Una victòria diferent (i garantida) (Víctor Terradellas)\n5 min. 09/08/2014 00:00\nVivim temps de canvis i tinc molt clar que l’eix que els ha provocat és l’eix nacional. Tinc molt clar, també, qui garanteix aquest canvi en l’àmbit institucional: tots els partits del Parlament de Catalunya a favor del dret a decidir, amb el lideratge de CiU i del president Mas al capdavant del Govern amb el suport d’ERC. Precisament les dues forces polítiques, juntament amb ICV i la CUP, que millor han interpretat l’evolució col·lectiva de la societat catalana.\nNomés així s’entén un partit, CiU, que ha convertit una demanda en clau estatal i no rupturista -el pacte fiscal- en un clam per la independència, és a dir, l’assoliment d’un nou statu quo. I només així s’entén que ERC abandonés les inèrcies tripartides, pactés amb CiU i recuperés, de forma clara i evident, la confiança dels seus electors. I només així s’entén la complicitat amb el repte del 9-N d’un partit com ICV, sovint més preocupat per altres temes que pel que li garenteix els mitjans per fer-los possibles. I, finalment, només així s’entén que un partit als antípodes d’Unió, com la CUP, hagi entès que per assolir el que pretenen els cal, també, l’estructura d’estat amb què ens volem dotar.\nParlem, sobretot, de la capacitat de tots ells d’entendre, interioritzar i transmetre el sentir majoritari d’una societat que reclama la recerca del mínim comú múltiple per fer possible un avenç polític necessari.\nPer això quan parlem de transformacions polítiques parlem d’aconseguir allò que no hem tingut prou des de 1714: sentit d’estat. Ara, però, coneixem les voluntats i trajectòries de tothom qui hi participa. Per això em genera confiança l’entesa d’un govern de CiU amb ERC, acompanyats, en el dret a decidir, per aquests altres grups polítics, conscients dels encerts i errors passats.\nTots volem exercir el dret a vot el 9-N. Sigui mitjançant un acord amb l’Estat, ara per ara impossible, sigui mitjançant una llei catalana com serà la llei de consultes. Ambdues legals, per cert (cal remarcar-ho per als que busquen l’excusa de la legalitat). Però som conscients, també, que possiblement Espanya, el govern d’Espanya, serà com sempre i farà el de sempre. Per això hem de cercar nous escenaris, que no passen per altre lloc que no sigui unes eleccions. Unes eleccions que els partits pel dret a decidir convertiran en comicis de caràcter plebiscitari.\nQuan i com s’haurien de fer és el quid de la qüestió. ¿El primer trimestre del 2015? ¿I si les fem coincidir amb les municipals?\n¿Us imagineu que seguim mantenint -com hauríem de fer- aquest sentit d’estat a què ens referíem una mica més amunt i que ja vam posar en pràctica al mes de desembre, acordant data i pregunta? ¿Us imagineu que ens presentem com a unitat política nacional amb l’únic punt constituent del sí-sí? Voleu xifres del possible resultat? Us les donaré: 900 municipis -Cap i Casal inclòs-, 41 consells comarcals, 4 diputacions i el mateix Govern. Aquesta és la força d’un acord polític extraordinari per a un moment polític extraordinari. Un acord en el qual voldríem afegir el PSC i qualsevol grup polític favorable a l’exercici del dret a decidir.\nNecessitem un estat entès com l’eina imprescindible per garantir un estat del benestar d’acord amb el que som i generem, perquè els nostres fills i els nostres néts gaudeixin, en solidaritat i acord amb altres indrets d’Europa i d’arreu del món, de la llibertat política, social i econòmica a què sempre hem aspirat.\n¿Creieu que Europa i el món dubtarien un sol instant a reconèixer una evidència com aquesta? No podrien.\nI ho recordem ara perquè tot i mantenir la vista posada en el 9-N -aquesta és la nostra prioritat-, sabem que la nostra partida es jugarà més enllà. Sabem que serà una data significativa però sabem, també, que ens cal pensar en l’endemà i en els dies que seguiran.\nRepeteixo, ens agradaria poder votar el 9-N i seguirem treballant per aconseguir-ho. Perquè ens agradaria que Espanya fos aquell país que el catalanisme polític des de Prat de la Riba volia ajudar a construir: democràtic, modern i avançat. Però no n’hem sabut prou, o ells, l’elit espanyola, no n’ha volgut aprendre. Depenent de l’escenari i l’actuació del 9-N, té sentit proposar, coincidint amb les eleccions municipals, unes eleccions de caràcter plebiscitari amb una coalició que tingui la garantia de comptar les seves candidatures per victòries. Té sentit perquè aplana l’escena nacional i perquè evidencia en el camp internacional una voluntat majoritària, cívica, festiva i consolidada arreu del territori i expressada de la forma més democràtica possible.\nCap instància, organisme o organització internacional pot posar en dubte un resultat com aquest. A alguns actors internacionals els pot fer més o menys gràcia i hi poden estar més o menys d’acord, però aportarà un plus de legitimitat democràtica i de participació social que esdevindrà, podria esdevenir, la nostra millor presentació arreu.\nCiU, ERC, ICV i la CUP aposten per la democràcia quan aposten pel doble sí. Si creuen el que diuen i el que diuen és realment el que és més important per a ells, i saben que és el més important per als ciutadans de Catalunya, té tot el sentit del món que dins i fora de les nostres fronteres esdevinguin -esdevinguem- el partit del sí-sí.\nAixí doncs, encoratjo la societat civil, com a principal protagonista d’aquest procés, perquè des d’avui treballi per aconseguir la unitat. Que des d’avui treballi perquè aquests partits esdevinguin -esdevinguem- el partit del sí-sí .


IniciserveisServeis de Transport\noferim el Servei de transport Privat a nivell Nacional, amb atenció les 24 hores, els 365 dies de l'any, i una excel·lent relació Preu-Qualitat.\nEl nostre servei formal de cotxe amb conductor compta amb personal professional, bilingüe i d'alt standing. Som experts en brindar puntualitat, comoditat, agilitat i seguretat, atenent les necessitats i preferències dels nostres clients.\ntriï el Servei de Transport Privat, Segons la seva necessitat:\nTrasllat d'arribades i sortides des d'aeroports, estacions de trens o d'autobusos, cap a hotels, empreses o domicilis.\nTota la comoditat per a viatges de curta, mitja i llarga distància a nivell nacional. Ens ajustem a l'horari i activitats que els nostres clients requereixin i desitgin realitzar.\nOferim una solució a mida per brindar els serveis de transport a empreses o organitzacions. Ens encarreguem de brindar els trasllats que es requereixin i mensualment enviem la factura amb el resum de tots els desplaçaments realitzats durant el mes.\nBrindem el servei de trasllats per a visites de negocis i per a grans actes o esdeveniments polítics i comercials.\nOferim el servei de trasllats per realitzar visites turístiques i d'oci, ajustant-nos a l'itinerari dels nostres clients i oferint la major comoditat per al major gaudi.\nBrindem el servei de trasllat per a celebracions i esdeveniments especials: Batejos, Comunions, Confirmacions, Casaments, Comiats, Aniversari, Festes o qualsevol altre tipus de afalac.\nEstem disponibles les 24 hores, els 365 dies de l'any. Brindem el servei de trasllats en el moment que els nostres clients ho necessitin i amb la durada que ho requereixin.\nProporcionem packs per hores als millors preus.\nBrindem el Servei d'Enviaments, de porta a porta, per al trasllat de documentació confidencial, i equips elèctrics o electrònics.\nServei de transport privat per a la recollida, el trasllat i el lliurament de Residus Urbans a la deixalleria:


autogestió | Directa\nErrekaleor, un barri en lluita per no tornar a la foscor\nUbicada a la ciutat de Vitòria-Gasteiz, la històrica barriada obrera d'Errekaleor ha estat recuperada per més d'un centenar de persones, que han okupat i rehabilitat els edificis d'habitatges i espais comuns abandonats, tot i l'amenaça constant d'enderroc\nUna rotonda apareix al nostre pas i fa de cruïlla per decidir quin rumb prenem. En aquest cas, seguim l'estela d'un grup de joves que va optar per un carrer d'anada i tornada que travessa un rierol no gaire cabalós, deixant enrere un polígon industrial més. El gris de l'asfalt envoltat pel verd d'uns camps que –aparentment– assenyalen la fi de la ciutat. És una descripció real i a l'hora metafòrica del darrer nucli habitat del sud-est de Vitòria-Gasteiz.\nPer tal que els espais autogestionats funcionin, cal treballar de forma contínua les confiances i desconfiances entre les persones. I què implica? Neus Andreu de la cooperativa Fil a l'agulla en parla.\nA València s'ha posat en marxa recentment El Punt, un espai autogestionat, situat en ple centre de la ciutat, que pretén ser punt de trobada social i cultural, recer de col·lectius, font d'intercanvi d'informació i d'aprenentatge lliure\nEls espais autogestionats han proliferat al País Valencià en els darrers anys: centres socials okupats, ateneus o ràdios llibertàries, entre altres, creixen arreu del territori. A València ha aparegut recentment El Punt, un espai de lliure aprenentatge, autogestionat i sense ànim de lucre que ha vist la llum en ple centre de la ciutat, al carrer de Garcilaso, situat tot just darrere de les Torres de Serrans i enfront de la plaça de l'Autor.\nEmpreses autogestionades de l'euromediterrània es troben per debatre sobre l'economia dels treballadors\nLa Segona Trobada Euromediterrània de l'Economia dels Treballadors es va celebrar a la fàbrica autogestionada VIO.ME, a la ciutat grega de Tessalònica, amb l'objectiu de compartir experiències i teixir una estratègia comuna\n"Una nova Internacional dels Treballadors està naixent en aquest instant", aquestes eren les paraules de cloenda d'Andrés Ruggeri, investigador de les empreses recuperades a l'Argentina, després de tres dies intensos de xerrades amb 55 ponents, 16 taules de debat i més de 500 participants interactuant en set idiomes.\nDeu anys de pel·lícula en un cinema autogestionat\nComença la desena Mostra de Cinema Internacional del Baix Llobregat al CineBaix. La sala de cine es va recuperar el 2005, quan una associació veïnal va començar a gestionar-la\nRere la temptativa de deixar morir els edificis emblemàtics, alguns cops, com en el cas del cinema Guinart al Baix Llobregat o del Teatre Arnau a Barcelona, els moviments socials i veïnals s'aglutinen per evitar l'edificidi a mans de les institucions. Matar edificis amb solera o reconvertir-los en espais d'ús, estímul i exhibició de propostes culturals per a totes i arribant a totes?\nNi públiques ni privades, universitats autogestionades\nProjectes autònoms d’aprenentatge sorgits en el si dels moviments socials –des de Sants fins a València, passant per Palma o Vallcarca– es reformulen per oferir-se com a alternativa a la privatització actual de l’ensenyament\nLa primavera de l’any 2010, al Centre Social de Sants, a Barcelona, es va presentar la Xarxa d’Universitats Lliures (XULL), una eina sorgida en el si dels moviments socials per establir una cooperació i una coordinació entre les diferents universitats lliures que brotaven en aquell moment pel territori.\nTinc una estima especial per al món de l’autoedició. Fa uns anys, vaig enredar unes quantes amistats perquè m’ajudessin a tirar endavant un fanzín sense un objectiu clar del tot, només per la diversió i necessitat de fer per fer. Més tard, vaig participar en altres propostes de caràcter més artístic, potser amb una finalitat més concreta i seriosa (també en l’autogestió un es fa gran), però que al cap i a la fi també amagaven una voluntat de materialitzar una idea que sabíem que ningú no ens ajudaria a realitzar.\nQuè hi trobem, a la 'Directa' 413?\nCorrebous, seguretat privada, autodefensa feminista, entrevista a Margarida Colomer, cop d'estat turc, dones i castells, autogestió en l'acollida de refugiades i molt més\nA la darrera Directa de la temporada abans de l'aturada estiuenca, ens apropem al polèmic món dels correbous. Identitat secular per algunes, esdeveniment anacrònic per altres, alguns ajuntaments comencen a reconsiderar el suport a unes activitats que cada dia són més qüestionades per amplis sectors socials.\nLa resposta al colp d'estat feixista de 1936 al País Valencià fou un esdeveniment històric sense precedents, en el qual les dones tingueren un paper central i les col·lectivitzacions van constituir l'expressió més clara dels canvis revolucionaris\n"La vostra revolució destruirà per sempre (la idea) que l'anarquisme és sinònim de caos". Aquestes foren les paraules d'Emma Goldman mentre passejava per les col·lectivitats agrícoles de la Revolució Social. Per a l'anarquista, el 1936 de l'Estat espanyol va ser "la seua hora més solemne" i en la seua visita a València durant la Guerra Civil va descriure un exemple de col·lectivització d'un monestir convertit en una fàbrica cooperativa.\nSens dubte, els esdeveniments del 18, el 19 i el 20 de juliol de 1936 constitueixen un dels fets històrics més sobreinterpretats de la nostra història i, tanmateix, després de vuitanta anys, encara en sabem ben poc\nVal la pena repassar l'abast de tot allò que l'historiador anglès Chris Ealham anomenà un dels festivals revolucionaris més atípics de l'Europa contemporània.


