Atraccions aèries, troupes i gran presència d’artistes asiàtics, trets principals del 5è Festival del Circ de Figueres – elgarrotxi.cat\nAtraccions aèries, troupes i gran presència d’artistes asiàtics, trets principals del 5è Festival del Circ de Figueres\n17 desembre, 2015 Redacció COMARQUES 0\nNerea Guisasola: Un instant durant la presentació de la programació del 5è Festival Internacional de Circ de Figueres.\nHan començat les reunions perquè la ciutat es converteixi en la capital mundial del circ el 2018\nACN Figueres .- A dos mesos de l’inici del 5è Festival Internacional del Circ de Figueres ja s’han venut més de 14.000 de les 30.000 entrades disponibles. Unes xifres que mostren la potència d’aquest certamen que enguany acollirà 82 artistes d’onze països diferents i 22 atraccions inèdites a tot Europa mitjançant les quals es representaran 17 disciplines circenses, algunes d’elles innovadores com el doble cercle aeri creuat o cadenes aèries. La programació d’enguany aposta per les atraccions aèries i destaca per la gran quantitat de troupes – números grupals de fins a 17 artistes- i el predomini d’artistes asiàtics procedents de Corea del Nord, Mongòlia, Xina o Taiwan. D’altra, també s’ha donat a conèixer que ja han arrencat les reunions perquè la ciutat pugui convertir-se en la capital mundial del circ el 2018.\nFigueres tornarà a ser la capital mundial del circ entre el 25 i el 29 de febrer. Durant quatre dies la ciutat acollirà la 5a edició d’aquest certamen que ja s’ha consolidat com el segon millor festival d’Europa – darrere del de Montecarlo (Mònaco) que té 40 anys d’història – i es troba entre els cinc millors del món. Amb un pressupost d’uns 600.000 euros, hi competiran 82 artistes d’onze països diferents. En concret, alguns dels participants mai abans havien sortit del seu estat d’origen com és el cas dels funàmbuls del National Circus of Pyongyang de Corea del Nord o els Vardanyan brothers que fins ara només havien actuat a Armènia i Rússia. D’altres procedents de Perú, Taiwan o Armènia actuaran per primer cop a la capital de l’Alt Empordà.\nEn total s’oferiran 22 atraccions totalment inèdites a Europa – algunes d’elles premiades en altres festivals internacionals com el de Moscou, Odessa o Wuhan- i es representaran 17 disciplines circenses. Enguany, tal i com ha detallat el director del festival, Genís Matabosch, la programació està marcada per tres aspectes claus. D’una banda, l’aposta per les atraccions aèries (7) amb la qual volen aprofitar la nova carpa diàfana, amb visió perifèrica i sense columnes que es va estrenar l’any passat. En segon lloc, la gran quantitat de troupes – grups circenses d’entre 4 i 17 membres- que ofereixen set espectacles i, per últim, la gran presència d’artistes procedents del continent asiàtic. En concret, 51 dels 82 artistes provenen d’aquest continent, principalment de Corea del Nord, Mongòlia, Xina o Taiwan.\nMés de 14.000 entrades venudes\n“Hem fet una recerca intensa, hem viatjat molt arreu del món per buscar les millors atraccions que mai s’haguessin vist a Europa i portar-les aquí”, ha detallat Matabosch qui s’ha mostrat “agraït” davant la fidelitat del públic. “A dos mesos del festival ja hem venut més de 14.000 entrades, gairebé el 50% de l’aforament disponible i sense que els espectadors coneguessin la programació. Això no ho fa cap festival de circ de l’estat”, ha remarcat durant la presentació dels espectacles del certamen que s’ha fet aquest dijous 17 de desembre al Col·legi d’Arquitectes de Figueres. Un fet que, segons el director, mostra “el gran potencial, la identitat excepcional” i la importància d’aquesta mostra que ha situat Figueres dins del panorama circense mundial. A més, segons els organitzadors, ja hi ha un bon nombre de reserves en els diferents hotels que col·laboren amb el festival.\nA grans trets, aquesta cinquena edició comptarà amb disciplines aèries innovadores com el doble cercle aeri creuat de la mà del Duo 2-Zen-0 de Canadà, les cintes aèries o les cadenes aèries del Duo Volkov, format pels germans Zapashny, una atracció que es va confirmar fa menys de dos dies. “Un dels dos integrants, la noia, va caure al buit mentre participava en un altre concurs però, finalment, ens han comentat que s’ha recuperat i que podrà actuar a Figueres”, ha assenyalat el director. Dins d’aquesta secció també destaca l’espectacle de cercle aeri de Yulyia Stetsenko d’Ucraïna, d’una gran dificultat.\nParal·lelament, dins d’aquesta disciplina, Matabosch també ha destacat un altre de les atraccions que porta el National Circus of Pyongyang de Corea del Nord on un grup de funàmbuls actuaran a més de nou metres d’alçada, sense cap mecanisme de seguretat. “És la primera vegada que surten del seu país, és al·lucinant la precisió i la tècnica que tenen”, ha destacat el director.\nA part també es podran veure altres disciplines com equilibris amb el cap, equilibris en monocicle, perxes volants, contorsions amb equilibris, acrobàcies, espectacles amb cercles, hula hoops, malabars o l’alegria i les bromes dels pallassos Paquín i & Angelo de Mèxic. “Ens ha costat molt trobar uns pallassos que poguessin fer riure a un gran ventall de persones i edats diferents. Finalment, i després de buscar-ho amb insistència, hem aconseguit portar un carablanca”, ha assenyalat Matabosch.\nPel que fa als noms, destaquen el grup d’acròbates xinesos ‘Qin Warriors’ que es van emportar el primer premi en el darrer festival de WuQiao, els Vardanyan brothers, les contorsions amb equilibris de l’espectacle ‘Swan Lake’ on diverses joves barregen dansa i contorsionisme o la Troupe Erdene que presentarà un espectacle amb salts i volteig acrobàtic. Una peça creada per Erdene Nergui, el líder de la Troupe Zola que va emportar-se un dels dos primers Elefants d’Or de la història del festival figuerenc.\nI és que, tal i com han destacat l’alcaldessa de Figueres, Marta Felip, i el diputat de Cultura de la Diputació de Girona, Albert Piñeira, el festival va arrencar ara fa cinc anys amb un pressupost de 280.000 euros i 14.000 entrades. “En aquets anys, s’han rebut més de 90.000 espectadors i només l’any passat el pressupost ja va arribar als 700.000 euros i el festival va generar un impacte econòmic d’1,2 MEUR”, ha assenyalat Piñeira. Durant el seu discurs, el diputat ha subratllat que en els últims cinc anys, l’Alt Empordà i sobretot la seva capital, han sabut potenciar l’oferta cultural del territori. “S’han situat en la primera divisió tot i tenir en compte que Figueres és una ciutat de 46.000 habitants”, ha destacat.\nPer últim, Matabosch ha assegurat que pels artistes, formar part del programa de Figueres, marca un “abans i un després” en la seva carrera professional. Per demostrar-ho ha explicat el cas de diversos grups i artistes com la parella You & Me que després d’actuar a terres gironines va poder signar un contracte amb el circ Conelli de Zurich. Altres casos destacats són, per exemple, el del pallasso xilè Matute que s’ha convertit en el cap de cartell d’una de les unitats del Cirque Medrano de França, els mags cubans Sixto y Lucia que han viscut un ascens meteòric o l’artista Jonathan Riquelme que l’estiu passat va formar part de l’espectacle Scalada del Cirque du Soleil a Andorra.\nPrimers passos per convertir Figueres en la capital mundial del circ\nParal·lelament, durant la presentació de la programació del festival, l’alcaldessa ha explicat que s’han començat a assentar les bases per convertir la ciutat en capital mundial del circ el 2018 i estrenar un macro- complex dedicat a l’univers circense. “Sí, s’ha reunit la comissió i hem començat a parlar sobre quin ha de ser el full de ruta per aconseguir-ho, hi estem treballant com també este mirant quin pot ser l’emplaçament del futur museu”, ha detallat la batlle.\nTot i això, l’alcaldessa no ha volgut donar més detalls. “Estem treballant-hi perquè es pugui fer en el marc del 2018. Encara no s’ha decidit l’emplaçament del macro-complex, estem valorant opcions, estudiant la viabilitat de la iniciativa i ho farem públic els propers mesos”, ha assenyalat.\nFelip ha comentat que preferien no avançar massa informació perquè en les opcions que estan valorant hi ha “edificis i propietaris implicats”. Segons Matabosch, les negociacions van començar ahir mateix i, a part dels passos que s’han de fer des del consistori, també caldrà comptar amb l’aprovació i suport del Ministeri de Cultura de l’estat espanyol. “Haurem de caminar molts passadissos i visitar molts despatxos”, ha conclòs.\nJoan Mercader presentarà aquest dissabte el llibre “La vida comença cada dia”\nÉsdansa’T rep el premi al Foment de la Participació en la nit dels Premis Ateneus 2015


Marti, 121 - Ca L'Alegre De Dalt, 66 | Núñez i Navarro\nlloguer 1.597 / Mes\nPromoció de habitatges i dos locals al centre del barri de Gràcia.\nPisos de 1, 2 i 3 dormitoris amb 1 o 2 banys. Dissenyats per aprofitar al màxim la llum natural.\nBaix de tres dormitoris, cuina oberta a saló-menjador, safareig i dos banys. A més compta amb terrassa i zona enjardinada a l'interior d'illa.\nEl pis 1r3a també compta amb terrassa i zona enjardinada a l'interior.\nTres àtics amb grans terrasses i espectaculars vistes completen la planta 5a.\nCuina totalment equipada amb electrodomèstics, rentadora i assecadora.\nTerres de parquet, armaris de paret, tancaments d’alumini, porta de seguretat i persianes elèctriques.\nA/C i calefacció per conductes mitjançant bomba de fred-calor.\nPiscina comunitària i solàrium al terrat.\nUn edifici sostenible amb aïllament tèrmic i acústic en façana, zones comunes i coberta; ventilació natural i mecànica; plaques solars per a l'escalfament de l'aigua sanitària en el terrat.; sistema de climatització i electrodomèstics d'alta eficiència, un consum energètic mínim i un extraordinari confort.\nOpció d’aparcament a prop.\nConjunt residencial situat en un dels barris amb més solera i encant de Barcelona. Molt ben connectat, té tots els avantatges d'una vida de barri i els equipaments d'una gran ciutat: parcs infantils, col·legis i instituts, restaurants i botigues, atenció sanitària primària i Hospitals, cinemes VSO i teatres.\n• Autobusos: 24, 32, 39, 92, 114, 116, N0, N6\n• A 15 minuts a peu de l’Avinguda i de la Sagrada Família\nLes estances moblades pertanyen únicament al pis 2n 2a.\nPreu Total Lloguer: 1363,00€ (Renda) + 234,14€ (Despeses i I.B.I.) Índex Referència Preu Lloguer: Àrea inferior 12,12€/m2 – Índex 13,10€/m2 – Àrea Superior 16,78€/m2 Superfície Útil Total Computable per al càlcul de l'Índex: 85,56m2 L’habitatge no s’ha arrendat en els cinc anys anteriors a l’entrada en vigor de la Llei 11/2020. Habitatge d’obra nova no subjecte a la Llei 11/2020.


