Hipòdrom Son Pardo i Manacor | PRESENTACIÓ I HATS&HORSES MALLORCA\n25 oct. PRESENTACIÓ I HATS&HORSES MALLORCA\nPosted at 09:20h in Subvencions\tby\tNoticies\nLa primera edició de la festa Hats&Horses que es celebrarà el dissabte 26 d’octubre ha esta presentada avui matí a l’hipòdrom Son Pardo, instal·lacions que seran l’escenari de l’esdeveniment d’inspiració anglesa.\nL’acte ha estat presidit pel conseller de Turisme i Esports, Andreu Serra, acompanyat pel president de la Federación Hípica de les Illes Balears, Gerardo Ortega; el seu homònim de la Federació Espanyola de Carreres al Trot, Joan Llabata i l’organitzadora de l’esdeveniment, Ariadna Vilalta.\nEl conseller de Turisme ha destacat la col·laboració de la Conselleria amb aquesta iniciativa, des de la coorganització dels actes i el patrocini amb l’objectiu de promocionar l’Illa de Mallorca.\nTambé ha destacat els beneficis que suposa organitzar actes promocionals d’aquest tipus, ja que suposen un valor afegit no sols a les activitats habituals de l’hipòdrom, convertint Son Pardo en un lloc de referència hípica i social, sinó que promocionen la indústria hípica, clau per al sector primari de Mallorca.\nA més, la repercussió mediàtica internacional i l’afluència de públic forani d’alt poder adquisitiu, és ideal per a la promoció turística de Mallorca, contribuïnt a la desesacionalització dels nostres visitants. En conseqüència, la Marca “Mallorca” te impacte a l’estat espanyol i a Europa, com s’ha demostrat a anteriors edicions celebrades a l’Illa de Mallorca.\nHats&Horses és una festa d’inspiració anglesa, emulant la famosa festa dels capells d’Ascot, que unifica cavalls, moda, gastronomia, societat, celebrities, i cavalls en unes instal·lacions, les de Son Pardo, reconegudes dins l’àmbit europeu. La data triada s’ha fet coincidir amb el final de les obres de la pista polivalent, element que permetrà la interacció entre les diverses modalitats hípiques.\nHats&Horses serà la primera de moltes activitats orientades a obrir l’hipòdrom a la ciutadania, per això els responsables de les entitats organitzadores han convidat a tots els residents a Mallorca a venir dissabte a l’hipòdrom a gaudir d’una festa diferent.\nL’hipòdrom obrirà les portes a les 10.30h, iniciant-se les activitats hípiques a les 11:00h i donarà per conclosa la jornada a les 19.15h. aproximadament.\nPer a més informació podeu visitar la web www.hatsandhorses.com.


Néstor Querol, primera renovació: "Tinc l'espina de no haver acabat l'any fent les coses bé" | Ràdio Sabadell\nNéstor Querol, primera renovació: "Tinc l'espina de no haver acabat l'any fent…\nQuerol, en el darrer partit de lliga a Olot | Roger Benet\n25.06.2019 16:58 Pau Vituri\nNéstor Querol, primera renovació: "Tinc l'espina de no haver acabat l'any fent les coses bé"\nLa maquinària del Centre d'Esports Sabadell 2019/2020 s'ha posat en marxa amb la primera renovació oficial. Divendres passat, Ràdio Sabadell va avançar que el club havia traslladat les tres primeres propostes a jugadors sense contracte en vigor i que Néstor Querol era qui més a prop semblava d'acceptar-la. Doncs bé, el futbolista del Grau de Castelló i la comissió esportiva del club s'han posat d'acord i Querol seguirà vestint la samarreta arlequinada la pròxima temporada. El nou contracte de l'ex del Badalona, de fet, és per una sola campanya després que el tècnic Antonio Hidalgo li traslladés la voluntat de seguir comptant amb ell. El següent objectiu del Centre d'Esports serà convèncer Pedro Capó i Ángel Martínez, els dos futbolistes que segueixen rumiant les propostes del conjunt arlequinat.