Llogar furgoneta per mudances a Rubí: RUZAFA\nCALCULA EL PREU DE LLOGAR FURGONETA PER MUDANCES A RUBí\nLlogar furgoneta per mudances a Rubí\nDisposem d'una àmplia flota de furgonetes modernes, en constant renovació perquè sabem l'important que és la seguretat, tranquil·litat i comoditat a l'hora d'haver de viatjar, Rubí és un municipi espanyol de la província de Barcelona, situat a la comarca del Vallès Occidental, a Catalunya, Espanya. Es troba situat a la vall de la riera de Rubí, i limita al nord amb Terrassa, a l'est amb Sant Quirze del Vallès a l'oest amb Castellbisbal i Ullastrell, i al sud amb Sant Cugat del Vallès. Amb més de 75 000 habitants, Rubí és la quarta ciutat del Vallès Occidental en població, després de les dues cocapitals (Sabadell i Terrassa) i Sant Cugat; l'onzena de la província de Barcelona, la quinzena de Catalunya i la 96 d'Espanya.\nLa nostra flota cobreix la majoria de les necessitats per al lloguer de furgonetes i vehicles industrials. Troba el vehicle que s'ajusti al teu perfil. El nom actual segons els historiadors prové del nom Rivo Rubeo, que s'ha trobat en algunes restes romanes. Aquest nom en llatí seria traduïble per riera vermella en referència a l'argila que la riera de Rubí arrossegava per la seva llera.\nAmb nosaltres des del primer quilòmetre, comptes amb assistència en carretera per resoldre qualsevol incident que pugui sorgir. Sempre cobert per no portar-te sorpreses. Els primers assentaments daten de finals del segle VI a. C. La població de l'època era d'orígens laietans i es troba en les ruïnes del Poblat iber de Can Fatjó. Segons les últimes corrents arqueològiques aquesta podria ser Rubricata (grec Ῥουβρίκατα), una ciutat laietana al marge del riu Rubricatus que va ser situada per Claudi Ptolemeu en la Tarraconensis ja al segle II.\nTenim una gran flota de llogar furgoneta per mudances a Rubí molt pràctiques, còmodes i segures que faciliten el transport de mercaderies. Només has de triar la que s'ajusta perfectament a les teves necessitats específiques. La ciutat com a tal és d'origen romà, tal com ho testifiquen les moltes àmfores trobades en el seu territori. La creença sobre l'origen del nom procedeix de la seva riera, antic riu Rubeo per als romans. La documentació escrita més antiga que cita Rubí és de l'any 986. l'any Ver también any\nSi vol llogar furgoneta per mudances a Rubí a Barcelona per dies de 6 passatgers per visitar la seva família que es troba a l'altre costat de país o si vol anar amb els amics de viatge per alguna part d'Europa a esquiar; tenim les llogar furgoneta per mudances a Rubí ideals. Els nostres vehicles li faran tenir el plaer de viatjar junts en una mateixa furgoneta. L'escut de Rubí va ser aprovat el 2 d'abril de 1990 i publicat al DOGC el 11 del mateix mes. Les claus de Sant Pere (Sant Pere) són l'atribut del patró de la ciutat i els quatre pals recorden que el municipi va estar sota la jurisdicció reial.\nSi has de fer una mudança i no saps com portar tots els teus mobles i estris. Truca'ns, nosaltres podem ayudarte.En la nostra flota de vehicles, segur aquesta l'ideal per a tu. La bandera de Rubí té la següent descripció el color vermell s'utilitza en representació de l'esmalt de camper de l'escut, i els colors grocs i blanc, en representació de les claus de Sant Pere, que figuren en l'escut.\nMés comodidadUn cotxe més gran ofereix un espai més còmode per a trasllats llargs d'un grup més gran de persones. Estaran de millor humor i disposició, i si es tracta de clients o clients, això farà una gran diferència en la impressió que causi la teva empresa o organització. En un estudi realitzat el 30 de setembre de 2008, Rubí tenia un total de 74.468 habitants, dels quals 37.016 són homes i 37.452 dones, segons dades del padró municipal de Rubí. L'any anterior, tenia 70.494 habitants.\nVénen les dates nadalenques. Has d'anar a el poble amb la família i alhora portar algunes cosetes que tens a casa. Doncs podem ayudarte.Tenemos el vehicle ideal mixt. El municipi de Rubí està situat en un dels principals nusos de comunicacions de Catalunya. Diverses vies ho creuen en diferents direccions. Les xarxes de transport públic estan incloses en el sistema tarifari integrat de transport de la regió metropolitana de Barcelona.\nSom especialistes en el llogar furgoneta per mudances a Rubí, a un preu molt competitiu i sempre amb els millors models del mercat per oferir-li la major seguretat i eficàcia.\nNo es perdi les nostres ofertes en Lloguer de Furgonetes. Disposem dels millors preus en lloguer de furgonetes a Internet. llogar furgoneta per mudances a Rubí RUSSAFA seva empresa de confiança.\nHorari RUSSAFA d'atenció a client: Dilluns a divendres les: 08:30 - 13:30 | 16.30 - 19:15 - dissabte: 09:00 - 12:00 Domingo i Festius: Cerrado¿Cuánto costa llogar una furgoneta a RUSSAFA Sabadell? Una llogar furgoneta per mudances a Rubí en RUSSAFA els preus varien segons els dies, és més barat llogar entre setmana de dilluns a divendres.\nFurgonetes de lloguer grans per transportar\nCamió de lloguer per transports barat


root – Pàgina 2 – DESTACA'T\nFigueres acollirà aquest proper dissabte 2 de juny a partir de les 20:30h al Parc de les Aigües la tercera semifinal de la 10a edició del Destaca’t 2018, el concurs de música jove de les Comarques Gironines. El cantautor Cesc (L’Armentera), i els grups Koalanú (Figueres), Malestruch (Amer) i Awaken the Nightmare (Amer) es jugaran un lloc a la gran final del concurs, que es celebrarà el dia 29 de juny a La Mirona de Salt. A la final ja els esperen el grup FOK de Llagostera i NÄOS de Girona, que són els dos finalistes del concurs després de guanyar les semifinals de Cassa de Selva el passat 28 d’abril i la del 19 de maig celebrada a la Bisbal d’Empordà. Després de les actuacions dels grups participants, la festa continua fins a quarts de dues amb un DJ. En cas de pluja, la semifinal es traslladaria a la Plaça Catalunya.\nEl Destaca’t és un concurs nascut l’any 2009, amb la voluntat de fer de trampolí dels grups emergents de les Comarques Gironines i projectar la música en català cap als grans escenaris. El grup guanyador del Destaca’t obté una plaça per tocar al concurs Música Jove, que se celebra a Montblanc en el marc de l’Acampada Jove. Al seu torn, el guanyador del Música Jove obre l’escenari gran de l’Acampada Jove, a l’Espai Independència, en la següent edició, tal com fou el cas del grup garrotxí Hora de Joglar, que va guanyar el Música Jove en l’edició del 2014 i va obrir l’Acampada Jove 2015.\nDesprés de les actuacions del grups participants, la festa no s’aturarà. A partir de les 0.00h, l’escenari de l’Alternativa comptarà amb l’actuació de Sonia Chammah amb Ramons Osona, grup tribut a Ramones, i Komodor (Sarrià de Ter). A més, lligat a la lluita del Destaca’t contra la repressió i la preservació dels drets fonamentals, l’organització posarà una caixa de resistència, de la qual tots els beneficis aniran destinats als grup de suport del raper Valtonyc, condemnat a 3 anys i 6 mesos de presó per cantar.


INFO RÀDIO CALELLA: Gala de curtmetratges\nA Calella continuen les activitats programades en el marc del Festimatge, el festival de la imatge i el cinema que impulsa Foto Film Calella. Diumenge, entre altres, es va celebrar la Gala matinal de cinema curt.\nAquest diumenge es van estrenar diversos curtmetratges realitzats per autors calellencs i cursetistes dels tallers de cinema de Foto Film Calella. Ha estat una feina intensa durant els últims mesos per als 12 alumnes que enguany han participat dels tallers de cinema.\nEl públic assistent a la gala, que es va fer a la Sala Mozart, van poder veure el curt “El borracho” de Pere G. Ejby; “Els colors de la vida”, de Neus Ciurana, entre d'altres. Tant Ejby com Ciurana tenen experiència en la creació de curts.\nEn el cas de “Els Colors de la vida”, la idea va sorgir durant un viatge en avió. Neus Ciurana ha explicat que en un primer moment volia fer un curt absurd i sense argument.\nDurant la gala d'ahir diumenge també es va projectar el curtmetratge “Els fantasmes de les golfes” elaborat per alumnes del curs 2008-2009 i “Hipòcrites”, amb guió de Jordina Turón, que ha participat al curs aquest any.\nRecordem que els tallers de cinema de Foto Film Calella combinen sessions teòriques amb pràctiques. Els alumnes aprenen les característiques del llenguatge cinematogràfic i fan una aproximació a la història del cinema.


Mobilitat intel�ligent, economia forta\nLa temàtica d'aquest any es centra en el paper de la mobilitat sostenible intel·ligent com a inversió per a la Unió Europea\nLa Setmana Europea de la Mobilitat té com a objectiu principal divulgar informació i conscienciar als ciutadans sobre els avantatges de la mobilitat sostenible. Els efectes positius de la mobilitat intel·ligent i sostenible són molt extens. Diversos grups d'interès com els ciutadans, el sector privat i el sector públic es beneficien enormement d'aquest tipus de mobilitat.\nAquest any, s'emfatitza el vincle existent entre el transport i l'economia. De tal forma que es vol fomentar que els polítics locals i els ciutadans vegin la mobilitat com a una inversió per Europa.\nDurant els dies 16 al 22 de setembre es realitzaran diverses activitats relacionades amb la mobilitat. Tant ciutats com els ciutadans poden participar en la Setmana Europea de Mobilitat.\nLes ciutats, els pobles i els ens locals tenen l'oportunitat de crear noves estratègies de transport i promocionar l'ús de la mobilitat sostenible. Hi ha tres criteris per a participar:\n- Realitzar una setmana d'activitats i esdeveniments enfocats a la temàtica de la Setmana Europea de la Mobilitat\n- Implementar una mesura permanent i a llarg termini que animi a la gent a utilitzar mitjans de transport sostenibles\n- El dia sense cotxes: El 22 de setembre els carrers es tanquen pels cotxes. Els ciutadans recuperen un espai públic segur i lliure de vehicles\nEls participants que implementin els tres criteris, poden optar al Premi de la Setmana Europea de la Mobilitat. En el cas de voler participar-hi, es poden registrar en el següent enllaç.\nLes escoles, empreses, ONGs i altres actors no municipals també poden prendre part en la campanya de la Setmana Europea de la Mobilitat registrant les seves accions per a la mobilitat. N'és un exemple d'acció anar amb bicicleta a la feina amb els veïns. En el següent enllaç es pot realitzar el registre.


