’Aviador Tartamut podríem dir que és el tema. Lucia Pietrelli encripta potser més que mai en aquest llibre, però ens dóna claus de lectura. L’Aviador és “Raó final, Amor en capsa o en espill”. Tot plegat passa en un ara que es vol harmònic, però que potser trontolla entre els espasmes de la mirada, dels orgasmes, del diàleg i del monòleg, del tall d’unes tisores. Abans d’aquest Glosari, apareix una citació de Josep Palàcios que ens situa en el territori de la confessió, però amb reserves (o ironia): “I quin és l’atractiu del confessionari? Atribuir-te crims o agenollar-te en una positura aproximadament eròtica?”. Tanca el llibre una altra citació, aquesta d’Antonin Artaud que ens recorda la inseparabilitat violenta de cos i ment: “El món mental mai no fou més que tot el que resta d’un trepig infernal dels òrgans”.\nEntre la confessió i el trepig dels òrgans es mou aquest diàleg entre dos cossos que ens sacseja i que troba en moltes ocasions imatges brillants per expressar el que avui ja ens resulta tan difícil de comunicar sense repetir-nos. Pietrelli sap que la confessió poden allunyar el lector si no se li ofereix un artefacte lingüístic il·luminador, és a dir, si la introspecció no ens du a nosaltres, lectors que passàvem per ací, a un estat mental més o menys empàtic amb la veu que ens parla, gràcies a troballes emfàtiques com les que obren el recull: “Escriure, boxejar, recordar/ exigeixen un puny tancat,/les mans en implosió.” Aquests versos obren el diàleg pròpiament dit que se’ns proposa, i que condensa el que podria haver estat una novel·la amorosa, d’amor transitiu o intransitiu, en poemes contundents com el que tanca el llibre: “Sóc el Temps, deia,/ i per això era arrogant,/ per això desconeixia el rebuig.”\nEntremig, uns vint-i-cinc poemes que alhora reflecteixen i tanquen un escenari íntim, al qual sembla que ningú ens haja convidat. Desapareixen les acotacions i entren les veus dels personatges, el Jo i el Tu que dialoguen en el cos del poema, “pronoms prenyats de rostres encesos”, fins a la caiguda d’un àngel deficient que desfà l’harmonia del present i transforma la transitivitat en cosa del passat. No cal desvetllar més, Lucia encripta, però ens dóna claus per obrir aquesta capsa, claus emfàtiques i empàtiques que ens revelen la intransitivitat de l’amor que “sempre agonitza”, usurpat pel Temps.\nPublicat per Artur Álvarez i Boix, cantautor, poeta i altres menesters creatius. a 7:26 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Lucia Prietrelli\n"Les primeres flors" - Adrià Targa Ramos\nAdrià Targa Ramos (Tarragona, 1987) és llicenciat en clàssiques. Ha publicat principalment poesia: L’exili de Constança (2008) i Boques en calma (2010, premi Gabriel Ferrater). És membre de l’Escola de Lletres de Tarragona. Acaba de publicar –parcialment– el poema Ícar a la revista digital Veus baixes (www. veusbaixes.cat).\nLES PRIMERES FLORS\nEl vas conèixer un dia com els altres,\nquan tenies dos fills, ja, i al darrere\nduies més de vint anys de matrimoni.\nPerò ell deixà de ser aviat com els altres,\ni a poc a poc vas començar a endinsar-t’hi,\nen ell i en els motels de carretera,\ni en les cales desertes, en les nits\nd’estiu cap a tardor i de tardor a hivern.\nTot en ell, tot en tu, tot en vosaltres\nanunciava que arribaria aviat\nuna llarga i eterna primavera.\nVàreu fer plans. Volíeu acabar\namb tot per començar amb només vosaltres.\nI fou llavors, cap a finals d’hivern,\nquan va sonar el telèfon. A través\ndel cable t’arribava, esmicolada,\nla seva veu que et deia que potser\nno arribaria mai cap primavera.\nLa malaltia duraria anys\ni molt possiblement no en sortiria,\nperò aquells plans, aquell acabar amb tot,\nels vas guardar al calaix, amb l’esperança\nque tard o d’hora la primera flor\ns’obriria. Sis anys més tard, com saps,\nva morir, i amb ell fou també enterrada\nla clau del teu calaix. No se sabria\nper què ploraves aquell dia a casa\namb els teus fills. Molt i molt lluny de tu\nse celebrava un funeral tot ple\nde gent on cap dels vius no et coneixia.