La UCV suspén les classes pel coronavirus\nLa UCV suspén les classes presencials davant la incidència de la pandèmia del coronavirus\nSerà a partir del dia 28 de gener i es prolongarà un mes\ndilluns, 25 de gener 2021 - 20:40h\nLa decisió ha sigut comunicada esta vesprada | ACN\nLa Universitat Catòlica de València (UCV) ha anunciat la suspensió de la docència presencial a partir d'este dijous 28 de gener davant la situació de la pandèmia de coronavirus i amb l'objectiu de garantir l'activitat universitària i preservar la salut de la comunitat universitària i l'aprenentatge dels alumnes.\nAixí ho ha indicat el rector de la UCV, José Manuel Pagán, després de la reunió del Comité Científic UCV-COVID-19, en la que s'ha analitzat la situació actual de la incidència acumulada de la pandèmia, amb especial atenció a les noves variants del virus i els seus efectes.\nEl rector ha traslladat esta decisió a la consellera d'Innovació, Universitats, Ciència i Societat Digital, Carolina Pascual, que ha agraït les mesures adoptades per la UCV donada l'evolució de la pandèmia, així com les que s'han desenvolupat des de l'inici d'esta.\nPreservar la salut de tota la comunitat universitària\nJosé Manuel Pagán ha destacat que totes les decisions que ha adoptat la UCV busquen un doble objectiu, que és «garantir que l'activitat universitària es desenvolupe amb totes les garanties acadèmiques i sanitàries» i «preservar la salut de tota la comunitat universitària i el procés d'aprenentatge dels nostres alumnes».\nEl rector ha manifestat que la proposta de la UCV és «alinear-se amb la situació de la qual alerten les autoritats sanitàries i, amb això, la proposta del Comité Científic UCV-COVID-19, minimitzar els contactes grupals i possibles contactes durant els trasllats en els transports».\nEn este sentit, ha proposat la docència no presencial, a excepció d'aquelles activitats que necessàriament hagen de desenvolupar-se de manera presencial i per a les que s'extremaran les mesures de seguretat sanitàries.\nEs prolongarà fins al 28 de febrer\nL'adopció d'esta mesura, que ha sigut comunicada a tota la comunitat universitària, PDI, PAS, investigadors i alumnes, s'iniciarà dijous que ve 28 de gener amb l'inici del segon semestre i es prolongarà fins al dia 28 de febrer.\nEl curs universitari s'ha desenvolupat en la Universitat Catòlica de València (UCV) amb normalitat, seguretat i màxima presencialitat, així com amb aules espill i grups alterns per a fer front a les circumstàncies sanitàries.\nNo obstant això, davant la greu incidència de la pandèmia, la UCV fa un pas més per a garantir la seguretat dels alumnes i de la comunitat universitària en general i trasllada la docència a la modalitat no presencialitat. La resta de servicis es desenvoluparà amb plena seguretat extremant, com s'ha fet, les mesures per a evitar la incidència de la pandèmia.\n"ÚLTIMA HORA: Continuen augmentant els contagis en el territori valencià" "URGENT: Confirmats 29 brots en el territori valencià"


Cita prèvia per obtenir la casella 475 de Renda - Agència Tributària\nCita prèvia per obtenir la casella 475 de Renda\nSi no disposa de l'import de la casella 475 de la declaració de Renda 2017 per obtenir la referència de Renda 2018, ni de qualsevol dels altres sistemes d'identificació necessaris per gestionar Renda, certificat electrònic, DNIe o Cl@ve PIN, pot sol·licitar cita prèvia per acudir a l'Administració que li proporcionin aquesta dada.\nEn aquest cas ha d'utilitzar el servei de petició de cita prèvia general des de l'apartat "Contacti amb nosaltres", des de la Seu Electrònica, en "Tràmits destacats", "Cita prèvia" o des del bàner disponible a la pàgina d'inici.\nDesprés, premi "Sol·licitud de cita prèvia".Tingui en compte que no es tracta d'una cita prèvia per a Renda i, per tant, no es requereix cap dada addicional, només DNI i nom i cognoms.\nEn el següent pas haurà d'identificar el contribuent amb el seu NIF o el NIE i cognoms i nom.\nA continuació, polsi "Altres Serveis" per desplegar la resta d'opcions, entre les quals es troba "Obtenció de la casella de Renda", que és la que n'ha de marcar per demanar cita en l'Administració per conèixer l'import de la casella 475 de Renda el 2017.Si ho desitja pot facilitar un telèfon mòbil i una adreça electrònica per rebre en aquell moment un recordatori de la cita.Faci clic al botó "Sol·licitar Cita".\nEn el següent pas podrà escollir l'oficina a la que desitja acudir a la seva cita;pot buscar per codi postal, per província o que es mostri l'oficina per al seu domicili fiscal.\nA continuació, es mostrarà el calendari de dies disponibles per a cita en el centre seleccionat prèviament.Premi sobre l'enllaç del dia.\nEn el següent pas esculli en el desplegable l'hora a què desitja acudir a l'Administració.Premi el botó "Enviar".\nEs mostrarà un missatge indicant que la cita s'ha sol·licitat correctament i les dades.Revisi la informació sobre la documentació que ha d'aportar.\nEn el cas que vulgui modificar o anul·lar la cita ha d'accedir novament al servei de cita prèvia a la Seu.En identificar-se es mostraran les cites ja assignades amb la corresponent opció per modificar-la o anul·lar-la.\nCita prèvia obtenció casella Renda


Ajuntament de Cassà - Sarfa aplicarà la gratuïtat del seu servei a tots els usuaris i usuàries en tots els itineraris\nSarfa aplicarà la gratuïtat del seu servei a tots els usuaris i usuàries en tots els itineraris\nComunicat de l'empresa arrel del Reial Decret-llei 10/2020, de 29 de març.\nTal i com ens ha fet arribar el Cap de Servei Territorial de Transports de Girona, comuniquem que el Departament de Territori i Sostenibilitat i les ATM de Barcelona, Girona, Lleida i Camp de Tarragona dins de l’àmbit de les seves respectives competències en matèria tarifària han disposat la gratuïtat temporal, aplicable a partir del dia 2 d’abril de 2020, dels serveis públics regulars de transport de viatgers interurbans per carretera de competència de la Generalitat de Catalunya.\nAquesta mesura excepcional resulta aplicable únicament mentre estigui en vigor el Reial Decret-llei 10/2020, de 29 de març, que regula un permís retribuït recuperable per a les persones treballadores per compte aliè que no prestin serveis essencials, per tal de reduir la mobilitat de la població en el context de la lluita contra el COVID-19.\nPer tant com a conseqüència de la pandèmia del COVID-19 i a la vista del contingut aprovat pel Departament de Territori i Sostenibilitat l’empresa SARFAS.L. aplicarà amb efectes a partir de dijous dia 2d’Abril, la gratuïtat del nostre servei a tots els usuaris i usuàries en tots els itineraris.\nDonat que el bitllet que es proporcionarà als usuaris i usuàries és l’assegurança pel viatger, aquests, resten coberts per l’assegurança obligatòria de viatgers en base al títol habilitant per viatjar que es deriva de l’aplicació de la pròpia decisió del Departament i de les corresponents ATM. Els usuaris i usuàries podran adquirir aquests bitllets amb un import de cost 0 amb l’origen i el destí sol·licitat.\nPer altre banda, us informem també del tancament de totes les nostres taquilles a partir de demà 2 d’Abril de 2020, ja que mentre duri l’estat d’alarma, tota l’operativa es dura a terme a bord del bus, per tant, tots els usuaris i usuàries podran accedir directament al bus per recollir el seu bitllet de manera gratuïta.


Amics arbres · Arbres amics: Caryota, palmeres de cua de peix\nPlantes a mig camí entre els arbres i les herbes\nLes palmeres del gènere Caryota són les úniques arecaceae amb les fulles bipinnades. Reben el nom de palmeres cua de peix per la curiosa forma dels foliols que recorda la cua dels peixos. Les 13 espècies del gènere són totes d´Àsia i Oceanía. Unes quantes d´elles són cultivades arreu del mon per la seva bellesa. Els van bé els climes tropicals, subtropicals i mediterranis lliures de gelades.\nLa Caryota mitis no té una sola soca com la majoría de palmeres sino que és multicaule. Les tiges es moren després de fructificar i la rabassa en va produint de noves continuament. No soporta temperatures inferiors al 0ºC. A la foto es veu un bell exemplar cultivat als jardins del Passeig marítim de Puerto de la Cruz a l´Illa de Tenerife.\nDetall de l´exemplar de la foto anterior amb els raïms de fruits en diferents etapes de maduració.\nRaïm de Caryota mitis amb els fruits madurs.\nDetall dels fruits madurs de Caryota mitis, els quals, com els de totes les Caryota, són urticants per a pells sensibles pel seu alt contingut en cristalls d´oxalat càlcic.\nLa Caryota rumphiana és originaria de Malasia, Indonèsia, Nova Guinea i Australia. Aquest exemplar és cultivat al magnífic jardí botànic de La Orotava a Tenerife a l´ombra d´altres espècies de palmeres.\nTroncs de la Caryota rumphiana anterior amb un raïm de poncelles. Com totes les Caryota, aquesta palmera desgraciadament mor després de fructificar. Només viu un màxim de 8 anys, des de que es sembra la llavor fins que maduren els fruits.\nTípiques fulles amb forma de cues de peix que recorden els peixos tropicals que viuen als esculls de corall.\nTotes les espècies del gènere Caryota tenen les fulles bipinnades, una excepció dins la gran família de les palmeres.\nLa Caryota urens és unicaule, té un sol tronc. Viu a la India, Birmania i Sri Lanka. Els exemplars de la foto son cultivats als jardins del Passeig marítim de Puerto de la Cruz a Tenerife on hi ha una nombrosa col.lecció de palmeres de tot el Món.\nDiversos raïms de flors i fruits en diferents etapes de maduració. Un detall curiós d´aquesta palmera és que comença a florir a la part més alta del tronc i va florint cap avall successivament fins que arriba a la part baixa. Quan els fruits del darrer raïm maduren la palmera mor.\nEls fruits de la Caryota urens, com indica el seu nom, són els més urticants de totes les caryota. S´ha d´evitar esclafar els fruits dins les mans pel seu alt contingut en cristalls d´oxalat càlcic, que es claven com agulles a la pell i provoquen severes reaccions urticants.\nBells raïms de poncelles i flors de Caryota urens al mes de maig. Ampliant la foto amb un doble clic es veuen millor les flors.