El 94,5% de professionals de la Corporació de Salut del Maresme i la Selva estan lliures de coronavirus - El Gerió Digital\nEl 94,5% de professionals de la Corporació de Salut del Maresme i la Selva estan lliures de coronavirus\nNomés 38 dels professionals a qui han fet el test han generat anticossos de llarga durada\nDimecres, 20 de maig de 2020 08:30h\nTest aplicat a profesionals de ICS de Girona\nLa Corporació de Salut del Maresme i la Selva ha fet, des del 24 d'abril, 1.290 proves serològiques a professionals per comprovar si havien passant la covid-19 i si havien generat certa immunitat al virus.\nEl 94,5% dels testos ràpids han sortit negatius (1.219) i el 5,5% (71), positius. D'aquests, només el 2,9% (38) han generat anticossos de llarga durada. La prova serològica detecta les immunoglobulines M i G, proteïnes produïdes pel sistema immunitari de la persona com a resposta defensiva a un coronavirus. Les IgM són els anticossos que es produeixen en un estadi primerenc de la infecció (entre cinc i set dies des de l'inici dels símptomes) i les IgG apareixen de forma tardana (a partir del dia 14) i persisteixen al llarg del temps.\nFins al dia d'avui han fet proves PCR a 623 professionals dels diferents centres de la corporació: 136 han donat positiu, dels quals dos continuen en aïllament i la resta ja s'han reincorporat. A aquests 136, de moment no els hi han fet proves serològiques.\nDos mesos després que es detectessin els primers casos de coronavirus als centres hospitalaris de la Corporació de Salut del Maresme la Selva, aquest dimarts han fet balanç de les xifres absolutes registrades als hospitals Sant Jaume de Calella, Blanes i al sociosanitari de Lloret de Mar.\nDes de l'arribada de la pandèmia, han fet la prova de detecció del virus a un total de 723 pacients de l'hospital de Calella, dels quals 148 van donar positiu (el 20,4%) i 575 negatiu (el 79,5%).\nA l'hospital de Blanes, des de l a declaració dels primers casos hi ha hagut un total de 343 pacients hospitalitzats a qui han fet la prova PCR. Del total de casos, el 33,5% han estat casos positius (115 persones) i el 66,4% negatius (228).\nDes del 16 d'abril i fins al 18 de maig no han registrat cap pacient crític nou que hagi que hagi requerit ventilació mecànica. Els pacients crítics atesos des de l'inici de la pandèmia es van concentrar el primer mes. A Calella 20 persones van requerir ventilació mecànica i a Blanes 28.\nEl nombre total de pacients que han rebut l'alta a l'hospital de Calella en dos mesos han estat 99 i a Blanes 96. L'hotel Salut va atendre un total de 51 pacients, 42 dels quals havien requerit hospitalització prèvia (22 a Calella i 20 al comarcal de Blanes).\nEl nombre total de defuncions per la covid-19 als hospitals de la Corporació ha estat de 51. A l'hospital de Blanes hi ha hagut 20 morts i al de Calella 31. A aquestes defuncions se n'hi ha de sumar vuit al sociosanitari de Lloret de Mar.\nEl centre sociosanitari va registrar un total de 42 pacients positius, la majoria d'ells s'han mantingut asimptomàtics i des del passat 23 d'abril no s'ha detectat cap nou cas. Després que els pacients afectats per la Covid-19 completessin el temps corresponent d'aïllament ja s'ha procedit al desconfinament progressiu de les plantes.


Nova temporada de visites guiades a Siurana | Turisme de Siurana\nNova temporada de visites guiades a Siurana\nL’Ajuntament de Cornudella de Montsant i l’empresa Còdol Educació posen en marxa noves propostes de visites guiades al conjunt històric de Siurana.\nA partir del proper diumenge 19 de setembre, comença una nova temporada de visites guiades a Siurana, el Priorat. Aquestes vénen carregades de sorpreses per oferir als visitants una nova manera de conèixer el ric patrimoni que té aquest petit poble medieval.\nS’oferiran dos tipus de visites durant els caps de setmana i els dies festius: la visita dinamitzada, cada dissabte i diumenge a les 12:00h, i la visita teatralitzada, cada segon cap de setmana de mes a les 12:00h. A més a més, des de l’empresa encarregada de dur a terme les visites, Còdol Educació, també s’ha posat en marxa un programa educatiu destinat a centres escolars.\nLa visita dinamitzada tindrà un cost de 6€ pels adults i 4€ pels infants de 8 a 12 anys (els menors de 8 anys gratuït). L’objectiu d’aquesta visita, que durarà 1h 30’, és descobrir el conjunt patrimonial de Siurana d’una forma amena però rigorosa, explicant les històries que conformen la història. Són aquestes les que captiven als participants i permeten explicar temes tant diversos com la formació geològica de Siurana, les seves llegendes, l’ocupació humana al llarg de la història, etc.\nLa visita teatralitzada tindrà un cost de 9€ pels adults i 5€ pels infants de 8 a 12 anys (els menors de 8 anys gratuït). En aquest cas es pretén apropar al visitant a Siurana a través del món llegendari, barrejant elements històrics i fantasiosos que la tradició oral ha fet arribar als nostres dies. Durant 1h i 30’ es passejarà pels escenaris que apareixen a les llegendes i s’experimentaran les emocions dels seus personatges en primera persona.\nCòdol Educació T.: 977 327 362\nOIT Cornudella T.: 977 821 000


Màrtirs - Diari de Girona\noriol ponsatí-murlà 04.09.2015 | 00:00\ndemà dissabte, Girona farà olor de santedat. O, més aviat, de beatitud. Tres religioses pujaran als altars. Fidela Oller (Banyoles, 1869), Facunda Margenat (Girona, 1876) i Josefa Monrabal (Gandia, 1901) van ser assassinades a Barcelona, Gandia i València l'any 1936, poc després que l'alçament franquista provoqués l'inici de la guerra civil. Oller, Margenat i Monrabal pertanyien a l'Institut de Religioses de Sant Josep de Girona, una congregació religiosa dedicada a l'assistència de malalts fundada per Maria Gay i Tibau l'any 1870 i que -Falciani dixit- entre 2006 i 2007 va arribar a acumular 2,7 milions d'euros en un compte del HSBC de Ginebra. Res que no faci tothom, avui dia.\n¿Què és, però, exactament, un beat? Si demà ho pregunten a qualsevol dels centenars d'aficionats a assistir a cerimònies d'aquesta mena -que sembla que ompliran la nostra ciutat, vinguts dels cinc continents- segurament no els ho sabran respondre. Per tant, ja els ho explico jo. Un beat no acaba de ser del tot un sant però s'hi acosta més que vostè i que jo. En principi. Per entendre'ns, ha fet els primers cursos en la carrera de sant, però encara li falta aprovar alguna assignatura. Si vostè vol ser beat, ha de fer diverses coses. En primer lloc morir-se. Ser beat i estar viu alhora no és possible, per la senzilla raó que s'entén que si algú és beat («beatus»: feliç) és perquè finalment contempla la faç de deunostrosenyor, lluny d'aquesta vall de llàgrimes. Un cop mort, el candidat a beat pot fer dues coses: convertir-se en màrtir o bé obrar un miracle. Ser o no ser màrtir va directament lligat a la manera com algú mor i, per tant, convindrà que es prenguin amb anterioritat les mesures necessàries per tenir una mort que sigui digna de la palma del martiri. Obrar un miracle, en canvi, es pot triar si es fa en vida o després de morir. Em diran que, un cop mort, és complicat fer miracles (o fer res, en general) però no és ben bé així. N'hi ha prou que a algú li passi alguna cosa estranya (és a dir, que es curi inexplicablement d'una malaltia, que agafi un tren de RENFE que arribi puntual a lloc o bé que li caigui la torrada a terra pel costat que no conté la melmelada). Si aquest algú assegura haver invocat el nom del presumpte miracler abans que succeís el fet inesperat, ja tenim un possible miracle. Com que l'Iclèsia és una institució com déu mana, no fa les coses a la babalà i, davant de qualsevol possible miracle, engega un procés jurídico-administratiu d'allò més seriós del qual es fa responsable la Congregació per a les Causes dels Sants.\nLes tres religioses que demà seran beatificades no han tingut necessitat de fer cap miracle perquè van morir màrtirs, és a dir, donant testimoni de la seva fe. El bisbe de Girona, Francesc Pardo, s'ha afanyat a aclarir que «una beatificació d'uns màrtirs mai va contra ningú ni reivindica res», sinó que «sempre és un missatge de reconciliació i de pau». I els collons d'un elefant. La pàgina web del Bisbat on s'informa de l'acte de beatificació diu que «van ser assassinades per la seva condició de religioses en la persecució religiosa que va tenir lloc del 1931 al 1939». És a dir, exactament durant el temps que va durar la Segona República. Associar, com aquell qui no vol la cosa, la Segona República amb la noció de «persecució religiosa» és d'una poca honestedat intel·lectual i d'una manca d'escrúpols històrics descomunal. Si d'això no se'n diu anar contra ningú ni reivindicar res, que baixin les tres beates juntes i m'ho expliquin.\nDóna la casualitat que les tres religioses que demà seran beatificades no van ser assassinades ni l'any 1931, ni el 1932, ni el 1933, ni tan sols el 1934, ni el 1935. Bàsicament, perquè durant tots aquests anys, tot i que la República tingués un ideari legítimament laic (i, si volen, fins i tot laïcista, però no pas més del que té actualment la República Francesa), a excepció feta d'episodis de violència que van tenir lloc fonamentalment a Astúries i Palència, aquí no es va perseguir ni es va matar ningú. Totes tres van morir un cop iniciat el conflicte de 1936. Van morir d'una manera inacceptable i criminal però aquestes morts no poden ser posades en cap cas en un context de «persecució religiosa» imputable a la política republicana.\nPer oficialitzar l'ascensió als altars, demà tindrem a Girona l'ínclit cardenal Angelo Amato. Una llumenera eclesiàstica que va formar-se al costat de Ratzinger quan aquest dirigia la Congregació de la Doctrina de la Fe (és a dir, la Inquisició Romana). Amato va tenir el seu minut de glòria el dia que va afirmar en una entrevista que Galileu no s'havia retractat per les pressions exercides per la Inquisició sinó perquè era un bon cristià que no volia anar a l'infern. Brillant.\nA mi, que es faci pujar gent al cel, mentre tots hi càpiguen i no es barallin, em sembla la mar de bé. Però les tres religioses de Sant Josep devien ser indubtablement dones abnegades i voluntarioses de qui s'ha de recordar la seva tasca de suport als malalts. No pas el seu martiri. Si l'Església vol efectivament fer gestos «de reconciliació i de pau» més val que no ens inciti a fer recomptes. De màrtirs, els republicans en tenim uns quants més que no pas ells...


La Mediterrània d'arrel fa festa major - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nLa Mediterrània d'arrel fa festa major\nL'Ajuntament i la fira conviden Balcony Players i Tandarica Bastard Orkestar la nit de diumenge\nredacció | manresa 31.08.2014 | 15:56\nLa Mediterrània d'arrel fa festa major Imatge promocional\nLa Festa Major de Manresa tindrà enguany una Nit Mediterrània. Serà diumenge (23 h), a la plaça Sant Domènec, just després de la celebració del tradicional castell de focs, i inclourà les actuacions de dues formacions d´arrel que proposen música festiva: Balcony Players, banda d´Amsterdam amb la seva música gypsy-klezmer, i Tandarica Bastard Orkestar, músics del Camp de Tarragona amb un estil balcànic molt ballable.\nLa proposta de la Nit Mediterrània és una iniciativa de l´Ajuntament manresà que té el suport de la Fira Mediterrània, que en- guany de celebrarà del 9 al 12 d´octubre. El director artístic del certamen, David Ibáñez, ha assegurat que «estem molt agraïts que s´hagi decidit dedicar una nit a la música d´arrel». La programació s´ha consensuat i, segons Ibáñez, els grups escollits encaixen «molt bé en el perfil de formacions que acollim a la Fira Mediterrània. Ens sentim molt còmodes amb aquesta proposta de col·laboració».\nBalcony Players és un grup multinacional que inclou membres dels Països Baixos, Bèlgica, Perú i Nova Orleans, als Estats Units. La seva música combina les influències de les seves cultures diverses amb una barreja gitana i de música tradicional jueva. Creen un so ric i acolorit que és perfecte per al ball. En l´actualitat, la banda, que deu el seu nom al fet que realment van començar a fer concerts al seu balcó, és compon de cinc membres: Moniek de Leeuw (violí, veu), Luca Susti (bateria, veu), Ilse Roskam (acordió, veu), Johan de Pue (guitarra, veu) i Martin Masakowski (contrabaix, veu). Estan fent una gira que també els durà a Tortosa, Madrid, Sant Sadurní d´Anoia i Reus.\nTandarica Bastard Orkestar, la segona formació de la nit, prové del Camp de Tarragona i té l´origen en la factoria Tandarica Orkestar, formació coneguda per les seves propostes de carrer. Liderada per la part musical de la companyia aposta per concentrar l´espectacle a l´escenari i oferir un repertori balcànic molt ballable. Roger Conesa (saxos), Samuel García (violí i trompeta), David Rincón (percussions), Dani Catena (bateria), Jorge Varela (teclats i acordió), Toni Chisvert (tuba) i David Sancho (veu i altres) aporten actitud de rock´n´roll a partir dels temes més salvatges d´artistes com Dejan Petrovic, Shantel, Goran Bregovic, Mahala Rai Banda o la No Smoking Orchestra, entre d´altres. La seva actuació següent serà a les festes de Santa Tecla de Tarragona.\nJoan Pera passeja una nova parella. Manresa\n270 quilos de material pirotècnic omplen de llum i de color el cel de Manresa. Manresa\nEls museus s´obren a la ciutadania. Manresa\nExhibició de balls de sevillanes, avui a la tarda a la plaça Major . Manresa


Fiz: ´En el nostre comiat un diploma és poca cosa, però ens mereixem tot el respecte del món´ | Atletisme Català\nInici General Fiz: ´En el nostre comiat un diploma és poca cosa, però ens...\nFiz: ´En el nostre comiat un diploma és poca cosa, però ens mereixem tot el respecte del món´\nEl vitorià Martín Fiz, que ha acabat sisè en la marató dels Jocs de Sydney, afirma que en el seu comiat i en el d´Abel Antón de les Olimpíades ´un diploma és poca cosa´, encara que ha recalcat que ´ens mereixem tot el respecte del món perquè hem donat tot el que teníem´. Fiz ha explicat que no han pogut córrer al màxim pel fort vent, subratllant que el ritme no ha estat fort però ha marxat bé només a estones, cosa que ha beneficiat els més joves. ´Ha fet molt vent, he estat valent i he anat remuntant posicions, però quan els africans fan un trio en cap és difícil atrapar-los´, ha dit. Tanmateix, l´atleta basc assegura sentir-se satisfet. ´M´hagués agradat pujar al podi i guanyar una medalla, sobretot per l´expectació que hi havia al país, però avui era molt difícil. És una pena que no hagi pogut ser´. ´L´ATLETA MÉS REGULAR DEL MÓN´ Fiz, amb tot, ha recordat que guanyar dos diplomes olímpics consecutius (va ser quart a Atlanta) no està a l´abast de qualsevol. ´No és per egocentrisme, però sóc l´atleta més regular del món, al costat d´Abel Antón. En l´última dècada, amb els èxits aconseguits a Mundials i Europeus, hem demostrat ser l´equip més regular del món´. El vitorià ha dit que se sent emocionat en el seu comiat, i ha insistit en el fet que tot i no haver-se endut cap medalla, l´equip de marató es mereix ´tot el respecte del món perquè hem donat tot el que teníem´.