\nDies més tard, com sempre d’amagat,\nt’hi vas trobar per última vegada\na Barcelona, allí, en aquella mena\nde cementiri immens que dóna al mar.\nI vas deixar-li sis roses vermelles\nen record d’aquells anys, per demostrar\nque res no pot parar la primavera,\nque mai no és tard per les primeres flors.\nPublicat per Artur Álvarez i Boix, cantautor, poeta i altres menesters creatius. a 22:00 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Adrià Targa Ramos


dimecres, 7 d'agost de 2013 09:38\nL’Associació de Veïns de Gavà Mar denuncia que els avions fan el mateix soroll que fa quatre anys\nAena assegura però en un informe que s’han reduït les molèsties en el barri provocades pel soroll de les aeronaus\nAena va publicar el passat 18 de juliol el mapa estratègic de soroll de l’Aeroport de El Prat que, segons les dades allà recollides, concloïa que s’ha produït una reducció “molt significativa” de la contaminació acústica provocada pels avions tant a Gavà com a Castelldefels. L’informe adduïa que a Gavà i a Castelldefels no hi ha cap zona residencial on es superin els 60 decibels de soroll en horari diürn ni els 50 en horari nocturn, complint-se d’aquesta manera l’objectiu de qualitat acústica que fixa la llei i que imposa mesures correctores si es sobrepassen els 65 decibels durant el dia o els 55 durant la nit.\nPerò l’Associació de Veïns de Gavà Mar no ho veu així. La seva presidenta, Elisabet Martínez, ha denunciat que aquestes dades “es basen en una comparació amb les de fa quatre anys, quan l’aeroport movia unes 100 operacions més per hora que ara, per tant quan es fa la mitjana és normal que ara baixin els decibels i el soroll, però no perquè s’hagi fet una reducció real de soroll sinó perquè han baixat els vols”. Martínez, de fet, discrepa frontalment de l’informe d’Aena i assegura que “el soroll és el mateix, els decibels són els mateixos, i els avions es senten igual”.\nPer mirar de suavitzar aquesta situació, des de l’Associació veïnal es continua demanant que “el gir a mar que es fa des de la tercera pista es faci bé perquè és evident que hi ha avions que no giren on tenen que girar i es fiquen a dins del barri, ens hem queixat d’això moltes vegades”.\nEtiquetes: Actualitat Aeroport Barri de Gavà Mar\nDarrera actualització de dimecres, 7 d'agost de 2013 09:43


Hudson (Ohio) - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n41° 14′ 23″ N, 81° 26′ 27″ O / 41.2398397°N,81.440784°O / 41.2398397; -81.440784\nHudson és una població dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2008 estimate tenia una població de 23.037 habitants.\nSegons el cens del 2000, Hudson tenia 22.439 habitants, 7.357 habitatges, i 6.349 famílies. La densitat de població era de 338,6 habitants per km².\nDels 7.357 habitatges en un 49,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 79,7% hi vivien parelles casades, en un 5,1% dones solteres, i en un 13,7% no eren unitats familiars. En el 12,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,01 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,3.\nPer edats la població es repartia de la següent manera: un 33,5% tenia menys de 18 anys, un 4,1% entre 18 i 24, un 25,4% entre 25 i 44, un 27,7% de 45 a 60 i un 9,4% 65 anys o més.\nLa renda mediana per habitatge era de 99.156$ i la renda mediana per família de 107.612$. Els homes tenien una renda mediana de 87.169$ mentre que les dones 38.226$. La renda per capita de la població era de 40.915$. Aproximadament l'1,3% de les famílies i l'1,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.\nBoston Heights (6 km)\nKent (12 km)\nMacedonia (10 km)\nMunroe Falls (12 km)\nStreetsboro (8 km)\nSugar Bush Knolls (9 km)\nTwinsburg (9 km)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Hudson_(Ohio)&oldid=24778075»


