Immersió lingüística: consideracions linguoeducatives | Itacat | Agència de Comunicació Intercultural\nImmersió lingüística: consideracions linguoeducatives\nby adroca 17:09 0 comentaris Català Opinió\nAvui toca parlar de la immersió lingüística a les escoles catalanes. En aquesta entrada, intentaré definir exactament què és la immersió lingüísitica, i d’altra banda comentaré la qüestió, aquesta situació social, política i lingüística generada per la sentència del Tribunal Suprem i que ha estat recuperada pel Tribunal Superior de Justícia de Catalunya arran de demandes individuals d’alguns pares.\nEs diu “immersió lingüística” no especialment per qüestions legals, sinó perquè en el fons no deixa de ser un mètode d’ensenyament lingüístic: és el fet de capficar-se plenament en l’aprenentatge de la llengua, a viure-ho i fer-ho tot en la llengua “estrangera” per estimular al màxim el seu aprenentatge i la intel·ligència lingüística dels aprenents. I com pot ser que tot el sistema educatiu es fonamenti en un mètode d’aprenentatge lingüístic?? El sistema escolar català ha adaptat aquest mètode pedagògic per donar-li un sentit social transcendental en convertir-lo en l’eix vertebral de l’ensenyament, per fer de la immersió una eina d’aprenentage global, d’integració social i d’enriquiment cultural. L’educació a Catalunya es fa per immersió lingüística perquè és necessari per al bon desenvolupament intel·lectual i personal dels alumnes, perquè és primordial per impulsar l’ús social de la llengua pròpia del país.\nLa immersió lingüística, amb el propòsit de fer un ús normal de la llengua, es va convertir, doncs, amb el perfil lingüístic que havia d’adoptar l’educació (era el pilar de l’escola catalana). L’anomenat Programa d’immersió lingüística era el pla de l’administració catalana que pretenia reintroduir el català en l’educació i fer-ne llengua vehicular. Aquest programa fou impulsat gràcies a la Llei de Normalització Lingüística de 1983, després de recuperades les competències en matèria educativa dos anys abans. La generalització de la immersió lingüística, però, va ser un procés pautat: per exemple, el curs 1981-1982 només hi havia un 9% d’escoles de Catalunya que ho feia tot en català, i un 15% parcialment. L’aplicació intensiva del Programa d’immersió lingüística durà fins a mitjan dècada dels 90.\nEl Centre d’Estudis Jordi Pujol (fundada per l’expresident de la Generalitat) va elaborar un estudi sobre l’obra de govern pel que fa a la immersió lingüística, estudi que podeu consultar íntegre aquí, on explica el procés de catalanització de l’escola, la situació sociolingüística del país i els èxits assolits.\nPerquè quedi tot més clar, més val que desgranem aquest mètode en els dos àmbits a què fa referència, els dos aspectes de la immersió lingüística del sistema educatiu català: el vessant sociolingüístic i el vessant polític:\nSociolingüístic: és destacat que, com he definit més amunt, l’educació s’estructuri per aquest mètode d’aprenentatge, ja que això vol dir que l’ambient general que hi ha a la societat no és favorable a la llengua catalana, la qual cosa implica que s’hagi d’estructurar un ensenyament integral en català per tal d’assegurar la supervivència i la normalització social (encara no plenament assolida) de la llengua pròpia del país, cosa que a la vegada assegura el perfecte aprenentatge del castellà, llengua que, a més, és preponderant en la societat, té més prestigi i té més recolzament institucional per ser la llengua estatal i, per tant, “superior”. És per això que el castellà no necessita de cap sistema educatiu especial per assegurar el seu correcte aprenentatge, i pretendre introduir el bilingüisme posaria en perill l’estabilitat de la llengua catalana i trencaria la cohesió social que s’ha estructurat sobretot entorn de la immersió lingüística, ja que evita la segregació, sense menysprear l’ensenyament del castellà ni el seu ús social. (Per dades sobre el paper del català com a instrument integrador, vegeu el capítol de conclusions de la comissió Nova immersió i canvis metodològic dins del recull de conclusions d’un estudi que el Consell Assessor de la Llengua a l’Escola féu el 2006 pel que fa a l’estat de la llengua a l’educació).