The AI Rush by Jean-Baptiste Dumont 1941569 views\n10 facts about jobs in the future by Pew Research Cent... 942168 views\nInside Google's Numbers in 2017 by Rand Fishkin 1384323 views\nL'arquitectura, l'escultura i la ceràmica grega\n1. ART CLÀSSIC (I): GRÈCIA\n2. ARQUITECTURA ESCULTURA CERÀMICA\n3. CARACTERÍSTIQUES GENERALS DE L’ARQUITECTURA: - EDIFICIS PROPORCIONATS A L’ESCALA HUMANA. -CONCEPCIÓ DE L’EDIFICI COM A PART D’UN CONJUNT. - ÚS DE CARREUS (Un carreu és una pedra tallada, comunament en forma de paral·lelepípede, per a la construcció de murs, pilars , etc) -ARQUITECTURA ARQUITRAVADA (L'arquitrau és l'element horitzontal de pedra que uneix entre si dues columnes per dalt/ La coberta dels edificis era a dues aigües, amb la qual cosa els laterals menors de les façanes formaven un triangle anomenat frontó. L'espai interior era el timpà i solia decorar-se amb escultures)\n4. - MATERIALS: PEDRA, MARBRE i FUSTA PER A LES VIGUES -ÚS DE LA COLUMNA -TRES ORDRES ARQUITECTÒNICS: DÒRIC, JÒNIC, CORINTI - UTILITZAREN COLORS:POLICROMIA - HARMONIA VISUAL: REFINAMENTS ÒPTICS - EDIFICIS MÉS DESTACATS: ARQUITECTURA RELIGIOSA (TEMPLE)/ ARQUITECTURA CIVIL ( STOÁ i TEATRE)\n5. Croquis de la façana est del Partenó: 1- El temple del Partenó tal com el veia el visitant. Sembla completament vertical, però en realitat és com la figura 3. 2- El temple tal com es voria si s'haguera construït tal com està a 1. 3- El temple tal com ha sigut construït en realitat, corregint les aberracions òptiques. REFINAMENTS ÒPTICS\n6. REFINAMENTS ÒPTICS Curvatura Curvatura Èntasi Inclinació cap a l’interior Distància desigual dels intercolumnis Més contorn\n7. L' èntasi és la zona de la columna grega la secció de la qual té gran diàmetre, ja sigui dòrica, jònica o coríntia. La finalitat de l'èntasi és aconseguir una millor sensació estètica i visual, ja que confereix més harmonia al fust i dóna la impressió de major esveltesa a les columnes. El fust de les columnes gregues no es dissenyava amb secció constant, aquesta augmentava des del capitell a l'èntasi, tornant a disminuir fins a la base. Per tant, la columna és més ampla en una zona situada a la meitat inferior.\n8. Tríglifs: blau i blanc Mètopes: fons roig Timpà: blau Policromia COLORS\n9. Fris del temple dòric de Selinunte (Sicília), format per tríglifs i mètopes\n10. ORDRES ARQUITECTÒNICS\n11. EL TEMPLE -NO SERVIA DE LLOC DE REUNIÓ DELS FIDELS, SINÓ QUE ERA LA CASA DEL DÉU O DEESSA - S’HI GUARDAVA L’ESTÀTUA DIVINA I LES OFRENES DELS FIDELS - TENIA TRES PARTS: - PRONAOS, - NAOS O CEL·LA - OPISTHÓDOMOS. - EL CONJUNT DE VEGADES ÉS ENVOLTAT PER UN PERISTIL. - LA CONSTRUCCIÓ RECOLZA SOBRE UN BASAMENT DE TRES GRADES - LA PART INTERIOR DE LA NAU CENTRAL ES DECORAVA AMB UN FRIS O FRANJA SUPERIOR AMB RELLEUS DE TEMA MITOLÒGIC AL·LUSIUS AL DÉU O A LES FESTES QUE ES CELEBRAVEN EN HONOR SEU.\n12. -ELS GRECS FEIEN ELS TEMPLES PER A SER VISTOS DES DE L’EXTERIOR. (Quan formaven part d’un recinte o santuari, els situaven a la part més elevada orientats de forma tal que, des de l’entrada del recinte, l’espectador tinguera un efecte tridimensional i una creixent perspectiva angular)\n13. CLASSIFICACIÓ DELS TEMPLES SEGONS: - TIPUS DE PLANTA - TIPUS DE PÒRTIC - ORDRE ARQUITECTÒNIC:\n14. CLASSIFICACIÓ PEL TIPUS DE PLANTA\n15. CLASSIFICACIÓ DELS TEMPLES SEGONS EL TIPUS DE PLANTA DÍSTIL o IN ANTIS: Rectangular i un pòrtic amb dues columnes entre els murs PRÒSTIL: Rectangular i un pòrtic amb columnes al davant AMFIPRÒSTIL: Rectangular i un pòrtic amb columnes al davant i al darrera\n16. DÍPTER: Amb dues fileres de columnes perimètriques MONÒPTER O THOLOS: Planta circular PERÍPTER: Amb una filera de columnes perimètriques\n17. CLASSIFICACIÓ DELS TEMPLES SEGONS ELS TIPUS DE PÒRTIC: DÍSTIL: Pòrtic amb dues columnes frontals entre les parets TETRÀSTIL: Pòrtic amb quatre columnes frontals HEXÀSTIL: Pòrtic amb sis columnes frontals OCTÀSTIL: Pòrtic amb huit columnes frontals\n18. CLASSIFICACIÓ DELS TEMPLES SEGONS EL TIPUS D’ENTAULAMENT 1.Cornisa. 2 Fris. 3 Arquitrau Ordre Dòric: El fris decorat amb metopes i tríglifs. L’arquitrau és llis. Ordre Jònic: El fris decorat amb un relleu continu o també pot ser llis. L’arquitrau és llis i dividit en tres bandes longitudinals Ordre Corinti: El fris decorat amb un relleu continu. L’arquitrau és llis i dividit en tres bandes longitudinals\n19. CLASSIFICACIÓ DELS TEMPLES SEGONS ELS TIPUS DE COLUMNA: Ordre Dòric Ordre Jònic Ordre Corinti\n20. El temple de la Concòrdia d'Agrigent (Sicília)\n21. Temple d’Hera (Selinunte, Sicilia)\n22. Temple d’Atena en Paestum (Itàlia)\n23. Temple d'Hera a Paestum (Itàlia)\n24. El temple d'Hefest a Paestum (Itàlia)\n25. Temple d’Afaia (Egina)\n26. Temple de Posidó al cap Súnion (Grècia)\n27. Edifici del Tresor dels atenesos del Santuari d’Apol·lo a Delfos\n28. Tholos pròxim al Santuari d’Apol·lo a Delfos\n29. Temple d'Apol·lo a Delfos\n30. Acròpolis d’Atenes\n31. Acròpolis d’Atenes\n33. Temple de Atena Nike\n34. Temple de Atena Nike Comentari\n36. Partenó Comentari\n37. Timpà est del Partenó que representa la disputa entre Atenea i Posidó pel patrocini d'Atenes. Timpà oest del Partenó que representa el naixement d'Atenea.\n40. Tribuna de les Cariàtides\n41. Temple de Zeus Olímpic (Atenes)\n42. Estoà (del grec antic στοά, stoá) és la denominació que rep en l'arquitectura grega un pòrtic. És una de les construccions més senzilles, un espai arquitectònic de planta rectangular allargada, cobert, conformat mitjançant una successió de columnes (pilars o suports), i murs laterals; acostumava a formar part d'espais públics, com places, gimnasos i jardins, i normalment es trobava a l'àgora. Com a espai públic, protegit del sol i la pluja, servia per a entaular relacions i, de vegades, establir llocs de comerç. D'una de les stoaí d'Atenes deriva el nom del sistema filosòfic de l'estoïcisme, ja que els seguidors de Zenó de Cítion s'hi congregaven per escoltar-lo. Planta d’una stoà grega (arquitectura civil) ARQUITECTURA CIVIL: STOÁ\n43. ARQUITECTURA CIVIL: TEATRE\n44. Teatre d’Epidaure\n45. Teatre grec d’Epidaure\n46. Teatre del santuari d’Apol·lo a Delfos\n47. ESCULTURA CARACTERÍSTIQUES GENERALS: Conservem molt poques escultures originals. Coneixem l’escultura grega per les còpies romanes. La figura humana és sempre la preocupació central (antropomorfisme) - S’intenta plasmar una la bellesa ideal més que real del cos humà. - Preocupació per captar l’expressió del rostre i la representació del moviment. (Evolució al llarg del temps) - Preocupació pel volum, l’escultura ha de ser contemplada des de punts de vista diferents. - Material: fonamentalment el marbre,però també en bronze. Les escultures estaven policromades, excepte les de bronze. - Dues tipologies: el relleu i l'escultura exempta\n48. DISTINGIM QUATRE PERÍODES: - ARCAIC: Segles VII-VI a. C. - TRANSICIÓ AL CLASSICISME:al voltant de l’any 500 a.C. - CLÀSSIC: Segles V-IV a.C. - HEL·LENISME: Segles III-II a.C.\n49. PERIODE ARCAIC ( Segles VII-VI a.C.): - Koúroi: atletes nus - Kórai: donzelles vestides i pentinades amb elegància, sovint sacerdotesses. Tenen restes de policromia. - Presenten molts trets d'arcaisme: - Frontalitat i rigidesa com l’escultura egípcia - Ulls en forma d'ametlla - Expressió hieràtica (de solemnitat distant) - Cabell geomètric - Llei de la frontalitat - Lleuger somriure - Obres: - Dama d'Auxerre - Koúros Anavissos - Efebus Criti\n50. Ulls en forma d’ametlla Cabell geomètric Inexpressivitat Hieratisme Frontalitat Dama d’Auxerre\n51. Cabell geomètric Ulls ametllats Rostre inexpressiu Hieratisme Llei de la frontalitat Koúros Anavissos\n52. Triada de Micerino (escultura egípcia)\n53. Koúros i Kórai\n54. Efebus criti Major realisme\n55. Hera de Samos\n56. TRANSICIÓ AL CLASSICISME: (entorn de l’any 500 a.C.) - Expressió de sentiments - Domini del moviment als relleus dels frontons - Materials: marbre i bronze - Obres: - relleus del frontons d’Egina i d’Olímpia - Auriga de Delfos - relleus del Tron Ludovisi\n57. Escultures del frontó del temple d’Afaia a Egina\n58. Frontó del Temple d’Olímpia\n59. Auriga de Delfos\n60. Naixement d’Afrodita del Tron Ludovisi\n61. PERÍODE CLÀSSIC: segles V i IV a.C. SEGLE V: - L’escultura assoleix el grau més elevat de perfecció i serenitat.Rostres idealitzats -El tamany i les proporcions eren elements determinants de l’estètica - Escultors més destacats: * Miró * Fídies * Políclet SEGLE IV: -Els escultors centren l’atenció en el reflex de l’expressió, dels sentiments en els rostres. - Escultors més destacats: * Lisip * Escopes * Praxíteles\n62. MIRÓ - captació del moviment i a més en tensió El Discòbol\n63. FÍDIES - Bellesa serena dels rostres - Flexibilitat i transparència dels vestits - Obres: * escultures dedicades a Atena * Zeus d’Olímpia * relleus del Partenó\n64. Zeus en Olímpia\n65. Escultura de criselefantina d’Atena Partenos\n66. Relleus del Partenó\n69. Fris del Partenó: tenia 160m de llarg i rodejava la part superior de la naos del temple. Està realitzat en baixrelleu amb marbre. Representa probablement la processó de les Panatenees, que es feia cada 4 anys en honor a Atenea.La direcció dels treballs del fris s'atribueix a Fídias.\n70. Relleus Partenó: Aiguadors\n71. Relleus Partenó\n72. Fris Partenó\n73. Fris del Partenó: Desfilada de les Panatenees\n74. Frontó oriental del Partenó: Les Parques\n75. POLICLET - Teòric de l’anatomia humana: molt interessat per les proporcions. Va introduir un cànon. - Introductor del moviment contraposto (la figura humana apareix amb una cama lleugerament flexionada, de manera que la cadera del costat oposat queda a major altura i el muscle d’eixe mateix costat a menor altura que l’altre) - Força unida a l’equilibri i la bellesa - Obres: * Dorífor * Diadumen\n76. Dorífor Comentari\n77. Diadumen (jove atleta cenyint al seu cap la diadema de la victòria)\n78. Guerrers de Riace (Museu nacional de la Magna Grècia a Reggio de Calàbria) Podrien ser una de Policlet i l’altra de Fídias.\n79. LISIP -Cànon més allargat - Obres: Apoxiòmenos -(el raspador)\n80. Hèrcules Farnesio Silè amb Dionís als braços\n81. ESCOPES - Violència i contorsions - Mènada furiosa\n82. PRAXÍTELES - Sinuositat praxiteliana - Cànon més allargat, cos esvelt - Obres: * Hermes d’Olímpia * Afrodita de Cnidos * Apol·lo Sauròcton\n83. Hermes d’Olímpia Comentari\n84. Afrodita de Cnidos Apol·lo Sauròcton\n85. HEL·LENISME: segles III-II a.C. - Realisme, naturalisme, es representa la lletjor. - Dramatisme de les expressions. Tendència més passional. - Desequilibri dels cossos retorçats - Apareixen els xiquets i els vells com a motiu escultòric - Tècnicament: tractament més sensible de la superfície escultòrica - Obres: * Afrodita de Milo * Victòria de Samotràcia * Laocoont * Relleu de l’Altar de Zeus a Pèrgamo * Toro Farnesi\n86. Afrodita de Milo\n87. Victòria de Samotràcia Comentari\n89. Miquel Àngel: Moisés\n90. Bernini: Rapte de Prosèrpina (1621- 1622)\n91. Relleu d’Atena i Alcioneu, de l’Altar de Zéus a Pèrgam Comentari\n92. Toro Farnesio o El càstig de Dirce\n93. L’Espinari Fauno Barberini\n94. LA CERÀMICA GREGA És molt important a Grècia encara que és un art menor per la gran quantitat que se n’ha trobat en extenses zones geogràfiques, per la seua qualitat, per la varietat dels vasos conservats i pel seu valor documental. És una de les fonts d’informació sobre la vida pública i privada de la Grècia antiga. A més va tindre influència en la ceràmica romana posterior. La indústria de la ceràmica grega va tindre un volum molt important, ja que la qualitat de les peces la feia molt valorada i fou objecte de comerç en tot el món mediterrani.\n95. ETAPES DE LA CERÀMICA GREGA Estil geomètric (s. IX-VIII a.C) La decoració consisteix en elements geomètrics ( línies, cercles, rombes, esvàstiques, greques...) que pràcticament cobreixen tota la superfície de la peça. Estil corinti (s. VII a.C) La decoració evoca motius orientals, com animals exòtics. Encara no apareix la figura humana. Ceràmica de figures negres (s. VI-V a.C) Sobre el fons ocre del vas es pinten les figures de color negre i amb un burí es fan incisions per marcar els plecs de la roba o la musculatura del cos. Ja apareix la figura humana i es plasmen sobretot escenes de la mitologia i de la vida quotidiana. Ceràmica de figures roges (V-IV a.C) Es deixa el fons ocre de l’argila per a les figures i es recobreix la resta del vas amb vernís negre. Marcaven els detalls del cos no amb incisions, sinó amb línies amb un pinzell mol fi. Els pintors de ceràmica signen les seues obres. La ceràmica de figures negres i la de figures roges es sol anomenar ceràmica àtica perquè el major centre de producció era Atenes, la capital de l’Àtica.\n96. PROCÉS DE FABRICACIÓ DE LA CERÀMICA Era llarg i complex. Hi havia dues etapes, la primera a càrrec del terrissaire i la segona a càrrec del pintor. El terrissaire modelava l’argila en un torn rudimentari mogut manualment per ell mateix o pel seu ajudant. Primer es feia el cos de la peça i després les anses i el peu, si en tenia. Després la deixaven assecar al sol o bé la sotmetien a una primera cocció no definitiva només perquè el fang s’endurira una mica per poder pintar o fer incisions. El pintor després decorava la peça i, a continuació, es feia la cocció definitiva a més de 900 graus de temperatura. La darrera operació era l’envernissat, que li donava la lluïssor característica.\n97. FORMA I FUNCIÓ DELS VASOS La forma estava relacionada amb la funció: n’hi havia de grossos i panxuts per a guardar líquids (oli o vi) o cereals, com l’àmfora, l’estamne i el pitos; d’altres servien per a portar aigua de la font a casa, que tenien anses, dues a cada banda i una al bec, per poder manejar-les més fàcilment (hídria). Un tercer grup eren les cràteres o vasos amples amb una boca molt oberta on barrejaven el vi amb aigua, ja que els grecs solien beure vi mesclat amb aigua, mel o herbes aromàtiques. El vasos emprats per a beure eren la clíx o copa, l’escifos o tassa, i el càntaros, o copa de peu més alt amb anses molt cridaneres. La gerra per a servir líquids es deia enòcoe. La forma dels vasos per als perfums era variada i el tamany generalment menut. Segons la forma es deien aríbal, alabastron o lècitos. Un tipus de lècitos, generalment amb decoració sobre fons blanc, era usat com a ofrena funerària per a contenir oli perfumat i, de vegades, vi o llet. També hi havia vasos en forma de caixeta, amb tapadora, que servien per guardar cosmètics o joies (píxide)\n98. CERÀMICA D’ESTIL GEOMÈTRIC\n99. CERÀMICA D’ESTIL CORINTI\n100. CERÀMICA DE FIGURES NEGRES\n101. CERÀMICA DE FIGURES ROGES CRÀTERA DE CAMPANA KLIX\n102. CERÀMICA DE FIGURES ROGES ESTAMNOS\n103. ÀMFORA CRÀTERA (DE VOLUTES) ESCIFOS KYLIX\n105. KYLIX ESCIFOS LECITOS KYLIX CRÀTERA DE CAMPANA\n106. ALABASTRON ENÓCOE KÁNTAROS