Festa d’estiu del Cinema Català, premis contra la crisi – Barnafotopress\nCine, Cinema Català, Eventos Sociales, Festivales, Fiestas, Premios\nPublicado por kferriz el julio 4, 2013\nText – Redacció-Albert Roca. Fotos – Albert Roca.\nEl Palau Robert va acollir la nit de dimecres una nova edició de la Festa d’estiu del Cinema Català, organitzada per l’Acadèmia del Cinema Català. Era el primer acte públic de la nova Junta Directiva de l’Acadèmia escollida a les eleccions del passat mes d’abril. Presidida per la productora Isona Passola, amb l’actor Sergi López de vicepresident, la productora Elisa Plaza de secretària, l’empresària de post-producció Rosa Mª Fusté i els vocals Pep Armengol, director de càsting, les actrius Aina Clotet i Clara Segura, el director i guionista Cesc Gay, el productor Edmon Roch i el director de fotografia Josep M. Civit.\nL’acte va ser presentat pels actors Iván Morales i Vicenta Ndongo, que van recordar els nombrosos guardons de les pel·lícules catalanes: 29 films catalans amb 102 premis arreu del món, unes xifres que fan valer la potencia del cinema català, en uns moments de crisi, agreujats amb la pujada de l’IVA.\nL’acte va tenir diferents moments destacats, l’homenatge pòstum al recordat director Bigas Luna, que va rebre el premi Pepón Corominas. L’actor Sergi López, li va retre un record d’una manera molt emotiva, bevent ví en el porró, símbol de l’amor del director pel món mediterrani, que va transmetre en les seves pel·lícules.\nUn altre fet a destacar va ser l’inici d’una campanya pedagógica de sensibilització de respecte dels drets d’autor, les descàrregues i l’avantprojecte de la llei de propietat intel·lectual. A la pantalla es va projectar una peça audiovisual amb imatges de materials requisats per la policia, lots de discs pirates, venedors del carrer a Bangkok, amb deixalleries i trituradores.\nEntre el públic, uns actors “infiltrats” van interpretar el paper de venedors ambulants de pel·lícules pirates que intenten vendre DVDs clandestins als assistents, com el director Andy Muschietti “Mamá”, i als quals se’ls va entregar un fulletó amb informació sobre les conseqüencies de la piratería en tots els sectors. ¡. Quan la gent diu que no (o que sí!), el venedor els lliurarà un fulletó on s’expliquen les conseqüències de la pirateria per a la indústria cinematogràfica i els propis protagonistes de les descarregues.\nLa presidenta de l’Acadèmia del Cinema Català Isona Passola, va cloure l’acte amb l’anunci que l’Acadèmia del Cinema Català ha estat convidada a formar part de la xarxa d’acadèmies cinematogràfiques europees, FAN of Europe. L’acte de benvinguda tindrà lloc el proper divendres 5 de juliol a Karlovy Vary.\nAcadèmia del Cinema CatalàAntipirateriaBarcelonaCinema CatalàPalau RobertPirateriaSergi LópezVicenta NDongo\nEntrada anterior La serie “El Barco” navegará por aguas rusas\nEntrada siguiente Andy Muschietti, el nuevo genio cinematográfico del terror nos habla del DVD y Blue Ray de “Mamá”\nPaco Plaza presenta en el Festival Internacional de Cine Fantástico de Sitges “La abuela”\nTV3 estrena els dos primers capítols de “L’última nit del karaoke”, la nova ficció per a la nit dels dilluns barnafotopress.com/2021/10/17/tv3… 4 minutes ago\n‘Y todos arderán” de David Hebrero, Premiere mundial en el Festival Internacional de Cinema Fantàstic de Sitges barnafotopress.com/2021/10/17/y-t… 3 hours ago\nLa 5a edición de Ibiza Light Fstival llenará la ciudad antígua de luz, arte y tecnología, el 22 y el 23 de octubre barnafotopress.com/2021/10/17/la-… 6 hours ago\nBBFW vuelve a poner Barcelona en el foco mundial de la moda nupcial con un espectáculo único barnafotopress.com/2021/10/17/bbf… 6 hours ago\nPaco Plaza presenta en el Festival Internacional de Cine Fantástico de Sitges “La abuela” barnafotopress.com/2021/10/16/pac… 20 hours ago