\nPolític: quan aquest mètode d’aprenentage es vol aplicar al sistema educatiu, és quan podem dir que legalment la immersió lingüística converteix el català en llengua vehicular, la que ha d’estructurar la pràctica docent, ja que així el sistema s’adequa als principis socials idonis: assegura l’aprenentatge de les dues llengües principals de Catalunya. Més d’un cop també ha quedat demostrat per estudis que el nivell de castellà dels estudiants de Catalunya és igual que el d’altres comunitats autònomes; és més, el de català, a jutjar pels resultats de les proves de selectivitat, és més baix que el de castellà. Actualment, la immersió lingüística, que és, podríem dir, quelcom transversal a totes les accions de govern i a tots els colors de govern, queda recollida a la Llei d’Educació de Catalunya de 2009, al text jurídic complet de la qual podeu accedir clicant el logo oficial.\nHa quedat sobradament demostrat que el model d’immersió lingüística és ideal, permet enriquir la societat catalana i estimula el multilingüisme. La UE algun cop ja ha avalat el model educatiu català sense problema, fins i tot n’ha lloat la seva capacitat cohesionadora gràcies a la llengua, com va quedar demostrat amb l’informe sobre el multilingüisme a Europa que va presentar la Comissió Europea el 2007. Així, no cal defensar més la immersió lingüística. Ara, la qüestió gira entorn de la situació política i judicial pel que fa a la interlocutòria del TSJC.\nNo sóc un expert en la qüestió, però diré la meva opinió en funció del que conec. Per començar, segons sembla una interlocutòria no és una sentència, llavors no té gaire sentit que el TSJC ho faci i pretengui amb això canviar tot el sistema educatiu. En tot cas, podria afectar només les famílies que van presentar al demanda, però es veu que ahir mateix el president del TSJC, Miguel Ángel Gimeno, va remarcar que sí que afecta el model d’immersió lingüística. Tinc entès que la mateixa justícia espanyola ja ha avalat algun cop la consitucionalitat del model català. A més, no és feina dels tribunals llençar ultimàtums. Així mateix ho va defensar el ministre Caamaño, molt explícit.\nD’altra banda, alguns esgrimeixen que les decisions pel que fa a l’educació de Catalunya les ha de prendre el Parlament, ja que és una competència autonòmica, hi ha una llei que regula l’educació i una interlocutòria no pot fer-la canviar si no viola cap altra llei. Junt amb això, cal dir que em sembla molt estrany que el TSJC pretengui que en només dos mesos es canviï el model lingüístic de l’educació: penso que per fer un canvi substancial com aquest es necessita més temps per preparar-ho i adaptar-se, a més les qüestions administratives sempre van lentes. Segurament aquesta exigència és un exemple més de la posició política que té la resolució i que es manifesta amb aquest ultimàtum.\nPenso que això indica que alguna cosa es mou per Espanya, alguna cosa que els partits polítics poden aprofitar perfectament. Una última consideració que puc fer és que cal tenir present que, com en qualsevol altre àmbit de l’administració, quan hom vulgui dur a terme alguna formalitat pel que fa a l’educació, pot demanar perfectament de fer-ho en castellà, com ara tràmits administratius o, fins i tot, entenc jo, reunions entre pares i els professors, però evidentment la llengua per defecte, com a principal de l’administració catalana i pròpia del país, és el català.\nTambé el sistema educatiu preveu aplicar assessorament i acompanyament lingüístic per als alumnes els pares dels quals ho hagin demanat, sense trencar l’esctura vehicular com a funció integradora del català. La resposta unànime contra la sentència i en defensa de la immersió lingüística ha estat clara i contundent, ja que la immersió és un pilar de la societat catalana i a tots ens afecta i uneix. No són només gairebé tots els partits els qui s’oposen a eliminar la immersió lingüística, és que també són els sindicats de professors (que són, per cert, els que entenen d’educació i per això han de ser els més capacitats per jutjar qüestions educatives) i la Federació d’Associacions de Pares i Mares d’Alumnes (en teniu el logo a la dreta) que critiquen la mesura judicial. Així mateix, hi ha organitzacions civils cultural i els sindicats, tots fent pinya en favor del català. Nosaltres mateixos, habitants d’aquest país, ciutadans d’aquest estat i parlants de català i/o castellà, penso que podem apreciar perfectament que no hi ha cap problema perquè l’educació es faci en català, de fet és el que és lògic.