No hi ha literatures grans ni literatures petites. Això són conceptes de mercat, conceptes relacionats amb el paper econòmic, social, polític dels diferents països. Independentment de la llengua en què escriguin, hi ha poetes que excel·leixen en cada una de les seves obres. Un d’ells és l’eslovè Marjan Strojan.\nAixò voldria mostrar-te, dic,\nquan ens deturem al camí sobre la vall.\nFaig visera amb la mà, sota nostre,\nentre els rius serpentejants i els camins,\npels senyals dels camps i pels diminuts\nsignes d’admiració dels campanars en masos\nallunyats vessen parts d’una crònica del sol,\ncomo una part del cel. Et mostraré\nun esparver en el vol, que amb un tremolor quasi\nimperceptible volta les columnes de l’aire\ncàlid cada cop més alt, fins que no s’anivella\namb la mirada de la planura.\nEn la profusa quietud\ndels camps pasturen sobre nostre les ombres\ntacades dels núvols, que no distingeixen\nentre el riu, el camí i el bosc,\nentre una fenedura i la pedrera\nque s’ha endut mitja muntanya. S’estenen\nen tots per igual, com llacs\nd’un crepuscle translúcid, fins que\nenfosqueix del tot. L’esparver és tot d’una\ntan alt que en el fons negre\na penes es pot veure un punt\nque hi desapareix, com si se l’hagués empassat\nun abisme. El riu té una llum grisosa, ja no es veu\nel poble. – Això voldria mostrar-te. – Què?\nEtiquetes de comentaris: Marjan Strojan\nLior ha dit…\nNo ve a tomb,però és igual.Mai no t'agrairem prou la teva traducció de Travessant fronteres d'en Miłosz.Quedi dit,si més no.I quedin agraides,de passada,les altres;les fetes i les que han de venir,que espero que siguin moltes (bones ja sé que ho seran,com aquest Retorn).\n25 de gener de 2011 a les 14:49\nBenvolgut Lior, moltes gràcies per les teves paraules, que donen sentit a tots els esforços. Són paraules com les teves les que ens ajuden a seguir endavant. De nou, moltes gràcies.\n5 de febrer de 2011 a les 17:19\nFeia temps que no visitava el teu blog, Xavier. Torne a ell i trobe meravelles com aquest poema quiet de Strajan. I a més estic d'acord amb el que diu Lior!. Et salude. Antonio\n10 de febrer de 2011 a les 16:49\nAntonio, benvingut de nou. La feina m'ha tingut també allunyat del blog, però ara lentament reprenc l'activitat. Celebro que t'hagi agradat el poema de Strojan, realment, un excel·lent poeta.\n12 de febrer de 2011 a les 14:53


El totxo és el principal element constructiu en una bona part del món. Malgrat la seva aparent senzillesa té molta ciència, en el material, les propor\ncions, la fabricació i l'ús. El "QQC" ho mostra de maneres ben diverses.\nEl totxo és el principal element constructiu en una bona part del món. Malgrat la seva aparent senzillesa té molta ciència, en el material, les proporcions, la fabricació i l'ús. El "QQC" ho mostra de maneres ben diverses.\nNutrició: buscant l'equilibri\nLa lava surt a milers de graus de temperatura i és completament estèril. Com s'instal·la, la vida, en una illa volcànica acabada de formar? El Hierro\nés una illa en plena formació, tal com es va fer evident en l'episodi volcànic del 2011. Els seus ecosistemes variats permeten resseguir el procés de colonització de la vida des dels líquens fins a la laurisilva i de passada observar espècies úniques al món, com el llangardaix gegant.\nLa lava surt a milers de graus de temperatura i és completament estèril. Com s'instal·la, la vida, en una illa volcànica acabada de formar? El Hierro és una illa en plena formació, tal com es va fer evident en l'episodi volcànic del 2011. Els seus ecosistemes variats permeten resseguir el procés de colonització de la vida des dels líquens fins a la laurisilva i de passada observar espècies úniques al món, com el llangardaix gegant.\nLa tuberculosi no és una malaltia del passat. Encara avui, és una de les malalties més infeccioses del món. Cada any s'infecten 100 milions de person\nes de tuberculosi a tot el planeta. I al barri del Raval de Barcelona la prevalença és altíssima. A Badalona s'està desenvolupant la primera vacuna terapèutica contra aquesta malaltia. L'ha concebut el Dr. Pere-Joan Cardona.\nSón tres cares del carboni, un element químic amb propietats extraordi\nnàriament diferents segons com s'organitza.\nPere Renom construeix una pila carbonera per fer carbó vegetal. Més tard assisteix a la talla d'un un diamant i entén per què és tan brillant. Finalment s'explica per què la fibra de carboni és resistent com l'acer, però es treballa com si fos cotó.\nQuè tenen en comú el carbó de cremar, un casc de motorista i un diamant? Són tres cares del carboni, un element químic amb propietats extraordinàriament diferents segons com s'organitza. Pere Renom construeix una pila carbonera per fer carbó vegetal. Més tard assisteix a la talla d'un un diamant i entén per què és tan brillant. Finalment s'explica per què la fibra de carboni és resistent com l'acer, però es treballa com si fos cotó.\nLa reportera Georgina Pujol aprèn a conduir un trineu de gossos, construeix un iglú i dorm en ell en una de les etapes de la Pirena. La nit hivernal a\nl pla de Beret és gèlida, però a l'interior de l'iglú no baixa de zero graus.\nL'agricultura ecològica gira la truita: alguns invertebrats poden ser els nostres aliats per lluitar contra les plagues. Ben usades, les males herbes\npoden convertir-se en bones herbes. El sòl no és només un suport per a les plantes: és un veritable ecosistema que els adobs orgànics contribueixen a mantenir.\nL'agricultura ecològica gira la truita: alguns invertebrats poden ser els nostres aliats per lluitar contra les plagues. Ben usades, les males herbes poden convertir-se en bones herbes. El sòl no és només un suport per a les plantes: és un veritable ecosistema que els adobs orgànics contribueixen a mantenir.\nQQC i La Masia Part 2\nCada primer dimecres de mes els espectadors poden aprofondir en un tema específic a partir dels fragments que sobre aquella temàtica s'hagin emès en d\niversos episodis del programa, sota el títol genèric "Quèquicom i..."\nEn aquesta segona part de "Quèquicom i la masia", Cristian Ruiz i Altaba descriu la ciència que envolta una casa de pagès. Les seqüències a l'exterior es combinen amb diferents platós on s'amplien coneixements. S'explica, per exemple, com és que les plantes saben que han de florir a la primavera; com funcionen els tres estómacs dels remugants; la domesticació d'animals fers com el toro; per què els ous són ovalats; com és què els cadells de totes les espècies desperten sentit de protecció, per a què serveixen les diferents plomes dels ocells o en què s'assemblen la fotosíntesi i una placa solar.\nCada primer dimecres de mes els espectadors poden aprofondir en un tema específic a partir dels fragments que sobre aquella temàtica s'hagin emès en diversos episodis del programa, sota el títol genèric "Quèquicom i..." En aquesta segona part de "Quèquicom i la masia", Cristian Ruiz i Altaba descriu la ciència que envolta una casa de pagès. Les seqüències a l'exterior es combinen amb diferents platós on s'amplien coneixements. S'explica, per exemple, com és que les plantes saben que han de florir a la primavera; com funcionen els tres estómacs dels remugants; la domesticació d'animals fers com el toro; per què els ous són ovalats; com és què els cadells de totes les espècies desperten sentit de protecció, per a què serveixen les diferents plomes dels ocells o en què s'assemblen la fotosíntesi i una placa solar.\nHi ha pocs materials naturals tan extraordinaris com el suro. És un gran aïllant tèrmic i acústic, flota, resisteix el fregament i és, a més, un dels\nsecrets per fer un bon vi. Vist al microscopi és una escuma de polièster, un plàstic. Samantha Vall participa en la pela de l'alzina surera en un bosc del Baix Empordà i recorre la indústria del suro.\nEn els dos primers capítols, titulats "Quèquicom i la masia", s'explica que amb la domesticació l'home ha creat un ecosistema únic que permet conviure espècies antagòniques com el gat, el gos i les gallines, per exemple.


About: Singularity (pel·lícula)\nSingularity és una vinent pel·lícula èpica i de romanç que tracta els viatges en el temps. Dirigida per Roland Joffé en una història d'Ajey Jhankar, la pel·lícula és una història captivadora d'un amor impossible amb el rerefons de la primera guerra anglo-maratha a través de dos períodes de temps i continents i centrada al voltant de quatre personatges-un oficial britànic al segle XVIII de l'Índia britànica, s'enamora profundament.\nSingularity és una vinent pel·lícula èpica i de romanç que tracta els viatges en el temps. Dirigida per Roland Joffé en una història d'Ajey Jhankar, la pel·lícula és una història captivadora d'un amor impossible amb el rerefons de la primera guerra anglo-maratha a través de dos períodes de temps i continents i centrada al voltant de quatre personatges-un oficial britànic al segle XVIII de l'Índia britànica, s'enamora profundament. (ca)\nSingularity (pel·lícula) (ca)


L’Ajuntament de Montblanc s’oposa al 155 i a la detenció dels Jordis amb l’abstenció de la FIC – Radio Montblanc\nL’Ajuntament de Montblanc s’oposa al 155 i a la detenció dels Jordis amb l’abstenció de la FIC\nLa Federació d'Independents de Catalunya argumentava que «la nostra candidatura és un projecte municipalista»\nL’Ajuntament de Montblanc s’ha sumat als consistoris catalans que aquesta setmana han aprovat mocions en contra de l’aplicació de l’article 155 i per demanar l’alliberament dels presidents de l’ANC i Òmnium. En una sessió extraordinària celebrada aquest dimecres 25 d’octubre, el Ple municipal ha aprovat els dos textos amb el vot a favor dels 8 regidors d’ERC-ACM, els 2 regidors de la CUP, els dos regidors del PDECat i l’abstenció de l’únic regidor de la FIC.\nLa sessió ha estat marcada per les diferències entre l’alcalde, Pep Andreu (ERC-ACM) i Toni Gutiérrez, regidor de la FIC. De fet, Gutiérrez anunciava, inicialment, que intervindria un sol cop per explicar els arguments de la doble abstenció de la seva formació. D’aquesta manera, explicava que «la meva candidatura és un projecte municipalista plural del qual en formen part persones que estan a favor i en contra del que està fent el Govern de la Generalitat o del que està fent el Govern de l’Estat, qualsevol persona de Montblanc en pot formar part. L’abstenció és per respecte a la diversitat de la nostra candidatura» però puntualitzava que «a títol personal crec que ni l’aplicació de l’article 155 ni la DUI (Declaració Unilateral d’Independència) és el més convenient».\nLa intervenció de Gutiérrez ha estat resposta per l’alcalde que li recordava que «es tracta d’una moció -la primera que se sotmetia a votació a l’ordre del dia- perquè no intervinguin l’autonomia de Catalunya» i afegia que «no puc estar més en contra de la intervenció perquè suposa tornar al franquisme, no parlem d’autonomia o independència, no accepto la teva intervenció de cap de les maneres». Andreu deia al regidor de la FIC que «espero que recapacitis perquè amb el teu discurs estàs acceptant el retorn al franquisme, estic molt decebut. Crec que és un discurs per votar ‘no’ i no pas una abstenció».\nEl regidor de la FIC es defensava afirmant que «hi ha un desafiament amb diversitat d’opinions» i es mostrava preocupat «perquè darrerament discrepar o estar a favor de determinades coses comença a ser perillós. Si algú discrepa és un fatxa o un unionista»\nDes del PDECat, Cesc Viñas, apuntava que «estem arribant al final d’un camí processista de set anys i esperem que el nostre govern faci el pas endavant que tots esperem».\nLaura Aluja, regidora de la CUP qualificava d’«humiliant» l’aplicació de l’article 155 i recordava que la Constitució «va estar redactada per set homes al costat d’una habitació plena de militars que ho controlaven. Aquesta Constitució no val per a res». Aluja afegia que «aquesta intervenció és humiliant com ho és l’empresonament de Sánchez i Cuixart, la intervenció dels Mossos d’Esquadra o la dels mitjans de comunicació». La regidora considerava també que «convertir el Parlament en una institució de fireta amb dret a veto de Rajoy és riure’s de la sobirania de les nostres institucions i ens demostra que no hi ha diàleg possible».\nSobre la moció per rebutjar l’empresonament dels presidents de l’ANC i Òmnium Cultural, Cesc Viñas, del PDECat, apuntava que «el passat 15 d’octubre es complien 40 anys de la llei d’amnistia general. Ara, 40 anys després, hi torna a haver presos polítics.\nDes de la CUP, Laura Aluja, recordava que la jutge Lamela «ha condemnat a 60 anys de presó a joves d’Alsasua per una baralla amb la Guàrdia Civil». Aluja es preguntava que «si Sànchez i Cuixart són a la presó i no hi són per política, perquè hi són?». La regidora considera que no hi ha llibertat de manifestació i discrepava del regidor del PDECat afirmant que «sempre hi ha hagut presos polítics com sindicalistes, vaguistes, piquets o membres de partits il·legalitzats».\nPep Andreu, alcalde de Montblanc, destacava «l’absència de violència» en el procés: «ho hem fet tot amb un somriure, sense trencar cap vidre i ara, les sentències per desenvolupar ideals són més fortes que si s’hagués emprat la violència». Andreu afirmava que «des del 2010 hi ha tot un corpus judicial que no es decanta cap a la Constitució sinó cap a l’ideari del PP. La justícia no té imparcialitat» i comparava l’Estat espanyol amb Turquia. L’alcalde afegia que amb els empresonaments i amb l’aplicació de l’article 155 «Europa no podrà assimilar la manca de democràcia de l’Estat espanyol».