\n"He estat molt content, molt a gust a la ciutat i al club. Tot i passar-ho una mica malament al final, crec que hi ha un bon projecte. M'he quedat amb l'espina de no haver acabat l'any fent les coses bé i esperem que aquest any sigui ben al contrari", ha expressat Querol a Ràdio Sabadell. El jugador castellonenc, que complirà 32 anys al setembre, ha estat un dels màxims golejadors de l'equip aquesta campanya amb sis dianes juntament amb Aleix Coch i Arturo Rodríguez. Tot i sentir cants de sirena d'altres clubs i l'impàs a la Nova Creu Alta, Querol no ha perdut la calma: "Al principi hi havia molts dubtes i és complicat saber la situació en què et trobaràs, per on tirarà el club, si els contractes es faran aviat... Però a tots els clubs passa el mateix, no s'ha d'alarmar a la gent".\nEl @CESabadell fa oficial la renovació de Néstor Querol, un dels 'pitxitxis' de la temporada passada #2bg3 https://t.co/ttG4x4Mehw\n— Ràdio Sabadell 94.6 (@RadioSabadell) 25 de junio de 2019\nEl Sabadell 19/20 engegarà a rodar el 15 de juliol\nD'altra banda, avui s'ha conegut que el primer projecte sencer d'Antonio Hidalgo a la banqueta arlequinada es posarà en marxa el dilluns 15 de juliol. De moment, el Centre d'Esports treballa amb un esquelet de pretemporada que s'ha d'acabar de definir però que enfrontaria el conjunt arlequinat amb l'Al-Sadd de Xavi Hernández, el Llagostera o L'Hospitalet. La presentació de l'equip, d'altra banda, tindria lloc el 14 d'agost contra un rival encara per determinar.\nMassa equips per a 20 places\nParal·lelament, el grup 3 de Segona B té molts números de deixar d'estar format per catalans, valencians, aragonesos i balears la pròxima temporada. Ara mateix hi ha 19 llicències confirmades —amb independència del que pugui acabar succeint amb el Reus— però els resultats dels partits d'anada de l'última eliminatòria d'ascens fan pensar en una situació d''overbooking'. Al playoff d'ascens a Segona A, el panorama s'ha posat molt negre per a l'Atlètic Balears i l'Hércules, que necessitaran un miracle després de perdre contra la Ponferradina (1-3) i el Mirandés (2-0) respectivament. Al d'ascens a Segona B, en canvi, només el Prat va guanyar (2-1) al Sagnier contra el Portugalete, tot i que La Nucía i el Tarazona van empatar sense gols als camps del Linares Deportivo i l'Alavés 'B' respectivament. Només el Mallorca 'B' va perdre (2-1) a Las Rozas.\nEl Centre d'Esports Sabadell torna a trepitjar la gespa de la Nova Creu Alta 73 dies després


Libros electrónicos : Biblioteca Central : UPV\nBiblioteca Central Col·leccios Libros electrónicos ...\nLa col·lecció de llibres electrònics de la Biblioteca UPV reuneix més de 100.000 títols consultables a través del Polibuscador o també directament des dels portals de llibres electrònics.\nAlgunes editorials de llibres electrònics imposen unes determinades condicions referents a la descàrrega, la impressió, la còpia, etc. Per això és recomanable consultar els usos permesos de cada llibre electrònic i les FAQs.\nCOL·LECCIONS DE LLIBRES ELECTRÒNICS DE LA BIBLIOTECA UPV:\nOdilo Odilo és una plataforma de llibres electrònics a través de la qual la Biblioteca de la UPV permet el préstec, reserva de títols, lectura en línia i descàrrega de llibres a l'ordinador, tablet o e-reader (aquest últim si és compatible amb el DRM d'Adobe). Disposem d'una col·lecció de quasi 6000 títols d'intercanvi científic de les editorials espanyoles i una col·lecció d'oci..\nLa Biblioteca online ENI La Biblioteca Online ENI és una plataforma que dóna accés al més de 200 llibres en castellà especialitzats en informàtica publicats per l'editorial ENI. S'actualitza mensualment per a incorporar totes les novetats..\nINGeBOOK INGeBOOK és un portal de llibres electrònics multidisciplinar de les editorials McGraw-Hill, Pearson, Reverté i García Maroto. La UPV dóna accés a més de 200 títols en castellà d'enginyeria, química, medi ambient, informàtica, etc.\nO'Reilly for Higher Education (antesSafari Books Online ) és una plataforma que dóna accés a més de 40.000 llibres electrònics, vídeos i tutorials sobre informàtica, negocis, tecnologies de la informació i habilitats per a la gestió de les editorials més importants del sector como O'Reilly, Pearson, Packt, etc.