\nIgualment crec que podem veure que, de manera més general, no hi ha cap mena de conflicte lingüístic en la societat catalana (almenys no cap de greu), tothom parla com vol i es relaciona amb la gent de manera normal. Posicions polítiques com la que ha demostrat més d’un cop l’administració espanyola (i aquesta resolució n’és un exemple), així com arguments que alguns partits espanyolistes esgrimeixen amb base emocional que sovint l’únic que fan és alimentar la catalanofòbia, creen problemes on no n’hi ha i alteren l’ànim dels catalans.\nPer últim, per acabar del tot, només em falta atendre una qüestió que va més enllà de la simple actuació judicial: els principis democràtics. En aquest sentit, pretendre voler implantar el bilingüisme amb el castellà a les aules catalanes violaria els principis de la Declaració Universal de Drets Lingüístics. Així ho podem entendre pels articles, per exemple, 2 i 3 del títol preliminar, on justament es recullen els drets de la comunitats lingüístiques (llengua pròpia) i grups lingüístics, entre altres drets l’ús d’elements “reequilibradors” per garantir la transimissió social de les dues llengües, sense perjudici de cap; a més, els elements reequilibradors s’han de fer en el marc de la lllengua pròpia de la comunitat lingüística. Això és justament el que fa el català en ser la llengua vehicular de l’educació. Precisament la secció segona del títol segon tracta de l’ús de la llengua en l’ensenyament, d’on destaco l’article 24: Tota comunitat lingüística té dret a decidir quin ha de ser el grau de presència de la seva llengua, com a llengua vehicular i com a objecte d’estudi, a tots els nivells de l’ensenyament dintre del seu territori: preescolar, primari, secundari, tècnic i professional, universitari i formació d’adults.\nEctòrix. Llicenciat en història l'any 2010 i Master en formació de professorat.\nTAGS : Català | Opinió |


4.1Festival de llegendes de Catalunya\nSant Martí de Tous o simplement Tous és un municipi de la comarca de l'Anoia al límit de la Conca de Barberà i a deu quilòmetres de la capital de comarca, Igualada. A 1 de gener del 2021 registra una població de 1.245 habitants.\nLlista de topònims de Sant Martí de Tous (Orografia: muntanyes, serres, collades, indrets..; hidrografia: rius, fonts...; edificis: cases, masies, esglésies, etc).\n1.228 - - - - - - -\nEl poble celebra des de l'any 2010 el Festival de Llegendes de Catalunya, un esdeveniment de caràcter nacional. La vila té al seu darrere un nombre molt ampli de llegendes populars que s'han anat transmetent de generació en generació. El festival també vol ampliar la difusió fora del que és pròpiament el municipi, recollint llegendes d'arreu de les terres catalanes. Un festival amb activitats per a tots els públics. Se celebra el primer cap de setmana de juliol.\nEl poble també conserva el tradicional ball de faixes  Arxivat 2016-08-09 a Wayback Machine., que és ballat cada any per Festa Major i en altres actes importants del poble. Els ballaires van usant les seves faixes, agafant-les de diverses maneres, i finalment alcen un dels ballaires tot dient "Visca Sant Martí! Visca Catalunya!" .\nLloc web oficial del Festival Arxivat 2011-10-01 a Wayback Machine.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Sant_Martí_de_Tous&oldid=29648311»