La lloretenca Elena Álvarez, nova vicepresidenta de Vendes i Màrqueting a Hard Rock Internacional | Nova Ràdio Lloret\nLa lloretenca Elena Álvarez, nova vicepresidenta de Vendes i Màrqueting a Hard Rock Internacional\nElena Álvarez s'ho pren com un repte, tant personal com professional, ja que és el graó més alt on pot arribar en aquesta empresa.\nLa lloretenca Elena Álvarez és la nova vicepresidenta de Vendes i Màrqueting a Hard Rock Internacional. La popular cadena de restaurants ha confiat en ella després dels seus 14 anys d’experiència a la companyia. D’aquesta manera, ara assumeix més responsabilitats i estarà al capdavant del departament en 43 cafès d’Amèrica del Nord i 24 d’Europa.\nElena Álvarez s’ho pren com un repte, tant personal com professional, ja que és el graó més alt on pot arribar en aquesta empresa. La lloretenca va començar la seva carrera a l’empresa el 2005 com a gerent de Vendes i Màrqueting al Hard Rock Cafè Barcelona. Tres anys després, va passar a ser Manager del departament regional, amb seu a Londres. Al llarg d’aquest temps, ha desenvolupat estratègies per a tots els cafès europeus, fent servir les relacions públiques i les propostes d’entreteniment com a eines per impulsar les vendes i incrementar el coneixement de marca.\nHard Rock Cafè és una cadena de restaurants fundada l’any 1971 per Isaac Tigrett i Peter Morton. Els seus establiments estan decorats amb objectes de culte del rock, com guitarres de grups de gran reconeixement, que es combinen amb música i cuina americana. L’empresa compta amb més de 80.000 articles personals de grans llegendes de la música, distribuïts entre els seus locals, repartits en més de 70 països d’arreu del món, amb més de 240 restaurants, més d’una vintena d’hotels i 12 casinos.\nEl president d’Operacions de la companyia, Stephen K. Judge, ha assegurat, en declaracions al portal digital “Reason Why”, que estan segurs que Elena Álvarez “continuarà fent créixer l’organització”. I és que les propostes d’entreteniment que ha proposat en aquests anys la lloretenca es valoren de manera molt positiva, perquè han impulsat les vendes de l’empresa.\nArticle anteriorEl servei de socorrisme a Lloret, un dels més llargs de la costa catalana, acaba aquest dimarts\nArticle següentCatalunya en Comú Podem demana al Govern que s’aturi definitivament la prolongació de la C-32


Mocadorada de Sant Donís — Nou d’Octubre | Tasta'l d'ací\nMocadorada de Sant Donís — Nou d’Octubre\nHui és Nou d’Octubre, diada nacional del País Valencià. En aquest dia, però de l’any 1238, Jaume I i les seues hosts entraren a la ciutat de València, fita que suposaria la futura fundació del regne de València.\nDedicat a Sant Donís, aquest dia és costum a la ciutat de València, de molts anys ençà, de fer la mocadorada a la persona estimada. Hi ha bona cosa de llegendes al voltant d’aquesta tradició, la majoria molt fantasioses. El cert, però, és que a partir del segle XV la gent —més benestant, no cal dir-ho— començà a regalar vaixelles de ceràmica de Manises o Paterna amb confits i dolços fets amb sucre. No ens ha d’estranyar aquest costum si coneixem que a la darreria del segle XIV es començà a introduir al País Valencià el conreu de la canya de sucre, producte que assoliria un gran succés (se n’exportava a mig Europa i Anglaterra n’era una gran consumidor).\nAmb el pas del temps, l’embolcall d’aquests confits fou un mocador i d’ací, el seu nom.\nFet i fet, pareix que cada any aquesta tradició agafa més volada i s’estén a més viles valencianes; per dissort, sense gens d’impuls institucional.\nMolta gent no sap, però, que les mocadorades no són una tradició estrictament del cap i casal valencià. Només cal pegar una ullada a l’entrada ‘mocadorada’ del Diccionari Alcover Moll per a veure que es celebren —o celebraven— a uns altres indrets.\nConcretament a Xàtiva, especialment per la Fira d’Agost, i a la Serra de Tramuntana de Mallorca, també a l’estiu, concretament, la nit que va del 25 al 26 de juliol. Un amic de Mallorca, en Miquel, m’obsequià ja fa temps amb aquesta glosa popular mallorquina que ens iŀlustra sobre aquesta pràctica a l’illa:\nEntre Sant Jaume i Santa Anna\nels joves porten calor.\nEs barallen amb l’amor\nper no fer mocadorada.\nD’altra banda, crec que el fet de fer dolcets de massapans en aquesta època de la primeria de la tardor (pensem també en els panellets) no deu ser pas casualitat. És a dir, potser tinga un origen comú.\nNormalment els dolços que componen la mocadorada de Sant Donís són unes fruites i unes hortalisses en miniatura. També hi ha una piuleta i un tronador (dues menes de coets). Tots aquests dolços són de massapà i embolicats, és clar, amb un mocador.\nIngredients (per a les fruitetes de massapà):\n— 250 g d’ametla mòlta (farina d’ametla)\n— 250 g de sucre de llustre (en pols)\n— Clara d’ou (millor si és pasteuritzada)\n— Canyella (opcional)\n— Essència de vainilla (opcional)\n— Ratlladura de llima (opcional)\n— Colorant alimentari\nElaboració (per a les fruitetes de massapà):\nBarregeu la farina d’ametla amb el almívar amb el sucre en pols. En acabant, agregueu-hi la clara d’ou a poc a poc fins que tingueu una pasta semblant a la plastilina. Dividiu-la en diverses parts (tantes com colors vulgueu fer). Afegiu-hi llavors el colorant alimentari i mescleu-ho bé.\nDeixeu reposar la pasta dins la nevera (mínim dues hores). Després modeleu-la i feu la forma de les vostres fruites preferides. (N’hi ha qui, amb un aerògraf, pinta les fruites o els fa algun detallet). No cal coure-les al forn.\nDecoreu amb claus d’olor (per a fer els peçons de les fruites) o amb trossets de branquetes de raïm. Imaginació al poder! ;)\nIngredients (per a la piuleta i el tronador):\n— 250 g d’ametla mòlta\n— 250 g de sucre fi\nElaboració (per a la piuleta i el tronador):\nMescleu l’ametla amb el sucre i el blanc de l’ou. Estireu la massa amb un aprimador. Poseu en un cassó una part del sucre i els rovells de l’ou i coeu-los (alerta perquè s’aferra!). Una vegada cuit el rovell, aboqueu-lo damunt la massa de massapà. Després, cal enrotllar-ho i fer-li la forma. Coeu-ho al forn uns minuts i decoreu-ho amb sucre de llustre o unes ratlletes de merenga.\nBon profit, bon Nou d’Octubre i bona mocadorada!\nAltres denominacions no normatives de la recepta:\nEtiquetes de comentaris: Dolç , Nou d’Octubre , Tardor , València\nQuina tradició tan bonica, no la coneixia gens... M'encanten les històries i llegendes relacionades amb els costums gastronòmics populars :)\nT'han quedat unes mini fruitetes perfectes, semblen de veritat! I segur que dolces dolces dolces...\n9 d’octubre de 2010 a les 9:22\nAquestes tradicions tan nostrades em fascinen, i em fa vergonya dir que la desconeixia... però a partir d'ara ja podré dir cada any: Bon Nou d'Octubre i Bona mocadorada!!\n9 d’octubre de 2010 a les 10:50\nFuat Gencal ha dit...\n9 d’octubre de 2010 a les 12:45\nBon dia de Sant Donís, ensucrat ensucrat... des de la capital del Piemont.\n9 d’octubre de 2010 a les 15:02\nA mi m'agrada que seguisquen les tradicions,i mes si són tan boniques com esta.\nLes fruites t'han quedat ben boniques.Tot el que porta ametla m'agrada.\nI la glossa és preciosa.M'encanta tota esta saviesa popular.\nBon 9 d'octubre i bona mocadorà per a tu també.\n9 d’octubre de 2010 a les 21:30\nQuina passada de fruitetes, i això de la mocadorada m'ha encantat conèixer-ho!\n9 d’octubre de 2010 a les 23:59\nEiiii Xavier!!!! Bona mocadorada . Jo el que sabia era que a Santanyí era costum que els enamorats enviassin un present de torrons i avellanes dins un mocador de daus a la seva estimada. N'hi ha d'altres que diuen que es tractava d'un mocador amb "perilles"- mocador de fil amb borles- que era donat a la jove per la seva futura sogra. Es feia el dia 25 juliol ( dia de Sant Jaume)\nI ara per celebrar-ho et tornaré la glosa com si estiguessim glosant en rotlada.\n" Tenc un mocador amb perilles\ntan ample com un llençol;\nsi sa meva al·lota el vol,\nl'hi duré ple de rosquilles".\nÉs una altra glosa popular mallorquina referent a la mocadorada.\nBon dia de Sant Dionis!!!\n10 d’octubre de 2010 a les 11:03\nEiiii!!!! mira que he fet llarg el comentari i no t'he dit que les fruitetes t'han quedat espectaculars. Són com els "amargos"???\n10 d’octubre de 2010 a les 11:09\nLes tradicions on es regala algun producte per menjar són les meves preferides. Aquesta tradició no la coneixia i té un tòc preciós amb aquestes fruitetes de massapà.\nI si aquest any incorporo les fruitetes als panellets? Ho haurè de pensar :)\n10 d’octubre de 2010 a les 19:25\nNoi no havia vist mai tot aixo tan bonic!!!!!\n10 d’octubre de 2010 a les 20:26\nUna tradició meravellosament deliciosa que cal conservar, "peti qui peti". I quina presentació més acurada!\n10 d’octubre de 2010 a les 21:48\nNo coneixia aquesta tradició, t'han quedat unes fruites fantàstiques!!\n10 d’octubre de 2010 a les 23:44\nHe estat afortunada i he pogut tastar aquestes fruitetes! Vos puc assegurar que, a més de moníssimes, han estat mel!\nNo cal dir que gràcies a en xavier no se'n perdrà ni una de tradició!\nÉs un sol!!!!\n11 d’octubre de 2010 a les 13:24\nQuina traça que tens Xavi!, uns dolços preciosos, jo, igual que els panellets, probablement en menjaria 1 ó 2 ja que el massapà em "costa" moltíssim, però segur que gaudiria moltíssim elaborant-les (com els panellets).Molt interessants aquestes tradicions que ens expliques!Una abraçada.\n12 d’octubre de 2010 a les 0:17\nSabia de la vostra tradició de regalar un mocador, el que no sabia era això dels dolços.\n12 d’octubre de 2010 a les 10:06\nMe cuenta mi madre que ella ha conocido las vasijas que se hacían en la fábrica de mi abuelo (era fabricante de ceramica de Manises,lugar en el que he nacido yo también)\nMe cuenta que se hacian de distintos tamaños, dependiendo de la economia de cada uno y que algunas y por encargo se ponia el nombre de la destinataria\nMi madre era pintora en la fabrica de mi abuelo y por desgracia, yo, de ver tanta ceramica no la apreciaba y ahora que m madre ya no pinta es cuando más la aprecio.\nUff, menudo rollo te he soltado no?\nBueno, que me encanta como te han salido esos dulces, felicidades\nHola Xavier! Ja saps que llegir-te és un plaer i més tradicions tan boniques com les que tu ens contes.\nLes figures de massapà, molt boniques, i de segur molt bones.\n14 d’octubre de 2010 a les 14:58\nMagnífic relat i fantastica tradició... que com bé dius ha d'estar emparentada amb la dels nostres panellets i amb un més que probable origen comú amb aroma de gastronomia sarraïna\nbona mocadorada company!!\n14 d’octubre de 2010 a les 15:03\nQuina presenstació més maca que has fet amb aquestes fruitetes de massapà!\nAixò de la mocadorada no ho havia sentit mai, i és una festa ben bonica! Ve a ser com un "dia dels enamorats", no?\nGràcies a tu, tradicions com aquesta no es perdran mai!\n16 d’octubre de 2010 a les 20:38\nEs molt maco això de seguir las tradicions, i les histories o llegendes relacionades amb la gastronomia popular.\nTan quedat unes fruitetes molt maques, semblen de veritat. Penso que fer-ne unes quantes amb els panellets pot ser interessant.\n19 d’octubre de 2010 a les 12:22


Cullera celebrarà les Falles a l'octubre amb 'El xinés faller'\n21/09/2018 - Europa Press\nLa localitat valenciana de Cullera celebrarà les Falles el dissabte 20 d’octubre, amb cercaviles, xaranga, mascletà i la cremà d’un monument, per a donar a conéixer la festa a un nodrit grup d”influencers’ xinesos amb milions de seguidors als quals s’ha convidat a visitar la ciutat.\nL’acció promocional, que ha sigut batejada com ‘El xinés faller’, pretén donar a conéixer la festa valenciana més universal, declarada Patrimoni Immaterial de la Humanitat, al potencial mercat de turistes asiàtics, amb l’objectiu de desestacionalitzar el turisme i “obrir Cullera a nous mercats”.\nSegons ha informat l’ajuntament en un comunicat, l’artista cullerenc Fede Alonso és l’encarregat de donar forma a la falla que cremarà en l’Oasi el mes que vé i la pirotècnia Turís serà l’encarregada dels focs artificials.\nLa intenció és que els ‘influencers’ xinesos visquen en primera persona un dia de Falles i assaborisquen l’essència de la festa perquè puguen transmetre-la als seus seguidors i que aquests s’interessen per viure-la.\nEn aquesta iniciativa treballen conjuntament l’Agència Valenciana de Turisme de la Generalitat, el consistori i l’agència de viatges cullerana FollowExp.\nL’alcalde, Jordi Mayor, ha explicat que aquesta és “una aposta interessant” i confia “done els seus fruits”, mentre que el gerent de l’agència, Francesc Piris, ha explicat que la seua empresa ha efectuat un estudi del mercat asiàtic al llarg de l’últim any i “el xinés coneix els tòpics com els bous i el flamenc, però no les Falles” pel que aquesta és “una bona oportunitat per a oferir-los alguna cosa diferent que els puga atraure i la col·laboració dels influencers és determinant”.\nRecentment, el projecte ‘El xinés faller’ ha estat present en la Fira Internacional de Shanghái FOTEC de la mà de l’Associació de Turisme Espanya-Xina (ATEC) i l’Agència Valenciana de Turisme.\nAlmussafes avança en accessibilitat universal dels seus carrers\nSueca assenyala l'"anihilació" del turisme per no aportar diners per a la reconstrucció de la zona marítima\nAlmussafes renova l'entrada al cementeri\n6 + dotze =