\nScience Direct Ebooks és una plataforma que dóna accés a les publicacions de Elsevier, una de les principals editorials científiques i acadèmiques. El seu contingut és multidisciplinari: Física i Enginyeria, Ciències de la vida, Ciències de la salut, i Ciències socials i Humanitats. Està classificat en 24 àrees temàtiques. Inclou milers de revistes i llibres, recuperables també per article i capítol de llibre.  \nSpringerLink eBooks SpringerLink és un dels portals d'informació científica més importants. Dóna accés a revistes i llibres de ciència, tecnologia, medicina, humanitats i ciències socials. La seua col·lecció de llibres electrònics inclou milers de títols (monografies, manuals, obres de referència, sèries de llibres...) de les editorials Springer, Palgrave McMillan, BioMedCentral, Adis i Apress.\nWiley Online Library Ebooks és un portal multidisciplinari de llibres electrònics de l'editorial Wiley que ofereix llibres de Química, Tecnologia dels aliments, Ciència dels materials, Física, Enginyeria, Matemàtiques i Estadística, Ciències de la salut, Ciències de la vida i Ciències de la terra..


L'equip carrega piles pensant en l'Osasuna - Diari de Girona\nL'equip carrega piles pensant en l'Osasuna\nm.b./c.r.girona 14.06.2016 | 15:30\nÉs un no parar. És el que tenen els play-off. Si es fan els deures, s'han de jugar fins a 4 partits en només una setmana. Això, després de 42 esgotadores jornades. Així es planta el Girona a l'eliminatòria final, amb el desgast afegit que li pot suposar haver disputat 30 minuts extra de pròrroga contra el Còrdova. Un handicap per encarar el doble enfrontament amb l'Osasuna, que teòricament arribarà un xic més descansat al duel d'anada de demà al Sadar. Res a què la ?plantilla vulgui donar massa importància. Poques hores després del vibrant partit a l'estadi, l'equip es va tornar a reunir a Montilivi per protagonitzar una suau sessió d'entrenament al camp annex, que només va comptar amb la baixa de Carles Mas.\nAmb una càrrega de treball molt menor per als titulars i una mica més d'exigència per als suplents i no convocats, els gironins van ?exercitar-se durant poc més d'una hora al camp annex. Jairo i Felipe, descartats les darreres setmanes per lesió, van treballar sota les ordres de Machín. Pocs riscos i un entrenament focalitzat a carregar piles i a recuperar sensacions de cara al vital partit de demà a Pamplona. Una cita en què el desgast i el cansament físic pot convertir-se en un dels principals enemics, juntament amb el mateix Osasuna i a l'ambient hostil que els rebrà. "Esperem que no es noti el desgast. L'entrenador ha fet rotacions durant l'any i si cal, hi ha plantilla suficient perquè jugui'n d'altres companys. Confio plenament en nosaltres. Jo fins fa res no estava jugant i l'Aday acaba d'entrar i ho està fent molt bé, per posar uns exemples", declarava el capità Richy Álvarez, qui espera que el Girona sigui capaç de "marcar algun gol" a Pamplona", fet que seria "molt important" per poder "rematar la feina" diumenge a l'estadi.\nTambé va parlar d'això Borja García, qui veu la plantilla amb prou "il·lusió" i "ganes" com per sobreposar-se a qualsevol contratemps físic. "Estic convençut que amb això compensarem el cansament. Només ens queden dos partits per jugar i intentarem fer-ho de la millor manera possible, lluitant fins al final", deia el de Villaverde. Borja parlava de l'Osasuna com un "equip compacte, molt treballador, que es troba en línia ascendent i que ve de fer una eliminatòria (contra el Nàstic) pràcticament perfecta. Sabem el que ens trobarem, però hem de pensar en ?nosaltres. Si estem bé, segur que tot anirà rodat".\nEl migcampista també es ?felicitava per la bona resposta de l'afició, que diumenge va omplir l'estadi i que va camí de fer-ho ?també aquest cap de setmana. "És molt bo veure que les entrades es venen a molt bon ritme. La gent és aquí per ajudar-nos i donar-nos un plus d'energia en els moments complicats. En un play-off és clau notar el suport de la ?graderia".