Els «bojos» de la «ciutat» de Cap Roig - Diari de Girona\nLa maduresa «rockera» de Sopa de Cabra conquereix el festival de Calella de Palafrugell\nmarc verdaguer | calella de palafrugell 17.08.2016 | 08:19\nQuintana i companyia van demostrar estar en plena forma en el recital d´ahir · José Irún / Festival de Cap Roig\nSopa de Cabra trepitjava Cap Roig, ahir, per presentar Cercles, un disc madur d'uns músics que s'han fet prou adults per saber mitigar les arestes del matrimoni entre el talent de Josep Thió i l'esperit de Gerard Quintana, que s'allunya cada cop més d'aquell impetuós «quiero tu sexo», per anar a la recerca d'emocions. Emocions que volen perdurar en el temps; com perduraran les del públic del concert de Calellla, amb totes les entrades venudes de feia dies.\nEl mític «bona nit, malparits» amb què Gerard Quintana va introduir la tercera cançó del concert, la clàssica Tot queda igual, després d'una obertura amb dos temes del nou disc, conduïa la memòria cap a imatges, records més o menys emboirats i somriures còmplices de fa més de vint anys. Cap a concerts d'una Sopa de Cabra que, amb el pas del temps, ha madurat gairebé tant com els seus seguidors. Gent que, amb més panxa i menys cabell, assaboreixen ara els nous temes del grup com Cercles, amb la contenció que marquen l'edat, els seients i les llotges de Cap Roig; però que, també, i llavors ja sí oblidant-se de tornar a seure, uns espectadors que saben deixar-se emportar cap als vells temps quan apareixen clàssic com Podré tornar enrere, El boig de la ciutat, Camins o la sempre imprescindible L'Empordà que va tancar la segona ronda de bisos ja passada la mitjanit. «Està molt bé això de Cap Roig; ja ens ho havien dit... D'haver-ho sabut potser hauríem vingut abans», feia broma Quintana a un públic convençut i entregat, tot i saber-se molt millor les cançons de fa vint-i-cinc anys que les noves, al mig del qual hi havia el futbolista Gerard Piqué que, encara que era molt petit en l'etapa més expansiva del grup gironí, no es va voler perdre el concert a menys de vint-i-quatre hores del partit de Supercopa contra el Sevilla. La tornada als escenaris de Sopa de Cabra va acabar desembocant amb un altre retorn, en aquest cas als estudis de gravació, que s'ha acabat convertint en aquest Cercles. A Cap Roig, Quintana va agrair a Piqué que escollís la cançó Camins per respondre un campanya contra ell al Twitter. I Piqué va acabar saludant al públic.


Paul Berg - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nPaul Berg (Nova York, EUA 1926) és un bioquímic i professor universitari nord-americà guardonat amb el Premi Nobel de Química l'any 1980.\nPaul Berg l'any 1980.\n30 juny 1926 (94 anys)\nAbraham Lincoln High School (en) (–1943)\nUniversitat Estatal de Pennsilvània . bioquímica (–1948)\nUniversitat Case Western Reserve . bioquímica (–1952)\nAcadèmia Nacional de Ciències dels Estats Units (1966–)\nPremi Nobel de Química l'any 1980\nVa néixer el 30 de juny de 1926 al barri de Brooklyn, de la ciutat de Nova York. Va estudiar bioquímica a la Universitat de Pennsilvània, on es llicencià el 1948, i posteriorment realitzà l'any 1952 el seu doctorat a la Universitat Case Western Reserve de Cleveland. Des de 1959 és professor de bioquímica a la Universitat de Stanford.\nLa seva recerca s'ha centrat en els àcids nucleics, investigant sobre traçadors radioisotòpics en el metabolisme intermedi d'aquests àcids, realitzant estudis sobre l'àcid fòrmic, formaldehid i metanol aconseguint reduir els grups a metionina. El resultat de la seva recerca fou la comprensió sobre com els aliments són convertits en material cel·lular, a través de l'ús de carbonis isotòpics o àtoms nitrogenats pesats. Així mateix va demostrar que els cofactors de l'àcid fòlic i la vitamina B12 tenien influència en els processos esmentats.\nBerg continuà la recerca en el camp de la bioquímica metabòlica, concretament en la recominació de l'ADN. Així mateix ha realitzat investigacions sobre el virus VIH, observant com la variant VIH-1 indueix a una immunodeficiència que infecta les cèl·lules T.\nEl 1980 va compartir la meitat del Premi Nobel de Química pels seus treballs sobre la bioquímica dels àcids nucleics, i en especial per l'estudi de l'ADN híbrid. L'altra meitat del premi recaigué en Walter Gilbert i Frederick Sanger pels seus treballs en la determinació de seqüències bàsiques en els àcids.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Paul Berg\n«Paul Berg» (en anglès). NobelPrize.org. Nobel Media AB.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Paul_Berg&oldid=23350652»\nDarrera modificació: 28 abr 2020 a les 11:14\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 28 abr 2020 a les 11:14.