QUÈ T'ANAVA A DIR: El Cortes Inglés a Barcelona i a Tarragona\nEl Corte Ingles un dissabte a les 8 de la tarda no tenia molt gent. Això passa a Tarragona. Estic segur que a Barcelona estava a tope i més en un dia que feien unes rebaixes fantàstiques. Hi ha coses que s'han de posar on toquen. Potser els cortes ingles a barna estan molt bé, però quan els treus i els poses a un altre lloc la cosa ja no és així. És com prendre un cubata a casa i en un bar. En el segon lloc està bé i en el primer lloc ja no té tanta gràcia.\nPublicat per Què t'anava a dir a 11:03\nperò el CI millor sense gent, sino és un agobio, els emprovadors estan plens, i no trobes ganges a les rebaixes.\nLo que son diferents al CI de tarragona son els porters, sempre estan parlant amb un veí o un amic, senyal de que tarragona és un poble gran.\nEl cubata, millor ben acompanyat.\n13 de febrer de 2011, a les 15:25


El llibre de l’amor de Peter Gabriel - Fets D'artista\nEl llibre de l’amor de Peter Gabriel\nAquesta percepció de la senzillesa de l’amor és el primer senzill del vuitè estudi i el catorzè àlbum del músic anglès Peter Gabriel, Ratlla la meva esquena . El disc consisteix en que Gabriel cobreix dotze cançons de diversos artistes, que utilitzen orquestra i veu en lloc d’instruments de rock normals. El pla de Gabriel era un altre àlbum, Jo et ratllaré , que serà llançat en una data posterior, en la qual els dotze artistes que va ocupar al seu torn l’ex-vocalista de Genesis interpreten un dels seus temes.\nAquesta cançó és la portada de Gabriel d’una cançó de Magnetic Fields del seu àlbum conceptual de tres volums del 1999, 69 cançons d’amor . The Magnetic Fields és la principal sortida creativa del cantautor Stephin Merritt i 'The Book of Love' està recolzat per la portada de Merritt de 'Not One Of Us' de Gabriel. El senzill es va llançar digitalment el 30 de gener del 2010, el dia de la lluna plena del gener del 2010.\nGabriel va gravar originalment aquesta cançó per a la banda sonora de la pel·lícula del 2004 Ballem .\nGabriel li va dir: el més tranquil sobre aquesta portada carregada de cordes: 'Em van introduir a través d'un amic als camps magnètics, i em vaig enamorar de l'escriptura de la cançó i de la peculiar manera que la banda interpretava el seu material. Aquesta meravellosa lletra és profundament romàntica i una mica cínica al mateix temps, cosa que l’obre a un públic que no compraria el slush. Aquesta va ser la pista que em va destacar 69 cançons d’amor i estàvem treballant en les cordes del meu tema 'Signal to Noise' en aquell moment. Vaig pensar que seria fantàstic escoltar-ho a les cordes i només vaig aconseguir que s’ordenés a temps i es gravés durant la sessió “Signal to Noise”. La Clàudia dels Camps Magnètics em diu que ara reben moltes sol·licituds per a aquesta versió en concret de cerimònies de casament, i que es va utilitzar en l’últim episodi del Matolls Sèries de televisió, i sembla que va generar el seu propi seguiment de culte com a resultat '.\nLa cançó també compta amb la veu de la filla de Gabriel, Melanie. Va ser ella qui va convèncer el seu pare perquè reproduís el tema de Bon Iver 'Flume' Ratlla la meva esquena .\nserà una bona bona vida\nets el millor millor que la resta\nabatent les parets del mal de cor\nguerra per què no podem ser amics\nGary Moore encara té les lletres del blues\nqui pot dir cap a on va el camí cançó


L'ESCRIVIDOR Pep Elias: Ni aquest Barça és de llegenda, ni té un trident centenari\nNi aquest Barça és de llegenda, ni té un trident centenari\nNo es tracta de posar aigua al vi de la felicitat que ha generat la històrica temporada del Barça. Però precisament per fer justícia als mèrits aconseguits per l'equip de Guardiola, convé ser una mica precisos en l'elecció dels adjectius que se li dediquen, sobretot des de la premsa esportiva, especialment aficionada a tota mena d'excessos lingüístics.\nAquests dies, per exemple, hem pogut llegir reiteradament titulars que qualifiquen el Barça d'equip llegendari, sense tenir en compte que, en realitat, una llegenda és una narració d'aparença més o menys històrica, però amb una major o menor proporció d'elements imaginatius o inventats. I, afortunadament, aquest no és el cas del Barça de Guardiola. Els tres títols, el 2-6, els rècords i totes les gestes de la temporada són estrictament reals, no són invencions dels cronistes per augmentar el prestigi de l'equip. La victòria de Sant Jordi sobre el drac és una llegenda, però el triplet del Barça és una realitat històrica incontestable.\nTambé s'han escrit tota mena d'elogis al trio de davanters que ha liderat aquesta marxa triomfal. I fins i tot diaris habitualment rigorosos han comès l'error d'utilitzar expressions com 'trident centenari' a l'hora d'explicar que Messi, Eto'o i Henry han superat enguany els cent gols. Però no cal consultar el diccionari per saber que l'adjectiu 'centenari' significa que té cent d'anys d'existència. I aquest no és el cas, ja que sumant les edats dels tres davanters no assoleixen ni de bon tros aquesta xifra. En qualsevol cas, aquest és un error freqüent en la premsa esportiva, que sovint parla sense complexos del centenari d'un jugador per indicar que ha arribat als cent gols o als cent partits amb la samarreta d'un equip. En definitiva, el Barça és un club centenari, però el seu trident atacant, no. És, en tot cas, un trident històric que aquest any ha arribat a la centena de gols.\nEl Barça de Guardiola mereix els millors elogis i, per aquest motiu, esgota els adjectius, però convé no deixar de dir les coses pel seu nom.\nPublicat per L'Escrividor a 17:00\nEtiquetes de comentaris: Llengua, Lletres, Opinió\nbona precisió. Sovint els comentaris esportius van una mica a l'ample\nEstem d'acord que l'esport és passional, però no cal caure sempre en els excessos.