Ontinyent alberga una trobada de les tres Llançadores d’Ocupació que es desenvolupen en la província – TV Digital Ontinyent\nHome>Economia>Ontinyent alberga una trobada de les tres Llançadores d’Ocupació que es desenvolupen en la província\nTV Digital Ontinyent 06/06/2018\tEconomia, Ontinyent, Vall d'Albaida Comentaris tancats a Ontinyent alberga una trobada de les tres Llançadores d’Ocupació que es desenvolupen en la província\nL’alcalde d’Ontinyent, Jorge Rodríguez Gramage; el director general del Servef, Enric Nomdedéu; el director de Relacions Institucionals de Fundació Telefònica, Joan Cruz; i el portaveu de la Fundació Santa María la Real, Jaime García, han clausurat la trobada de participants de les tres Llançadores d’Ocupació que operen actualment en la província: Gandia, Ontinyent i València.\nEl Coworking Soterrani dels Idees (SODI) ha acollit avui una trobada entre els participants de les Llançadores d’Ocupació que operen en la província, concretament a Gandia, Ontinyent i València. Aquestes llançadores estan impulsades per Fundació Santa María la Real, amb el cofinançament de Fundació Telefònica i el Fondo Social Europeu. A més, compten amb la col·laboració dels ajuntaments i del Servei Públic d’Ocupació, Servef, que cedeixen els seus locals per al desenvolupament del programa.\nL’alcalde d’Ontinyent, Jorge Rodríguez, agraïa als responsables del projecte que Ontinyent haja sigut una de les tres ciutats de la província de València escollides per a engegar les Llançadores d’Ocupació. El primer edil destacava que “Ontinyent sempre ha tingut la promoció econòmica i la generació d’ocupació com un dels pilars essencials de la seua acció. En aquest cas hem cercat la col·laboració públic-privada per a millorar la empleabilidad i les capacitats de les persones que cerquen inserir-se en el món laboral”.\nRodríguez també recordava que encara que les dades de l’atur del mes d’abril indiquen que la ciutat ha aconseguit baixar la barrera dels 3.000 aturats “encara no podem estar satisfets i queda molt treball per fer”. Al seu torn, agraïa la “especial sensibilitat que aquesta tenint la Generalitat Valenciana amb les necessitats dels municipis, finançant programes d’ocupació com són les Llançadores o el programa Avalem Joves”.\nAnterior Compromís per Ontinyent pregunta al regidor d’Esports per l’homologació de la piscina promesa pel PSOE\nSegüent Ontinyent acull el III Torneig Nacional de Jiu Jitsu


Identitat: Mercè Centellas Junyent, D.N.I.: 39.322.390A\nAdreça postal: Masia Cal Ros\nAdreça electrònica: calros@calros.info\n– F1 Finalitat contractual. Tractem les dades personals dels nostres clients que siguin necessàries per a la formalització del contracte de prestació del servei d’allotjament turístic.\n– F2 Finalitat legal. Les vostres dades personals també són tractades a l’empara del que disposa la normativa sectorial, en especial:\n· la normativa tributària\n· la normativa mercantil\n· la normativa de seguretat ciutadana (obligació de registre en establiments d’hostalatge)\n– F3 Finalitat comercial. Si en l’apartat final d’aquest document ens doneu el vostre consentiment, us enviarem informació relativa al nostre establiment (novetats, activitats, obsequis o promocions), ja sigui per correu postal o per correu electrònic.\n– Les dades que tenen una finalitat contractual i legal (tributària i mercantil) les conservarem durant un termini de 5 anys.\n– Les dades i la documentació necessàries per donar compliment a la normativa de seguretat ciutadana, les conservarem durant un termini de 4 anys.\n– Les dades que ens faciliteu amb finalitat comercial, les tractarem durant un termini de 5 anys a partir de l’última confirmació d’interès, sempre i quan no en demaneu la supressió o cancel·lació amb anterioritat.