El festival d'estiu Vila-real Renaix arranca aquest cap de setmana per a dinamitzar el sector comercial i gastronòmic de la ciutat - Ajuntament de Vila-real\nEl festival d'estiu Vila-real Renaix arranca aquest cap de setmana per a dinamitzar el sector comercial i gastronòmic de la ciutat\nEl festival d'estiu Vila-real Renaix arranca aquest cap de setmana amb les actuacions dels grups de música Red Smoke, Los Dalton, Patxi Ojana, Periko Shaman i Gran músico y mejor persona que amenitzaran diferents zones de la localitat per a atraure un públic disposat a gaudir de les vesprades-nits a la ciutat. El festival es va idear amb la intenció d'impulsar el comerç i el sector gastronòmic local i, al mateix temps, ajudar a la indústria musical del municipi i la província. Després de rebre l'autorització del Gabinet Tècnic de Desescalada, hui el pla de contingència presentat per la Regidoria de Festes, que dirigeix Diego Vila, ha rebut el vistiplau de la Junta de Govern Local per a dur a terme aquest festival amb una sèrie de mesures de seguretat i higiene adaptades a la nova normalitat.\n"Aquest festival es planteja com una iniciativa per a amenitzar i donar major atractiu a l'oferta gastronòmica i comercial de Vila-real i, al mateix temps, serveix per a ajudar a la indústria musical de la qual formen part promotors, músics i tècnics del sector que durant els últims mesos no han pogut desenvolupar la seua activitat a causa de la situació de crisi sanitària" assenyala el regidor de Festes i Turisme, Diego Vila.\nD'acord amb la nova normalitat les actuacions seran sense escenari, amb una zona delimitada per als músics que hauran de guardar la distància mínima de seguretat. No hi haurà zona de ball i es disposarà de cartelleria informativa per a recordar a la ciutadania les mesures de prevenció i higiene.\nLa música ambient es podrà escoltar en diferents zones de la ciutat com la plaça de la Vila, l'avinguda de la Murà, el carrer de Pere Gil, la plaça de Colom, la plaça del Llaurador i l'Estadi de la Ceràmica, entre d'altres. Les actuacions es duran a terme els divendres, dissabtes i diumenges en horari de 19.00 a 21.00 i de 23.00 a 01.00 hores, els diumenges no es realitzaran actuacions en horari nocturn. Hi ha previstos 18 dies d'actuacions, on s'abastaran tots els gèneres, música en valencià, flamenc o rock distribuïdes per a les vesprades-nits d'estiu.\nEl regidor de Festes, Diego Vila, ha recordat que és un projecte que es finança a càrrec del fons per a iniciatives culturals acordat per tots els partits polítics en la taula del Pacte local pel renaixement de Vila-real. Amb l'acord de tots els partits polítics també es va consensuar dur a terme la campanya 'Queda't de festa al poble' destinada a incentivar el consum de l'oci nocturn en els pubs i discoteques. Totes dues iniciatives s'emmarquen en la defensa de les nostres coses com a eixos prioritaris per a l'executiu local amb la finalitat d'incentivar un oci i un turisme de proximitat.