Kilian Grant torna a vestir la camiseta de la Unió Esportiva Olot - Garrotxa Digital\nOlot- Publicat el 30 de juliol del 2019\nComentaris tancats a Kilian Grant torna a vestir la camiseta de la Unió Esportiva Olot\nKilian Grant va presentar-se aquest dimarts a l’Estadi Municipal com a nou jugador de la Unió Esportiva Olot. El figuerenc de 25 anys ja havia passat per l’equip olotí la temporada 2013-14, arribat del mercat d’hivern, tot i que no es va poder assentar a l’equip per falta de minuts. El jugador català assegura que no és el mateix jugador que va passar fa 5 anys, ja que porta més experiència, recorregut i maduresa. Grant afirma que no l’afecta tant l’entorn. Des del primer moment, el figuerenc s’ha mostrat il·lusionat amb aquest nou repte.\nKilian Grant, nou jugador U.E. Olot: Al final prosperes sol, he crescut més de ment, ja no m’afecten tant les coses, tant si jugo com si no, recordo que ho patia molt a casa, el no jugar.\nDesprés del seu pas per l’Olot, va militar en equips importants com el Saragossa, l’Osca i l’UCAM Múrcia. El futbolista ha estat un objectiu de la secretaria tècnica d’aquest mercat d’estiu.\nSergi Raset, director esportiu U.E. Olot: Feia setmanes que hi estàvem al darrere, que ha costat molt. Si està aquí és perquè ell també hi ha posat la seva part, i nosaltres hem fet un esforç.\nL’atacant arriba de l’UCAM Múrcia on ha anotat 5 gols, i firma per una temporada més una altra d’opcional. Ve per ocupar el carril dret i les posicions ofensives a l’equip de Raúl Garrido.