Xarim Aresté: "Per ser artista has de ser un poeta" | Qualsevol Nit\nAparquem davant de Catalunya Ràdio i Xarim Aresté ja ens espera assegut fumant tabac de liar amb la guitarra al costat. Mentre caminem, amb un parlar tranquil ens explica que acabava de sortir dels estudis de tocar unes quantes cançons del seu últim treball, Groc (Bankrobber, 2018). El músic transmet espiritualitat i calma, és d’aquelles persones que ve de gust escoltar i que s’ho qüestiona absolutament tot. Seiem a una plaça i després d’ensenyar-nos la guitarra, sense saber massa com acabem parlant sobre karma, poesia, idiomes romànics i prehistòria. La conversa acaba amb la frase del Xarim “i aquí estem encara, lluitant contra el puto imperi!».\nEn altres ocasions has explicat que les cançons surten de l’estómac, no del cap…\nSí, crec que si vols fer de l’art un acte de transmutació, no pots deixar que governi la ment, ha de sortir d’un altre lloc generador. La ment no és generadora.\nI quines sensacions t’han fet escriure les cançons de Groc? Un disc reivindicatiu, lligat al difícil moment polític que vivim des de fa temps.\nEn aquest cas em vaig connectar amb un patiment atàvic, amb un patiment que no era meu. Observant el que passava se’m removien coses com de la família, entrava en contacte amb frustracions del meu avi i d’aquestes generacions passades que havíem heretat nosaltres. Com una falta de dignitat pròpia que ells havien naturalitzat. Sento que la meva generació ha crescut en aquest pòsit de dolor que no sabem exactament d’on ve. És una qüestió més emocional que política, no es tracta de rancor, és una qüestió més aviat d’expressió. Hi ha molt de dolor però hi ha algunes parts còmiques i tot. Suposo que el que volia fer era treure pes a aquest dolor i dotar-nos de poder, que nosaltres som capaços de transmutar aquestes emocions, i ho estem fent de fet.\nLlavors, ets optimista?\nSí. Bé optimista, jo crec que el dolor és etern, crec que ningú ens traurà mai el dolor. Quan Catalunya sigui independent, que ho serà, no sé si d’aquí a cinc anys, deu o vint-i-cinc, hi haurà un dolor nou, el dolor de ser independents. Com quan tens un fill, que de sobte tens el dolor nou de tenir un fill. Hi ha una alegria, però també hi ha un dolor implícit que abans no tenies i que va canviant a mesura que tu evoluciones. Crec que la clau no està en esforçar-se per treure’ns el dolor de sobre, la cosa és saber gestionar-lo, saber conviure amb el dolor perquè no marxarà mai. En canvi la felicitat oscil·la, no la pots abraçar per sempre. El dolor sí.\nXarim Aresté | © Víctor Parreño\nAl tema Querida España podem conèixer la teva opinió sobre una de les parts, l’estat espanyol…\nBé, no parlo tant de l’estat sinó de la vida intel·ligent espanyola, perquè n’hi ha. M’estava dirigint a aquesta vida intel·ligent com ‘ei tius!’, demanant empatia, demanant inclús empatia amb els meus propis errors, com jo intento tenir empatia amb els errors dels altres.\nI pel que fa a l’altra banda, que en penses de com s’està gestionant el problema polític des de Catalunya?\nPer una banda em surt un respecte gegant pels polítics, perquè jo no sé fins on arribaria per defensar una idea si em poses a l’equació a la meva família, per exemple. En aquest sentit respecto qualsevol opció, però per altra banda, entenent que no és fàcil ser polític, com tampoc és fàcil ser ciutadà, ara mateix em sento molt més orgullós dels ciutadans que dels polítics. Sento com que ha evolucionat molt més la consciència ciutadana que la consciència política, i ho trobo molt positiu. Llavors més que criticar els polítics seguiré elogiant a la gent.\nÉs com una sensació que des del principi som la gent la que estem arrossegant els polítics…\nSí, exacte. Penso que si els polítics no aconsegueixen cristal·litzar això, serà el seu problema perquè els hi passarà per sobre. I pel que fa a aquesta cosa amb Espanya, que jo encara ara sento l’himne espanyol i em cago a sobre, com el meu avi es cagava a sobre igual… Les pròximes generacions no tindran aquest pòsit. Hauran oblidat aquest dolor que la nostra generació té, un dolor passat. Si ho fem bé els que vindran després ja no heretaran aquest dolor, serà molt més net tot plegat.\nJo vaig començar a tocar perquè estava enfadat i llavors per mi aquesta ràbia formava part de la música.\nJa n’hi ha prou de política, parlem de música. Escoltant Lladregots (Chesapik, 2013)i ara Groc o Polinèsies (Bankrobber, 2017) te n’adones que tot i que l’essència és la mateixa, les maneres de dir les coses han canviat. Cap a on creus que està evolucionant la teva música?\nEn realitat no m’ha donat temps d’evolucionar una merda (riu). Crec que el més evident de la meva evolució és a nivell tecnològic, és amb les formes, però com deies, en l’essència, crec que puc tocar una cançó que vaig fer fa temps i una que he fet avui i les puc portar al mateix lloc. No sé massa cap a on va la meva música, el que sí que sé és que cada cop em sento més lluny del rock, la qual cosa em fa molta il·lusió. Perquè no he anat mai cap al rock, sempre he vingut d’allà, i de sobte, ara em veig amb més eines per poder, des del rock possiblement, moure’m cap a altres llocs. Per començar m’he comprat una caixa de ritmes i un sintetitzador, i he pensat que igual si tinc instruments moderns, puc fer música moderna (riu). Perquè sempre he sentit que la guitarra elèctrica al final és un instrument com la viola de gamba, de segles pretèrits que ja no té massa res a aportar. No hi ha cap mena de subversió amb una guitarra elèctrica ara mateix. Una caixa de ritmes és més subversiva de sobte. Quan veig xavals rapejant, hi veig una cultura contemporània que no és la meva però que és molt inspiradora per mi.\nVas començar fent punk. Com t’ha influït o et segueix influint aquest estil i en definitiva aquesta actitud?\nN’he sigut conscient ara d’això, ara he sabut fins a quin punt va ser important aquesta manera de començar. Jo vaig començar a tocar perquè estava enfadat i llavors per mi aquesta ràbia formava part de la música. Per mi tocar amb la guitarra era un acte físic, acabava amb les ungles trencades, sagnant i suat. Aquesta era l’experiència de la música, no era una altra. Després he anat a altres mons, però sempre partint d’aquest lloc que els flamencos en diuen tronios, suposo. No sé si deu ser això.\nla música ja em dona un tema, la música em dona coses de per si que he d'obeir. En canvi, la poesia és molt més infinita en aquest sentit. No és relativa a ningú més que a si mateixa. La poesia per mi és el gènere més elevat.\nHas fet gires i concerts completament sol, amb la teva banda, amb grups com Sopa de Cabra, Sanjosex, Maika Makovski, etc. Ara mateix què et ve de gust fer?\nAra el que estic fent és tocar amb la meva banda i no estic fent música amb ningú més. Però mai m’he tancat, perquè tocant altres músiques amb altra gent i compartint universos és de la manera que més he après. El més bonic de tot és quan trobes un mestre, quan amb algú que respectes pots trobar un llenguatge comú i mirar-te de tu a tu, això és el més bonic de la música, és una passada. Així és com he après amb tota aquesta gent que comentaves. Però també és veritat que ara amb la banda estem en un moment molt guapo. Aquest últim any hem picat molta pedra i estem en un punt que no havíem estat abans, amb molta il·lusió per part de tots. Ara mateix la meva prioritat és aquesta, perquè ha sigut natural.\nAls teus concerts, a més dels discos, també hi podem trobar un llibre de poesia, Catacumba umbilical. Com va néixer aquest projecte?\nAixò va néixer a partir de la mateixa editorial. Tinc una gran amistat amb ells i em van dir ‘tiu, tu has de fer un llibre de poemes’ i els hi vaig dir ‘no’ i ells ‘sí’, i jo ‘no’, i al final em van dir ‘bé, d’aquí a un any me l’entregues, tranquil’. I a partir d’aquí jo vaig anar fent i va sortir. Va ser molt natural, jo no m’hauria plantejat mai fer-ho, però ara n’estic fent un altre. Em va fer molta il·lusió fer aquest llibre i per mi va ser molt útil. M’he adonat de la importància que tenen les lletres en la música, que sempre havia estat per mi una cosa molt espontània a la que no hi havia donat gaire bola i cada cop veig més que el poder de la paraula és immens.\nQuan tens davant el full en blanc i et disposes a escriure, et planteges abans si serà per una cançó o per un poema?\nPer mi no tenen res a veure. Tot i que està fet per les mateixes lleis, amb un ritme, una vibració, un color, una textura… No els encaro de la mateixa manera. Perquè la música ja em dóna un tema, la música em dóna coses de per si que he d’obeir. En canvi, la poesia per mi és molt més infinita en aquest sentit. No és relativa a ningú més que a si mateixa. La poesia per mi és el gènere més elevat.\nMés que la música?\nSí. Perquè, un músic que no té una actitud poètica és com un fuster que no té una actitud poètica, és un artesà. Pots ser un artesà de la música, però per ser un artista has de ser un poeta. Per mi és una actitud indispensable en l’art, o fins i tot en el futbol! La poesia fa que un futbolista sigui millor que un altre a ulls de la gent, és molt potent.\nJa per acabar, quina funció o quin paper creus que haurien de tenir els músics en la societat?\nQuina gran pregunta, penso molt sobre això. Penso molt sobre què és un artista. Ahir pensava que un artista no és aquell que et diu veritats que tothom sap, un artista és aquell que recorda el que no sabem, recorda les veritats que hem oblidat, aquesta ha de ser la feina de l’artista. I clar, no és un lloc gaire bonic d’entrada, perquè s’han de remoure coses. Si en algun punt no resulta desagradable… malament. Ara vivim en una societat en què la música sembla que només serveixi per envellir o per decorar, de fondo, la utilitzem per a coses…\nQue no molesti gaire…\nSí. I no només és la música, parlo de l’art. No puc evitar pensar que hi ha diferents categories. L’art banal que és tan obvi que no remou res i l’art superior, que ens recorda el que hem oblidat, i això es pot recordar a través d’un trauma eh, no té per què ser agradable. O al contrari, pots recordar un trauma teu a través d’una cançó molt bonica.\nCatalà, En portada, Nil Boladeras, Rock, Víctor Parreño\nPrevArtículo anteriorChucho Valdés: El padrino del batá\nSiguiente artículoTribalistas: Reverdeciendo laurelesNext


El monogràfic “Publicitat i salut” tracta sobre l’impacte de la comunicació en la salut i els reptes ètics relacionats | Centro de Estudios de Ciencia, Comunicación y Sociedad\nEls canvis en el panorama de la comunicació han transformat el contingut i la forma de la publicitat, plantejant nous reptes d’ordre ètic. Aquesta circumstància és especialment rellevant en el sector de la salut, l’entorn sanitari i el biomèdic. La població és més sensible a aquests missatges quan afecten a la seva salut, el seu aspecte físic o el benestar. Per aquesta raó, els missatges publicitaris que ens arriben des de múltiples mitjans i plataformes són, sens dubte, agents molt poderosos que creen tendències i modes en el consumidor. Les dificultats per al control de la seva veracitat i fiabilitat posen a prova la capacitat d’anàlisi crítica de la persona, que, en funció del seu context i situació, pot ser altament vulnerable.\nLa Fundació Grífols i Lucas ha publicat el monogràfic Publicitat i Salut, en el qual es reflexiona sobre la influència dels mitjans de comunicació en els ciutadans.\nEl monogràfic recull les reflexions del seminari que va coorganitzar la Fundació amb el CCS-UPF el passat mes de juny. El capítol “Els canvis en l’ecosistema de la comunicació i les seves implicacions en la publicitat en salut“, escrit per Gema Revuelta, directora del Centre d’Estudis de Ciència, Comunicació i Societat de la Universitat Pompeu Fabra (CCS-UPF), i Carlos Gonzalo, Professor de SEO i Màrqueting Computacional a la UPF, descriu la transformació de la comunicació en les últimes dues dècades. En el capítol s’analitzen els canvis que més poden haver afectat la publicitat del sector de la salut i com aquests canvis plantegen nous dilemes ètics que han de ser abordats en profunditat des d’una perspectiva multidisciplinària.\nJordi Pérez, del grup de Recerca Educativa en Ciències de la Salut (GRECS) de la mateixa universitat, també ha col·laborat amb la redacció del capítol “Influència de la publicitat en les actituds i comportaments“.\nCompleten la publicació els capítols “ Bioética, Salud y Publicidad 4.0: retos éticos del marketing algorítmico“, de Patrici Calvo, “ Responsabilidad en publicidad y salud“, que compta amb els subcapítols “Marco jurídico de la publicidad de los medicamentos, las tecnologías médicas y los servicios sanitarios”, de Núria Amarilla, “La autorregulación empresarial en el compromiso por una publicidad responsable en el ámbito de la salud”, de Mª del Rosario Fernando y “#SaludsinBulos, contra las fake news de salud”, de Carlos Mateos i “Publicidad e imagen corporal“, compost dels subcapítols “La influencia de la publicidad en la construcción de la imagen corporal”, de Mònika Jiménez-Morales, i “Ética y estética”, de Begoña Román.\nEn conjunt, és una obra imprescindible per a prendre consciència de la importància de la publicitat i de com aquesta pot afectar els hàbits de salut de les persones. En la societat actual, estem rebent constantment informació de diferents fonts. Això permet estar al corrent de novetats, però també pot influir en la nostra capacitat de presa de decisions. Per aquesta raó, és important aprendre a discernir què es tracta d’informació veraç i contrastada. Si això ho apliquem a la nostra salut, la capacitat de distingir el contingut fiable encara adquireix més rellevància.\nEls monogràfics són documents d’accés obert. Pots accedir a tots els quaderns aquí.