L'Observatori contra l'Homofòbia registra a Barcelona més casos des de gener que en tot el 2018 - Social.cat\nL'Observatori contra l'Homofòbia registra a Barcelona més casos des de gener que en tot el 2018\nL'entitat habilitarà una línia de ‘whatsapp’ per atendre víctimes de violències LGTBI-fòbiques en una prova pilot en els propers dies\nDivendres, 9 d'agost de 2019 | 13:00 h\nEugeni Rodríguez a la seu de l'Observatori de l'Homofòbia | OCH\nL'Observatori contra l'Homofòbia (OCH) ha registrat a Barcelona 44 casos de violències contra el col·lectiu LGTBI en els set primers mesos del 2019, mentre que en tot l'any passat en va tenir coneixement de 43 a la ciutat (30 en el mateix període, de gener a juliol).\nA tot Catalunya, l'OCH ha registrat 102 situacions de l'LGTBI-fòbia fins el 31 de juliol, 113 en tot el 2018. L'Observatori ha presentat aquest dijous el mapa de les violències LGTBI-fòbiques registrades a Barcelona: on més se'n cometen és a l'Eixample (14), Ciutat Vella (9) i Sants-Montjuïc (7), sobretot perquè és on es concentra l'oci del col·lectiu.\nDels 44 casos, 33 són agressions -inclou físiques, insults, amenaces- i 13 es van cometre en espais d'oci. "És molt preocupant. Ens calen instruments immediats per fer front a aquesta violència", ha alertat el president de l'OCH, Eugeni Rodríguez. L'observatori habilitarà una línia de whatsapp (699 901 651) per donar un servei d'atenció per a aquests casos, en una prova pilot que es farà del 19 al 24 d'agost.\nDe les 44 situacions de discriminació LGTBI-fòbiques registrades, catorze van tenir lloc a l'Eixample; nou, a Ciutat Vella; set, a Sants-Montjuïc; quatre, a Gràcia; quatre, a Sant Martí; dues, a Sarrià; dues, a Sant Andreu, i una a Horta-Guinardó (i una sense dades). És la primera vegada que l'OCH elabora un mapa detallat d'aquestes violències, que ha presentat aquest dijous a la tarda.\nLa majoria dels 44 casos LGTBI-fòbics han estat contra gais o bisexuals (29). Quatre de les violències, les han patides lesbianes o bisexuals; tres, transsexuals i vuit, es consideren generalistes (inclou pintades o discursos contra el col·lectiu LGTBI).\nA banda de registrar aquestes discriminacions per motius d'orientació sexual o d'identitat i expressió de gènere, l'OCH ha comunicat vuit casos a la Fiscalia de Delictes d'Odi i Discriminació i set als Mossos d'Esquadra. Són els casos en què es coneix l'autor o que pot ser identificat. Els 44 casos han estat comunicats a l'Oficina per la No Discriminació (OND) de l'Ajuntament de Barcelona.\nServei de denuncies per whatsapp\nEl president de l'OCH atribueix l'augment dels casos registrats al fet que hi hagi “més denúncies, però també més violència” i ha denunciat que, tot i la Llei 11/2014 per garantir els drets LGBTI, “no hi ha l'imaginari que insultar una persona lesbiana o assetjar un trans tingui conseqüències”.\n“Hi ha una impunitat tant social com legal, amb la toxicitat de l'extrema dreta en els darrers anys”, ha assenyalat. “Manquen polítiques públiques LGTBI eficients a la ciutat de Barcelona. No volem dir que no n'hi hagi, però cal afrontar el tema, que és que no està totalment garantida la seguretat de les persones LGTBI”, ha afirmat Rodríguez.\nDavant d'aquestes discriminacions, l'OCH treballa en un servei d'atenció perquè les persones afectades puguin comunicar la violència patida per whatsapp. Darrere del número de telèfon, hi haurà personal professional de l'Observatori Contra l’Homofòbia i voluntariat per oferir una resposta immediata tant d'assessorament legal i jurídic com suport psicosocial. De moment, serà una prova pilot entre el 19 i el 24 d'agost de 10 a 12 del matí i, després, s'estudiarà com donar-li continuïtat.\nL'observatori vol promoure una acció conjunta amb el Departament de Treball, Afers Socials i Famílies al transport públic per col·locar en deu estacions del metro i dels Ferrocarrils de la Generalitat la bandera LGBTI i que es passin falques amb un missatge contra les violències LGTBI-fòbiques. L'OCH també demana reunir-se amb la Guàrdia Urbana i les regidories de districte i amb el conseller d'Interior, Miquel Buch.


El PP de Torrent presenta el seu pla per a baixar l’IBI, l’IAE, el ICIO i l’impost de circulació – RiberaTV\nEl PP de Torrent presenta el seu pla per a baixar l’IBI, l’IAE, el ICIO i l’impost de circulació\nEls Partit Popular de Torrent han presentat davant els mitjans de comunicació el seu Pla de Rebaixa Fiscal; un pla que té com a objectiu alleujar la pressió impositiva que els ciutadans de Torrent pateixen. La formació ha centrat aquest programa de reducció de tributs en quatre impostos: l’Impost sobre Béns immobles (IBI), l’Impost sobre Vehicles de Tracció Mecànica (IVTM), l’Impost sobre Activitats Econòmiques (IAE) i l’Impost sobre Construccions, Instal·lacions i Obres (ICIO).\nLa líder del PP de Torrent, Amparo Folgado, ha destacat que el Pla de Rebaixa Fiscal és una mesura que contraresta les pujades d’impostos dels governs central i autonòmic. Folgado ha volgut explicar en què consistirà este Pla que pretén augmentar els estalvis dels torrentins i torrentines\nQuant al IVTM, el Pla de Rebaixa Fiscal recull una reducció del 5% en cadascuna de les quotes tributàries, corresponents als trams de potència fiscal que la llei estableix.\nEl Coeficient de Situació de l’IAE baixaria un 10%, en cadascuna de les categories de vies públiques, segons proposen els populars en el seu Pla de Rebaixa Fiscal.\nEn el cas del ICIO, el PP proposa reduir el tipus de gravamen del 3,8% al 3,5%, suposant un estalvi total del 7,9% per als contribuents, o cosa que és el mateix, 82.448€ per any.\nEl Pla de Rebaixa Fiscal del PP de Torrent, en total, comporta una reducció de 1,7 milions d’euros d’ingressos per a les arques municipals, quantitat que els populars defensen que es viable, ja que, de mitjana, en els últims anys, un 25% del pressupost municipal es queda sense gastar.\nEl PP de Torrent presenta el seu pla per a baixar l’IBI, l’IAE, el ICIO i l’impost de circulació added by Grup Televisió on 5 novembre, 2021


Fisioterapeutes catalans s'ofereixen al Govern per al rastreig de contactes\nPublicat 14/7/2020 12:13:42 +02:00CET\nEl Col·legi de Fisioterapeutes de Catalunya s'ha ofert a la Conselleria de Salut de la Generalitat perquè el col·lectiu de fisioterapeutes pugui formar part dels equips de rastreig de contactes positius de covid-19.\nPer la seva formació sanitària i la seva distribució territorial, els 12.000 fisioterapeutes catalans "poden ser una força molt important en la lluita contra la pandèmia", ha destacat el col·legi en un comunicat aquest dimarts.\nEl degà del Col·legi de Fisioterapeutes de Catalunya, Ramon Aiguadé, considera que la proposta pot servir per cobrir "l'evident dèficit actual" de recursos humans en els grups de rastreig.\nA més dels recursos humans, el col·legi també ha posat a la disposició del departament els centres de fisioteràpia de Catalunya per "agilitar la realització de test massius i per a les accions de logística que pugui considerar".\n"El fet d'estar presents en tot el territori ens pot convertir en una de les millors solucions per donar resposta a la necessitat de rastreig per evitar la propagació dels rebrots", ha afegit Aiguadé.


Formació Catòlica | Col·legi Reial Monestir de Santa Isabel\n580 Alumnes en projectes d’acció social\n30 Associacions per a participació social\n12 Experts en formació catòlica acompanyant els nostres alumnes\nEls nostres alumnes coneixen a Jesús i es formen en els valors cristians, vivint la fe amb alegria.\nFormem als nostres alumnes en una visió cristiana de la realitat, en la qual la fe i la raó s’uneixen per a fer que l’home doni el millor de si mateix. Volem que el nostre col·legi sigui un entorn en el qual tots puguin descobrir l’amor de Déu en les seves vides i sentir la crida a transformar la societat d’acord amb els valors de l’Evangeli.\nCada dia l’escola és una oportunitat per a conèixer a Jesús i viure l’alegria i la bellesa de la fe\nPosem al seu servei una sèrie d’activitats i programes amb l’objectiu que adquireixi un coneixement fonamental de la fe i la moral cristianes i visqui una profunda amistat amb Jesucrist a través de la pregària i els sagraments:\nFormació per al lideratge i l’apostolat\nQui no viu per servir no serveix per viure\nEduquem als nostres alumnes en un lideratge de servei, perquè a través de la seva formació i la seva professió se sentin compromesos amb el bé de la societat a la qual pertanyen.\nEls ajudem a descobrir mitjançant l’experiència que hi ha més alegria en donar que en rebre i amb això desitgin comprometre’s amb el bé dels altres. No només es tracta de voler fomentar en els nostres alumnes l’esperit de servei i l’ajuda a l’altre, sinó que prenguin consciència de les situacions delicades que viuen moltes persones al seu voltant i triïn ser ciutadans responsables i decidits a treballar per un món més just.\nAmb aquest horitzó, els nostres alumnes participen des d’Infantil fins a Batxillerat en projectes socials adaptats a la seva edat, que fomenten la seva sensibilitat cap a les necessitats dels altres i els fan viure la transformadora experiència de servir als més desfavorits de la nostra societat.\nEnfront la cultura del descart (Papa Francesc), cultura del compromís social i l’amor cristià\nTota la comunitat educativa RMSI s’uneix amb força sota el lema “Santa Isabel Solidari” en favor dels més necessitats. Per a això, programa tot tipus d’accions al llarg del curs en les quals s’impliquen tant alumnes com pares de família i personal.\nDestaquen les recollides de productes de primera necessitat que es realitzen periòdicament, especialment coincidint amb Santa Isabel i Nadal, en les quals tota la comunitat educativa es bolca amb gran generositat.\nA més, amb l’ajuda dels matrimonis delegats, cada curs apadrina una institució i es programen diferents activitats durant el curs. Segons l’edat, la implicació dels alumnes serà major.\nAquestes accions són tant d’ajuda material com de sensibilització a través d’activitats en residències de gent gran, en centres de persones amb discapacitat, menjadors socials o parròquies.\nL’objectiu final és brindar a tots els alumnes ocasions per a estimar i servir a l’altre seguint l’exemple de Jesús.\nEls projectes en els quals col·laborem són:\nAjuda a les persones desfavorides i/o en risc d’exclusió social: Càritas, Germanetes dels Pobres, Centre d’Acollida Assís, Parròquia Mª Auxiliadora, Cottolengo Pare Alegre, Santa Gemma i Parròquia Sant Sebastià, entre d’altres.\nAcompanyament a persones grans: Centres Sanitas per a persones grans, Residència Betània, Residència Sant Ignasi de Loiola, St. Gervasi Residencial, SARquavitae Regina, Casa de Família, Mas Anglí, DomusVi, etc.\nAjuda a projectes a favor de la vida: Provida, Maternity, Llar de Maria, Casa Guadalupe, Llar Santa Isabel i Residència Mare Teresa, etc.\nCol·laboració amb centres d’atenció a la discapacitat intel·lectual:Fundació Canigó, Fundació Boscana, Fundació Finestrelles\nAjuda a països en vies de desenvolupament: Vis Foundation (construcció de noves aules per a un col·legi a Nigèria) i Streets of India.\nLes aliances (Houses) són equips en els quals es divideix de manera vertical a tota la comunitat escolar, amb la finalitat de fomentar en els alumnes un sentit de pertinença a un grup comú, amb alumnes de tots els cursos.\nEls alumnes aprenen a relacionar-se amb aquesta diversitat i a viure una forma d’unió basada en les diferències, sent capaç de veure les riqueses i aprenent a viure en comunitat. Tenint en compte:\nLa diferència, una multiplicitat de persones diferents que es relacionen entre si.\nUna missió comuna compartida. La missió de cada aliança és viure les virtuts del seu sant patró al llarg de tot el curs escolar, en cadascuna de les activitats i esdeveniments d’aquest.\nEl vincle que uneix entre si a les persones que formen la comunitat; vincle al qual acompanya un sentiment de pertinença i que fa solidari al grup, és a dir, el fa “sòlid”.\nUna dinàmica de donació mútua, de gratuïtat i trobada entre els components.\nEl nostre Col·legi Reial Monestir de Santa Isabel compta amb quatre Aliances per colors: Vermella, Groga, Verda i Blava. Cada any, un alumne de Batxillerat és escollit com “Capità” de l’Aliança. En la setmana prèvia a Santa Isabel, cada Aliança celebra un dia de convivència, esport, joc, oració i solidaritat. El dia de Santa Isabel, les quatre Aliances i tota la comunitat educativa s’uneixen per celebrar units la festivitat de la patrona del Col·legi.