Et cau el cabell? | Marta Expósito i Ferrer\nArticle publicat a “Els Colors” del mes de novembre de 2015\nA vegades ens conformem en que ens caigui el cabell pensant que és l’època, però tenir un cabell brillant, nodrit i fort també pot ser qüestió d’altres causes com mala circulació, deficiència de ferro, dèficit de vitamines i minerals, estrès, alteracions a nivell de tiroides.\nSi notes que et cauen els cabells i et coincideix amb una època d’estrès important, serà fonamental aportar vitamines del grup B, que ajuden a millorar la funció del sistema nerviós. Al mateix temps és interessant afegir-hi àcids grassos de la família de l’omega 3, que també contribueix en l’equilibri del sistema nerviós. Podem prendre en aquest cas, peix blau petit i fruits secs juntament amb fruites i verdures de temporada i fresques per aconseguir els nivells òptims de vitamina B.\nPot ser que siguis propens/a a l’anèmia, i que per això et caigui el cabell. Doncs bé si ens sentim extremadament cansats sense motiu aparent, sabem que podem tenir dèficit de ferro i ens cau el cabell, aquest mineral en podria molt ben ser la causa. És per això que recomanaria començar el dia amb un batut verd energètic combinant vegetals crus com espinacs, bledes, bròquil juntament amb fruites o hortalisses com la remolatxa, la llimona, l’aranja, etc. Que ens aportaran la vitamina C necessària per l’absorció d’aquest mineral tan necessari. La vitamina C desenvolupa un paper molt important en la formació de col·lagen, la proteïna principal de la dermis a part de la col·laboració en l’absorció del ferro. Si hi ha dèficit d’aquesta vitamina pot donar lloc a cabells trencadissos.\nEl silici és un mineral que enforteix els cabells, les ungles i la pell en general. Aquest també desenvolupa una funció important en la síntesi de col·lagen. Podríem obtenir-lo prenent: julivert, espinacs, cua de cavall, etc..\nEl zinc, també té un paper important sobre les mucoses i per tant també en el cabell, així com en el paper a nivell immunitari. El trobarem a pipes de carbassa, fruita seca, peix, carn i llegums.\nEstimular la circulació, serà un altre factor important perquè tots els nutrients arribin a absorbir-se al mateix temps que millorar la irrigació sanguínia perquè la nutrició del cabell sigui efectiva.\nNo volia deixar de parlar-vos del Tepezcohuite o mimosa tenuiflora, no sé si n’heu sentit a parlar mai, però trobo molt interessant que el conegueu. El tepezcohuite és un arbre de 4-6 metres d’alçada conegut a Mèxic, aquest té unes propietats curatives amb efectes sobre la pell i els cabells molt interessants. L’escorça d’aquest arbre és la part de la qual es fabriquen pomades, sabons, locions i xampús. Els Mayas ja ho utilitzaven per tractar afeccions cutànies com cremades, ferides i altres problemes, ja que el contenir saponines, alcaloides, flavonoides i tanins fa molt afectiu el seu tractament. Amb totes aquestes propietats una mica resumides, també sabem que s’utilitza com a tractament d base per tractar problemes de cabell tan si el tenim resec, com si hi ha caspa o caiguda del cabell.\nEscrit per\tMarta Expósito - 30 d'octubre de 2015


Refree, la tradició oral\n260x366 Raúl Fernández, Refree , una sòlida realitat del pop amb arrels amb sis discos. / IVÁN MORENO Raúl Fernández, Refree , una sòlida realitat del pop amb arrels amb sis discos. / IVÁN MORENO\nEl barceloní Raúl Fernández, Refree , és un cantautor amb els dos peus al camp del pop costumista i nostàlgic, proper a Vainica Doble, Serrat i Sisa. I practica la tradició oral: és a dir, emprèn projectes de cançó tradicional catalana que no enregistra.\nL'últim va ser l'espectacle, amb Maria Rodés, Cançons de bandolers i molt mala gent , en què van acudir al fecund imaginari de les murder ballads tradicionals catalanes: "Quan van ser dintre en l'ermita / N'hi donen cops de punyal / No sé si és punyal o sabre / Que amb la sang n'hi va brollant", van cantar al Tradicionàrius. "És indiferent que als meus discos no hi posi cap cançó tradicional, fa molt de temps que faig projectes paral·lels basats en la tradició", afirma. Per ell, exercir-la és un fet inevitable: "Te la trobes si tens un cert compromís. I no parlo pas de llengua, sinó més aviat de compromís amb la música. Cercar en les arrels és difícil però també és molt gratificant". El temps de desconnexió del pop català amb la tradició, diu, va ser perquè "sempre hi ha hagut una escena de tradició pura brutal, gent que toca música de la Vall d'Aran com fa segles, però no hi havia músics que fessin de pont entre ells i el pop". Ara, opina, el buit no és tan pronunciat. Però enveja els Estats Units, "on hi ha una tradició amb una línia molt clara que s'ajunta amb els artistes actuals. Allà són molt conscients d'on vénen".


Sostre de metall - 140 fotos del terrat acabat. Instruccions d’instal·lació + Tecnologia de posada\nVistes: 11 189\nPer fer un sostre d’alta qualitat a partir de xapes de metall, cal tenir una idea clara de la tecnologia d’instal·lació, tenir habilitats de construcció i dominar l’eina bàsica de treball. A continuació, considerarem la construcció d’un sostre a partir d’una rajola metàl·lica amb les vostres pròpies mans.\nPastís de teulada càlida\nPastís de teulada en fred\nMuntatge de la carena del terrat\nInstal·lació d’una vall\nDetalls de tall de xemeneia\nFoto d’un sostre fet de metall\nLes rajoles metàl·liques són làmines d’acer el gruix varia de 0,35 mm a 0,7 mm. A més, la rigidesa i estabilitat del sostre depèn d'aquest indicador. Les làmines estan galvanitzades a banda i banda, l'exterior està recobert d'un compost especial, polièster o plastisol. Les dimensions de les teules metàl·liques són les següents: l’amplada de la xapa sol ser d’1 m, la longitud varia d’1 m a 8 m.\nEls principals avantatges d’aquest material de sostre inclouen:\npes lleuger (no superior a 6 kg per metre quadrat);\ncapacitat de suportar fàcilment els canvis de temperatura;\nfacilitat per substituir articles danyats;\nresistència a la corrosió (subjecte a determinades condicions);\nfiabilitat i funcionament a llarg termini (fins a 50 anys);\ncost relativament baix;\nQuan es treballa independentment en la creació d’un sostre, cal seguir estrictament la tecnologia d’instal·lar un sostre a partir d’una rajola metàl·lica. Es permet un angle d'inclinació d'almenys 14 graus.\nQuan s'organitza un sostre comportable, s'inicia la instal·lació a la cantonada inferior del costat esquerre. El següent full sobreposa l’anterior amb un solapament d’una ona. Si hi ha un sostre de tenda, l’obra s’inicia des del punt més alt, descendint gradualment per costats oposats.\nLes darreres rajoles metàl·liques han d'estar penjades uns 5 centímetres per sobre del tauler final de la caixa. Es fixen amb cargols autopastables especials del color corresponent, amb juntes de cautxú. El patí està cobert amb segells especials, al damunt dels quals s’instal·la un element metàl·lic de cresta.\nUna varietat d’elements addicionals del sostre comporta l’aparició de buits que s’han de tancar. Per a aquests propòsits, s'utilitzen segellants a base de silicona i cintes especials de segellat.\nL’espai del sostre és on predomina el fred i es pot formar condensació. Per tant, és necessari fer un pastís de sostre d’alta qualitat, tenint cura del component adequat de vapor i impermeabilització, així com de la ventilació.\nPer a la feina necessitareu: un tornavís amb una mica per a un cargol de sostre, una eina de tall, un carril especial per mantenir la mateixa distància entre la caixa, una cinta mètrica, un cordó picador, un marcador, un segellador, un martell.\nEls professionals no recomanen l’ús d’un molinet per tallar xapes, ja que cremarà les vores del tall, pot deixar rastres d’escala calenta a la superfície. Posteriorment, això provocarà la corrosió del metall.\nLes capes del pastís de sostre s’han de disposar estrictament. La composició del sostre càlid està representada per: un sistema d’arrebossat, una pel·lícula de barrera de vapor amb una capa d’aïllament tèrmic, impermeabilització, una contracarrega, una calaix i, finalment, la pròpia rajola metàl·lica.\nLes campanes i un reforç addicional de la seva capacitat de suport formen el marc del sostre. La barrera de vapor allibera vapor de l’habitació, es fixa des de l’interior de les taules.Es posa un aïllament tèrmic entre les potes de la bassa, per exemple, pot ser de llana mineral.\nLa impermeabilització del sostre sota la rajola metàl·lica és necessària per evitar l’entrada de condensats que cauen a la part posterior del metall. El contracorrent premsa la capa d’impermeabilització a les vies i crea la bretxa de ventilació necessària entre la impermeabilització i la caixa. Les taules de la cala estan clavades a la contracorralla, les teules metàl·liques s’uneixen a elles amb l’ajut de cargols autofilats.\nEs posa una capa d’impermeabilització a les bifurcacions, que es pre-fixa amb una grapadora de construcció. A continuació, s’omple la contracreada. Les taules de folre s’enganxen a ella, després arriba el metall.\nCom en el cas d’un pastís càlid, en aquest cas també és necessària una correcta disposició de la ventilació de la coberta a partir de la rajola metàl·lica. S’aconsegueix gràcies a la parrilla contrària, que dóna un buit entre la pel·lícula impermeabilitzant i les barretes.\nNo es requereix una capa addicional de barrera contra el vapor. La tecnologia en si s’utilitza extremadament rarament, ja que un sostre sense aïllament comporta grans pèrdues de calor i no fa front als sorolls. L’opció d’aïllament del sostre, que serveix de sostre a la casa, és possible.\nEls nodes de la coberta fets de metall necessiten una atenció especial. Un dels nodes és el patí. Si és pla, les llistades s'enganxen entre elles. D'altra banda, l'escletxa resultant hauria de mirar en la direcció contrària a la que prevalen els vents.\nLa carena semicircular s’uneix al llarg de les línies de la rajola metàl·lica. Quan el talús té una forma triangular o trapezoïdal, la placa de cresta s’ajusta al talús de la carena, si cal, és doblegada o sense inclinar-se.\nEls claudàtors es fixen amb un solapament de 20-40 cm. En aquest cas, cal passar del ràfec a la carena. L'extrem de la banda inferior de la cornisa es forma sota el costat. Es fa un segell a la darrera planxa prop de la carena.\nLes làmines de metall que s’ajusten a la vall estan retallades a uns 7 cm de l’eix de la barra posada. La dotació en si es fixa amb cargols autopastables, la vora retallada de la rajola metàl·lica es fixa en llocs de contacte amb la barra.\nÉs possible decorar les vores de les rajoles metàl·liques tallades mitjançant sobreposicions especials. Aquests últims estan posats, a partir de la part inferior de la teulada, la superposició hauria de tenir aproximadament 10 cm. Els encavalcaments impedeixen bufar neu sota els talls de la xapa, simplificar l’enrotllament de l’aigua a la vall.\nDesprés d’organitzar la impermeabilització al voltant de la canonada i a tota la superfície de la rampa, s’instal·la un canaló especial que realitzarà la funció de sortida d’aigua.\nTot el disseny requereix el compliment d’algunes regles generals:\narreglar un davantal implica l’ús d’un segellador;\nel davantal en si hauria de tancar la part superior de l’ona de la xapa de metall;\ns’adjunta el primer davantal, que s’encaixa a l’abeurador instal·lat, i després el extern.\nUn sostre adequat de metall realitzat és resistent i durador. Amb la tecnologia de col·locar llençols, a més de disposar tota l’estructura del sostre, inclòs l’aïllament, podeu obtenir un excel·lent sostre sobre el cap.I la fotografia del terrat fet amb metall presentat a la xarxa ajudarà als constructors novells a afrontar fàcilment aquesta etapa de construcció de casa seva.\nLlits de flors decoratius: 80 fotos d’idees interessants de principals dissenyadors\nGnomes de jardí: instal·lació de 80 fotos, il·luminació i selecció de personatges