\n– Quant a la finalitat contractual, la base legal per al tractament de les dades és l’execució del contracte de prestació del servei d’allotjament turístic (incloent-hi la gestió precontractual), en compliment del règim jurídic establert pel decret 159/2012, de 20 de novembre, d’establiments d’allotjament turístic i d’habitatges d’ús turístic.\n– Quant a la finalitat legal, la base legal per al tractament de les vostres dades és la següent:\n· la normativa tributària (general, de facturació i la pròpia de cada tribut)\n· la normativa se seguretat ciutadana: Ordre IRP/418/2010, de 5 d’agost, sobre l’obligació de registre i comunicació a la Direcció General de la Policia de les persones que s’allotgen als establiments d’hostalatge ubicats a Catalunya.\n– Quant a la finalitat comercial, la base legal per al tractament de les dades és el consentiment explícit, que es pot retirar en qualsevol moment.\n– Qualsevol persona té dret a obtenir confirmació sobre si s’estan tractant dades personals que la concerneixen, o no.\n– Les persones interessades tenen dret a accedir a les seves dades personals, així com a sol·licitar la rectificació de les dades inexactes o, si escau, sol·licitar-ne la supressió, entre altres motius, quan les dades ja no siguin necessàries per a les finalitats per a les quals es van recollir.\n– En determinades circumstàncies previstes a l’article 18 del Reglament General de Protecció de Dades, els interessats poden sol·licitar la limitació del tractament de les seves dades.\n– Els interessats poden oposar-se al tractament de les seves dades amb finalitats de màrqueting. El responsable del tractament deixarà de tractar les dades, tret de motius legítims imperiosos o per exercir o defensar possibles reclamacions.\n– Mitjançant un escrit adreçat a : Mercè Centellas Junyent, Masía Cal Ros, 08281 Calonge de Segarra\n– Mitjançant un escrit dirigit a la següent adreça de correu electrònic: calros@calros.info


Torna el festival Tangent! | Centres Cívics\nTorna el festival Tangent!\nCentres cívics de l'Eixample\nFins al 30/07/2021\nEstas propuestas ya han pasado\nEls centres de l'Eixample us presenten divuit propostes escèniques actuals\nDel 6 al 30 de juliol, el cinquè Festival de les Arts de l'Eixample Tangent omple l’agenda estival amb divuit propostes escèniques d’allò més innovadores.\nEls sis centres del Districte de l’Eixample, el CC Ateneu Fort Pienc, el CC Casa Golferichs, el CC Cotxeres Borrell, el CC La Casa Elizalde, el CC Sagrada Família i el CC Urgell, tornen a unir forces per oferir una rica programació d’espectacles gratuïts per a tots els gustos i edats.\nLes nits d’estiu podeu gaudir del Tangent cada dia de la setmana, de dilluns a divendres amb música, teatre, dansa, circ, dansa o altres propostes culturals que fusionen diverses disciplines escèniques i que mostren el bo i millor de l'escena actual.\nEl Festival de les Arts de l’Eixample s’inaugura al barri de la Sagrada Família amb el concert de Mancha ‘e Plátano (CC Sagrada Família, 06/07 – 20.00 h). L’endemà, podreu escoltar la Meritxell Neddermann (CC La Casa Elizalde, 07/07 – 20.00 h), una de les propostes més originals i interessants del panorama indie actual, al pati d’interior d’illa del carrer València. The Prussians (CC Urgell, 08/07 – 22.00 h), que vénen de Mallorca, són els següents a tocar al Tangent, als jardins d’Ermessenda de Carcassona. La música no torna fins a la tercera setmana amb la música afro-brasilera de les Maracujás (CC Cotxeres Borrell, 22/07 – 20.00 h) i l’electrònica experimental dels b1n0 Live (CC Ateneu Fort Pienc, 23/07 – 22.00 h) i s’acaba, també al Fort Pienc, amb l’univers únic de la Núria Graham (CC Ateneu Fort Pienc, 28/07 – 22.00 h).\nSi sou més de teatre, teniu tres propostes. La primera, De una en una (CC Casa Golferichs, 09/07 – 21.00 h. Es farà a la Terrassa Arenes, de l’Espai Francesc Català-Roca), és Un projecte multidisciplinari que combina teatre visual, dansa i teatre d'objecte. La setmana següent, Plomes i reclams (CC Cotxeres Borrell, 16/07 – 20.00 h) combina teatre de text i cant líric, mentre que Alhajat o la suma dels dies (CC La Casa Elizalde, 19/07 – 22.00 h) és una història vitalista i punyent sobre la dura realitat de supervivència dels refugiats.