Les llàgrimes de cocodril\n(En la mort de Ricard Salvat)\n<i>MANUEL SERRAT CRESPO</i>\nRicard, amic meu, ha caigut ara l’últim teló i he sortit de la sala –com tantes altres vegades– amb el cor encongit i a les tripes alguna cosa que volia escapar feta plor o riallada potser; feta crit sens dubte.\nRicard, amic meu, m’he allunyat del teu silenci d’avui mentre el taüt començava a omplir-se amb les llagrimotes de tants mandarins que mai van poder silenciar-te tot i que –això sí, això sí– ho van intentar amb tots els mitjans, any rere any, lustre rere lustre. I després, en el protector espai de casa meva, que tants cops va escoltar la teva veu, sempre tranquil·la, sempre pausada, he recordat l’enlluernament d’aquelles primeres sessions a la cúpula del Coliseum on començava a fructificar la teva tasca de jove dramaturg, de mestre en potència i, més tard, el sotrac dels teus espectacles Espriu –aquella inoblidable Ronda de mort a Sinera i la teva Nova història d’Esther– que van treure la pols grisenca que s’havia acumulat en els escenaris barcelonins.\nRicard, amic meu, et dec –et devia llavors, abans de conèixer-te– tantes hores d’emoció, de gaudiment intel·lectual, de plaer estètic que ara, quan repasso amb aquest dolor sord que m’ha deixat el teu silenci i l’olor malaltís de les flors –tan mentideres de vegades, tan hipòcrites– les denses i lluminoses jornades a Sitges, aquella inoblidable festa del teatre a la qual van treure el cap tants rostres de l’escena internacional i que em va permetre conèixer el cubà Pepe Triana o el mexicà Vicente Leñero, o…, mentre, commoguts, assistíem a l’íntima, quasi ritual Casa de Bernarda Alba que havia posat en peu Kaposvar, una companyia hongaresa que tenyia d’insòlits matisos les paraules de Lorca. A Sitges, en el teu festival, La Cubana va fer esclatar la seva Tempestad i Rafael Álvarez “El Brujo” es va emborratxar brutalment, magistralment, en La taberna fantástica de Alfonso Sastre… Tot abans que una escabrosa decisió política t’apartés de la direcció, la hi lliurés a un jovenet i s’iniciés així la lenta, inevitable agonia del Festival Internacional de Teatre.\nMolt més tard –Ricard, amic meu–, perquè el teu amor al teatre no tenia límits, perquè t’arrossegava sempre el teu entusiasme serè, vas aixecar a la teva Tortosa natal Entre Cultures, que va posar al nostre abast inapreciables mostres del teatre àrab o africà… Va haver-n’hi prou amb unes eleccions, un canvi en el consistori perquè, de nou, tot el teu esforç s’esfondrés.\nQuè vols Ricard, amic meu? Encara que et pesi, som un país de botiguers que ha estat capaç de tancar-te els escenaris del seu teatre nacional, del seu teatre públic que, tot i així, es van obrir de bat a bat per a certs espectacles davant els quals era impossible no sentir vergonya aliena. I alguns d’ells –encara ho recordo!– precisament a les taules on tu havies aixecat i ens havies donat a conèixer el teatre de Bertold Brecht, a la Barcelona grisa dels anys seixanta.\nRicard, amic meu, ara, quan acabi aquestes escasses línies, buscaré els teus llibres a la meva biblioteca, acaronaré els seus lloms com una abraçada i recordaré el teu mig somriure, la teva exigent amistat; has estat un tipus difícil, Ricard!, però res podrà alleugerir la nàusea que he sentit –que sento encara– davant les elogioses, les planyívoles paraules dels qui tants pals posaren a les teves rodes. Aquella trepa d’hipòcrites, buròcrates de l’escena que –sens dubte patint per les seves prebendes– et van obligar a buscar altres paisatges (Alemanya, Hongria o Llatinoamèrica) per a la teva sensibilitat i la teva saviesa, per a la teva encara imprescindible feina de dramaturg.\nRicard, amic meu, potser estaven imaginant llavors alguna “relectura” de Shakespeare, algun d’aquells estúpids sacrilegis que m’ericen els pèls més íntims, mentre tu et veies obligat a estrenar el teu magnífic Un dia. Mirall trencat, el text de la Rodoreda adaptat per Manel Molins, en un teatre privat perquè el públic t’havia tancat, un cop més, les portes.\nRicard, amic meu, oblidava l’olor malaltissa de les flors que envolten el teu taüt i no t’enutgis amb mi (és clar, com que ja no m’estimes, em deies de vegades, tot i que sabies que no era veritat), no, no t’enutgis amb mi, encara que les meves últimes paraules puguin ferir la teva compostura una mica germànica, la teva mesura. El teatre i el poder no mengen mai del mateix plat… Que se’n vagin a pastar fang, doncs!


recomana.cat - Crítica de l'obra: Una lluita constant | Una reflexió necessària per Iolanda G. Madariaga\nElls també vénen d'un silenci...\nDocumental sobre la derrota obrera i la digna perseverància\nSubirós i La Ruta 40 revisen i reivindiquen mig segle de lluita sense amagar les seves repeticions i contradiccions\nAlberto Díaz, Albert Prat, Alba Pujol, Maria Ribera\nUn projecte de recerca i creació escènica sobre l’activisme polític ha reunit la companyia La Ruta 40 i la directora Carlota Subirós. Com un exercici de memòria viva, l’espectacle ressegueix els fils de la lluita col·lectiva, que es transforma de generació en generació. Un espectacle que es mou entre el documental i la ficció per investigar diverses èpoques històriques —de les més llunyanes a les més recents—, buscant els moments clau de discussió col·lectiva en la lluita per transformar el món i la tensió que genera entre les exigències de la vida privada i la col·lectiva.\nCrítica: Una lluita constant\nLa Ruta 40, ara sota la batuta de Carlota Subirós, emprenen un nou camí amb Una lluita constant. En la seva residència a la sala del Poble Nou, s’endinsen en lluites passades i activismes presents per intentar comprendre que tenen en comú aquells estudiants del Maig del 68 francès, els obrers de la reconversió industrial i els joves -i no tan joves- del 15M. Es tracta d’un camí cap a un teatre de no-ficció, que, si bé, no els allunya de les temàtiques d’espectacles com Cúbit o El llarg dinar de Nadal, on la perspectiva intergeneracional hi és molt present, sí ho és en la forma. Ho fan proveïts d’un arsenal de documents de tot tipus per bastir un espectacle que volgudament no apel·la a la emoció sinó a la consciència política i social del públic. La seva mirada sobre el passat és una lectura prou documentada, on les cites directes estructuren un espectacle collage de teatre-document. Els actuants -més que actors- ens serveixen una bona selecció de moments culminants de processos de lluites per als drets civils, de reivindicacions laborals i lluites antifranquistes. Capbussant-se en imatges d’arxiu de televisió, documentals o en els Informe General i Informe General II de Pere Portabella, “doblen” els protagonistes d’aquestes imatges projectades a escena i els presten una corporeïtat escènica interessant. Aberto Díaz, Albert Prat, Alba Pujol i Maria Ribera transiten assemblees de la PAH, mítings del passat, recents conferències al CCCB, reunions de comitès d’empreses, trobades de persones empresonades pel règim franquista... Ens mostren i ens fan partícips de moments històrics amb protagonistes anònims. En les imatges hi ha però moltes persones prou conegudes i reconegudes, els actors les “interpreten” indistintament superant les diferències de sexe, condició física o edat amb la voluntat d’igualar tothom en la lluita i, sobretot, destacar el col·lectiu per sobre de la individualitat. En aquest sentit, s’ha de destacar la mobilitat dels actors/conductors entre les butaques implicant el públic i fent-lo còmplice de les diferents escenes. D’altra banda, l’espectacle compta, sota la seva aparent senzillesa i sòbria posada en escena, amb una mesurada escenografia (Xesca Salvà) i la precisa il·luminació de Carlos Marquerie. La cronologia es sacrifica buscant la interrelació de les “lluites” i en favor del ritme teatral. Carlota Subirós signa una dramatúrgia complexa que lliga feminisme, pacifisme i sindicalisme de forma transversal. No hi són tots els moviments socials i polítics, però els que hi són estan molt ben representats. El fer present lluites passades possibilita la reflexió sobre l’actualitat, una reflexió necessària de la que ens podem sentir orfes empesos pel dinamisme del flux informatiu actual. No en va l’espectacle s’inclou en el cicle Terrors de la ciutat que, amb tant d’encert, ha programat la Sala Beckett.


A L’ESTIU TOTA CUCA VIU? – Joan Puig\nAhir 9 de Juliol, vaig anar a l’aeroport de Palma a buscar la meva filla Mònica que arribava de Barcelona per passar uns dies amb nosaltres al Port de Pollença. Vols procedents de i vols amb destinació a, transformen la terminal en un autèntic termiter internacional. Trànsit d’equipatges de mà amb rodetes fent croc-croc i guiris amb l’uniforme de vacances ja posat, corra cuita buscant els cartellets de les agències, hotels o autocars. Una visió que res fa pensar que allò sigui l’arribada a l’illa de la calma.\nLògicament en dissabte, l’avió de la meva filla portava ja uns 55 minuts de retard. Minuts que vaig decidir deixar passar tranquil·lament assegut, evitant d’ésser contaminat per aquell estrès turístic que m’envoltava i observar tot aquell flux i reflux humà, a ritme de les arribades i sortides dels vols.\nSense cap dubte l’estiu, és l’estació de l’any més esperada i més desitjada. Per què serà que tots preferim l’estiu a l’hivern? Personalment adoro aquest lluminós, calorós i suat període de l’any amb aquest afany d’exhibir el propi body i on poder mostrar totes les carns del cos així com tots els bonics tatuatges des del coll fins al mateix prepuci. També m’encanta aprendre de memòria la cançó de l’estiu i cantar-la a viva veu mentre em desfogo ballant a qualsevol revetlla matinera. Adoro la bullidera de les grans ciutats i sentir aquella bufetada de vent calent a la cara que surt a raig dels aires condicionats dels comerços mentre passeges per la vorera del carrer. Vibro davant el caldejat asfalt, ple d’interminables cues de cotxes, que surten o tornen de la ciutat i, enmig del gran col·lapse, veure sortir de les finestretes, bonics peuets nus de les suades noies o senyores acompanyants. No puc resistir el plaer d’esperar el meu torn d’una hora en el bonic restaurant o xiringo de platja per a després, assaborir una paella que no val res. La cridòria dels nens que un cop acabades les escoles i les posteriors colònies, els pares intenten col·locar-los desesperadament amb els respectius i patidors avis. M’agrada posar la ràdio i escoltar els anuncis que aquest estiu, tots els preus pujaran una altra vegada, mentre l’importat mosquit-tigre, causa estralls entre la població al·lèrgica. També diuen que a les costes mediterrànies, tindrem una autèntica plaga de meduses que farà impossible el bany, encara que els governs locals ens tranquil·litzen a continuació davant l’anunci de la instal·lació de cinc mil nous llocs de socors a les platges. També s’espera que la ja familiar legionel·la de cada any, aquest estiu afecti només a tres mil persones. M’encanta encara més, escoltar l’advertiment que si encara no tinc feta la meva reserva d’hotel i avió, possiblement ja no podré anar enlloc. I és que no puc resistir-me als overbookings, a les vagues de pilots o controladors de cada agost i als petards del meu carrer, que viu en constant revetlla. Si a tot això li sumem els turistes de la maleteta de rodetes que estic veient, la programació d’estiu de les televisions, els incendis forestals, les festes majors, les havaneres i la salsa maonesa contaminada, no tinc més remei que declarar a l’estiu com a l’estació més meravellosa de l’any.