viurealspirineus 13:16 27/07/15\nLa sessió del cineclub de la Seu d'Urgell serà dimarts 28 de juliol a les 22h a la plaça del Carme.\namb film barcelona cinema fresca knockout\nEl cineclub de la Seu d'Urgell projectarà demà dimarts 28 de juliol el film 'Barcelona Knockout' de Puri Jagannadh, una pel·lícula de Bollywood rodada a Barcelona. La sessió serà les 22h a la plaça del Carme..\nBollywood és el nom que rep la producció cinematogràfica de caràcter comercial i bàsicament realitzada en llengua hindi. Aquest nom prové de la combinació entre "Bombai" i "Hollywood”.\nÉs una de les poques indústries cinematogràfiques que no han de patir per la competència americana, ja que és un dels pocs lleures accessibles tant per la massa urbana desarrelada com pels camperols de les zones rurals aïllades. Per altra banda, aquestes pel·lícules intenten participar en la cohesió social d'un país que sovint està a la vora de l'explosió.\nDes dels anys 1920, Bombai és la primera capital cinematogràfica del món. En els seus estudis s'hi creen històries que fan somniar 150 milions d'indis cada setmana; distribuïdes principalment en hindi, la sola llengua entesa per la meitat de la població, són pel·lícules que sedueixen les sensibilitats del país sencer, des de l'Himàlaia fins a les províncies del sud.\nEn aquesta pel·lícula, Akanksha és una estudiant de psicologia que arriba a Barcelona per continuar la seva carrera. Al pis que ha llogat troba un diari d’una tal Komali, una altra noia índia, en què explica la seva relació amb Sanju, un músic de carrer. Accidentalment, l’Akanksha coneix Sanju.\nBarcelona Knockout és una pel·lícula carregada d'acció, humor i música. En aquest cas, amb la peculiaritat d'estar rodada íntegrament a Barcelona. Dels llocs més emblemàtics de la ciutat sortiran inesperats ninjes i balls de Bollywood al compàs de música índia, pop, òpera alemanya i una divertida versió del “Borriquito como tú” d'en Peret.\nAnar al cinema a l’Índia és un esdeveniment social de primera magnitud i els espectadors participen activament amb la pel·lícula. El cinema indi ofereix un ampli ventall de gèneres i té un gran nombre de superestrelles que són venerades dins i fora de les seves fronteres. Un aspecte essencial del cinema de Bollywood és el de les escenes musicals. En cada pel·lícula s'hi troben cançons i danses que barregen sovint les coreografies i la música tradicionals amb música pop i coreografies occidentals.\nEl Retaule de Sant Ermengol de la Seu incorpora Joan Hernández com a director artístic


LA PANXA DEL BOU: EVOCACIONS LITERÀRIES, GEOGRÀFIQUES I CASOLANES\nEVOCACIONS LITERÀRIES, GEOGRÀFIQUES I CASOLANES\nFa uns dies vaig agafar, a l'atzar, un llibre en francès a la biblioteca per practicar una mica i per casualitat em vagi ensopegar amb Quelque chose a cacher, d'una autora que crec que encara no ens ha arribat ni en castellà ni en català, Dominique Barbéris. El llibre no m'ha acabat de fer el pes pel fet que hi ha un crim introduït amb calçador, avui sembla que l'èxit de la novel·la negra ha provocat aquest excés d'assassinats novel·lístics que de vegades no venen a tomb. El millor del llibre és l'atmosfera aclaparadora de la França provinciana, profunda, tan ben reflectida en el cinema de fa uns anys. Precisament ahir parlava de les servituds dels pobles, a partir del poblet gal·lès que surt a PRIDE. Pel que fa a la França rural i profunda anava a evocar Bernanos però ja ho he fet en alguna altra ocasió i és que amb tants anys de bloc és fàcil repetir-se, cosa que tampoc no és greu perquè fins i tot els lectors de blogs evolucionen i varien amb poques excepcions incombustibles.\nBernanos va ser un home profundament humà, amb tendència al nomadisme, que no es va estar de denunciar la gent del seu braç quan calia. Un seu nét manifestava fa poc que avui el seu avi no donaria suport al Front Nacional, cosa ben agosarada d'afirmar. I és que sembla que aquesta formació política vol apropiar-se de certs aspectes de l'ideari de l'escriptor. Aquestes valoracions sobre què farien o votarien els difunts sempre són inútils o absurdes. A casa nostra també passa sovint amb gent perduda de forma prematura, com Pallach, però el fet és que ningú, ni els més propers, podem saber què farien, pensarien o votarien els nostres parents i amics desapareguts pels camins de la vida. Si els difunts avui fossin vius haurien canviat amb el pas del temps i les circumstàncies, com fem tots i totes. Per cert, aprofito per recordar-vos que Teresa Juvé, vídua de Pallach, ha publicat una novel·la als envejables i lúcids noranta-cinc anys. Juvé creu, tornant al tema, que Pallach, avui, seria federalista.\nTambé hi ha una preocupació pels descendents de personatges diversos en pensar què haurien fet ells en les seves circumstàncies. Si l'ideari de l'avantpassat era esquerrà se sol justificar i polir al gust de cadascú. Però, per exemple, vaig llegir fa un temps les preocupacions d'un nét d'un nazi significat que és volia autoconvèncer de què ell no hauria estat mai nazi. Deixem els difunts amb els seus pecats i el seu ideari, fill d'una època, d'una educació, d'un ambient familiar. Nosaltres tampoc no podem saber què faríem o deixaríem de fer en un altre moment, en un altre país, fills d'una altra família. Tot plegat són especulacions inútils. Déu nos en guard de trobar-nos en determinades circumstàncies, els canvis de camisa, d'ideari, les traïcions i els oportunismes són el pa nostre de cada dia, aquí i a la Xina. I si es donen en temps de pau no cal ni pensar què podria passar si anaven mal dades.\nBernanos cau bé pel fet que va ser un home turmentat i coherent fins al punt de denunciar les barbaritats d'un franquisme amb el qual combregava en principi. Un seu fill, com sempre s'explica amb malícia, va ser falangista. Cal tenir en compte que era una criatura de disset anys, influenciada pel pare, que l'havia afiliat a la falange mallorquina. Molts discursos actuals sobre la guerra civil continuen sent monolítics i maniqueus. Fa un temps algú, al facebook, va lloar Machado, un mite intocable, comparant els intel·lectuals castellans actuals amb el poeta, pel que fa a la comprensió del tema català. Qui conegui a fons la biografia i l'obra de l'escriptor ja deu saber que va escriure coses sobre els catalans que avui farien les delícies de l'espanyolisme més ranci. Va dedicar poemes ardits a gent com Líster, un d'aquests poemes està emmarcat i destacat a la Serra de Pàndols, per cert. Això no vol dir que calgui treure Machado de l'escambell poètic, ni tan sols que li restem humanitat, aquestes coses i aquestes servituds són, en el fons, allò que humanitza la gent. Alberti també va dir molts disbarats sobre el catalanisme. En el fons tant l'un com l'altre eren fills del seu temps i de les seves circumstàncies, com ens passa a tots.\nPel que fa als pobles i les ciutats els resultats electorals sovint palesen la diferència entre les zones rurals o semirurals i els centres urbans. Les eleccions que van portar la República, municipals, per cert, mostraven aquesta divisió, aleshores encara molt més evident i tot plegat ja feia mala espina. A Los Pazos de Ulloa la pobra Nucha veu frustrades totes les seves esperances quan de forma definitiva es malmeten les aspiracions polítiques del seu brutal marit i s'adona que no aniran mai a viure a Madrid. A Terres de l'Ebre una jove víctima femenina d'abusos contempla de lluny les llums del poble com si fossin un miratge, i en aquest cas tan sols es tracta d'un indret una mica més amable que no pas l'aïllament en el qual viu.\nFins i tot en un llibre més actual, sobre el qual no comparteixo els entusiasmes que va desvetllar, tot i que em va agradar que la llengua del sud del país s'utilitzés de forma desacomplexada, Primavera, estiu, etcètera, es pot copsar aquest tarannà de poble, les servituds d'unes comunitats en les quals no és fàcil ni entrar ni sortir-ne. Les germanes de Txèkhov es basquegen per anar a Moscú. I en trobaríem molts més exemples, tot i que potser també en trobaríem de contraris, és allò de la dialèctica entre modernisme i noucentisme, poble i ciutat i la resta.\nAvui tot ha canviat, no en dubto gens. La gent va i ve amb cotxes ràpids, sovint de forma compulsiva. Però l'ànima humana, si és que existeix, no ha evolucionat al mateix ritme. Es continuen mantenint tòpics i discursos poc mesurats i es repeteixen les coses, els discursos i les queixes. unes setmanes enrere vaig haver de discutir-me, de bon rotllo, amb un conegut a qui aprecio molt pel fet que per desacreditar-me políticament el senyor Iceta va incidir en la seva orientació sexual la qual, per cert, mai no ha amagat. Per desgràcia, el físic és un dels elements discriminatoris més evidents i que menys es volen admetre, és més fàcil ficar-se amb Iceta que amb Santi Vila, per exemple, i jo crec que és a causa de l'aspecte físic i a què el segon és de més bon veure que el primer, més enllà de partits polítics i orientació sexual. Amb les dones això també passa força. Un dels aspectes de Jordi Pujol amb el qual més es ficava l'oposició humorística en d'altres temps era l'alçada. Crec que a les escoles i instituts es pateix més assetjament a causa de l'aspecte físic que no pas per racisme, sexualitat i la resta.\nFa més de quaranta anys vaig tenir un director d'escola el qual, davant dels canvis democràtics que tot just s'encetaven, em deia, tot això és com una pel·lícula que jo ja he vist... Penso sovint en aquells comentaris que feia perquè em passa una mica això, hores d'ara, tot i que les noves versions de les pel·lícules antigues no són mai com les del passat, de vegades poden millorar i, d'altres, empitjorar. En tot cas, els actors són diferents i també ho és la visió del públic del moment.\nEtiquetes de comentaris: Dominique Barbéris, evocacions, literatura, món rural, províncies\npotser som nosaltres que ja ho hem vist tot, i estem en un deja vu permanent, o que lo nou no es capaç de millorar l'antic al nostre parer.\nDissabte vaig veure per enèsima vegada en Busca del arca perdida, i vaig pensar que habia envellit molt malament, fins i tot la pel·lícula es veia tosca, amb efectes especials de fireta.\nSembla que ho hàgim vist tot, però no, hi ha coses que no havíem vist, com les matances via digital, per televisió i internet... La maldat sí que és la mateixa, però.\nFrancesc, és que els efectes especials han evolucionat molt, ara ens poden enredar més fàcilment.\nDoncs sí, Teresa, però cal pensar que les execucions publiques tenien un gran èxit de gent i es llogaven balconades. El trist és que veure-ho més sovint no evita que s'esdevingui.