"Plataformes com Netflix han aconseguit que la tele deixi de ser una subclasse de la cultura” - 7accents\n"Plataformes com Netflix han aconseguit que la tele deixi de ser una subclasse de la cultura”\nMarc Cartes Actor\n08.10.2017 05.00 h\nMarc Cartes és l'actor principal de la nova sèrie diària de TV3 ‘Com si fos ahir’. (Foto: Pol Alfageme)\nMarc Cartes (Andorra la Vella, 1970) és un actor de televisió andorrà conegut sobretot pels seus papers com a Salvador Borés a la sèrie Laberint d'ombres i Julià, el veterinari de Ventdelpla. El 1994 va encetar els culebrots de TV3, que diu que és com si fos casa seva, amb Poble Nou després d’haver participat també a Oh Europa!. Actualment interpreta l’Andreu, un dels personatges principals de la telenovel·la Com si fos ahir, la nova aposta i relleu de La Riera a la sobretaula de TV3. L’entrevistem a l’edifici Imagina d’Esplugues, al camerino de perruqueria i maquillatge d’on es grava la sèrie, just en una hora que té lliure enmig del rodatge.\nCristina Moral. Com és agafar el relleu de La Riera després de vuit temporades?\nMarc Cartes. És un repte. La Riera tenia una colla d’espectadors disposats a aguantar i seguir. Les sèries quan comencen necessiten un temps; la gent s’ha d’acostumar als nous personatges. Al principi, el més difícil és fer àgil la presentació dels personatges i la relació que tenen entre ells. Un cop tens tots els personatges situats, és més fàcil seguir el fil argumental. Per tant, el més complicat és l’inici, arrencar la sèrie.\nC. M. Creus que el teus papers tenen perfils semblants? En què s'assembla el Marc Cartes a l'Andreu?\n« No hi ha massa distància entre el Marc Cartes i l’Andreu »\nM. C. Normalment sí. Em donen papers de ligón a qui li costa trobar sentimentalment la seva parella. Però això passa molt als serials de televisió. És veritat que aquest punt sempre me l’han intentat posar. També m’han donat algun paper de dolent que jo crec important. Però sí, he fet més personatges de seductor que no pas de dolent. Amb l’Andreu [el seu personatge a Com si fos ahir], pel que vaig veient –a part que ell és un home separat i jo estic feliçment casat i molt enamorat de fa molts anys i la meva vida familiar està molt ben estructurada–, som molt semblants. Cada guió que arriba veus coses amb què emmirallar-te i pensar si actuaries igual o diferent a com ho fa el teu personatge. Però no hi ha massa distància entre el Marc Cartes i l’Andreu.\nC. M. T’agradaria, doncs, que et donessin més papers de dolent?\n« M’ho vaig passar molt bé fent el Salvador Borés »\nM. C. De moment, el que m’agradaria, i molt, és que aquest personatge durés molt, que tingués una llarga vida. Però potser després de l’Andreu sí. Tot i que podria passar que em donessin un personatge dolent amb qui no m’ho passés be fent-lo. Hi ha molts tipus de dolent. Això sí, m’ho vaig passar molt bé fent el Salvador Borés, i repetiria, evidentment.\nC. M. En una entrevista a Rac1 deies que hi havia molt bon "rotllo" entre l'equip. Ara que ja han passat uns mesos des que vau començar a gravar, hi ha rols establerts entre l'equip?\nM. C. Segueix tot igual, és un equip on, els que som més protagonistes, tots tenim les mateixes edats, les mateixes vivències. Podem tenir el mateix nivell de conversa. Hi ha bon "rotllo", ens coneixem de fa molt temps. És com aquest grup d’amics que surt a la sèrie. Potser no érem tan amics tots junts, però sí que hi havia ja amistats entre gent de l’equip.\nC. M. Dius que alguns ja éreu amics... Podeu fer un paral·lelisme amb la sèrie, us trobeu amb situacions “reals”?\nM. C. És una sèrie que està escrita des de la veritat dels guionistes suposo i, per tant, sí que et trobes amb situacions de paral·lelisme amb la realitat, circumstàncies o seqüències que has viscut.\nC. M. Deus estar molt agraït a TV3 perquè t'ha projectat sempre com un actor de primer nivell, no? Et sents com a casa treballant aquí?