Lliurona, el poble que va tornar i no vol marxar - LA MIRA - Magazín\nLliurona, el poble que va tornar i no vol marxar\nUns van marxar i uns altres van arribar. El poble de Lliurona va quedar abandonat, però a principis dels anys vuitanta un grup de joves van venir a viure-hi. Resurrecció. Renaixement. Una segona oportunitat per al poble i per als joves.\nAl segle XXI una cinquantena d’habitants en un espai de més de 4.000 hectàrees viuen a Lliurona. Un dia a dia molt condicionat per l’abastiment de recursos, com l’electricitat, l’aigua o la calefacció. Un dia a dia de luxes, com tenir daines com a veïns, o un paisatge que no t’abandona i et fa seure a mirar-lo, a viure’l. Lliurona és petit però també és gran. Dividit en dos barris: la Massanella i l’Església, que engloba el nucli de l’antic poble. Aquí hi bull la vida social: se celebren les assemblees de la comunitat, palpiten les xerrades al petit bar o les mans corren cap als llibres de la biblioteca.\nA la Massanella és on hi ha l’ànima: l’escola. Una vintena d’infants d’entre tres i deu anys segueixen un model educatiu que treballa per projectes de manera col·lectiva entre mestres, canalla i la comunitat del poble. La natura és la pissarra. I l’escola són els deures del futur. Com sempre, la resposta la tenen els joves. Què serà de Lliurona quan els nens es facin grans? Continuaran vivint al poble? En marxaran? Es tornarà a quedar despoblat, Lliurona? Hi vindrà més gent? Un poble sempre és una pregunta. Un poble sempre és viu quan se’n pot fer preguntes. I quan algú se les pot fer i contestar.\nPublicat el 30 de gener de 2021


Abadia de Lagrasse - País Turístic de Corbières Minervois\nbenvinguda Exploreu els nostres imprescindibles Abadia, esglésies i capelles Abadia de Lagrasse\nVisita Abadia de Lagrasse és imprescindible durant una estada a Corbières. Això joia medieval captiva la vista molt abans d’arribar al poble. Després de la visita, podeu passejar pels carrers empedrats, gaudiu de les terrasses de restaurants, visitar botigues d’artesans o vosaltres refrescar-se a les aigües clar del riu.\nPer accedir al cor del poble i després a l’abadia, haureu de deixar el vehicle en un dels aparcaments (de pagament) situats a l’entrada. El descobriment es farà a peu mitjançant un bonic passeig. L’abadia es troba a l’altra banda de l’Orbieu. S'hi accedeix creuant el pont vell o una passarel·la situada riu amunt.\nLa visita de l'abadia de Lagrasse\nAbadia de Lagrasse és un dels llocs més importants del país càtar. Es tracta d’un conjunt excepcional d’edificis del segle XII al XVIII que evoca els moments de la vida monàstica. Avui es divideix en dues parts: una part pública pertanyent al departament de l 'Aude i una festa privada, on viu una comunitat de canonges. Els dos conjunts es poden visitar per separat.\nLa visita de la part pública de l'abadia de Lagrasse\nLa visita de la part pública permet descobrir el pati del palau de l’Abadia, el celler, la fleca, el dormitori dels monjos, les capelles inferiors i superiors, la sagristia, el transsepte nord de l’església, una sala dedicada al Mestre. de Cabestany i la sala de cerimònies, al cor dels apartaments privats de l'abat.\nPrepareu la vostra visita per descarregant el fulletó sud li site de Abadia de Lagrasse.\nHoraris i preus de l'abadia (part pública)\nCompra el meu tiquet d’entrada\nPer a una visita acompanyada, poseu-vos en contacte amb guies turístics.\nEntre les vinyes amb Carlos\nTambé podeu descarregar l’aplicació País càtar, la guia que ofereix un passeig comentat per acompanyar-vos durant el descobriment de l'abadia de Lagrasse. Per al nens, descarregueu l'aplicació Castrum, el joc perquè puguin visitar l'abadia mentre es diverteixen!\nBaixeu-vos les aplicacions "El país dels càtars, la guia" i "Castrum, el joc"\nLa visita de la part privada de l'abadia de Lagrasse\nTambé és possible visiteu la part privada anomenat "Abbaye Canoniale Sainte-Marie", administrat des del 2004 per un comunitat de canonges. Es pot admirar l'església abacial, el claustre, els edificis conventuals del segle XVIII, el transsepte sud i el jardí. Atenció, actualment ho són el jardí, la torre i el transsepte tancat per obres. A l’estiu, els visitants poden assistir a una tarda (tots els dies excepte dijous) a visita guiada per un canonge. La masses i serveis no et els els horaris estan disponibles aquí sont cantat en gregorià segons el ritu romà.\nVisiteu la part privada de l'abadia\nLa casa dels banquets i les generacions\nL'abadia, al costat públic, també alberga cases La casa del banquet i les generacions, un centre cultural dedicat a Llibres i pensée incloent una biblioteca. Els esdeveniments s’organitzen regularment. Mireu-los ordre del dia !\nUna altra visita obligada a Lagrasse, La Casa del Patrimoni té lloc en un antic presbiteri amb enteixinat pintat del segle XIII a principis del segle XVI i a exposició "Imatges oblidades de l'edat mitjana". També alberga el Oficina d'informació turística de Lagrasse.\nVisiteu Lagrasse, un dels "pobles més bells de França"\nLa visita de Lagrasse, un dels pobles més bells de França, ofereix la possibilitat de passar un dia molt agradable i encara més! Restaurants, botigues locals i artesanes, mercat del dissabte al matí, bany al riu, senderisme o bicicleta... Hi ha alguna cosa per a tots els gustos!\nRefresqueu-vos al costat del riu\nseure a la terrassa\nPassegeu pels mercats medievals\nDissabte al matí, feu un mercat als passadissos\nVisiteu les botigues d'art\nBotigues i tallers artesans


Blanes promou la cuina marinera amb les Jornades Gastronòmiques del Suquet de Peix de Sa Palomera | Blanesaldia\nPublicat el 13 de juny, 2013 - 13:57 CEST\nPresentació avui al restaurant Les Saloines del Suquet de Peix de Sa Palomera\nEn aquest sentit, els 19 restaurants que participen a les jornades gastronòmiques presenten menús personalitzats, tots al voltant de les variants del suquet de peix fet a l’estil propi de cada establiment. El preu dels menús –que estableix cada restaurant- va des dels 35 fins els 45 euros i suposa un ample ventall de possibilitats per poder degustar aquest plat típic de la cuina marinera. L’any passat es van servir més de 600 menús a través dels 18 establiments participants.\nUna de les principals novetats de les jornades d’enguany és que s’ha incrementat la seva promoció a través d’un concurs en què es sortegen menús, l’estada d’una nit a l’hotel Petit Palau, entrades per visitar el jardí botànic Marimurtra de Blanes, així com lots de Caves Mont-Ferrant amb tres ampolles de l’exclusiu escumós Berta Bouzy.\nEl concurs s’està fent a través de diversos mitjans de comunicació d’àmbit gironí i nacional des de la setmana passada i culminarà a principis de juliol perquè els guanyadors tinguin la ocasió de degustar els menús que els toqui de premi als restaurants on s’estan fent les Jornades Gastronòmiques del Suquet de Peix de Sa Palomera. Per la seva banda, l’empresa blanenca Peixos Ros, així com Font Vella i Schweppes també hi són presents col·laborant amb els diferents restaurants participants.\nCuiners dels restaurants que participen en la promoció\nUn dels elements de difusió de les jornades gastronòmiques –a banda del conegut cartell amb la forquilla que les identifica- és un tríptic que recull el llistat dels restaurants participants, així\ncom els menús que ofereixen, el seu preu i totes les dades d’interès per localitzar els establiments de restauració a Blanes (adreça, telèfons, el nom dels xefs i un mapa del municipi on estan assenyalats els restaurants). Val a dir que aquest 2013 s’han editat 4.000 fulletons de les jornades gastronòmiques, a banda de la impressió de cartells i altres tipus de material de promoció.\nEl mes de juliol la Confraria de Blanes va subhastar peix i marisc per valor d’1,46…\nPublicat en Blanes | Etiquetat Suquet de Peix\n← L’agrupació de Ciutadans de Blanes renova la seva junta directiva La Fundació Aena exposa a l’Aeroport de Girona-Costa Brava 26 maquetes d’avions històrics →


Incredulitat amb Letícia: fa un gest en públic que feia temps que no vèiem\nRahola - Margallo\nDrama Gran Hermano\nBarcelona. Dimarts, 7 de Setembre de 2021. 18:53\nActualitzat: Dimecres, 8 de Setembre de 2021. 11:35\nAquest dilluns van tornar a la feina les reines dels matins a la televisió, Susanna Griso i una Ana Rosa Quintana que saludava dalt d'un molí de vent, com si fos Quintanota de la Mancha. Però aquest 6 de setembre qui també va tornar a donar un pal a l'aigua, si és que a això se li pot dir treballar, va ser la reina de debò. Si més no, la reina amb càrrec oficial.\nUna Letícia que ha posat punt i final a les seves vacances d'un mes i mig presidint un acte oficial, el “Premios Retina ECO”, organitzats pel diari El País en la lluita pel canvi climàtic. Reaparició amb un look que ha fet parlar, per la morenor de les espatlles a l'aire, bronzejada tirant a cremada, amagant els bíceps, però mostrant el coll molt marcat.\nLetícia torna a la feina / Efe\nAquest dimarts, a l'agenda reial hi tenia marcada una nova cita. Lloc: el Palacio Real de Madrid. Cita: un àpat amb el president de Xile, Sebastián Piñera, amb motiu de la seva visita oficial a Espanya. De la trobada, a primer cop d'ull, destaca el vestit que s'ha posat, una peça similar a una que va lluir la seva sogra fa temps.\nPerò el que ha cridat molt l'atenció, tal i com ha destacat el Huffington Post, ha estat el que ha fet després que el president sudamericà i el seu marit hagin sortit al faristol a dir quatre paraules abans d'anar a la teca que tenien a la taula.\nDinar dels reis, Felip i Letícia, amb el president xilè / @CasaReal\nDe tots és sabuda l'animadversió que té Letícia per l'alcohol. La reina ens tenia acostumats a unes imatges repetint sempre el mateix gest maleducat, groller i saltant-se tots els protocols en els brindis d'Estat. La norma obliga, quan l'amfitrió fa el discurs i després d'aixecar les copes, endur-se el got als llavis i beure un glopet. Letícia mai no fa ni el gest. Mentre tots els comensals beuen ella es queda palplantada mirant la copa sense ni fer el gest de mullar-se la boca. No és un gest d'abstèmia sinó d'exalcohòlica. Molt absurd.\nLetícia se salta el protocol del brindis, EFE\nEl difunt periodista i escriptor, Carlos García Calvo deia sobre aquesta qüestió que "Se supone que doña Letizia no bebe alcohol en público jamás, no llegando a brindar con cava en cierta ocasión y dejando atónitos a los que vieron cómo miraba la copa indecisa, para luego no llevársela a los labios. Algunos llegaron a pensar que había visto una mosca flotando dentro. Lenguas anabolenas aseguran que sí lo hace en privado y que entiende mucho de vino". Letícia sí que mama però quan és un brindis d'Estat s'hi nega. Ridícula i poc professional. Fins aquest dimarts.\nBrindis entre el president xilè, Sebastián Piñera, i el monarca espanyol, Felip VI / GTRES\nDesprés de molt de temps sense ni tan sols fent el gest d'acostar-se la copa als llavis, en el dinar d'avui sí que ho ha fet. Però no només això, pel que sembla per unes imatges difoses per la mateixa casa reial, la reina Letícia fins i tot ha pres un glop del vi que tenia a la copa, cosa molt poc habitual en ella. Pots veure-ho a partir del minut 29'56".\n🔴📡#ENVIVO | Almuerzo en honor del presidente de la República de Chile, Sebastián Piñera, con motivo de su Visita Oficial a España\n@presidencia_cl @Minrel_Chile @MAECgob https://t.co/fUsymeIP9l\n— Casa de S.M. el Rey (@CasaReal) September 7, 2021\nUnes imatges que ja veurem si a partir d'ara, es repeteixen molt més, i si fins i tot s'animarà a inaugurar algun celler o anar de convidada a algun tast de vins.\nCasa Reial La malaltia del rei Felip que Zarzuela oculta: Jaime Peñafiel dona els detalls Marc Villanueva\nCasa Reial Fotos de Letícia desentonant al costat de la ministra de Ciència i Pepa Bueno Marc Villanueva\nCasa Reial Zarzuela preocupada per si a Elionor li passa el mateix que a Felip a l'internat Darío Porras\nRàdio El mal trago d'Elisenda Carod en directe: "Un moment, que és a punt de morir" Darío Porras\nCasa Reial La princesa Elionor, de festa a l'internat, fa una cosa que no havia fet mai Darío Porras