Enigmes dels origens - Buscaciència\n06/03/2019 - 25/04/2019\nAl llarg de quatre blocs temàtics, aquesta exposició ens presenta els origens de l’Univers, la Vida, la Humanitat i el Llenguatge. Tot articulat mitjançant un amè –però curós– discurs on importa molt més el «com sabem el que sabem?» que el «què sabem?». No ho oblidem… en ciència és tan o més important el camí que el resultat.\n(Extret d’un text de Jordi Serrallonga).\nPer a visites escolars, poseu-vos en contacte amb nosaltres:\nastronomia, biologia, evolució humana, l, llenguatge, paleontologia, univers, Vida


Desenvolupament dels continguts de l'assignatura, mitjançant exposició del professor que constarà per una banda relacionada amb els conceptes bàsics dels models teòrics a comentar i, d'altra part amb la seva aplicació i relació amb casos pràctics reals, facilitant d'aquesta manera la millor assimilació dels nous coneixements.\nAplicació dels continguts teòrics a situacions que es produeixen en el mercat de treball i que afecten a les relacions laborals mitjançant la consulta de materials proposats pel professor i la participació de l'alumne en les activitats proposades en classe. Aquestes classes pretenen familiaritzar a l'alumne amb les principals fonts bibliogràfiques i estadístiques, anàlisis de documents, notícies d'actualitat, conferències i debats. Un dels principals objectius és potenciar la capacitat de gestió de la informació per part de l'alumne.\nEs destinaran a resoldre els dubtes que puguin sorgir respecte als continguts pràctics i teòrics de l'assignatura. Les tutories tenen com finalitat guiar i orientar el treball no presencial, avaluar el procés i fer el seguiment del treball no presencial.


taxa turística, Spanair i Turisme de Barcelona - Diari de Girona\ntaxa turística, Spanair i Turisme de Barcelona\npau morata 17.11.2012 | 01:00\nHe llegit i sentit moltes opinions sobre la taxa turística que va entrar en vigor el passat dia 1 d'aquest mes. Però la veritat és que no he llegit ni escoltat enlloc una explicació com la que ofereixo als lectors interessats en el tema, als quals invito a seguir aquest article, en el qual no tornaré a parlar de la polèmica taxa turística gairebé fins al final. O sigui que aquí segueix la meva anàlisi i interpretació, adornada amb alguna reflexió de caire social.\n"Des del punt de vista jurídic, en tractar-se d'un Consorci Públic, no és d'aplicació la normativa concursal", afirma la Memòria 2011 de Turisme de Barcelona respecte dels seus estats financers, després d'haver deixat constància prèviament de que "el balanç de situació s'ha situat en uns fons propis negatius de 15 milions d'euros" i de que "encara que l'efecte patrimonial és molt negatiu, des del punt de vista econòmic financer, l'impacte és assumible amb el compromís de recuperar l'estabilitat patrimonial en exercicis futurs". I, abans d'aquestes tres contundents afirmacions, la Memòria explica que "el resultat pressupostari ha estat de 777.318,23 euros que, una vegada feta una provisió de 14.133.591,69 euros per la depreciació de la inversió relacionada amb Spanair, més el reconeixement d'una obligació de 8.601.400,60 euros corresponent a les garanties d'un préstec que en el seu dia SAS va atorgar a IEASA, deduïdes les inversions i incorporades les despeses i ajustaments no pressupostaris (amortitzacions, periodificacions i altres provisions), dóna un resultat d'explotació de (-) menys 21.156.075,87 euros".\nAquesta és la situació lamentable del consorci públic Turisme de Barcelona que temps enrere va ser motiu d'orgull i admiració, a més de referent internacional del que havia de ser una organització de màrqueting d'una destinació. És la confirmació pública i publicada -a diferència de les paraules amagant la llebre d'alguns dels seus portaveus- de fins a on els ha portat aquella absurda alegria d'adquirir la ruïnosa companyia aèria per convertir-la en una espècie d'aerolínia "de bandera" en un sector aeri europeu en el qual -encara que segueix havent-hi companyies nacionals públiques- els vents bufen a favor de més liberalització i separació de qualsevol poder i pressupost públic.\nDe gens van servir les crítiques i les prediccions -menyspreades de manera prepotent- que allò era un disbarat. Es va consumar l'eixelebrada aventura i, avui, de la companyia aèria Spanair amb prou feines en queden molts deutes, papers als jutjats i els rètols en alguns aeroports i a l'edifici que va albergar la seva seu al costat de la Gran Via barcelonina. I, de no ser pel seu caràcter de consorci públic -com diu la Memòria- que li permet romandre aliè a la legislació mercantil en matèria concursal, probablement tampoc existiria Turisme de Barcelona, si més no amb la seva estructura actual. Segueix existint, sí, però amb tal pesada càrrega als seus pressupostos d'aquest any i dels futurs -per tal de recuperar l'estabilitat patrimonial en exercicis futurs, com ja he recollit- que no sembla ni ombra del que va ser.\nCalia exposar l'anterior, abans de fer dues consideracions personals i professionals, que vull destacar.\nLa primera és que els responsables del desastre se n'hagin anat "de rositas", com diu la frase castissa madrilenya, i segueixen ocupant els mateixos càrrecs que quan van abocar el consorci a la seva ?desastrosa situació. Si en el cas de les empreses, la situació concursal porta implícita una tutela i administració judicial... potser no hi hauria d'haver hagut alguna mena d'intervenció per part dels poders públics que sustenten el consorci "públic"?\nQue no hagi estat d'aplicació la normativa concursal -que estableix una distinció tan abismal entre empreses privades i consorcis públics, la qual cosa personalment em sembla discriminatòria i un disbarat- no eximeix que des del punt de vista moral -si més no de la moral dels contribuents- una situació tan evident de mala gestió d'inversions com la reconeguda hauria d'haver portat un canvi de "cares". Almenys, per "salvar la cara" del consorci en matèria d'imatge i, ja que tan de moda està, com a exemple de "responsabilitat social corporativa".\nÉs lògic que tot segueixi igual i en mans de les mateixes persones que de manera tan poc rigorosa van actuar? Doncs encara que la lògica suggereixi que no hauria de ser així, els mateixos segueixen remenat les cireres. Sense cap lògica. I, sense voler entrar en qüestions polítiques, em permeto afegir una opinió personal: en aquest país en el qual una part significativa de la població aspira que esdevingui un estat sobirà i/o independent -que ja no sé si aquestes dues paraules tenen característiques de sinònims- hi ha assignatures pendents com ara que els polítics professionals -o professionals de la política- que governen les diferents administracions públiques deixin d'actuar d'una manera tan políticament correcta i prenguin els braus per les banyes. Perquè ja n'hi ha prou d'aquest oasi català del qual ja no es parla, perquè tot segueix igual.\nI arribo ja a la segona reflexió final, obligada des del mateix títol i començament d'aquest article: que potser el deteriorament dels comptes i del balanç de Turisme de Barcelona no podria explicar el fervor d'alguns dirigents hotelers barcelonins -en contra de la immensa majoria del seu sector- per disposar el més aviat possible -a través de la taxa turística- dels euros caiguts del cel -en realitat de les butxaques dels clients finals i d'aquells empresaris que no l'estan repercutint als consumidors finals- que han de rebre els ajuntaments -el de Barcelona el més privilegiat de tots- per aquest concepte?\nAl rerefons d'aquesta tragicomèdia del Turisme de Barcelona, de la seva ruïnosa "inversió" en Spanair i del nouvingut fervor per la taxa turística sembla haver-hi un personatge -hoteler i "líder" associatiu- tan involucrat amb Spanair i amb Turisme de Barcelona que tot indica que va descobrir la llum -dels diners, en el seu cas- i va caure del cavall per abraçar la nova realitat, després d'haver estat al llarg de molts anys el principal i més destacat opositor a l'esmentada taxa.\nTal devia ser la pressa que ell i els seus acòlits devien tenir per "recuperar l'estabilitat patrimonial -de Turisme de Barce?lo?na- en exercicis futurs" que no van poder resistir-hi més ni esperar a l'any nou per a l'entrada en vigor de la taxa turística. Que no en va dos mesos de recaptació són dos mesos. I -això ja és història- la taxa turística catalana va començar a ser aplicada el passat dia 1 de novembre, l'onzè mes de l'any i el segon del quart trimestre d'aquest 2012... primer any -perdonin la reiteració- del "compromís -de Turisme de Barcelona- de recuperar l'estabilitat patrimonial en exercicis futurs".


L’Ajuntament de Turís facilita l’accés a l’escola d’estiu a les famílies nombroses – RiberaTV\nL’Ajuntament de Turís facilita l’accés a l’escola d’estiu a les famílies nombroses\nL’Escola d’Estiu de l’Ajuntament de Turís ha obert aquests dies les seues portes batent récord de participació amb més de 250 xiquets i xiquetes disposats a aprendre jugant. Des de la Regidoria d’Educació es destaca la primera mesura que ha pres l’actual equip de govern destinada a facilitar l’accés dels xiquets pertanyents a famílies nombroses\nmitjançant descomptes en la matrícula.\nLa regidora Isabel Guaita valora aquesta mesura “com un intent clar d’aplicar polítiques socials ajudant a les famílies que puguen tenir més impediments a l’hora de matricular als seus fills. La nostra intenció és que ningú es quede sense la possibilitat de participar en l’escola d’estiu”.\nUna altra novetat és l’aplicació d’un programa nutricional que s’ofereix en el marc de l’escola per a dotar-li de més contingut “i que no es tracte només d’arreplegar el menjar i ja està”.\nServei de menjador, múltiples activitats a l’aire lliure com a banys en la piscina, excursions a paratges del terme municipal i activitats de reforç lectiu completen una àmplia oferta mitjançant la qual l’avorriment està condemnat a desaparèixer aquest estiu a Turís.\nL’Ajuntament de Turís facilita l’accés a l’escola d’estiu a les famílies nombroses added by Ribera Televisió on 3 juliol, 2015


Fins ara ha publicat tres llibres: els reculls de contes 'Drown' (1996) i el recent 'I és així com la perds' (2013), a més de 'La maravillosa vida breve de Oscar Wao' (2008), premi Pulitzer\nJunot Díaz deixa els Pulitzer per les acusacions d’agressió sexual ALEJANDRO GARCÍA / EFE\nBarcelonaFins ara ha publicat tres llibres: els reculls de contes Drown (1996) i el recent I és així com la perds (2013), a més de La maravillosa vida breve de Oscar Wao (2008), premi Pulitzer. ¿L'experiència autobiogràfica és l'arrel de la seva obra de ficció?\nCom a escriptor se'm fa impossible racionalitzar l'impuls de la creació. Vaig viure en una família en què els secrets eren més importants que la comunicació. La cultura en què vaig créixer estava molt traumatitzada per la dictadura de Trujillo. El pare formava part de la policia militar del dictador: era un d'aquells homes insuportables capaç de tenir cinc amants mentre vivia amb la mare. Potser l'arrel del que escric és la manera de conviure amb tots els silencis que m'ha tocat aguantar.\nA La maravillosa vida breve... l'Óscar fuig de la realitat gràcies als còmics i la ciència-ficció.\nAixò és perquè els còmics de superherois parlaven sovint de dictadures, i la ciència-ficció parteix gairebé sempre d'un trauma enorme. En aquella època, en canvi, la tele no en parlava gens. Al cinema una de les úniques excepcions va ser Bananas , de Woody Allen.\nUna de les primeres sorpreses que va tenir quan va arribar als Estats Units amb sis anys va ser descobrir que hi havia "una mitologia bèl·lica que ho presidia tot". McCarthy fa anys que escriu sobre l'apocalipsi.\nSi el joc és la guerra, al final t'espera l'apocalipsi. No és un fenomen només nord-americà. Tots els pobles de les Amèriques som fills d'un apocalipsi dur i amagat.\nEl fil conductor de tots els seus llibres és el Yunior. Fins a quin punt és un alter ego de Junot Díaz?\nCrec que tots hem tingut moltes experiències vitals. El Yunior representa les diverses vides que he viscut: la de nen dominicà, la de l'immigrant fool -de qui tothom es burlava-, la del noi de barri, capaç d'embolicar-se en totes les merdes, i finalment la del que va acabar anant a la universitat i va descobrir que tenia talent per a les coses intel·lectuals, per ser supernerd .\nEntre llibre i llibre deixa passar força anys. ¿És per la implicació personal en tot el que escriu?\nHi ha molts tòpics sobre això, i jo els compleixo tots: sóc molt perfeccionista, mandrós, tinc por i sóc triplement autodestructiu. A més, jo necessito convertir els meus personatges en familiars; m'he de passar quatre o cinc anys perquè em diguin una paraula. El patró del llibre I és així com la perds era explicar l'etapa femellera del Yunior. The rise and the fall . Ell mateix acaba arrencant-se el cor i destruint-lo. Aquest és el primer llibre que el Yunior escriu des de la vulnerabilitat. Hi parlo, sobretot, del fracàs.\nHi ha una distància de 14 anys entre el primer relat, El sol, la lluna, les estrelles (1998) i l'últim, Manual d'amor de l'infidel (2012).\nCom a escriptor he canviat molt, durant aquests anys. Ja no escric així, però l'homogeneïtat es dóna perquè havia de mantenir les regles que jo mateix m'havia marcat.\nHi ha contes molt durs, com aquells en què explica el càncer del germà del Yunior, el Rafa. L'experiència de la immigració és un dels vincles entre tots ells.\nSer immigrant significa conèixer la solitud. Quan tens un germà amb càncer també et sents sol, però no tant. Jo escric sobre el que veig. Per mi, un llibre que no s'enfronta amb la riquesa social dels pobles, ciutats i països on vivim no té gaire interès. Un autor que m'encanta és Herman Melville: tot i que és genuïnament americà i viu al segle XIX, ell ja reconeix que la immigració és absolutament normal.\nQuins canvis ha notat, en el panorama literari, en aquests gairebé vint anys de trajectòria?\nSi els escriptors fossin jugadors de futbol americà diria que cap d'ells corre com abans. Tothom va a mig gas i escriu com un pop writer . També han canviat els hàbits de lectura: el múscul de la concentració s'ha debilitat. ¿Hi ha algú capaç de llegir quatre hores sense mirar el Facebook o el Twitter?\nJunot Díaz Literatura Random House edicions 62 festival Primera Persona