MISSATGE DE JESÚS: L'ART DE CURAR ELS SEUS VIDES - MISSATGES DEL CEL - 2021\nEstimats fills, ja és hora que cada un de vosaltres s'estimi a si mateix en major mesura i és temps que s'enamorin de la Vida, perquè fer-ho els permetrà continuar avançant dins d'aquesta immensa aventura que suposa seves vides en la Terra, d'una forma que els farà experimentar una major satisfacció, alegria i passió, a més d'una il·limitada abundància.\nTot això els arribés aviat de forma senzilla, calmada i en perfecta pau. Ja és hora que permetin la fluïdesa de l'abundància il·limitada en cadascun dels aspectes que componen les seves vides i per aconseguir-ho, només han d'obrir els seus cors i permetre ser part del "flux".\nÉs temps que rebin "proves" de l'Amor que tinc cap a vostès\nMai he sentit la necessitat de provar-me davant de vostès, encara que he escoltat els seus pensaments i les queixes que tenen sobre la seva Déu i / o les seves vides. És moment que recordin una senzilla però gran veritat: abans del seu naixement dins d'aquest món, van ser vostès els que es van oferir com a voluntaris per encarnar a la Terra; dit d'una altra manera, vostès van escollir ser aquí per experimentar la vida terrestre i van ser vostès els que van escollir les experiències que tenen en aquesta vida.\nAmb això només vull fer-los entendre que RES del que han experimentat ha estat per casualitat, és a dir, tot allò que es troba actualment present dins les seves vides, està allà a causa de les seves freqüències, el que significa que tot s'ha generat com conseqüència de la suma dels seus pensaments, sentiments, paraules i accions no només passades, sinó també presents.\nTots vostès van orquestrar de manera conscient o inconscient seves experiències actuals, van convidar a les seves vides a les persones que es troben al voltant, van dissenyar desafiaments i després els van atreure a les seves vides, tot això com a resultat de les fortes vibracions que contínuament emeten cap al Univers, al igual que com a conseqüència del Pla Superior que cadascú va triar abans d'encarnar a la Terra. Ja que independentment del període de temps que hagin escollit, experimentar la tercera dimensió dins de la Terra, sempre posseiran la seva lliure albir per escollir allò que els agradaria ser, tenir i experimentar mentre es troben en aquesta aventura física.\nAbans del seu naixement en aquest món, les ànimes passen per un procés en el qual sembla que haguessin de triar entre utilitzar una màscara blanca o una negra, amb el propòsit de simbolitzar els camins que possiblement recorreran després durant les seves vides com a adults, al moment en què es troben prou vells com per diferenciar el que és millor, en tenir l'edat suficient per fer-se responsables no només de les seves accions, sinó també de tot el que existeix dins de les seves vides. Dit d'altres manera, vostès tenen la possibilitat d'optar per "jugar o interpretar" el paper d'un ésser que habita a la Foscor durant un temps més o menys curt, o el paper d'un ésser que habita a la Llum per un temps més extens.\nVostès tenen la possibilitat d'optar per "jugar o interpretar" el paper d'un ésser que habita a la Foscor\nCada un dels "drames", tant a nivell micro com macro, que tenen lloc tots els dies dins de la Terra (on es veuen immerses les ànimes encarnades que van escollir la Llum i també les que van triar la Foscor), han ocorregut per una raó, cap d'ells s'ha presentat per casualitat. Cada cosa va ser prèviament planejada i acceptada per totes les ànimes que es veuen involucrades en aquests drames o situacions. És a dir, cap ésser a la Terra és mai una víctima; cap de vostès mai és víctima de les circumstàncies, tot és resultat de les seves eleccions.\nDit d'una manera diferent, únicament aquelles ànimes que van escollir utilitzar la màscara blanca durant la seva encarnació en la Terra, tenen l'oportunitat de mantenir-se en aquest món mentre el planeta augmenta la seva vibració per tal de tornar al seu cos superior i més brillant; mentre que la resta de les ànimes, les que van escollir no aixecar-se o despertar espiritualment dins d'aquest món, finalment decidiran abandonar la Terra. El lliure albir que tots vostès tenen sempre serà respectat i recolzat per cada un dels éssers que formen part dels mestres o éssers ascendits.\nÉs temps que tornin cap a la Llum, tornin a l'Amor; és hora que tornin al amorós abraçada que els ofereixo\n"Jo sóc vostès i vostès són part de mi, tots som un" això no es tracta únicament d'un clixé, consisteix en una enèrgica i literal Veritat Superior que destaca com la base de la Vida. Comprenguin que no hi ha cap cosa que no sigui Déu, cada creaci és Déu, incloent a cadascuna d'aquestes ànimes que van decidir fer servir la mscara negra en aquest moment.\nUna vegada que comencin a entendre veritable i conscientment la bellesa que es troba implcita a la Creaci, a la Dualitat i la immensa importància que té l'escola espiritual que representa la Terra, aconseguissin comprendre que realment han tingut un gran progrés en la seva evoluci espiritual.\nAquells de vostès que es troben dins dels éssers capaços d'acceptar, valorar i agrair per tot el que passa al seu món, sigui bo o dolent, podran entendre que es troben realment a prop de tornar al seu Ésser Superior. Tot això es tracta d'un indici que el procés de despertar espiritual que van venir a experimentar a la Terra es troba a punt de finalitzar, i que d'aquí a poc seran 1 encarnacin total de la Consciència de Crist sense importen on estan.\nEl explicar d'una altra manera perquè comprenguin millor:\nSi són capaços de veure clarament tot el que passa dins del seu món amb ulls de l'Amor i sense jutjar.\nSi aconsegueixen experimentar la vida terrenal sense pertànyer a aquest món.\nSi aconsegueixen veure els drames d'aquest món amb ulls imparcials, reconeixent que tot el que passa havia estat planejat amb anterioritat.\nSi no permeten que res pertorbi la calma, la pau i la manera en què viuen.\nSi cada dia irradien Compasiny Amor incondicional per a cada ésser al seu voltant.\nLlavors podran saber que indubtablement, han aconseguit arribar la seva destinació. Comprendran que s'han convertit en mestres de la Vida i poderosos Creadors, capaços d'il·luminar i arribar a un elevat grau de coneixement i domini espiritual, que els permet reconèixer que tot és bo i que cada cosa passa sempre de la manera en què ha estat planejada .\nCada un de vosaltres és un gran Creador, creadors divins dins de cossos físics en els quals alberguen totes les seves habilitats per realitzar allò que abans van creure impossible.\nPer finalitzar amb aquest missatge els convido a realitzar-se unes preguntes: Realment estan preparats per ser part activa de la vida espiritual? ¿Es troben preparats per a fer-se responsables de les seves pròpies vides sense necessitat de culpar algú més? ¿Se senten preparats per arribar a un nivell de coneixement espiritual més elevat? Realment abracessin el seu immens potencial diví?\nIndependentment de si les seves respostes són positives, l'Univers les acceptarà i donarà suport, perquè la seva lliure albir sempre és respectat.\nAra m'acomiado recordant-los que són estimats.\nMÉS INFORMACIÓ a: https://www.messagescelestes-archives.ca/lart-de-guerir-votre-vie/


Les noves instal·lacions es troben en la zona de Moreres, on ja s'han instal·lat altres companyies com MSC\nLa companyia valenciana Infoport, empresa de servicis tecnològics especialitzada en el sector logístic i portuari, estrena una nova seu en la ciutat de València com a part de la seua estratègia de transformació de l'entorn de treball.\nD'aquesta forma, Infoport, les instal·lacions de la qual se situaven en l'entrada del recinte portuari de València, se situarà ara en la zona de Moreres de la ciutat, on ja es troben instal·lades grans companyies com la naviliera MSC o l'Hospital de Traumatologia IMSKE.\nEn concret, ocuparà la planta baixa de la Torre Oceanis, un complex de 20 altures situat en aquest barri en ple procés de desenvolupament. Els prop de 70 professionals que treballen Infoport se situaran en un espai de 800 metres quadrats, amb bona connectivitat i pròxim al port de València.\nPer a escometre el canvi d'instal·lacions i el disseny de la nova seu, Infoport ha comptat amb l'assessorament de la consultora immobiliària CBRE, la qual ha dut a terme un detallat estudi de les necessitats i hàbits de la pròpia empresa tecnològica i dels seus treballadors.\nAixí, les noves oficines comptaran amb espais dinàmics i àmplies zones de treball per a un major confort dels empleats de la tecnològica. L'objectiu és "proporcionar als empleats una gran varietat d'espais, de manera que puguen triar aquell que més s'ajuste a l'activitat i tasques que vagen a dur a terme en eixe moment", explica la companyia en un comunicat.\nD'aquesta manera, la nova seu d'Infoport parteix d'un escenari que transforma el concepte d'oficina tradicional, amb més espais de col·laboració i innovació. "Aquest model fa un pas més quant a flexibilitat, promovent de manera més intensiva el treball en remot. També cobra major importància la possibilitat d'oferir a l'empleat la llibertat per a triar des d'on exercirà les seues tasques", subratllen des d'Inforport.\nAixí mateix, la nova seu comptarà amb un lloc específic per a cada fi: reunió virtual, reunió formal, reunió informal, treball individual, treball en equip, concentració, treball amb documentació i arxiu, treball mitjançant la utilització de tecnologia, videotelefonades i descans.\nPer a dissenyar les noves instal·lacions s'ha va dur a terme una enquesta entre els empleats amb amb preguntes orientades a conéixer la seua valoració sobre aspectes com el lloc i l'entorn de treball, teletreball i tecnologia, o aspectes generals sobre les oficines. També es va entrevistar als màxims responsables de la companyia.\nCom a resultat, s'han aconseguit diverses conclusions relatives al coneixement de la satisfacció i la importància que li donen els empleats a diferents aspectes i les seues necessitats, així com per a identificar oportunitats de millora de gran impacte i s'ha decidit apostar per invertir en tecnologia preparada per al futur i per a la captació i retenció de talent.\nInfoport és una empresa de servicis TIC creada l'any 1998 especialitzada en el sector logístic i portuari. Desenvolupa solucions tecnològiques per a donar suport a les necessitats de gestió dels seus clients, especialment del sector logístic portuari, contribuint a l'increment de la seua competitivitat.\nPer mitjà dels seus equips multidisciplinaris altament qualificats i formats per prop de 70 professionals, Infoport gestiona més de 100 projectes per al voltant de 200 clients.


Ferran Navarro: "La dolçaina ara és rellevant en la societat valenciana" - Tornaveu\nDilluns, 28 d'agost de 2017 09:33h\nFerran Navarro i Soriano (València, 1965) és dolçainer. Va estudiar al Conservatori Municipal de València José Iturbi. A més d’interpretar i composar peces, és un estudiós de l’instrument, del qual ha realitzat estudis ja publicats i ha organitzat i participat en força col·loquis, conferències, congressos... relacionats amb l’àmbit musical.\nPer què entràreu en el món de la música?\nNo hi ha un sol factor, encara que la trajectòria familiar i la societat en què vivim van ajudar. En realitat, la música va entrar en mi, més que no pas jo en ella. No obstant això, va ésser una entrada tardana. La família no m’inculcà un ensenyament musical, ans al contrari, veient que la vida del music suposava certs sacrificis, feren per evitar-ho. Als 16 anys vaig apuntar-me a dolçaina (per simpatia amb els cursos que feia el pare) i, paral·lelament, millorar-ne la formació.\nPer què elegíreu la dolçaina?\nEn primer lloc, per influència del meu pare... Després, a poc a poc, vaig veure en la dolçaina una forma d’expressió i transmissió de moltes coses, especialment, de caràcter reivindicatiu.\nQuins foren el vostres mestres?\nJoan Blasco i mon pare. De Joan Blasco vaig aprendre a “ser dolçainer”, per les seues classes a l’Escola Municipal de Dolçaina de València i al carrer.\nCom estem els valencians quant a conservació i restauració de la música tradicional i popular?\nMolt malament. Com altres activitats, ha estat al servei del poder i ja sabem com se les gasta. El “poder colonitzador espanyol” és impressionant, el “capitalista” l’acompanya i, si l’amanim amb el “religiós”, ens queda sols el “popular”, que és el que ha mantingut la “tradició musical”, encara que semble una contradicció. Cal reconèixer certes millores quant a plantejaments de conservació i difusió però en calen més. No ens hi hem de conformar.\nLa dolçaina ha trobat espais més enllà dels tradicionals\nPodríeu parlar-nos dels aplecs de dolçainers i tabaleters?\nEls aplecs han existit “sempre”. De fet, els dolçainers tenien cites anuals, com la Fira de Juliol o la Tabalà de Santa Llúcia. Modernament, s’han establert trobades o aplecs amb la finalitat de festejar alguna efemèride. Aquesta “nova” concepció de trobada es deu a la iniciativa de Joan Blasco els anys 70 del passat segle, com ara els de Tales, Alfarp o Callosa d’En Sarrià.\nQuè podríeu dir-nos de les vostres investigacions sobre la dolçaina?\nLa dolçaina ha anat adquirint un paper rellevant en la societat valenciana, ha sabut adaptar-se als nous temps i ha trobat espais més enllà dels tradicionals, com ara entre les generacions més joves. Malgrat que pels volts dels seixanta estava en procés d’extinció. Crec que el futur és esperançador. Amb tot, cal continuar fent-ne difusió i reclamant espais nous. Això sí, tenint en compte que es tracta d’un instrument que sols depèn i ha de dependre de nosaltres; és a dir, sens acceptar subvencions que potencien un postís que difumine la realitat.\nQuè hi ha de la fabricació de dolçaines?\nTenim uns quants artesans. No fa gaire, només n’hi havia dos. Així i tot, caldria una consolidació que anara més enllà de personalismes i negocis individuals i promoure’n una major estabilitat.\nPodríeu fer-nos una mica d’història de la dolçaina?\nPregunta àmplia, per a una resposta telegràfica... La referència més antiga la situa en la civilització que nasqué entre el Tigris i l’Èufrates, d’on va evolucionar cap als cinc continents. Actualment, n’hi ha de diferents formes, grandàries, noms... Quant a l’ús, va del religiós al reivindicatiu.\nFa vora 20 anys, no hi havia correfocs en cap programació festiva a les nostres comarques\nPodríeu parlar-nos de la Colla de Dimonis de Benimaclet?\nÉs la meua colla. Ha estat la degana entre les colles de dimonis del País Valencià, desprès de la de Vinaròs. Hi hem establert les bases per al foment de les colles de dimonis, així com una manera concreta de fer correfocs, amb la inclusió de la música de dolçaina. Fa vora 20 anys, no hi havia correfocs en cap programació festiva a les nostres comarques. Això suposa, doncs, un èxit total. Jo en faig un paral·lelisme amb l’actual reviscolament de Muixerangues. Fa deu anys, llevat de les tradicionals d’Algemesí, Titaigües, L’Alcúdia o L’Olleria, es podien comptar amb els dits d’una mà. I nosaltres –Estrela Roja– i l’Assemblea de Veïns de Benimaclet hem estat part d’aquest procés.\nPodeu parlar-nos de la Colla de Dolçainers Estrela Roja?\nPotser és la pregunta més difícil de contestar. Us encoratge a llegir el nostre llibre del 25è aniversari. Tenim algunes frases lapidàries: “Sense Tabal i Dolçaina, no hi ha revolució” o “La Revolució passa pel forat de la dolçaina!”.\nEstrela Roja neix el 1990 per dotar de música la colla de Dimonis de Benimaclet, però s’ha desenvolupat amb vida pròpia per abastir, crear i omplir buits i espais de reivindicació, de denúncia... Per tant, un fet revolucionari i al servei de la Revolució. Com deia Fuster, “les revolucions no es fan amb cançonetes, però les cançonetes ajuden a fer revolucions". Estrela Roja és un projecte obert, assembleari, cultural..., però també polític.\nLes falles no han fet ni fan prou per recolzar la música de tabal i dolçaina\nQuina relació hi ha entre la dolçaina i les Falles?\nTotal! Són indestriables. De fet, el títol que la UNESCO ha concedit a les Falles –“Patrimoni Immaterial de la Humanitat”– inclou el tabal i la dolçaina. Ara bé, crec que les Falles no han fet ni fan prou per recolzar la música de tabal i dolçaina.\nEn què heu col·laborat amb l’Institut Valencià de la Música?\nEn una part del treball coordinat per Jordi Reig a la Antologia de la Dolçaina i el Tabal, dins de la Fonoteca de Materials, aportant la informació de què jo disposava.\nEn quines associacions i col·lectius heu participat pel foment de la cultura tradicional i popular valenciana?\nEncara que me’n deixe algunes, estan el Gremi de Dolçainers i Tabaleters de País Valencià, el Col·lectiu La Canya, El Cicle Cultural al Voltant de la Dolçaina i la Colla Estrela Roja de Benimaclet. A nivell individual, treballe amb la meua companya Andone quan es tracta d’una parella tradicional (tabal i dolçaina) amb el nom d’El Tudell. De vegades, crec que caldria recordar que la parella tradicional de “tabal i dolçaina” és necessària.\nEn quines festes populars?\nDins del col·lectiu La Canya encetàrem relacions amb col·lectius de poblacions amb què col·laborem per recuperar certes festes per mitjà de les Jornades al Voltant de la Dolçaina.\nTambé sota el paraigües del Cicle Cultural al voltant de la dolçaina he proposat i col·laborat en diferents festes de caire popular i tradicional. Com ara, les Carnestoltes de Benimaclet.\nPodríeu parlar-nos de la Dansà de la Vespra del Corpus?\nÉs un projecte que no va quallar. Intentàrem repetir el projecte de les Danses a la Mare de Déu que tenen lloc el segon cap de setmana de maig i que començaren el 1975 per iniciativa del grup Alimara. És un projecte que caldria recuperar, si no pel Corpus, en un altre moment qualsevol, per tal d’apropar la dansa al poble i fer-la realment popular i accessible.\nQuè podeu contar del vídeo La construcció d’una dolçaina?\nÉs un projecte que encetàrem des del Col·lectiu La Canya. El vàrem gravar als tallers del torner Aliaga de la ciutat de València. Volíem transmetre tot el procés de fabricació d’una dolçaina, des de la selecció de la fusta fins a la interpretació musical.\nEn quines revistes heu col·laborat com a dolçainer i estudiós d’aquest instrument?\nCom que el llistat seria massa llarg, destacaria tan sols que he participat en publicacions especialitzades de tota mena. Des d’associacions de veïns fins a organitzacions polítiques i sindicals.\nQuant a temes relacionats amb la música tradicional, he col·laborat amb àmbits sindicals, econòmics i polítics.\nCal recuperar la Memòria Històrica: no oblidar, reparar i fer justícia, tres factors no ben coneguts en la societat actual\nQuines cançons heu composat?\nEstan Cleta, la melodia amb què balla la geganta de Benimaclet, del col·lectiu Benimaclet Viu, i Construïm, composada expressament per a la Muixeranga de La Safor, una Milonga de Tardor dedicada a Encarna Sant-Celoni.\nAra bé, en destacaria especialment La Processó de la Memòria, que està tenint prou acceptació en alguns col·lectius de tabaleters i dolçainers i altres de socials que l’han assumit com a pròpia a l’hora d’expressar les seues reivindicacions. És una melodia amb l’objectiu de recuperar la Memòria Històrica: no oblidar, reparar i fer justícia, tres factors no ben coneguts en la societat actual i que ens calen per tirar endavant, per sobreviure, per continuar la lluita, per vèncer!\nDuc endavant uns quants treballs. Primer, està el recull de material sobre de Joan Blasco perquè conega la llum i, després, l’aniversari de l’Assemblea de Veïns de Benimaclet.\nUnes altres propostes són composicions musicals per a alguna muixeranga i alguns treballs conjunts amb la companya i amiga Eva Ortiz d’Alacant. És un no parar, però és el que hi ha!