EL PARLAMENT DE LES ILLES BALEARS APROVA UNA INICIATIVA D’EL PI PERQUÈ EL GOVERN ESTUDIÏ LA CREACIÓ DE LA FIGURA DEL DEFENSOR DE LA GENT GRAN – El Pi\nEL PARLAMENT DE LES ILLES BALEARS APROVA UNA INICIATIVA D'EL PI PERQUÈ EL GOVERN ESTUDIÏ LA CREACIÓ DE LA FIGURA DEL DEFENSOR DE LA GENT GRAN\nPàgina d'inici Actualitat EL PARLAMENT DE LES ILLES BALEARS APROVA UNA INICIATIVA D’EL PI PERQUÈ EL GOVERN ESTUDIÏ LA CREACIÓ DE LA FIGURA DEL DEFENSOR DE LA GENT GRAN\nLa formació insta el Govern i els consells insulars a treballar per a la millora de la qualitat i el funcionament dels centres de dia i assistencials, residencials i sociosanitaris\nEl Parlament de les Illes Balears ha aprovat avui matí una Proposició No de Llei del Grup Parlamentari El Pi – PROPOSTA PER LES ILLES BALEARS que instava el Govern de les Illes Balears a estudiar la creació de la figura del Defensor de la Gent Gran a la nostra comunitat autònoma. La portaveu parlamentària d'El Pi, Lina Pons, ha explicat que es tractaria d'un professional independent i d'acreditat prestigi amb funcions d'inspecció i control sobre l'actuació de les administracions públiques i que vetlli per la qualitat de vida i la dignitat dels nostres majors en tots els àmbits. «Una figura a la qual, aquest col·lectiu, es pogués dirigir per denunciar possibles abusos i exposar les seves queixes i els seus problemes. És crucial que no es sentin, en cap moment, desemparats», ha reivindicat Pons.\nSegons la diputada Pons, «és evident que la població envellida influeix en l'estructura i el funcionament de la societat i és, per aquest motiu, que ha d'assumir una major transcendència per als poders públics». «L'emergència sanitària provocada per l'expansió de la COVID-19 ha posat de manifest la vulnerabilitat, la dependència i la invisibilitat d'una gran part d'aquest col·lectiu», ha recordat davant dels membres de la Comissió d'Assumptes Socials, Drets Humans i Esports de la cambra autonòmica.\nPer altra banda, la iniciativa d'El Pi planteja, a més, que el Govern de les Illes Balears i els consells insulars estudiïn, davant la possibilitat de futures emergències sanitàries, la modificació, si escau, dels protocols d'actuació executats en aquesta ocasió en relació amb els centres de dia i assistencials, residencials i sociosanitaris; així com que treballin per a la millora de la qualitat i el funcionament d'aquests centres, dotant-los d'un estoc suficient d'equipaments de protecció i de més professionals formats i capacitats en el tractament de pacients amb malalties cròniques i/o que necessitin serveis pal·liatius.\nLa portaveu d'El Pi al Parlament de les Illes Balears ha assenyalat que «aquestes setmanes hem pogut comprovar que la majoria d'aquestes residències no estaven medicalitzades i que els protocols establerts no han funcionat correctament per protegir els seus residents davant d'una emergència sanitària d'aquesta magnitud». «Moltes han estat les denúncies per la manca d'equipaments de protecció per als professionals que atenen als interns, l'omissió de la pràctica massiva de la prova del coronavirus als residents i professionals de manera preventiva i, també, per la falta de personal provocada per les baixes sobrevingudes, entre d'altres», ha comentat Pons.\nFinalment, la cambra autonòmica sol·licitarà al Govern de les Illes Balears i als consells que, a instàncies d'El Pi, impulsin la creació d'un sistema d'informació públic, unificat i actualitzat que permeti el seguiment dels paràmetres de qualitat assistencial en pacients crònics i/o amb necessitats pal·liatives i que inclogui un registre sobre els recursos sociosanitaris disponibles; així com, que, juntament amb la Federació d'Entitats Locals de les Illes Balears (FELIB), augmentin la coordinació institucional en matèria sociosanitària i la dotació de mitjans als ajuntaments perquè puguin prestar els serveis assistencials dirigits al col·lectiu de la gent gran amb la qualitat més gran possible.\nLa Comissió de Salut del Parlament de les Illes Balears ha aprovat per unanimitat una Proposició No de Llei del Grup Parlamentari El Pi - PROPOSTA PER LES ILLES BALEARS que instava la Conselleria de Salut a reforçar les unitats d'assistència psicològica de l'IB-Salut durant i, sobretot, després de la tensió sanitària generada per l'expansió de la COVID-19 per tal de cobrir les necessitats dels col·lectius més afectats (des del personal sanitari a persones amb patologies mentals prèvies, passant pels familiars de les víctimes de la COVID-19 i/o persones en situació de vulnerabilitat econòmica o social, entre d'altres).\nAixí mateix, la iniciativa d'El Pi demandava, també, que la Conselleria de Salut garantís la continuïtat del servei gratuït d'atenció psicològica específic per atendre les necessitats de tots els professionals sanitaris durant però, sobretot, després de l'actual emergència sanitària. Pons ha argumentat que l'executiu d'Armengol ha d'assegurar aquest servei més enllà de la fi de l'emergència sanitària.\nPrevious article\tEL PI RECLAMA QUE ELS AJUNTAMENTS PUGUIN ATORGAR EXEMPCIONS DE TRIBUTS LOCALS DURANT AQUEST ANY Next article\tEL PI EXIGEIX EL MANTENIMENT DEL DESCOMPTE DE RESIDENT I QUE ES RECLAMIN TARIFES PLANES DAVANT LA UNIÓ EUROPEA


Multen amb 8.400 € el marit de la presidenta del Consell Comarcal de la Terra Alta per irregularitats en la construcció d'una bassa - EbreDigital.cat\nDisciplina urbanística de la Generalitat de Catalunya ha determinat que la bassa construïda a la casa de la presidenta del Consell Comarcal de la Terra Alta, Neus Sanromà, no és una bassa de reg tal com ella defensava, sinó una piscina il·legal, segons publica La Vanguardia. L’organisme ha multat amb 8.400 euros el marit de Sanromà, qui és el propietari de l’immoble. La construcció es tractaria d’una piscina construïda en sol rústic sense la llicència pertinent.\nLa presidenta de la institució comarcal ha denunciat a través d’un comunicat “l’ús partidista” en la divulgació d’aquesta informació, i ha assegurat de nou que “s’ha tramitat i presentat tota la documentació requerida per l’Ajuntament per la construcció de la bassa”.\nSanromà explica que el seu marit encara “no ha rebut cap notificació ni comunicació per part d’Urbanisme de la Generalitat” i lamenta “veure que hi ha partits polítics que pretenen convertir l’Administració de Catalunya en les clavegueres del Govern per intentar atacar l’honorabilitat de determinats càrrecs polítics, i per judicialitzar la rivalitat en l’àmbit privat en lloc de fer política”.\nD’altra banda, la presidenta comarcal anuncia que “quan es tingui notificació oficial de l’esmentada sanció, es presentaran els recursos i la denúncia pertinents per la vulnerabilitat de la confidencialitat d’informació administrativa i per l’ús fraudulent i partidista d’aquesta informació”.


Documents per a la resistència\nEl film indaga en les diferents formes de resistència contra el feixisme a Àustria, Espanya i França en el decurs dels anys trenta i quaranta. El protagonista, Harry Spiegel, va morir poc abans del rodatge, per això explica parts de la seva vida en cintes d'audio que s'il·lustren amb dibuixos animals. Abans de la projecció del film 'Documents per a la resistència' podreu veure el documental 'Lessons from Bam' (Lliçons de Bam), una peça de 20' que ens vol explicar com en aquesta antiga ciutat persa que després de terratrèmol va quedar completament destruïda, una mestra de col·legi decideix fer classe als nens que ho han perdut tot: la casa, l'escola i part de la família. És la seva manera de resistir el trauma i recuperar l'esperança en aquest film que es pot considerar cosí germà de 'A través de les oliveres' l'obra d'Abbas Kiarostami. (Cicle: Documentalistes austríacs d'avui).


Les segrestades a Cleveland trenquen el seu silenci i donen les gràcies pel suport rebut a través de Youtube\nAmanda Berry, Gina DeJesus i Michelle Knight han penjat un vídeo a Youtubre, de 3 minuts 33 segons, en què agraeixen el suport de les seves famílies i el de les administracions, que els ha permès reconstruir les seves vides i tirar endavant.\nRedacció 09 Jul 2013 - 16.18\nAmanda Berry, Gina DeJesus i Michelle Knight, les tres noies segrestades durant deu anys a Cleveland han trencat el seu silenci per primer cop des que van poder sortir del seu captiveri per donar gràcies. Les tres noies han penjat un vídeo a Youtubre, de 3 minuts 33 segons, en el que agraeixen el suport de les seves famílies i el de les administracions que les ha permès reconstruir les seves vides i tirar endavant.\n"En primer lloc, vull que tothom sàpiga que sóc feliç d'estar a casa amb la família i els amics. És increïble", diu a l'inici del vídeo Amanda Berry, qui va tenir una filla amb el principal sospitós del segrest, Ariel Castro, durant el seu captiveri. En la seva intervenció, la noia diu que se sent més forta cada dia i demana respecte per a la seva intimitat. Amanda Berry, precisament, va ser qui en una colpidora trucada al telèfon d'emergències 911, que va quedar enregistrada, va dir: "Ajudin-me. Sóc Amanda Berry. Vaig ser segrestada i he estat desapareguda durant 10 anys. Ara sóc lliure".\nDeJesus, que apareix acompanyada dels seus pares, també agraeix el suport rebut en una breu declaració de pocs segons i Knight admet que és prou forta per superar l'infern que ha viscut per somriure i que no permetrà que l'odi la consumeixi. Les tres noies surten somrients i amb aspecte saludable.\nMichelle Knight va desparèixer l'any 2002, quan tenia 21 anys; Amanda Berry, el 2003 el dia abans de fer-ne 17, i Gina De Jesus, el 2004 amb 14 anys. El principal sospitós del segrest està empresonat acusat de segrest i violació.\nEl testimoni de les tres noies segrestades a Ohio


Palau d'Esports "Triumph" (Lyubertsy): adreça i mode de funcionament | Notícies digerir\nCada any s’obren cada cop més centres esportius a les ciutats russes. Gràcies a això, la població pot portar un estil de vida saludable. Els complexos estan equipats amb els equips i simuladors necessaris. Una gran selecció de seccions permet a cada visitant triar la millor opció per si mateix.\nEl complex esportiu funciona des del 2005. Al centre s’obren diversos estudis i sales, en què es presenta equipament modern. Hi ha un gimnàs amb màquines de cardio. Es pot adquirir una subscripció mensual a partir de 5 500 rubles. Una secció d’aeròbic està oberta. Al Palau d’Esports “Triumph” (Lyubertsy) també es proporcionen seccions per a nens. Per a la generació més jove, fins i tot hi ha fitness amb un entrenador, podeu visitar la piscina i ballar. Per als més petits, hi ha una sala de jocs on poden esperar els seus pares. A més de la piscina, el centre també disposa de sauna. Podeu inscriure-vos en grups d’aeròbics aqua. La bella meitat de la humanitat pot anar al saló de bellesa, solàrium i visitar el gimnàs. Les seccions de ball són molt populars. Els artesans professionals t’ajuden a ser més flexibles. Entrada oberta per a ioga i Pilates.\nEl centre acull regularment competicions esportives. Els clients poden veure el futbol i altres esports. A més, la construcció es converteix periòdicament en el lloc on hi actuen estrelles russes i estrangeres. Hi ha una sala amb seients per a 3.500 persones. Aquí podeu veure còmodament el que passa a l’escenari. La màxima comoditat es crea amb dues grans pantalles sobre les quals es transmet el vídeo. Anàlogues similars es troben literalment en alguns països. Per tant, els convidats tenen l’oportunitat de veure-ho tot a la gran pantalla. Per a so i llum d’alta qualitat, s’utilitza el millor equip professional.\nEl Triomph Sports Palace (Lyubertsy) es troba al carrer Smirnovskaya, a l’edifici 4. Les estacions de metro més properes al complex són Zhulebino i Kotelniki. Des de Kotelniki podeu agafar l’autobús número 11 i els minibusos 9, 40, 44, 45, 81k. Baixeu a la parada “Palau d’Esports”. A ella també va:\nAutobusos 20, 21, 26, 27, 414, 431.\nMinibusos 26, 47k, 71k, 553k, 556, 940k, 942, 1149, 1229k, 1230k.\nA més, el centre esportiu és accessible per ferrocarril. Heu d’anar a l’estació de Lyubertsy-1.\nUna instal·lació esportiva espera visitants no només els dies laborables, sinó també els caps de setmana. Per tant, hi ha un estil de vida actiu disponible per combinar, treballant en un horari diferent. El Palau d’Esports “Triumph” (Lyubertsy) està obert de 9.00 a 22.00 hores de dilluns a divendres i de 9.00 a 21.00 els dissabtes i diumenges.