03 | Març | 2018 | Viles i Gents\nArxius diaris: 3 Març 2018\nEmilio Gastón (in memoriam)\n(Publicada a La Comarca el 3 de març del 2018)\nEmilio Gastón, primer Justícia d’Aragó de la Democràcia (1987- 1993) es va morir el passat 22 de gener quan tenia 83 anys. La gent de la Franja hem perdut un bon amic, perquè des del primer dia al càrrec, pel que va ser elegit per les seves conviccions d’aragonesista i demòcrata, sempre va ser al costat dels que defensem la nostra terra i les condicions particulars del nostre caràcter i cultura. El Justícia Gastón, respecte a la nostra condició d’aragonesos de llengua catalana feie natural lo que per molts altres polítics i funcionaris d’aquell moment i d’ara, segueix sent un problema que no volen entendre ni resoldre. Tan natural, que se li podie escriure una carta en català i ell te la contestava. Perquè Emilio tenia molt clar que les llengües més antigues d’Aragó, són un bé cultural d’incalculable valor que s’ha de preservar, com a poc perquè les generacions futures sàpiguen d’on venim i quines són les nostres arrels i la nostra història.\nLa figura del Justícia es va crear al segle XII en plena Reconquesta, en la missió de moderar en els conflictes entre el Rei i la Noblesa; presidir les Corts d’Aragó en absència del Rei; protegir els drets individuals i col·lectius dels ciutadans enfront de les actuacions irregulars del poder… I en l’època actual, defensar l’Estatut d’Autonomia, tutelar l’ordenament jurídic aragonès i supervisar l’activitat de l’Administració.\nEl 1711, com a conseqüència de la Guerra de Successió que va entronitzar els Borbons a la monarquia espanyola, es va suprimir la institució del Justícia, i no es va tornar a recuperar fins al 1982, quan els aragonesos hem tornat a tindre institucions pròpies. L’episodi més destacat i dolorós en tota la història del Justícia es va produir al desembre de 1591 quan Juan de Lanuza el Mozo, Justícia d’Aragó, va ser decapitat per defensar els Furs i oposar-se a la invasió del Regne d’Aragó per l’exèrcit estranger de Felip II. Més avant li dedicarem una columna al nostre heroi Juan de Lanuza.\n(Publicat al Diario de Teruel el dissabte 3 de de març del 2018)\nLa Sedició el 18 de juliol del 1936 de quasi tots els caps militars espanyols, coneguda també per l’eufemisme de Guerra Civil, va triomfar a la nostra capital aquell mateix dia. Terol no fou alliberada pel nou exèrcit, que la República havia anat creant, fins al 7 de gener del 1938 en una duríssima lluita que va durar del 21 de desembre del 1937 fins al 7 de gener de l’any següent. Poc abans d’aqueixa darrera data el sergent cartògraf Pere Calders hi va arribar procedent del País Valencià. Feia pocs mesos que havia ingressat voluntari per anar al front a defensar la República inscrit en el cos de carrabiners –tenia 25 anys d’edat, era casat i pare d’un fill. El tinent coronel Albert Alejandrino, militar portuguès al servei de la República, aviat el va seleccionar per a formar part de les seves Unitats de xoc. L’experiència de l’alliberament de Terol de primera mà per part d’en Calders, unida a les seues activitats com a escriptor –ja havia publicat uns quants contes en revistes i diaris i el seus dos primers llibres– i com a periodista –havia estat director de L’Esquella de la Torratxa en la segona època- va provocar que li encarreguessen un llibre sobre les seues accions dins les unitats de xoc d’Albert Alejandrino, i especialment el testimoni directe de l’alliberament de la nostra capital. Això sí: sempre sota censura militar i estatal, com no podia ser altrament vistes les tràgiques circumstàncies. El llibre amb el títol de Unitats de xoc i amb pròleg d’en Carles Riba fou publicat a Barcelona el mateix 1938 per La Institució de les Lletres Catalanes, fundades feia ben poc. La segona edició hagué d’esperar fins al 1983, 45 anys després, publicada ara a Barcelona per Edicions 62. Amb aquest obra caldersiana es va inaugurar la temàtica de la Sedició del 18 de juliol del 1936 en els escriptors en la nostra llengua a l’Aragó, que ens ha donat noms tan importants com Joan Sales, Lluís Capdevila i Lluís Rajadell entre bastants d’altres.


El Borges jugarà el dia 10 l’Europa Cup. | Tennis taula | L'Esportiu de Catalunya\nEl Borges jugarà el dia 10 l’Europa Cup. El Borges jugarà el dia 10 l’Europa Cup. El Borges jugarà el dia 10 l’Europa Cup. El Borges jugarà el dia 10 l’Europa Cup. + El Borges jugarà el dia 10 l’Europa Cup. E-mail\n16 novembre 2019 2.00 h\nEl Borges jugarà el dia 10 l’Europa Cup. El Borges jugarà el dia 10 l’Europa Cup. El Borges jugarà el dia 10 l’Europa Cup. El Borges jugarà el dia 10 l’Europa Cup. El Borges jugarà el dia 10 l’Europa Cup. E-mail\nL’Asisa Borges Vall ha variat la data i jugarà els vuitens de l’Europa Cup a casa contra el Benelux el dimarts 10 (18 h). Havia de jugar del 6 al 8 però dos jugadors tenien compromisos amb la selecció estatal. La tornada a Holanda serà el dissabte 14 (18 h).


El nostre pa de cada dia...: Dia tranquil, miting i sopar.\nEl dia solejat i un xic emboirat, ¿o eren els efectes encara de la festa d’ahir al Ginger?. De tota manera cap al tard tocava el miting de cloenda d’Esquerra Republicana a Piera, els parlaments de rigor dels candidats, aplaudiments etc. Deu ni do la gent que hi havia, com sigui la cosa ha acabat com acaben els actes seriosos en aquest país, amb teca i mam. Uns mini entrepans molt bons i força variats de contingut, pastissets salats de pasta de full, Cava i força alegria del personal, que més es pot demanar?: que tinguin forces vots i ho puguin repetir.\nA casa per deixar l’estomac tranquil, m’he pres un bol de crema de carabassa, que havia preparat per la familia, ofegant en oli força ceba, la carabassa a tacos i també patata trocejada. Aigua un poc de miso i unes quantes fulles d’alfàbrega fresca (la primera de l’any) trinxadetes, un poc de sal i abullir mitja horeta abans de pasar-hi el pimer amb un poc de llet i mantega. A taula uns daus de pa fregit. I cap al Cafè, que avui es divendres i la cosa es pot allargar. D’entrada en Joan m’ha regalat, altre cop, un pa d’aquells que va a cewrcar a terres de lleida, un pa de debò, que penso gaudir demà amb bon acompanyament.\nPublicat per Pere Sans (coc) a 22:40


El 9 Esportiu - Notícia: L'autocrítica del futbolista més utilitzat\nL'autocrítica del futbolista més utilitzat\nNàstic. Antonio Longás, el jugador grana de camp que ha disputat més minuts, admet que no pot estar satisfet amb la seva temporada\n01/05/12 02:00\t-\nAntonio Longás. Foto: D.B.\nAntonio Longás va ser un dels fitxatges més destacats de l'estiu a Tarragona. Avalat per una bona trajectòria a segona B i segona A, el migcampista aragonès, de 27 anys, estava cridat a ser la referència en la creació ofensiva del Nàstic. Després de perdre's per lesió els dos primers partits de lliga, Longás no va trigar a fer-se un lloc en l'onze inicial amb Oliva fins a convertir-se en un fix, com amb d'Alessandro. De fet, més enllà d'aquelles dues primeres jornades de lliga, Longás només s'ha perdut un altre partit aquesta temporada, el de la jornada 29 al camp d'un dels seus exequips, el Cartagena (1-3), per sanció. Amb 32 partits disputats, 30 dels quals de titular, només el porter Rubén el supera en minuts jugats. Tot i aquests números, Longás no ha marcat les diferències tal com s'esperava, engolit, en part, per la mala actuació global de l'equip. “És clar que no puc estar satisfet amb la temporada”, admetia ahir el futbolista, que va començar la temporada jugant a la seva posició natural, el mig centre, i que ja fa setmanes que D'Alessandro el situa més a la banda, una demarcació en la qual no es troba tan còmode: “No hi estic acostumat, tot i que els millors resultats els hem obtingut amb Rodri i Seoane al mig del camp, i jo m'he hagut d'adaptar al que m'han demanat.”\nDarrera actualització ( Dimarts, 1 de maig del 2012 02:00 )\nEL 9 Esportiu 01-05-2012 Pàgina 17 DESA LA NOTÍCIA A:


Secció Sindical Baix Llobregat Litoral - El Prat: Amiguetes & Co (la dona del conseller)\nL'esposa del Conseller Ruiz, nova directiva sociosanitària\nL’esposa de Boi Ruiz, Conseller de Salut, de nom Maria Victòria Morón Mendicuti i de professió infermera, ha estat contractada o designada, amb funcions i sou de direcció, en el centre “Sabadell Gent Gran”, integrat en el Consorci Hospitalari públic “Parc Taulí”, de Sabadell. Es desconeix si és un contracte temporal o definitiu. Sembla segur que durarà quan se celebrin les futures eleccions i potser força més. El nomenament té ja setmanes i s’ha efectuat molt discretament. En el consell de govern de “Sabadell Gent Gran”, la Generalitat és majoritària. S’hi aplica el conveni de la Xarxa Hospitalària d’Ús Públic” (XHUP). +info\nPublicado por SECCIO SINDICAL BAIX LLOBREGAT LITORAL-EL PRAT en 23:30