La Residència Santa Maria del Tura d’Olot confirma 15 defuncions més amb símptomes compatibles amb la COVID-19 – elgarrotxi.cat\nLa Residència Santa Maria del Tura d’Olot confirma 15 defuncions més amb símptomes compatibles amb la COVID-19\n1 d'Abril de 2020 Redacció GARROTXA 0\nLa Residència Santa Maria del Tura d’Olot ha confirmat aquest dimecres 15 defuncions amb símptomes compatibles amb la COVID-19, però no confirmats i dos ja comptabilitzats per l’Hospital d’Olot\nActualment, a la Residència Santa Maria del Tura d’Olot hi ha quatre residents amb confirmació de COVID-19 positiva, un d’ells és la persona que va ser donada d’alta a l’Hospital d’Olot i es troba bé.\nDes de l’inici de la pandèmia s’han produït disset defuncions de residents, dos a l’Hospital d’Olot, i quinze a la Residència, amb símptomes compatibles amb la COVID-19, però no confirmats.\nEls professionals estan treballant al màxim, amb rigor i amb tots els mitjans que tenen a l’abast. En els darrers dies s’ha incorporat deu persones que han reforçat les àrees assistencial i de neteja i continuem cercant més personal en previsió de possibles baixes que es poguessin produir. A més, aquesta setmana ja comencen a reincorporar-se alguns professionals que fins ara es trobaven en aïllament al seu domicili.\nLa residència està seguint en tot moment les recomanacions de l’Atenció Primària i Comunitària (APIC), qui segons normativa porta el lideratge sanitari a les residències. L’autoritat de l’APIC a la zona l’ostenta el CAP d’Olot. Per recomanació del CAP, i per actuar amb la màxima precaució i seguretat per als residents, ja fa uns dies que es té cura de tots els residents com si fossin possibles casos de contagi.\nLa setmana passada la residència va rebre equips de protecció individual (EPIs), procedents de la Clínica Salus Infirmorum que l’Institut de Religioses de Sant Josep de Girona té a Banyoles. Actualment, es disposa de material de protecció suficient perquè els professionals treballin de forma segura, i les instal·lacions es netegen i desinfecten cada dia seguint rigorosament els protocols i recomanacions enviats per les autoritats sanitàries.\nVolem agrair el suport i ajut que ens ha prestat en tot moment el CAP d’Olot des de l’inici d’aquesta pandèmia. També el suport de l’Ajuntament d’Olot, que s’ha posat a disposició de qualsevol necessitat que hem tingut, i s’ha coordinat amb eficàcia amb el CAP.\nComunicat original aquí.\nUna mort per COVID-19 i 84 pacients, 44 d’ells professionals sanitaris, és el balanç d’aquest dimarts a l’Hospital d’Olot\nPantalles de protecció als comerços de Sant Joan les Fonts\nL’Ajuntament de la Vall d’en Bas retalla 40 punts el deute en quatre anys


FloraChic donarà la "Benvinguda" al Cruïlla 2017 - Cruïlla Barcelona Summer Festival\nFloraChic donarà la “Benvinguda” al Cruïlla 2017\nDes del Festival Cruïlla treballem any rere any per convertir el recinte del Fòrum en un espai cada vegada més còmode i agradable, on els serveis estiguin ben dimensionats i permetin una experiència positiva.\nAquest any, juntament amb FloraChic, volem donar un pas endavant i integrar espais on les flors siguin protagonistes. Petits oasis que us permetin connectar amb la naturalesa amb els vostres cinc sentits. Per aquest motiu, us volem donar una càlida BENVINGUDA plena de flors, de les millors olors i dels colors més intensos i variats. Una manera única i inoblidable de començar el teu Cruïlla 2017.\nTrobareu més informació de FloraChic, aquí.\nTags: cruilla2017, FloraChic