\n« Si hagués de marxar a Madrid, em faria molta mandra »\nM. C. És casa meva, sí. Estic encantat de treballar aquí. Desitjo no haver d’anar mai a treballar a un altre lloc, fora de Catalunya. Si hagués de marxar a Madrid, em faria molta mandra. Aquí estic molt bé, com a casa.\nC. M. Què en penses de les noves plataformes per visualitzar sèries com Netflix, HBO, Filmin. Ets usuari d'alguna? Quines sèries segueixes?\nM. C. Doncs tinc molt mala relació amb les sèries: no en veig cap, no estic enganxat a cap sèrie. No he vist ni Lost, ni Juego de tronos ni res... Com a espectador necessito que vagi tot més ràpid. A més, visualitzo com col·loquen les càmeres, com està fet i com ho deuen fer a nivell tècnic... Em passa que, de cop, s’acaba la seqüència i m’he perdut amb què ha passat o què han dit. M’agrada molt la part tècnica de la televisió, i aleshores em perdo, me’n vaig darrere les càmeres. Em costa enganxar-me. Però l’existència d’aquestes plataformes la trobo fantàstica. És com anar a la biblioteca i triar el llibre que vols. També aquest tipus de plataformes fa que la tele ja no sigui vista com una subclasse de la cultura. Sobretot de la cultura audiovisual, sinó que se situa en un primer nivell com ho ha estat el cine durant molts anys.\nC. M. Quin és la situació de la televisió vers el cine o el teatre?\n« La televisió ha trobat el seu lloc, el cinema no »\nM. C. Està pujant, gracies a poder descarregar-te o mirar-ho per Internet. Ha trobat un camí on està ascendint, i és bo. Potser d’aquí a uns dies serà el cinema qui trobi un camí o una manera de tornar a pujar. És com tot, cada mitjà busca el seu lloc. La televisió, des de fa un temps, ja l’ha trobat.\nC. M. Parlem una mica de política, un tema amb el qual tu sempre t’has mullat. Com es grava una sèrie d’entreteniment, perquè la gent es distregui, davant del moment polític que vivim? És possible abstreure-se’n? Com ho esteu portant?\nM. C. Ho vivim com qui ven pa o pinta una façana. La feina és la feina. Tots anem als estudis, suposo, amb la ràdio posada i escoltant com està el moment polític. La gent, quan té una estona, pot anar a manifestar-se, si vol. I a qui li toca treballar, doncs... treballem i anem fent, com a totes les feines.\nC. M. A les sèries de TV3 rarament es parla de política o s’hi fa menció, potser excepte a Merlí. A Com si fos ahir veurem alguna situació política?\nM. C. Hauries de parlar amb els guionistes. Nosaltres portem uns vint capítols de diferència, i sí que intentem coincidir en dates concretes... Si es tocarà el tema polític a Catalunya, o a Espanya –perquè és un tema polític d’Espanya també–, no en tinc ni idea.\nC. M. Creus que l'actor s'ha de posicionar en termes ideològics i/o nacionals? Pot dificultar la relació amb els espectadors o, fins i tot, amb els actors que potser no pensin com tu i dificultar la teva connexió amb ells? O justament és al revés?\nM. C. No necessàriament, tothom és lliure de fer el que vulgui. Justament, a les manifestacions d’aquests últims dies el que s’està reivindicant és la llibertat. Per tant, seria molt estrany que jo, que estic a favor de la llibertat, digués què s’ha de fer o què no s’ha de fer. El que sí és cert és que la gent no s’ha de deixar influenciar per les cares conegudes, sinó pel que diuen aquestes cares conegudes. El fet que una cara coneguda i que et caigui simpàtica determini el teu pensament... Què vols que et digui. Com tota la gent que opina, hem de reflexionar davant de les nostres vivències i decidir què és el que és millor fer.\nC. M. Posicionar-se és un acte de valentia?\n« Depèn d’on vulguis anar a treballar no et trucaran per haver donat la teva opinió »\nM. C. Depèn. Però tal com està ara la situació, sí que és un acte de valentia. O si més no, ets conscient que depèn d’on vulguis anar a treballar no et trucaran per haver donat la teva opinió. Però és molt trist... Si no es fa això, potser sempre serà així. Si tothom ho fes, això de posicionar-se, potser t’haurien de contractar igualment, pensessis el que pensessis.