AWStats: analitzant les estadístiques - wikijoan\nAWStats: analitzant les estadístiques\n1 Instal.lar i configurar AWStats (des de les fonts, curs 14-15)\n1.1 Configurar el cron\n2 Instal.lar i configurar AWStats (sudo apt-get)\n2.1 Estadístiques amb nom de domini: www.sad.org i www.iaw.org\nInstal.lar i configurar AWStats (des de les fonts, curs 14-15)\nNOTA. Si vols instal.lar awstats amb el paquet awstats, vés a l'apartat següent, en principi també ha de funcionar. Tingues present però que els directoris d'instal.lació seran diferents.\nAnem a instal.lar una projecte web per analitzar les estadístiques del nostre lloc www.iaw.org. A diferència de molts projectes web que veurem al llarg del curs, que estan basats en PHP+MySQL, el projecte AWStats està basat en Perl. Això és per motius històrics, doncs el projecte ja té una colla d'anys (2004). Però didàcticament és interessant per veure que en e servidor Apache podem tenir scripts perl (i d'altres) per a ser executats, i que la seva execució genera pàgines html que són servides als clients (Firefox, Chrome,...).\nAnem a la pàgina oficial:\nmirem els característiques, captures de pantalla,... i anem a Downloads. Aquí podem veure com el projecte es remunta a 2004, veiem com durant tot aquest temps el projecte ha estat actiu, i que la última versió per descarregar és molt recent, de l'octubre del 2014, que significa que el projecte és actiu. Això és important per nosaltres, només hem de confiar en projectes actius i dels quals podem rebre suport. Així doncs, descarreguem el fitxer awstats-7.3.tar.gz en una carpeta personal. Mirem el document README.txt, i d'aquí veiem que les instruccions d'instal.lació estan en la carpeta docs/, en format html.\nLlegim la documentació.\n$ sudo mkdir /usr/local/awstats\n$ sudo cp -R awstats-7.3/* /usr/local/awstats/\n$ ls /usr/local/awstats\nHem de saber on està el nostre fitxer de configuració principal de l'Apache, doncs ens el demanaran:\nComencem la configuració:\n$ cd /usr/local/awstats/tools/\n$ sudo perl awstats_configure.pl\nUpdate model config file '/usr/local/awstats/wwwroot/cgi-bin/awstats.model.conf'\nHem de tenir clar que l'objectiu és registrar les estadístiques del site local www.iaw.org, que ja està configurat i en marxa. Per tant, on posa mysite ficarem:\ni es generarà el fitxer /etc/awstats/awstats.www.iaw.org.conf\n/usr/local/awstats/wwwroot/cgi-bin/awstats.pl -update -config=www.iaw.org\nA SIMPLE config file has been created: /etc/awstats/awstats.www.iaw.org.conf\nYou can then manually update your statistics for 'www.iaw.org' withm command:\n> perl awstats.pl -update -config=www.iaw.org\nYou can also read your statistics for 'www.iaw.org' with URL:\nSi llegim amb deteniment veiem que configure.pl no suporta el cron. Què significa? Per què serveix el cron? Hem de tenir clar a aquestes altures que les estadístiques s'alimenten del fitxer log que hem definit per al nostre site. El script awstats.pl el que fa és llegir els logs i actualitzar la informació. Volem que aquest script s'executi de forma periòdica (cada hora o dia o setmana) i desatesa. Això ho farà el cron (veure més endavant).\nAbans d'executar el script mirem amb deteniment el fitxer de configuració que s'ha generat:\n$ sudo joe /etc/awstats/awstats.www.iaw.org.conf\nBusquem on el fitxer de configuració va a buscar els log. Hem de tenir clar quin és el fitxer de log per al nostre site www.iaw.org. El vam definir en el fitxer /etc/apache2/sites-available/www.iaw.org, i és /var/log/apache2/access_iaw.log.\nCustomLog /var/log/apache2/access_iaw.log combined\nEfectivament, ens assegurem que /var/log/apache2/access_iaw.log està registrant els log (actualitza www.iaw.org unes quantes vegades):\n$ tail /var/log/apache2/access_iaw.log\nPer tant, el fitxer de configuració /etc/awstats/awstats.www.iaw.org.conf quedarà:\nDins el fitxer de configuració està definit el directori on es guardaran les dades, la base de dades:\nCom que aquest directori segurament no el tindràs, el crees:\n$ sudo mkdir /var/lib/awstats\na dins es crearà el fitxer de les estadístiques, per ex, awstats102014.www.iaw.org.txt, que és la base de dades on es guarda la informació.\nMirem d'exeuctar el script\n$ cd /usr/local/awstats/wwwroot/cgi-bin\n$ sudo perl awstats.pl -update -config=www.iaw.org\nCreate/Update database for config "/etc/awstats/awstats.www.iaw.org.conf" by AWStats version 7.3 (build 20140126)\nFrom data in log file "/var/log/apache2/access_iaw.log"...\nPhase 1 : First bypass old records, searching new record...\nPhase 2 : Now process new records (Flush history on disk after 20000 hosts)...\nAra ja sé que s'actualitzen les estadístiques. Ara hem de montar el site web. Com que volem accedir a les estadístiques des de http://localhost/awstats, modificarem l'arxiu /etc/apache2/sites-available/default:\nAlias /awstats-icon/ /usr/local/awstats/wwwroot/icon/\nAquestes dues línies les posem al final de tot, just abans de </VirtualHost>.\nPer no tenir problemes de permisos:\n$ sudo chmod a+rwx -R /usr/local/awstats/wwwroot/\nReiniciem el servidor Apache, i ara ja podem visualitzar les estadístiques per al nostre site:\nAra que ja tenim les estadísques funcionant, hem d'actualitzar-les de forma automàtica i desatesa. Utilitzarem el cron.\nperl /usr/local/awstats/wwwroot/cgi-bin/awstats.pl -update -config=www.iaw.org > /dev/null\nLi donem permís d'execució i l'executem:\n$ sudo chmod +x /etc/cron.daily/awstats\n$ sudo /etc/cron.daily/awstats\nEls scripts que estan en la carpeta /etc/cron.daily/ s'executen cada dia.\nNOTA: dincs del fitxer /etc/crontab existeix la línia:\nque gestiona els scripts de cron.daily de forma anacrònica, és a dir, tenint en compte que la màquina pot estar apagada. Fixar-se bé que el script s'executarà com a root.\nInstal.lar i configurar AWStats (sudo apt-get)\nA l'Apache el log per defecte està a /var/log/apache2, i concretament access.log\nHa quedat instal.lat a:\n$ ls /usr/lib/cgi-bin/\nawstats.pl  php  php5\nEl scripit awstats.pl (script de Perl) és el motor de les estadístiques\ni el directori d'instal.lació:\n$ ls /usr/share/awstats/\nicon  lang  lib  plugins\n$ ls /etc/awstats/awstats.conf\n$ sudo cp /etc/awstats/awstats.conf /etc/awstats/awstats.localhost.conf\n$ sudo joe /etc/awstats/awstats.localhost.conf\nLogFormat=4 -> per a Apache2\nAra hem de configurar l'Apache i configurar un nou lloc per veure les estadístiques:\n$ sudo joe sites-available/default\naquestes línies també es podrien ficar a http.conf o apache2.conf\nRevisem els permisos dels logs (en principi està bé). S'ha d'actualitzar les estadístiques executant un script:\nCreate/Update database for config "/etc/awstats/awstats.localhost.conf" by AWStats version 6.9 (build 1.925)\nFound 34 new qualified records.\nAquest script el podem executar amb un cron de forma automàtica i periòdica. Si volem programar-lo cada 24 fem:\n$ sudo joe /etc/cron.daily/awstats\n/usr/lib/cgi-bin/awstats.pl -config=localhost -update > /dev/null\nPodem comprovar que funciona:\nEn el cas de què trobem que les estadístiques no s'actualitzen, el millor és executar el script directament:\nEstadístiques amb nom de domini: www.sad.org i www.iaw.org\nPer simplicitat fins ara hem utilitzat localhost. A l'assignatura de IAW s'explica es pot crear localment i a nivell de LAN noms de domini d'Internet: UF1_1:_Servidors_Web._Apache._Instal.lació_i_configuració. Suposem que disposem dels dominis locals www.sad.org i www.iaw.org, definits en el fitxer /etc/hosts.\nAra volem que AWStats accedeixi a aquests dominis i ens doni estadístiques diferenciades.\nEl primer que farem és crear els fitxers awstats.www.sad.org.conf i awstats.www.iaw.org.conf\n$ sudo cp /etc/awstats/awstats.localhost.conf /etc/awstats/awstats.www.sad.org.conf\n$ sudo joe /etc/awstats/awstats.www.sad.org.conf\nHostAliases="www.sad.org localhost 127.0.0.1"\nEl mateix per a www.iaw.org\nAccedim als sites www.iaw.org i www.sad.org (recordem que són locals a la LAN) i podem veure com es creen i s'actualitzen els fitxers /var/log/apache2/access_sad.log i /var/log/apache2/access_iaw.log\nPer actualitzar les estadístiques, executo\n$ sudo /usr/lib/cgi-bin/awstats.pl -config=www.sad.org -update\n$ sudo /usr/lib/cgi-bin/awstats.pl -config=www.iaw.org -update\nSi vull actualitzar-les automàticament ho fico en un cron, com abans.\nAra ja puc accedir a les estadístiques dels dos sites de forma diferenciada:\nObtingut de «http://wiki.joanillo.org/index.php?title=AWStats:_analitzant_les_estadístiques&oldid=252333»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 24 oct 2014 a les 15:33.


Botifarra d'ou "Can Muntal" - Artencuina\nNo descobreixo res si dic que la gent de Can Muntal elabora uns dels millor embotits que es poden trobar. El secret és la qualitat dels ingredients i el respecte a la tradició que manté en els seus productes.\nEntre tota la seva oferta, però, que és molt variada i imaginativa, permeteu-me que destaqui la botifarra d'ou. Aquesta sempre ha estat una de les meves preferides, i la que prepara en David de Can Muntal és senzillament sensacional. Amb un equilibri perfecte de greix i magre, s'elabora deixant que l'ou amoroseixi la barreja, donant-li una textura senzillament perfecta. Sense additius ni colorants, hi trobarem més rovells d'ou que no pas clares, per tal de que agafi una mica de color sense haver d'afegir-hi cap colorant.\nAquí teniu la recepta per anar fent salivera:\nIngredients: panxeta, papada de porc, ous, sal i pebre.\nPiquem la panxeta (60%) i la papada (40%) i posem 4 ous per quilo. Per aconseguir el color natural, més de la meitat dels ous, només hi posem el rovell de l'ou i seguidament ho posem a la pastera, hi afegim la sal (natural, sense additius 20 gr/kg) i el pebre acabat de molinar (4 g/kg), tot remenat, fins que la carn absorbeixi tot l'ou.\nLlavors passem a embotir-ho amb tripa natural 40/45. Un cop lligades, les posem a la caldera, una hora a 80 graus, sempre vigilant que no passi mai d'aquesta temperatura, les traiem de la caldera i les refredem amb abundant aigua freda. Un cop refredades, les posem a la càmera dues hores i ja ho tenim a punt.


3 min. Barcelona 15/01/2017 00:00\n651x366 Emma Vilarasau i Montse Barderi a la presentació del llibre a la llibreria La Impossible. / MANOLO GARCIA Emma Vilarasau i Montse Barderi a la presentació del llibre a la llibreria La Impossible. / MANOLO GARCIA\n“Cert, no va ser fàcil, el camí que vam fer juntes de Suïssa a Kabul. Cert, de res van servir les teves atencions per tal que superés els meus problemes. Volia que em coneguessis prou perquè et fos possible estimar-me i ara em pregunto si, precisament pel fet que m’hagis conegut tant, ja et sigui impossible seguir-me estimant”. És l’encapçalament d’una carta datada a Lisboa el 25 de maig del 1941. Annemarie Schwarzenbach recorda a Ella Maillart el viatge que les va portar a creuar Europa i l’Àsia amb un Ford de divuit cavalls. Podria semblar forassenyat que dues dones s’aventuressin a marxar soles a l’Afganistan sense pensar en els riscos que podia suposar, en temps de la Segona Guerra Mundial. I encara pot sorprendre més llegir els escrits d’algú que parla de la seva experiència a la ciutat d’Alep, amb els monuments intactes i els carrers plens de vida, o dels escenaris del Líban que ara la guerra ha destrossat. Ella Maillart i Annemarie Schwarzenbach, dues aventureres, van intuir un món que desapareixia i es van atrevir a explorar-lo. Ara l’escriptora Montse Barderi i l’actriu Emma Vilarasau s’han atrevit a donar-los veu a l’epistolar Camí d’anada i tornada, un llibre que ficciona la relació entre dues dones que realment van existir.


Transport públic, consum responsable i reciclatge, el que més inquieta els ciutadans sobre el desenvolupament sostenible\nEl Govern ha fet una enquesta sobre els ODS i algunes aportacions s'analitzaran per tirar endavant possibles accions\n3 min. Andorra la Vella 20/05/2018 11:21\n651x366 El foment del transport públic ha estat un dels neguits palesats pels ciutadans. / ARXIU ANA El foment del transport públic ha estat un dels neguits palesats pels ciutadans. / ARXIU ANA\nEls ciutadans han pogut expressar la seva opinió sobre els Objectius de Desenvolupament Sostenible (ODS) a través de la plataforma digital habilitada pel Govern per informar sobre aquest concepte i també per recollir l'opinió de la població. Entre el 3 i el 30 d’abril, període en què era possible respondre a aquesta enquesta, hi van participar 137 persones que van posar en relleu, majoritàriament, que en un país com Andorra és important l’educació i la lluita contra el canvi climàtic. Una de les inquietuds que més van palesar els participants va ser el foment del transport públic, tal com posen en relleu des del Govern, i també van rebre molts comentaris sobre el consum responsable.\nA més a més, s'ha constatat el neguit per la gestió acurada dels residus i, així, una gran majoria de les enquestes assenyalaven que cal seguir fomentant el reciclatge i que s’haurien de prendre mesures per “eliminar totalment els envasos de plàstic”.\nAquestes aportacions s'adjuntaran en l'informe de seguiment del compliment dels Objectius de Desenvolupament Sostenible que s'inclou en el marc de les revisions nacionals voluntàries del Fòrum Polític d’Alt Nivell 2018 de les Nacions Unides. Aquest document s’haurà de presentar el mes de juliol i des de l’executiu s’ha previst “un apartat en cada capítol de l’informe per a la societat civil, en el qual s’afegiran les idees i les preocupacions que la població ha destacat” a través d’aquesta plataforma. Ara com ara, de fet, s’estan analitzant els comentaris i les aportacions que s’inclouran a l’informe directament.\nA més a més, un altre pas que es farà és, un cop es presenti aquest informe, un recull amb els resultats de l’enquesta perquè l'executiu pugui analitzar possibles accions al respecte.\nPel que fa als perfils dels 137 participants a l'enquesta, cal destacar que 88 eren dones i 49 homes. Un 30% treballa a l’administració pública i la seguretat social, un 20% en altres sectors, un 10% en educació, un 5% al sistema financer, el mateix percentatge que altres activitats socials i serveis personals. Un 4,5% són estudiants i aquest mateix percentatge és el de persones que treballen al sector comercial.\nA través de l'adreça https://www.exteriors.ad/ca/informenacionalvoluntari s'informa sobre què són els objectius del desenvolupament sostenible, l'informe nacional voluntari (un document que forma part dels processos de seguiment i examen de la implementació de l'Agenda 2030 per al desenvolupament sostenible i que Andorra lliurarà per primer cop) i el calendari que s'ha de seguir.\nOrdino, declarada reserva de la biosfera per la Unesco


Amb veu pròpia. Crònica de demà - Miquel Martí i Pol\nAmb veu pròpia. Crònica de demà.\n«Amb veu pròpia. Crònica de demà» és el títol del cicle d’espectacles que tenen la poesia com a eix vertebrador i que es porta a terme durant el mes de novembre, en el marc de les Jornades Miquel Martí i Pol.\nAmb veu pròpia. Crònica de demà s’organitza conjuntament amb l’Ajuntament de Vic, l’Ajuntament de Tavèrnoles i la Fundació Miquel Martí i Pol, i està obert a tots els municipis i entitats que vulguin adherir-se amb un espectacle poètic. L’objectiu és que la poesia arribi de forma interdisciplinària a tots els públics.\nDescarrega el programa d’Amb veu pròpia. Crònica de demà 2019\nA NOU MARiART s’estrenen, especialment per al projecte Amb veu pròpia.\nCrònica del demà, nous poemes i melodies de les autores.\nNOU MARiART és una peça escènica que ens convida a retrobar la nostra\npròpia essència a través de la poesia de la Noemí Morral i la música de\nDesprés de l’actuació, podrem conversar amb elles de com la connexió amb l’art i la natura pot\nser un element de transformació aportant benestar a les nostres vides.