\nLes arts circenses, enguany, tenen bona representació. Fil (CC Ateneu Fort Pienc, 12/07 – 20.00 h), un espectacle poètic, reflexiu i proper. L’endemà, INO (CC Sagrada Família, 13/07 – 20.00 h), acrobàcies i coreografies a càrrec de set dones. Mentir lo mínimo (CC Urgell, 20/07 – 20.00 h) és una proposta minimalista amb el mínim imprescindible a la pista: una dona, un home i una bicicleta. L’últim espectacle, OVVIO (CC Casa Golferichs, 21/07 – 20.30 h), juga amb els equilibris i la manipulació d’objectes.\nLa Laia Santanach preestrena la nova peça Tradere (CC La Casa Elizalde, 14/07 – 21.00 h i 22.00 h), que tindrà dues sessions. L’endemà, Luaº (CC Urgell, 15/07 – 22.00 h) explora l’univers femení a través del flamenc contemporani. La setmana següent, podreu descobrir una coreografia hipnòtica plena d’imatges suggeridores de dos cossos en constant equilibri a Cossoc (CC Sagrada Família, 26/07 – 20.00 h) o reconèixer elements estètics que s’han fet els últims temps a la peça de nova creació #BombollaSegura (CC Casa Golferichs, 27/07 – 21.00 h. Es farà a la Terrassa Arenes, de l’Espai Francesc Català-Roca). El Tangent 21 es clou al Mercat de Sant Antoni amb Mulïer (CC Cotxeres Borrell, 30/07 – 20.00 h), una proposta de dansa amb xanques, carregada d’emocions i poesia visual.\nEstigueu al cas de l’inici d’inscripcions, que les reserves anticipades imprescindibles per accedir-hi, segur que volen! Les podreu fer des de l’enllaç de cada proposta, cada divendres de la setmana anterior de l'espectacle. Si teniu entrades i finalment no hi anireu, cancel·leu la inscripció per tal que altres persones puguin accedir a l’activitat. Aquí us expliquem com fer la reserva i la devolució.\nCultura en los barrios y acción comunitaria\nSe presenta la primera medida de gobierno del plan 'Fem cultura'\nHasta el 31/12/2023


Millorar la fonètica |\n Millorar la fonètica\nSovint detectem que la pronúncia dels nostres alumnes no s’ajusta del tot al sistema fonètic català. Tot i que s’intenti treballar a classe (i jo diria que en el meu cas poc i no sé si amb les tècniques més efectives), la fonètica és un aspecte de la llengua per al qual tenir el model que cal imitar és essencial. A classe, aquest model és, en general, el professor (tot i que també hi pot contribuir algun alumne que no hi tingui dificultats). Als professors, però, no se’ns poden endur a casa per practicar fonètica. Com podem resoldre, doncs, aquesta feina fora de l’aula?\nEn aquest sentit trobo que és encertat recomanar-los el Diccionari oral, del web Lecturanda, el portal de literatura al servei de l’educació i el foment de la lectura. En aquest diccionari, els alumnes poden seleccionar d’un menú l’aspecte fonètic que volen treballar i se’ls presenten mots que el contenen. En fer clic damunt de cada paraula poden accedir a un àudio, el qual els serveix de model.\nSi bé és cert que per a cada paraula que es vulgui sentir s’ha d’anar a l’àudio que hi ha al final de la finestra emergent que apareix -cosa que no n’agilitza gaire la consulta-, no podem menystenir-ne altres virtuts. Aquesta eina també pot servir per treballar la fonètica de les diverses varietats dialectals, ja que cada àudio es pot sentir en central, rossellonès, mallorquí, nord-occidental i valencià, o per tractar la transcripció fonètica. Fins i tot, podem escoltar uns fragments de textos (en l’espai Textos d’autoaprenentatge) on s’ofereix una lectura correcta i una altra d’incorrecta. Aquesta eina s’uneix a Els sons del català, un altre lloc per tractar qüestions fonètiques.