\nC. M. Com estàs vivint a nivell personal la situació de Catalunya?\n« Els llibres d’història parlaran del moment que està vivint el país »\nM. C. Sent conscient que estic vivint un moment històric, que formarem part de la història, de veritat. Els llibres d’història parlaran d’aquest moment que està vivint el país. És emocionant. Alhora, però, també és molt trist que hi hagi poca gent –segons el meu criteri i punt de vista– a la resta de l’Estat espanyol que no vegi que estan coartant moltes llibertats. Neguiteja una mica. Surto a les manis cridant amb molta força i amb molta alegria, però també penso “què fort que encara estiguem cantant coses que cantàvem quan tenia 14 anys ara que en tinc 47". I anem amb els mateixos adhesius i reivindicant les mateixes coses. Sembla que aquests anys hem estat molt còmodes tenint un televisor de pantalla plana, tenint mòbil amb Internet i un cotxe “x”... Estàvem molt tranquils mentre ho teníem. El dia que ens hem adonat que potser no podem tenir aquestes coses ens hem plantejat el perquè, què ha passat i com. Per tant, tinc un doble sentiment: ganes de reivindicar-me amb alegria, content i sabent què vull i, d'altra banda, pensant que fa molt temps que ens estan manipulant absolutament.\nC. M. En televisió, Catalunya és diferent d’Espanya? Els catalans tenim un caire de televisió o de tarannà diferent al de la resta d’Espanya?\nM. C. L’hem tingut, sí. TV3 va començar molt més avançada en molts aspectes i molts temes que d'altres canals de la televisió espanyola. Teníem un avantatge molt gran i s’està reduint; ara a Espanya s’estan fent coses molt bones a nivell dramàtic.


Entrevista | Enrique Díaz Álvarez: «Espanya, com Mèxic, camina sobre fosses comunes»\nEnrique Díaz Álvarez: «Espanya, com Mèxic, camina sobre fosses comunes»\nL’autor de ‘La palabra que aparece’ (premi Anagrama d’assaig 2021) revisa conflictes com la guerra de Troia, la conquesta de Mèxic o la Guerra Civil espanyola des de la perspectiva silenciada dels vençuts, donant veu a les víctimes i obrint el debat sobre les formes actuals de violència. Díaz Álvarez (Ciutat de Mèxic, 1976) fa una reflexió assossegada i reivindicativa sobre el valor del testimoni.\n29 de d’octubre del 2021. 19:49\n-¿Per què és important tenir un relat col·lectiu sobre la violència?\n-Un relat coral permet confrontar la història oficial d’una guerra o conflicte, la que sol caure en l’èpica i reduir-ho tot a herois i malvats. Ens han educat per celebrar el poderós, com els generals o conquistadors que després acaben donant nom als carrers i places de les nostres ciutats. Per això al llibre aposto per anar de l’heroi al testimoni supervivent i entrecreuo diversos testimonis de violència davant la història que escriuen els vencedors.\n-Parlar del llegat espanyol a l’Amèrica Llatina sempre és polèmic. Vostè ha dit que uns no entenen que les disculpes no s’exigeixen i els altres insisteixen a celebrar el dia de la Hispanitat amb avions i desfilades militars. ¿On és l’equilibri entre les demandes d’uns i les respostes dels altres?\n-L’equilibri estaria en l’autocrítica. El problema és que el nacionalisme, per naturalesa, ho és molt poc. El seu discurs neix per inflamar l’orgull propi i mobilitzar afectes davant els altres. N’hi ha prou que es commemori un esdeveniment tan viu i complex com la conquesta perquè surtin les banderes i es tracti de treure rèdit polític als dos costats de l’Atlàntic. El que seria desitjable és situar-nos en la vocació humanista de Bartolomé de Las Casas, capaç de revelar l’excés i la mentida del mateix bàndol.\n«El nacionalisme és molt poc autocrític. El seu discurs neix per inflamar l’orgull propi»\n-¿Comparteix la visió de l’historiador britànic Matthew Restall, que utilitza el terme ‘genocidi’ per descriure la conquesta, o és anar molt lluny?