Capella de la Mare de Déu del Roser – Puig-reig / Berguedà | Catalunya Medieval\nCapella de la Mare de Déu del Roser – Puig-reig / Berguedà\nSituació: Isolada, en terrenys de Puig-reig, població i municipi del mateix nom, a la comarca del Berguedà (Barcelona).\nÈpoca: Segle XVI - (Patrimoni.Gencat), tot i que podria coincidir amb l’antic emplaçament de la desapareguda església de Sant Andreu de la Madrona – (Pat.mapa i Diputació de Barcelona) .\nAltres noms: Capella del Rosaret - (Patrimoni.Gencat) – Capella del Roseret.\nEl recorregut és el mateix que el que ens portarà a l’església de Sant Sadurní de Fonollet.\nCirculant per l'autopista C-16 (Barcelona - Sant Cugat - Terrassa - Manresa - Berga - Puigcerdà (Eix del Llobregat), en sentit nord, vàrem prendre la sortida del PK nº 79, dirigint-nos a Puig-reig, localitat que vàrem travessar, seguint indicacions per anar a Casserres o a L'Espunyola, buscant incorporar-nos a la carretera BV-4131, fins arribar a un punt situat a 41 58 42.3 01 52 22, des d'on havíem planificat iniciar aquesta excursió, des d'una rotonda, on una sortida de la qual està indicada per anar a Casserres, cap a on ens dirigirem, sense arribar-hi.\nQuan som a tocar del PK nº 10 de la carretera BV-4131, trobarem una desviació indicada per anar a Fonollet (42 00 10.9 01 51 19.1), cap a on ens dirigirem.\nAbans d’arribar a Sant Sadurní, situada aproximadament a uns 3 quilòmetres, en un punt del recorregut situat a 41 59 19.0 01 50 37.1, trobarem una desviació a l'esquerra, indicada, que ens permetrà accedir a la Capella de la Mare de Déu del Roser, situada a uns cent metres.\nLocalització: N 41 59 17.3 E 01 50 41.6 – Altitud: 643 m.\nLa Capella-ermita del Rosaret és de petites dimensions, d'una sola nau, sense absis i amb la porta a migdia.\nPresenta un simple campanar.\nLa façana conserva la inscripció amb la data de construcció (1579). Aquesta capella rural, molt arcaïtzant i sense un estil definit, està realitzada amb blocs de pedra no massa regulars.\nEstà situada prop de la Masia de la Madrona, molt transformada. La documentació medieval (any 1145) esmenta l'església de Sant Andreu de la Madrona, actualment desapareguda i que possiblement podia coincidir amb l'emplaçament de la Capella del Rosaret.\nAquesta capella fou bastida a finals del segle XVI per iniciativa del prevere de Fonollet, que cada cop que passava per aquest lloc, conta la llegenda, el cavall no volia continuar el viatge. Llavors el prevere decidí aixecar-hi la capella a la Mare de Déu del Roser.\nAquesta capella fou bastida en un època de florida devoció a la Mare de Déu del Roser arreu dels Països Catalans (1570-1620).”\nCapella - ermita de petites dimensions, d'una sola nau, sense absis i amb la porta a ponent.\nPresenta un simple campanar d’espadanya de grans dimensions, reconstruït posteriorment.\nAquesta capella rural és molt arcaïtzant i no té un estil definit. Els murs estan fets amb carreus ben tallats però de mides variables, més irregulars a la façana principal. La coberta és de teula àrab a dues aigües.\nA la part davantera té un pedrís que forma una mena d’avantcambra quadrada, amb el terra enrajolat.\nLa façana té un portal amb llinda que conserva una interessant inscripció. Es tracta d’una gran llinda de forma gairebé quadrada que té gravat un escut amb una creu i quatre roses als cantons, amb un aire vagament renaixentista. La inscripció es llegeix amb dificultats: ?MIOAN (...) PRAEVERE (...) ANY 1579?\nAquesta capella, coneguda també com l’ermita del Roseret, està situada prop de la Masia de la Madrona, d’origen medieval però molt transformada.\nLa documentació medieval (any 1145) esmenta l'església de Sant Andreu de la Madrona, actualment desapareguda i que possiblement podia coincidir amb l'emplaçament de la Capella del Roseret.\nL’actual capella fou bastida a finals del segle XVI per iniciativa del prevere de Fonollet, que cada cop que passava per aquest lloc, conta la llegenda, el cavall no volia continuar el viatge. Llavors el prevere decidí aixecar-hi la capella a la Mare de Déu del Roser.\nAquesta capella fou bastida en un època de florida devoció a la Mare de Déu del Roser arreu dels Països Catalans (1570-1620).\nLa tradició era fer-hi processó el dia de Sant Bernabé Apòstol, l'11 de juny, tal i com recull la "Consueta de 1745" conservada a l'arxiu parroquial de Puig-reig: "... E fa la processó ala capella de la Mare de Déu del Roser del camí ral y allí se cante un ofici per los confrares y devots... Y abans de tornar la processó se veneheix lo terme allí sobre la capella".”\nPublicat el 9 setembre 2014 per Ricard\tdins de Berguedà amb l`etiqueta Barcelona, Catalunya, Edificació segle XVI, Ermites, Romànic .


Deduccions per activitats de R+D+i – Notícies i últimes convocatòries\nQualsevol empresa que realitzi projectes de recerca i desenvolupament o d’innovació tecnològica. En el primer cas es tractaria de reptes tecnològics en l’àmbit internacional o del sector, mentre que en el segon cas s’englobarien dins l’àmbit de l’empresa.\nQue alguna de les activitats que realitzi l’empresa pugui quedar inclosa en el concepte de R+D o d’innovació tecnològica segons l’article 35 de la Ley 27/2014, de 27 de noviembre, del Impuesto sobre Sociedades.\nEs practica una deducció de la quota íntegra.\nLa base de deducció es minorarà en l’import de les subvencions rebudes per fomentar aquestes activitats i imputables com a ingrés en el període impositiu.\nBase deducció projectes R+D: import de les despeses de recerca i desenvolupament i per les inversions en elements d’immobilitzat material i intangible, exclosos els edificis i terrenys.\nBase deducció projectes d’innovació tecnològica: import de les despeses del període en activitats d’innovació tecnològica.\nConsideració de despeses d’R+D+i:\nLes realitzades pel contribuent en la mesura que estiguin directament relacionades amb aquestes activitats, s’apliquin efectivament a la realització d’aquestes i constin específicament individualitzades per projectes.\nQue corresponguin a activitats efectuades a Espanya o a qualsevol Estat membre de la Unió Europea o de l’Espai Econòmic Europeu.\nPoden ser per encàrrec del contribuent, individualment o en col·laboració amb altres entitats.\nNo existeix concurrència competitiva.\nPot haver-hi seguretat jurídica mitjançant un informe motivat sobre la qualificació de l’activitat.\nHi ha la possibilitat d’aplicar quantitats no deduïdes en liquidacions d’anys posteriors (màxim de 18 anys).\nEn activitats de R+D:\n25% de les despeses efectuades en el període impositiu per aquest concepte\nCAS CONCRET: despeses efectuades en la realització d’activitats de recerca i desenvolupament en el període impositiu > mitjana dels efectuats en els 2 anys anteriors\n25% fins a aquesta mitjana\n42% sobre l’excés\n-> Deducció addicional: 17% import despeses de personal corresponents a investigadors qualificats adscrits en exclusiva a activitats de recerca i desenvolupament\n2. 8% inversions en elements d’immobilitzat material i intangible dedicats en exclusiva a aquestes activitats, exclosos edificis i terrenys.\nEn activitats d’innovació tecnològica:\n12% de les depeses efectuades en el període impositiu per aquest concepte\nFins el 25/07/2020.\n← Línia d’ajuda CEF Transport 2019\nLínies d’ajuda Institut Català de Finances →


Tornen a Barcelona les Jures de Bandera per a personal civil - La Valira\nTornen a Barcelona les Jures de Bandera per a personal civil\nLa Caserna del Bruch de Barcelona tornarà a acollir, el diumenge 14 de maig, una Jura de Bandera per a personal civil, activitat que forma part dels diferents actes que el Ministeri de Defensa organitza dins de la celebració del Dia de les Forces Armades. Aquesta serà la primera jura que es fa a Barcelona de l’inici de la pandèmia de covid-19, ja que l’afectació d’aquesta malaltia va aturar les celebracions públiques que Defensa convocava cada any a la capital catalana. De fet, la darrera Jura de Bandera a Barcelona es va celebrar el 2019 i hi van participar més de 600 ciutadans.\nLes condiciones per participar en aquest acte són les de tenir la nacionalitat espanyola, haver complert 18 a anys abans del dia 14 de maig del 2022, no haver estat declarat incapacitat per sentència judicial ferma, i que no s’hagi participat en un d’aquests actes en un termini de 25 anys. Els interessats en participar en aquesta Jura de Bandera han de posar-se en contacte amb la Delegació de Defensa a Catalunya. I la data límit per a inscriure’s és el pròxim dimarts 3 de maig.\nPerò els actes que Defensa prepara a Barcelona per a commemorar el Dia de les Forces Armades no es limiten a aquesta jura. Està previst que el buc Infanta Cristina de l’Armada visiti el port de la capital catalana des de divendres 27 fins al diumenge 29 de maig. Una altra de les activitats que habitualment es feien abans de la pandèmia i que ara es reprenen són les jornades de portes obertes a la Caserna del Bruch. En aquestes jornades, que es faran el cap de setmana del 28 i 29 de maig, l’Exèrcit de Terra, l’Armada, l’Exèrcit de l’Aire, la Guàrdia Civil i la Unitat Militar d’Emergències (UME) exposaran materials amb els quals treballen i donaran a conèixer la seva feina als visitants.