\nArran dels comentaris, afegeixo a continuació altres recursos que suggeriu per treballar qüestions fonètiques:\nForvo |Dictats en línia | Itineraris d’aprenentatge | El portfolis en llengua oral: una experiència a formació del professorat | Guia de correcció fonètica | Pronunciem\nPosted by LaMirandolina on 3 febrer 2013 in aprenentatge, autonomia, General and tagged aprenentatge, autonomia, fonètica, general.\nrvidalm ha dit:\n3 febrer 2013 a les 20:44\nConec i recomano als meus alumnes aquests dos fantàstics recursos. I un tercer: http://ca.forvo.com/languages/ca/.\n3 febrer 2013 a les 20:53\nCert! Me n’havia oblidat. De fet, penso que amb aquest recurs que proposes el que seria bo és que fossin els mateixos alumnes els que pengessin els seus àudios pronunciant una o diverses paraules. Ho has provat? Gràcies pel comentari i pel suggeriment.\n3 febrer 2013 a les 20:54\nAra em fas pensar… No seria encara millor tenir textos llegits, que els estudiants poguessin llegir i sentir, i clicar damunt les paraules concretes que els plantegessin dubtes? Vull dir, per solucionar les limitacions de Lecturanda que comentes. Foça vegades els alumnes m’han dit que llegeixen en veu alta, per agafar seguretat a l’hora de parlar. Sembla, pel que diuen, que és una fase prèvia a l’expressió oral. Saber com es pronuncia una paraula sola té una utilitat relativa, no creus? Mmm… podríem pensar com fer-ho…\n3 febrer 2013 a les 21:11\nOstres! Això seria fantàstic, però no se m’acudeix gaire com fer-ho. S’haurà d’investigar. D’altra banda, crec que el diccionari de Lecturanda és útil sobretot per centrar-se en un aspecte en concret, ja que tens moltes mostres d’un mateix so. Gràcies per la idea!\n3 febrer 2013 a les 21:59\nAls Itineraris d’aprenentatge, a l’apartat d’ortografia, hi ha exercicis en què hi ha l’àudio per escoltar o aprendre a discriminar un so concret. Fins i tot hi ha algun exercici en què hi ha tot un text llegit, per exemple quan es treballa la vocal neutra.\nTambé poden ser útils els dictats en línia: en comptes de fer el dictat l’alumne pot utilitzar l’exercici al revés. Llegeix el text que hi ha en PDF i després comprova com es pronuncia.\n4 febrer 2013 a les 11:25\nGràcies per les propostes, Palmira. Les afegeixo a l’entrada.\n4 febrer 2013 a les 9:46\nA les classes de llengua oral que faig amb els de GES treballem l’expressió oral a partir dels seus textos gravats. Segueixo la proposta de la Dolors Font, professora de la UB, i el seu portafoli de la llengua oral. Us deixo l’article on explica la manera d’aplicar-ho: http://tinyurl.com/cppcv6s\nEstic d’acord amb laoshi que la llengua oral o la millora de la fonètica és millor treballar-la amb textos. I encara millor, amb textos llegits pels mateixos alumnes. A més, serveix per a treballar altres característiques de la llengua oral, com ara la velocitat, l’entonació, les pauses i la fluïdesa. Penso que si només es treballa la fonètica quan fem llengua oral és quedar-se només amb una quarta part dels diferents punts d’interès que té aquesta, i per altra banda, oblidada part de la gramàtica catalana.\n4 febrer 2013 a les 11:32\nUn article molt interessant, el de la Dolors Font. Sobretot per la importància que dóna al fet d’enregistrar l’alumnat. Per la meva experiència, però, trobo que sovint els estudiants son una mica reacis a aquest tipus de feina, els fa vergonya i, en general, quan s’enregistren, els nervis els passen males passades. I ja no et dic res de les gravacions en vídeo! De tota manera, les vegades que he provat aquests enregistraments, els he proposat el Vocaroo, de manera que ho poden fer a casa, tranquils, sense la “pressió” que el profe o els companys els estan escoltant.\nD’altra banda, és cert que la llengua oral no és només fonètica (només faltaria!), i que hi intervenen molts altres factors. El recurs que jo proposo em sembla útil per focalitzar exclusivament la pràctica d’alguns sons. Gràcies pel suggeriment! He afegit l’enllaç a l’entrada.\n4 febrer 2013 a les 11:41\nSí, estic d’acord amb el Josep Miquel i l’Elisabet que la millor manera de treballar la llengua oral és utilitzar textos llegits pels alumnes.