La guerra més curta de la Història, 38 minuts de canonades | Sóc d'Alcàsser, sóc de l'Horta\nLa guerra més curta de la Història, 38 minuts de canonades\nPublicat el 27 Agost 2016 per jesuslerma\nZanzíbar és la més gran de les illes que formen la regió insular de l’actual República Unida de Tanzània, està separada 35 km de la costa de Tanganyka, la part continental. Després de dos segles de dominació portuguesa, a mitjan s.XVII Zanzíbar va entrar a formar part del soldanat d’Oman i, sota govern àrab, acabà convertint-se en el principal centre mercantil de l’Àfrica oriental, un empori on destacava el tràfic d’esclaus controlat pels mercaders àrabs.\nL’expansió imperialista europea va fer que resultara cada vegada més difícil per als soldans zanzibaresos conservar la seua independència. Per fer front a la forta pressió que els alemanys exercien des de Tanganyka, el soldà Ali bin Said va demanar protecció a la reina Victòria d’Anglaterra, de manera que Zanzíbar esdevingué l’any 1890 un protectorat britànic i hagué d’acceptar la presència d’un cònsol de Sa Graciosa Majestat que podia, fins i tot, vetar futurs candidats al tron zanzibarés.\nHi havia, però, una oposició a la dominació britànica motivada principalment perquè els britànics havien posat fi al tràfic d’esclaus. Un dels líders anti-britànic era Khalid bin Barghaix, fill primogènit del segon soldà de Zanzíbar i principal sospitós d’haver enverinat son pare per ocupar el tron, cosa que va fer el mateix dia que va morir son pare sense atendre l’advertència del cònsol britànic que Londres no estava d’acord amb la seua coronació.\nLa resposta de Khalid fou envoltar-se d’un improvisat exèrcit i aquarterar-se a la Casa de les Meravelles, com es coneixia el palau reial de Zanzíbar, una acció que per als britànics constituïa un casus belli suficient. El nou soldà confiava que els britànics no posarien en marxa la seua maquinària de guerra, ni tan sols quan el cònsol Basil Cave li va comunicar que havia de renunciar al tron fins les 9 del matí de l’endemà.\nEl 27 d’agost del 1896 a les 9 en punt del matí l’imperi Britànic va declarar oficialment la guerra al soldanat de Zanzíbar i dos minuts després els cinc vaixells de la marina imperial que hi havia fondejats davant del palau reial van obrir foc; 38 minuts després la guerra s’havia acabat, hi havia 500 baixes pel bàndol zanzibarés i un soldat britànic ferit. Zanzíbar es va convertir en una colònia més de l’imperi Britànic i no va recuperar la sobirania fins l’any 1963.


Bruno Mars @ Estadi Olímpic - 20/06/18 | Per No Dir Res\nBruno Mars, Cròniques\nEl bo es fa esperar. Bruno Mars va semblar l'autor d'aquesta frase durant una mitja hora llarga en què les conseqüències en forma de xiulets se les va endur DJ Rashida. Més de 53.000 assistents van esperar ansiosos de tornar a veure a l'artista de Honolulu després d'un any des de la seva última visita a Barcelona.\nUnes teles blanques van cobrir un escenari de dimensions enormes durant uns breus instants, per donar pas a la veu de Bruno Mars que va pronunciar, irònicament, "Heu estat esperant tant, tant, tant temps...". Els moments d'incertesa que s'havien viscut van convertir-se en crits d'emoció i admiració amb les primeres notes de "Finesse". El show de "24k Magic" va agafar forma en una de les seqüències de cançons amb més quantitat de números ú que han trepitjat un escenari. Bruno Mars, acompanyat de la seva "boyband", van fer durant poc més d'una hora un show bestial amb una demostració irrefutable de veu, de pràctica instrumental, ball, il·luminació i pirotècnia. Era la festa major dels "súper shows" nord-americans.\n"Perm", "Chunky", "Versace on the floor" i tota la resta d'èxits van sonar sense temps per seure a la cadira i, amb l'eufòria al nivell de l'espectacle, fins que Bruno Mars va decidir fer de "Just the Way You Are" la versió més emotiva possible. Amb la pell de gallina, es va arribar el tradicional bis, que va posar en evidència una gran multitud que va interpretar-ho com el final del concert; potser influenciats pels horaris dels transports públics molt ajustats pel retard del concert. Després dels pocs minuts de cortesia, la "bodyband" de Bruno Mars van tornar amb una versió llarga del popular "Uptown Funk" per tancar un espectacle en majúscules.\nTot i això, el show va deixar un gust agredolç per la brevetat del concert, que no va arribar a l'hora i mitja, potser per la poca interacció amb el públic a part d'excepcions breus.\nTot i que tot no va anar de cara en la nit màgica que s'esperava, però Bruno Mars va deixar a l'Estadi Olímpic Lluis Companys amb la boca oberta per interpretar un d'aquells shows vistos en pocs llocs més que en ficcions.


10 raons per les quals hauries de viatjar durant la teva baixa maternal | viatgers 2021\n10 raons per les quals hauries de viatjar durant la teva baixa maternal\nJa vam demostrar que sí, viatjar amb nadons és possible i fins i tot desitjable, així que per què no fer-ho durant la baixa maternal, un moment en què tenim temps lliure -i, en molts casos, pagat -? És el que va fer Karen Edwards, la blocaire darrere de Travel Mad Mum quan va tenir la seva primera filla, Esmé.\nEls millors països on tenir nens i formar una família\nEn aquest moment, va decidir juntament amb el seu marit vendre el seu cotxe, llogar casa acabada de reformar al seu gust (i que altres estrenarien per ells!) I embarcar-se en un viatge d'un any, el que dura la baixa remunerada a Irlanda. L'experiment li va sortir tan bé que va decidir repetir-ho amb el seu fill Quinn.\nUna publicació compartida de TRAVEL MAD MUM (@travelmadmum) el 10 juny 2018 a les 06:57 PDT\nEl més difícil d'aquell primer viatge va ser, segons Karen, el mateix que hagués estat a casa. Ho explica per Traveler: "Les explosions de el bolquer. Els bolquers. He esmentat els bolquers?", Fa broma. "Els problemes durant el camí no es diferencien dels habituals amb un nadó. El més complicat comença quan comencen a caminar. .."\nSi és el cas, entre les deu setmanes i l'any d'Esmé van recórrer Nova Zelanda (el país d'origen del seu marit), Singapur, Austràlia i el Sud-est Asiàtic. I el més inesperat que els va passar va ser el donar-se compte de com la interacció amb els nadius resultava molt més senzilla amb un nadó a prop. "Era una cosa que feia a la gent voler parlar amb nosaltres. Ens va encantar que portés una nova dinàmica a la nostra manera de viatjar, amb experiències que no podríem haver viscut d'una altra manera", ens explica.\nUna publicació compartida de TRAVEL MAD MUM (@travelmadmum) el 21 May, 2018 a les 05:52 PDT\nLa mare guarda extraordinaris records dels viatges que va realitzar durant les seves baixes maternals. ¿Els millors? "Amb Quinn, el meu record favorit és el veure-ho divertint moltíssim en una platja de Bali, mentre queia el sol. Amb Esmé, el meu moment preferit va ser quan, estant en un bosc alpí, envoltades de neu, ens vam asseure en un tronc perquè ella estava cansada i ens vam menjar un caramel de menta que em vaig trobar a la butxaca. No hi havia ningú al voltant, i de sobte, em va dir: "Això és genial, mare. T'estimo ".\nUna publicació compartida de TRAVEL MAD MUM (@travelmadmum) l'1 May, 2018 a les 06:51 PDT\nI ARA SI: LES 10 RAONS PER VIATJAR DURANT EL TEU BAIXA MATERNAL\nTu també t'has plantejat viure una aventura d'aquest tipus? Encara tens dubtes? Potser aquest decàleg que hem compost amb ajuda de Karen t'ajudi a decidir-:\n1. TENS TEMPS LLIURE (I, AMB SORT, ¡PAGAT!)\nVal que la baixa maternal a Espanya és només de 16 setmanes -lamentablement, vam gaudir d'una de les més curtes d'Europa- i la paternal, de quatre. Però, tot i així, és un temps gens menyspreable per a fer-se un viatge extraordinari sense haver de preocupar de la feina ni de la temporada alta, com sí succeeix durant les vacances d'estiu. No obstant això, si la parella és espanyola, ha de demanar-se una excedència o acumular dies lliures per poder acompanyar la família.\n2. MENTRE VIATGES, NO HAS DE FER-TE CÀRREC DE LA CASA\nUna de les coses que més costa amunt se li fa als nous pares és la cura de la llar i la preparació dels àpats. Doncs bé, viatjant podràs oblidar-te de les dues coses! I si et preocupa els diners que gastaràs a menjar i dormir fora, recorda que pots llogar la teva casa … i viatjar a països on l'euro estigui més forta que la moneda local.\n3. LA PARELLA ES OCUPARÀ A EL 50% DEL NADÓ\nAtès que la baixa maternal dura molt més que la paternal, és molt comú que la mare s'encarregui en solitari de la cura del fill / a mentre que la parella treballa, desenvolupant també una relació més estreta amb el nadó. En el cas de realitzar aquest viatge, però, tots dos tindran tot el seu temps lliure per conèixer a al nadó i cuidar-lo.\nTasques i felicitat repartides © Getty Images\n4. LA RELACIÓ DE PARELLA NO ES ressentirà\nUna preocupació molt comú en els pares primerencs és com aguantarà la seva relació l'arribada d'un fill / a. No obstant això, durant un viatge solem estar de millor humor, veiem la vida d'una forma més relaxada i coses que a casa podien suposar un petit drama, fora d'ella se solucionaran amb inusitada tranquil·litat. A més, tindreu moltíssimes ocasions de estar junts vivint moments inoblidables tant "sols" -durant les moltes hores que dorm el nadó- com veient créixer al vostre petit / a.\n5. SI HO PENSES, ÉS EL MILLOR MOMENT PER VIATJAR AMB UN NADÓ\nCom deia Karen, el difícil és viure aventures amb ells quan ja poden caminar. Quan són més petits, amb una motxilla portabebès és suficient per portar-los d'un costat a l'altre, i en ella poden dormir sense problema -i recordem que els nounats dormen moltíssimes hores a el dia! -. A més, si el nadó i la seva mare duen a terme lactància materna exclusiva, el procés d'alimentar serà senzillíssim, i no implicarà carregar amb biberons, aigua o llet.\n6. ELS NADONS TENEN ENTRADA LLIURE A TOT ARREU\nNo només no mengen sòlids abans dels quatre mesos, de manera que no poden gastar en restaurants, sinó que, a més, poden dormir de forma gratuïta en hotels i fer el mateix en parcs, museus, atraccions …\nImagina que donés els seus primers passos en l'altre extrem de l'món © Photo by Brittany Simuangco on Unsplash\n7. AMB UN NADÓ NO gastaràs TANT COM NORMALMENT\n¿Beure com si no hi hagués un demà? ¿Fer paracaigudisme? Amb un nadó, el ritme de el viatge es torna més pausat, i hi ha coses que, per sentit comú, ni tan sols et plantejaràs fer-que, a més, solen ser les més cares -.\n8. SERÀ POSITIU PER AL NADÓ\nÉs cert que quan sigui gran no recordarà el que va viure sent tan petit, però infinitat d'estudis han demostrat que el cervell dels nadons absorbeix cada estímul del seu entorn, així que, per què no exposar-se a entorns suggestius i culturalment diversos, a estar en contacte amb éssers humans de tota mena? I això sense comptar que, si els pares estan contents -i qui no està content quan viatja? -, tindran cura molt millor del seu fill / a.\n9. PODRIA REDUIR LA POSSIBILITAT DE VIURE DEPRESSIÓ POSTPART\nEn paraules de Karen: "Crec que si estàs portant un estil de vida súper divertit a la vegada que et converteixes en mare, reduiràs les possibilitats de sentir-te trist", explica. La mare, infermera de professió, subratlla a més que és més difícil experimentar aquest tipus de depressió si es reparteixen la tasca a mitges amb la parella, tal com va succeir en el seu viatge.\nEls teus plans no seran tan bojos com normalment, però resultaran meravellosos © Photo by Tanja Heffner on Unsplash\n10. HAUREU LES FOTOGRAFIES DE NADÓ MÉS AL·LUCINANTS DEL MÓN\nUn viatge al voltant de l'globus proporciona inoblidables fons per a les fotos d'un nounat. A més, cadascuna d'elles portarà impregnada un record inesborrable, ja que la ment recorda amb més facilitat el diferent - un dia a cada lloc, per exemple- que el repetitiu -tots els dies a casa-. Així que, si més no per la salut del teu compte d'Instagram, anima't, mama!\nOmplireu el vostre àlbum de fotos fascinants © Getty Images