Els investigadors reivindiquen la identitat pròpia de la terrissa del Pirineu – Lo Campus diari\nEls investigadors reivindiquen la identitat pròpia de la terrissa del Pirineu\nData publicació 3 desembre 2018 per redacció\nL’Ecomuseu de les valls d’Àneu, a Esterri d’Àneu, ha acollit una jornada sobre la terrissa del Pirineu coincidint amb diverses recerques i estudis sobre el tema que s’estan duent a terme. Els investigadors han aprofitat per reivindicar la identitat pròpia i personalitat ”molt marcada” de la terrissa de les comarques de muntanya. Jordi Abella, responsable de l’Ecomuseu ha dit que durant molts anys s’ha deixat de banda i que ara és el moment de reivindicar-la en l’àmbit històric però també estètic. Abella ha explicat que a través de la terrissa s’expliquen moltes qüestions de l’època com les relacions familiars, aspectes de la vida quotidiana i dels oficis. La jornada ha servit per retre un petit homenatge a Ramon Abelló, veí d’Artesa de Segre, col·leccionista i autor del llibre ‘La terrissa al Pirineu’, mort recentment.\nDurant la jornada els investigadors han treballat aspectes com la metodologia de la recerca oral o treballar els mètodes de documentació. Abella ha dit que l’objectiu d’aquesta jornada també és activar una línia de coordinació que ajudi, en un futur, a treballar conjuntament l’àmbit de l’estudi i la recuperació de la terrissa del Pirineu. A principis de la dècada dels anys 60 del segle passat va ser quan van desaparèixer els darrers terrissaires del Pirineu.♦\nComença la 14a Setmana de la Comunicació de la UdL: la ficció televisiva\nL'Institut Valencià de Cultura obri la presentació de candidatures per a la tercera edició dels Prem...\nLa cinquena edició del Temporada Alta a Amèrica Llatina atreu 6.380 espectadors, 1.800 més que l’any...


L’Alella duplica la mitjana de gols en els últims 6 partits: 12.5 | CF Alella\nL’Alella duplica la mitjana de gols en els últims 6 partits: 12.5\nL’Aleví ‘B’ del club està trencant tots els registres des que va començar el 2019: l’equip de Larrosa duplica la seva mitjana de gols\nQuin inici de 2019 que està protagonitzant l’Aleví ‘B’! Al CF Alella estem encantats amb el rendiment d’aquesta plantilla; només cal fer un cop d’ull a les xifres. El conjunt de Toni Larrosa és ara mateix l’equip més en forma de la seva lliga, després d’encadenar sis triomfs seguits.\nCinquè i a només tres punts del líder, el conjunt alellenc acredita un balanç quasi perfecte des que va començar l’any: sis victòries i una sola derrota. El 2019 s’obria amb males sensacions, caient a casa (1-5) contra l’AEILL. Des d’aleshores, però, tot han estat alegries.\nEn les darreres sis jornades, els nostres jugadors han assolit la perfecció: 75 gols marcats i només 9 dianes rebudes. Això significa que en un terç de la lluga jugada fins ara l’Alella ha estat capaç d’anotar la meitat dels gols de tota la temporada. Sensacional!\nEn les darreres sis jornades, els nostres jugadors han assolit la perfecció: 75 gols marcats i només 9 dianes rebudes\nMentre que els registres defensius s’han mantingut estables (entre 1.6 i 1.5 gols encaixats per partit), l’atac ha evolucionat de forma exponencial. En els últims sis encontres oficials, l’Aleví ‘B’ ha marcat 12.5 dianes per xoc, doblant el seu registre anterior de 6.45 per duel. Això suposa un augment del 100% de l’efectivitat ofensiva.\nAquesta bona notícia és una conseqüència de la força del grup. De fet, l’Aleví ‘B’ compta amb set jugadors amb dobles dígits golejadors: Pol Mur (11 gols), Edu Bertran (11), Óscar Garcia (11), Lionel Bailon (16), Luca Faure (23), Marc Conesa (24) i Eric Bustamante (44).