\nFa uns dies la Mirandolina va penjar una presentació que la Victoria Castrillejo va fer a l’Encuentro de professors d’ELE del desembre passat (http://www.slideshare.net/acastrillejo/como-ser-un-profesor-de-ele-eficaz) en què parlava d’una eina que pot anar bé per treballar la llengua oral: el Soundcloud. Un cop has enregistrat l’alumne, aquest programa et permet marcar punts en concret i posar-hi comentaris sobre la pronúncia, la fluïdesa, l’entonació…\nL’heu fet servir mai?\nDe totes maneres, en segons quins nivells, sí que pot anar bé treballar un so concret i aïllat perquè l’alumne ha d’aprendre a fer-lo i ha de sentir models, a part de sentir el professor.\n4 febrer 2013 a les 11:54\nPalmira, n’he sentit a parlar del Soundcloud i espero utilitzar-la alguna vegada. Jo el que faig és aprofitar la tecnologia que tenen més a mà: el mòbil. Amb els alumnes que tracto, tots ja tenen mòbils i amb eines d’enregistrament de so. Aprofiten, doncs, aquesta eina per fer les tasques orals. I després me les passen per Bluetooth!\nLaMirandolina, els meus alumnes tambñe eren reacis a fer aquestes tasques. En el cas de la unitat didàctica que faig, les activitats alternen gravacions fets a casa amb altres que es fan a l’aula (exposicions orals). Val la pena que s’enfrontin a aquest repte.\n4 febrer 2013 a les 12:01\nSí, de fet la idea és enregistrar-los amb el mòbil. Jo també ho faig així perquè no tinc més tecnologies:-( Després, el Soundcloud es pot utilitzar per si vols fer comentaris més exhaustius o per fer una avaluació. Jo encara no l’he fet servir.\n4 febrer 2013 a les 12:54\nPer la meva experiència amb el Soundcloud, pots pujar-hi un un mp3 (enregistrat amb el mòbil, l’Audacity o el que sigui) i permet fer-hi comentaris (amb registre previ, crec). Ai! No sabeu que bé que em van aquestes idees…! I com m’alegro que el tema hagi suscitat tant d’interès. Gràcies per les aportacions.\n9 febrer 2013 a les 13:21\nFaig tard! De fet, ja t’ho han dit tot i prenc nota també de les propostes que et fan. Una cosa molt evident i que jo feia quan vaig començar a estudiar alemany era enregistrar-me amb un programet que hi ha al windows i després m’escoltava. Els alumnes podrien posar aquest gravació en un document i enviar-lo al profe, així no haurien de “passar per la vegonya” que els altres ho escoltessin…\nAixò, és clar, a banda dels exercicis “passius” de discriminació de sons que ja s’acostumen a fer (o no, però solen aparèixer en alguns llibres de text) i a banda de les reflexions i propostes que vam escoltar al taller de l’Encuentro a Barcelona.\nBé, sento no poder fer cap nova aportació… A més, suposo que -en treballar més amb alumnes estrangers que aprenen castellà- hi ha qüestions específiques a què haig de parar més atenció que en el vostre cas. Per ex., als meus alumnes els sol costar moltíssim la pronúncia de la R vibrant múltiple i, per això, m’entesto a buscar exericis que em puguin servir. He de dir que no sempre me’n surto…\nPel que fa al català, no sé si coneixies aquesta pàg. de la Univeritat de Barcelona (suposo que sí): http://www.ub.edu/sonscatala/\n11 febrer 2013 a les 15:56\nQuè vol dir fer tard? I ara! Això no tanca mai! 🙂 Sobre la vergonya de l’estudiant a l’hora de ser enregistrat, es pot fer com dius que feies tu com a aprenent o bé amb el pràctic programa en línia Vocaroo, que directament et genera un enllaç que pots enviar.\nL’enllaç de la UB sobre els sons del català ja l’havia inclòs en l’entrada. Gràcies pels suggeriments.\nJoan Terrassa ha dit:\n15 febrer 2013 a les 1:00\nJo us vull recomanar aquesta meravella: Guia de correcció fonètica (http://bibiloni.cat/correcciofonetica/).\nI també aquest recurs: Pronunciem (http://www.xtec.cat/~jpi/index.htm).\n15 febrer 2013 a les 11:20\nGràcies pels enllaços, Joan. Els inclouré en l’entrada. Torna quan vulguis!