L'Ajuntament realitza les primeres proves del futur autobús urbà de l'Alcora - Ajuntament de l'Alcora\nL’Ajuntament realitza les primeres proves del futur autobús urbà de l’Alcora\nL’Ajuntament de l’Alcora ha fet un nou pas endavant per a la posada en marxa del primer autobús urbà de la localitat.\nAquest matí s’han realitzat les primeres proves de l’itinerari. El regidor de Mobilitat Urbana, Ricardo Porcar, ha explicat que, “després d’haver dissenyat i inspeccionat el recorregut amb la policia local, era necessari realitzar el circuit amb el vehicle per tal de detectar errors i ajustar temps”.\nEstà previst que entre en funcionament abans de l’estiu de 2020, per la qual cosa en el projecte de pressupostos municipals per al pròxim any es contempla una partida destinada a tal fi.\n“L’autobús urbà servirà per facilitar la mobilitat urbana, ja que connectarà els diferents barris del municipi i les pedanies d’Araia i la Foia de l’Alcalatén”, ha manifestat Porcar. El vehicle estarà adaptat per a cadires de roda i carros de bebé.\n“Tant les distàncies a recórrer com l’orografia de l’Alcora, desnivells pronunciats, etc., posen de manifest la conveniència de fer realitat aquesta iniciativa, sobretot tenint en compte a les persones majors i a aquelles que tenen dificultats de mobilitat”, ha indicat el regidor.\nPer la seua part, l’alcalde de l’Alcora, Samuel Falomir, ha destacat que “amb aquest nou servei donarem resposta a una de les principals demandes que ens traslladen els veïns i veïnes i que s’inclou en el nostre programa electoral”. Falomir ha incidit en què “permetrà connectar la perifèria i el centre i donarà accés als principals serveis de la població com poden ser el centre de salut, les farmàcies, etc.”.\nAquest projecte suposarà “un abans i un després” en el municipi quant a mobilitat urbana, han conclòs Falomir i Porcar.


Palau tindrà una de les vicepresidències del nou Consorci de l'espai d'interès natural de Gallecs constituït avui | Ajuntament de Palau-solità i Plegamans\nLa Generalitat i els ajuntaments de Mollet del Vallès, Santa Perpètua de Mogoda, Palau-solità i Plegamans, Parets del Vallès, Lliçà de Vall i Montcada i Reixac han constituït, aquest matí, el Consorci del Parc de l'espai d'interès natural de Gallecs amb l'objectiu d'assumir la gestió, l'explotació, la protecció i la conservació dels seus terrenys. D'aquesta es posa en marxa el consorci, previst en el Pla director aprovat pel Govern el mes d'abril de l'any 2005, que vetllarà per la gestió d'aquest paratge de 774 ha i per la protecció i millora dels seus valors ecològics, paisatgístics, agrícoles, forestals i productius.\nEn l'acte, que s'ha celebrat a l'Ajuntament de Mollet del Vallès, els Departaments de Política Territorial i Obres Públiques; Agricultura, Ramaderia i Pesca; i Medi Ambient i Habitatge; juntament amb els ajuntaments concernits han fet el pas definitiu per garantir un espai lliure d'urbanització, que es mantindrà com a espai natural, terreny agrícola i àmbit de lleure en la natura per als ciutadans de les poblacions veïnes.\nAmb la constitució del Consorci de l'espai d'interès natural de Gallecs els ajuntaments que en formen part veuen a la fi satisfeta la seva reivindicació històrica de participar en la gestió d'aquest paratge de gran valor ambiental per als municipis i els seus veïns.\nEn aquest sentit, i des de l'inici de la legislatura, el Departament de Política Territorial i Obres Públiques es va marcar com a objectiu prioritari integrar Gallecs en el sistema metropolità d'espais oberts, d'acord amb els criteris de planejament territorial i d'ordenament urbanístic que impulsa. Així, el mes d'abril passat el Govern aprovava el pla director urbanístic del paratge de Santa Maria de Gallecs que permet la preservació definitiva de les 744 hectàrees que constitueixen l'espai central de Gallecs.\nEl Consorci del parc de Gallecs, tal i com ja preveu el Pla director urbanístic del paratge, reuneix a la Generalitat i als municipis implicats per gestionar l'espai de manera conjunta. El Consorci rep el sòl protegit en règim de cessió i el gestionarà per tal de complir els següents objectius:\na)\tExplotar, protegir i conservar els terrenys inclosos en el seu àmbit territorial.\nb)\tProtegir i millorar els valors ecològics, paisatgístics, agrícoles, forestals i productius.\nc)\tGestionar els terrenys de l'espai de manera respectuosa amb els seus valors intrínsecs.\nd)\tL'aprofitament racional dels recursos de l'espai, i el desenvolupament econòmic i tecnològic de les activitats agràries.\ne)\tLa connectivitat de l'espai amb altres espais lliures i la creació de corredors biològics.\nf)\tL'educació mediambiental.\nEl Consorci està regit pel Consell Plenari i la Comissió executiva. El Consell Plenari del Consorci està format per representants dels tres departaments de la Generalitat i dels ajuntaments integrants. Es tracta de l'òrgan superior de direcció del Consorci i és l'encarregat d'aprovar el contracte programa quadriennal d'inversions. Així com també d'establir l'import de les inversions extraordinàries i aprovar el pressupost anual. La Generalitat assumirà el 51% de les aportacions de funcionament anuals. La Comissió executiva, per la seva banda, és l'òrgan collegiat encarregat de dur a terme les actuacions que programa el Consell Plenari.\nEl Pla director urbanístic del paratge de Santa Maria de Gallecs té com a objecte la protecció i ordenació del parc de Santa Maria de Gallecs el conformen 774 hectàrees d'un alt interès natural i agrícola. Aquest paratge compleix, a més, la funció de separador entre els àmbits urbanitzats de la riera de Caldes i el Tenes, així com de connector natural entre els espais de la serralada litoral (Cingles del Bertí, el Farell) i la serralada Litoral (serra de Marina, Cèllecs). Des del punt de vista dels valors paisatgístics, Gallecs és un dels pocs exemples de plana vallesana que s'ha mantingut lliure d'urbanització.\nEl Pla també preveu l'ordenació dels espais situats entre les àrees ja urbanitzades i la xarxa viària existent en l'entorn de l'àmbit preservat. Així el contacte entre els teixits urbans i l'espai obert tindrà un caràcter harmònic i ordenat.\nLa fi d'un conflicte iniciat el 1970\nLa controvèrsia urbanística sobre la transformació i els usos de l'espai de Gallecs es va iniciar l'any 1970, quan el Ministerio de la Vivienda va delimitar un espai de 1.472 ha. al bell mig del Vallès amb l'objectiu de construir-hi una nova ciutat. Des de llavors, el projecte va ser contestat pels ajuntaments i nombroses entitats ciutadanes, donant lloc a una polèmica urbanística que s'ha perllongat durant més de tres dècades. Així, amb el Pla director urbanístic del paratge de Santa Maria de Gallecs aprovat enguany pel Govern i el nou consorci constituït avui es posa fi a un conflicte iniciat fa 35 anys.\nL'alcaldessa fent la signatura de la Constitució de del Consorci de Gallecs


Audiència i Consell Plenari\nL’Audiència Pública celebrada el passat 9 de maig va tenir d’element estrella la temàtica dels gossos a Sant Gervasi. És una qüestió que abans no ocupava grans espais de debat, però des de la prohibició de l’entrada dels gossos al Turó Parc els veïns han protestat en diversos espais i de diferents maneres. Com ja hem explicat en altres articles, les queixes dels usuaris van en la línia que volen recuperar l’entrada de gossos al Turó Parc, com abans, i també expressen el seu total descontentament amb el nou espai que s’ha destinat als gossos: un pipicà als Jardins de Piscines i Esports, que els veïns van qualificar “d’arenal molt limitat” que res té a veure amb els arbres i l’ambient del Turó. Els veïns de Piscines i Esports, per la seva banda, estan molestos per la nova instal·lació que van descriure com “un canòdrom que produeix sorolls les 24 hores del dia” i van explicar que es tracta d’una construcció mal feta perquè “la sorra s’aixeca” i el sistema de desinfecció “és molt dolent”.\nJaume Asens. ©Carme Rocamora\nEl regidor Jaume Asens va explicar un cop més que és una decisió presa després d’escoltar la petició de veïns del parc i va dir també que no tindria cap sentit, després de la gran reforma que s’ha fet al parc, tornar-lo a erosionar amb la sobre-presència d’animals de companyia. Els veïns van retreure al govern que això s’arregla amb la destinació de més diners pel manteniment. Tot i la negativa d’Asens de tornar a la situació anterior, va dir que traslladaria als tècnics una proposta que va fer una representant d’Espai Gos Barcelona, consistent en dotar diversos usos al parc en diverses franges horàries, per tal que per exemple, a primera hora, pogués ser per amos amb els seus gossos.\nPer altra banda el govern municipal va anunciar que els estudis que s’havien encarregat de Manacor 1 ja estan acabats i que ara el que han de fer és discutir-los en gerència per després treballar-los amb els veïns. Així mateix, es va parlar sobre que l’equip de govern ha tirat endavant l’estudi de catalogació del barri d’El Putxet. El president de l’associació de veïns, Francesc Ribera, va mostrar l’acontentament dels veïns per aquesta acció però va demanar al govern que mentre s’estigui fent l’estudi se suspenguin les llicències, ja que és un procés lent i tenen la por que quan estigui decidit catalogar el barri ja no hi hagi ni les torres ni les cases que defineixen el paisatge d’El Putxet.\nAixí mateix el govern va anunciar que a principis de juny, si tot va bé, es podran fer servir els Jardins de Can Ferrer, després que s’acabin les obres aquest mes de maig.\nAcabada l’Audiència Pública, el regidor va exposar el seu informe, en el que va anunciar un nou servei que s’ha posat en marxa des de l’Ajuntament: Vincles, un projecte per gent de més de 65 anys que busca reforçar les relacions de les persones grans que se senten soles, la inscripció es pot fer trucant a 010. Per altra banda, va anunciar les propostes de Medalla d’Honor de Barcelona 2018 a proposta del Consell del Districte, que són Josep Mentruit, president de l’Associació de Veïnes i Veïns de les Tres Torres durant més de 23 anys i per altra banda l’Associació de Veïns i Comissió de Festes del Barri del Farró, organització sense ànim de lucre que treballa per promoure, vetllar, recolzar i millorar les condicions del barri i dels seus veïns i d’organitzar les seves festes.


L'Audiència espanyola requereix documentació a TV3 en el cas del 3%\nEl politòleg Jordi Muñoz, nou director del Centre d'Estudis d'Opinió\tEl politòleg Jordi Muñoz, nou director del Centre d'Estudis d'Opinió\nTambé s'han executat requeriments en unes altres entitats · Han estat sol·licitats per la fiscalia anticorrupció\nAgents de la Guàrdia Civil espanyola i els Mossos d’Esquadra han entrat avui a les instal·lacions de TV3 en compliment d’una ordre del jutge Santiago Pedraz, de l’Audiència espanyola. Pedraz ha requerit documentació a la Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals (CCMA), a què pertany TV3, en el marc d’una peça separada del cas 3% en què s’investiguen suposats pagaments a CDC a càrrec de Triacom, una productora de la televisió catalana. Segons que han confirmat a Efe fonts de la investigació, el titular del jutjat d’instrucció número 5 de l’Audiència espanyola va ordenar ara fa uns dies un seguit de requeriments a unes quantes entitats, que s’han materialitzat aquesta setmana en un operatiu conjunt de la Guàrdia Civil espanyola i els Mossos d’Esquadra per a provar d’indagar en una suposada operativa de facturació falsa.\nEls requeriments, sol·licitats per la fiscalia anticorrupció, s’han executat també en unes altres entitats com ara la Sindicatura de Comptes de Catalunya, l’Institut Català de les Empreses Cultures (ICEC) i el Centre de Telecomunicacions i Tecnologies de la Informació, a més d’unes quantes societats privades, segons que indiquen les fonts.\nPer una altra banda, el jutjat d’instrucció número 1 de Lleida també investiga diversos casos de suposada facturació falsa entorn de Triacom. El febrer del 2020, la Guàrdia Civil i els Mossos d’Esquadra ja van registrar la seu de la productora, dirigida per l’ex-gerent de TV3 Oriol Carbó, investigat per l’Audiència espanyola en el cas del 3% per haver pagat suposadament 750.000 euros per a actes electorals de CDC amb càrrec a programes de la cadena.


El síndic de Barcelona inicia una actuació d’ofici per avaluar l’impacte de l’increment del preu de la llum - Sindicatura de Greuges de Barcelona\nEl síndic de greuges de Barcelona, David Bondia, ha anunciat l’obertura d’una actuació d’ofici per identificar l’impacte econòmic que l’increment del preu de les tarifes elèctriques està tenint en la ciutadania de Barcelona, així com en el consistori i les seves entitats municipals.\nAugment del preu de la llum sense precedents\nEl cost de l’electricitat és una variable econòmica que afecta directament les famílies, empreses, persones autònomes i, també, al conjunt de l’Administració. Des del mes de febrer d’enguany s’ha produït un augment sostingut del preu de l’electricitat en el mercat majorista. Durant el setembre del 2021 aquest preu va marcar un màxim històric i gairebé va triplicar els preus de l’any anterior. A més a més, no sembla que aquesta exorbitant escalada de preus tingui una millor perspectiva en els pròxims mesos.\nL’electricitat, un subministrament bàsic\nEls elevats preus derivats del consum elèctric generen un alt grau de preocupació i incertesa en la ciutadania. Parlem d’un consum bàsic de primera necessitat amb una importància molt destacada en les economies domèstiques de la nostra ciutat, en què impacta de manera negativa, amb especial incidència en els col•lectius més vulnerabilitzats.\nEls principis d’universalitat, igualtat d’oportunitats i cohesió social exigeixen que els serveis bàsics siguin accessibles i assequibles per a tota la ciutadania. La privació d’alguns d’aquests serveis essencials per a un sector de la població podria vulnerar la dignitat de les persones i el seu legítim dret al desenvolupament social. Per aquests motius, des de la Sindicatura de Greuges de Barcelona s’ha iniciat un expedient d’ofici que permeti avaluar la situació actual i conèixer quines accions municipals s’estan duent a terme per pal·liar els efectes d’aquest augment de preu de l’electricitat.\nLa intervenció de la Sindicatura\nEl nou síndic de greuges de Barcelona, David Bondia, ha anticipat que l’expedient d’ofici pretén analitzar si aquest augment de l’import de la tarifa elèctrica ha suposat un increment d’ajudes econòmiques i si s’estan plantejant mesures governamentals des del consistori per afrontar aquesta realitat. Bondia ha afegit que “cal saber com s’està coordinant aquesta situació en l’àmbit municipal i també investigar quin ha estat l’impacte per l’Ajuntament i les seves entitats municipals”.


Risto el rondinaire: JFK: 50 anys de l'assassinat del president dels EEUU.\nJFK: 50 anys de l'assassinat del president dels EEUU.\nAvui fa 50 anys del crim d'Estat del president dels EEUU, John Fitgerald Kennedy. Va succeir a la ciutat de Dallas durant una visita oficial, acompanyat per la seva esposa, Jacqueline Kennedy. Tot i que les investigacions oficials van portar a la detenció, i posterior execució a mans d'un pistoler, d'un únic sospitós, Lee Harvey Oswald, les posteriors investigacions i descobertes van demostrar que l'assassinat havia estat comés per més d'una persona, i molt probablement amb la conformitat i la complicitat de gent molt propera, sinó de dins, dels òrgans de poder del país.\nCom haurien estat els EEUU si no haguessin assassinat a JFK? Segurament no hagués canviat gaire la història, ja que tot i la pinta de demòcrata renovador, els president Kennedy no deixava de ser un producte més de la mercadotècnia política nord-americana. Vaja, molt bones paraules, grans promeses de canvi, i al final, el mateix del mateix. Com l'actual president Obama, que va arribar amb molta força i va generar moltes expectatives arreu, però que s'ha demostrat com un titella més al servei dels poders fàctics del país.\nNo deixa de ser curiós que el país que s'autoproclama garant de la llibertat i dels drets socials, tingui una història tant extensa com macabra d'assassinats, guerres, conflictes, tortures...


Fruites i hortalisses. Canal Salut\nLes fruites i hortalisses són aliments molt importants en una alimentació saludable. Incloure-les diàriament i en les quantitats recomanades redueix el risc de patir malalties cardiovasculars, restrenyiment, obesitat i alguns tipus de càncer, entre d’altres.\nSón aliments rics en vitamines, minerals, aigua, fibra i altres substàncies beneficioses, i alhora contenen molt poques calories i greixos.\nIncloeu, com a mínim, 5 racions al dia (3 de fruites i 2 d’hortalisses).\nSempre que vulgueu!\nLes fruites són les millors postres, i també les podeu prendre entre àpats, a l’esmorzar, mig matí o al berenar. Qualsevol moment és bo!\nÉs convenient incloure hortalisses als dos àpats principals: el dinar i el sopar. Però també es poden incorporar en entrepans i en altres àpats com l’esmorzar o el berenar. Heu provat l’entrepà d’albergínia i pebrot escalivat? I el de llesques de tomàquet amb ruca?\nCal que la fruita la consumiu habitualment sencera o a trossos, no en forma de suc (encara que sigui natural).\nTambé es pot consumir fruita dessecada i deshidratada: panses, orellanes, figues seques, prunes seques, etc.\nSi es renten bé les fruites, no cal pelar-les. Les hortalisses, sobretot si s’han de consumir crues, també cal rentar-les amb cura.\nPodeu anar alternant les preparacions d’hortalisses crues (amanida, gaspatxo, etc.) amb les de cuites (bullida, al vapor, saltada, al forn, al microones, en cremes i purés, etc.).\nEl consum de fruites i hortalisses és recomanable en totes les edats. En adults, s’aconsella un mínim de 3 racions de fruita al dia, però les mides de les racions varien en funció de l’edat.\nEn infants, es recomana oferir la fruita de postres, a l’esmorzar, al berenar i en qualsevol moment, i les quantitats o mida de les peces cal que s’adaptin a l’edat i a la sensació de gana que s’expressa.\nCatalunya és un gran productor de fruites i hortalisses. Segons dades del Departament d’Agricultura, Ramaderia, Pesca i Alimentació, l’any 2016 es van produir 251.345 tones d’hortalisses i 1.055.860 tones de fruita. No obstant, una gran part de la producció s’exporta, i es dona la situació que, en el nostre entorn, el consum de fruita i hortalisses se situa per sota les recomanacions de salut: només el 13,5% de les persones més grans de 15 anys consumeixen 5 o més racions de fruites i hortalisses diàriament.\nTrucs per consumir més fruites i hortalisses\nTingueu un bol de fruites fresques a la taula, al marbre de la cuina o a la nevera.\nGuardeu fruita tallada a la nevera, en un recipient tancat, per menjar-la més tard.\nAfegiu fruites a les amanides (poma, taronja, raïm, síndria, etc.).\nPrepareu daus o talls de fruites fresques en un bol o en una carmanyola petita si us la voleu emportar a la feina o si heu de ser fora de casa.\nPlanifiqueu els menús i la compra per tal de garantir la presència d’hortalisses i fruita en cada àpat principal.\nIncorporeu les hortalisses al primer plat (per exemple, crema de carbassó o bròquil gratinat amb pa torrat) com a acompanyament del primer plat (per exemple, paella d’arròs amb verdures o llenties guisades amb verdures) o del segon (per exemple, pollastre guisat amb porro i pastanaga o filet de lluç al forn amb ceba) o de guarnició (per exemple, enciam i tomàquet o escalivada).\nPrepareu sofregits, samfaines i preparacions d’hortalisses variades i congeleu-les en recipients per poder-ne disposar en els moments amb menys temps.\nConsulteu les receptes saludables del Canal Salut amb fruita i hortalisses com a ingredients principals.\nCompreu fruita i hortalisses fresques de temporada (consulteu el calendari d’aliments de temporada), són més gustoses i més econòmiques, i a més la seva producció, conservació i transport no té un cost ambiental tan elevat.\nEscolliu les fruites i hortalisses de proximitat i de productors locals: ajudareu a l’economia local, al desenvolupament rural i del territori, a la vinculació dels àmbits rural i urbà i a reduir la contaminació derivada del transport. A totes les regions de Catalunya es cultiven fruites o hortalisses, i es disposa de denominacions d’origen protegides (DOP) i d’indicacions geogràfiques protegides (IGP), com la DOP Pera de Lleida, la IGP Clementines de les Terres de l’Ebre, la IGP Poma de Girona i la IGP Calçot de Valls.\nMinimitzeu la compra i el consum de fruites i hortalisses processades i/o envasades, un gest que agrairan la vostra salut i el medi ambient.\nPer evitar el malbaratament d’aliments, ajusteu la quantitat per comprar segons el que hàgiu calculat que us menjareu i segons la capacitat de la nevera; escolliu-les en el punt just de maduració, tenint en compte que algunes segurament es menjaran al cap d’uns dies. Cal que es conservin en un lloc fresc (15-20 ºC), preservat de la llum directa i ben ventilat per evitar l’excés d’humitat. Les que no s’hagin de consumir en 3-4 dies és millor conservar-les al frigorífic i sense rentar. Les peces de fruita més madures o que s’han malmès es poden reaprofitar per fer macedònies, sorbets (sense afegir-hi sucre), cremes, batuts, etc. o afegir-les a les amanides i altres primers o segons plats.\n1 ració de fruita equival a:\n1 ració d'hortalisses equival a:\n1 plat de verdura cuita (mongeta tendra, puré, minestra)


Résidence Maristella Belgodere França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nRésidence MaristellaAregno Plage, Aregno, Belgodere, França - Veure al mapaExcepcional9,2Basada en1comentariRésidence MaristellaVeure més fotosPiscinaVeure més fotosVeure totes les 32 fotosUbicació excepcional 10,0Veure al mapa10,0UbicacióParticularitats que li encantaranaire condicionat\nSobre l'allotjamentDescripcióAl visitar Algajola, vosté es sentirà com a casa a Résidence Maristella, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Amb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Résidence Maristella és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients. Les instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb aire condicionat, calefacció, aparell de televisió, forn microones, renta vaixelles a cada habitació. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen piscina exterior, parc infantil, ping pong estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Résidence Maristella és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Algajola.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsaire condicionatempolles d'aigua de cortesiarentadoraaparell de televisióforn microonesrenta vaixellescalefaccióplat de dutxa Idiomes ParlatsAnglèsAlemanyHongarèsMostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantCal abonar l’import total de la reserva abans de l’arribada. Belvilla t'enviarà una confirmació amb tota la informació del pagament. Un cop hagin rebut el pagament, t'enviaran un e-mail amb les dades de l’establiment, com ara l’adreça i el lloc on has de recollir les claus.