\n-És un terme que sol polititzar-se, s’ha de ser molt acurat al fer-lo servir. El mateix Restall fa un matís important quan assenyala que no va ser un genocidi en intenció, sinó en el seu efecte. El que no es pot negar és que la conquesta –i el colonialisme posterior– va suposar una empresa violentíssima que es va traduir en pobles arrasats, una dràstica disminució de la població indígena, l’extinció de llengües i un brutal esclavisme.\n-¿Creu que s’està polititzant el passat? Si és així ¿quines conseqüències pot tenir?\n-Sí, clarament. Espero que el debat deixi d’estar protagonitzat per polítics i recaigui en historiadors, antropòlegs, arqueòlegs i membres de les comunitats indígenes. Més que centrar-nos en les declaracions i exabruptes de certs personatges, caldria visibilitzar les seqüeles presents de la violència colonial i postcolonial.\nDos dies després del cop d’Estat franquista\n-Una de les formes de violència més recurrent és la sexual. Vostè afirma que mentre es continuïn despolititzant els crims sexuals hi ha casos que no entendrem, com les violacions grupals.\n-Aquí reprenc autores com Rita Segato o Ariella Azoulay, que ens apressen a deixar d’emmarcar la violació com un producte de la libido per entendre que molts casos —com les violacions grupals— representen un acte de poder que sol estar emparat i invisibilitzat per un ordre o estructura.\n-Per intentar respondre a la pregunta ‘¿com evitar la guerra?’, Virginia Woolf va partir d’una premissa interessant: no es pot obviar la desigualtat entre homes i dones. ¿Aquest enfocament és més vigent que mai?\n-Sí, totalment. Freud i Einstein també van intentar respondre aquesta pregunta, però la resposta de Woolf és molt més lúcida i original: l’educació d’elit masculina –que sempre exclou les dones– predisposa a una competència i ànsies de domini que deriva en el desig de combatre i passar per sobre l’altre.\n«No es pot negar que la conquesta va ser una empresa violentíssima»\n-De Mèxic diu vostè una cosa duríssima: arran de la guerra contra el narcotràfic, camina sobre fosses comunes. I una cosa preocupant: la investigació forense, abans exclusiva de l’Estat, s’ha convertit en una forma d’activisme legal. ¿Què revela d’un país el fet que siguin els familiars i no les institucions que busquin els desapareguts?\n-Parla de la profunda crisi de violència. També del desemparament d’una societat que, davant la impunitat regnant, assumeix que les autoritats són ineficaces o estan associades amb grups criminals. I decideix actuar. Centenars de familiars –com les dones de Sinaloa, que apareixen a la coberta del meu llibre– s’han vist obligats a convertir-se en forenses autodidactes i surten cada dia amb el pic i la pala per buscar els seus fills o germanes. En aquest sentit, també és un acte de resistència.\n-Aquí tampoc estem per donar lliçons de memòria històrica. ¿A què es pot atribuir el que vostè anomena, en general, la política de l’oblit?\n-Espanya també camina sobre les fosses del franquisme, com la que va aparèixer fa pocs dies a Belchite. Vaig créixer amb els fills i nets dels exiliats republicans a Mèxic i soc sensible a les seves demandes de veritat, justícia i reparació. La lentitud de les exhumacions o que poc s’estudia el cas a les escoles espanyoles parla d’una política d’oblit cap als vençuts. Més enllà de les diferències, el deute que tenim els dos països amb els familiars dels desapareguts és escandalós.\n«Afavorir la reparació del mal no és el mateix que perdonar»\n-Fa 10 anys que Espanya viu sense la violència de la banda terrorista ETA, però encara és difícil tenir un relat sobre la memòria i el perdó. ¿Per on es comença?\n-És un tema delicat, molt recent. Potser començaria per la lliçó d’Homer: per encarar i comprendre la violència –per més que ens faci mal o indigni–, s’ha d’escoltar els dos bàndols de la història. A l’‘Ilíada’, Príam entra a la tenda de l’assassí del seu fill per recuperar-ne el cos, dialoguen i això encamina el dol públic. Trobo certa ressonància i em commou la fortalesa de Maixabel Lasa i altres víctimes d’ETA que han accedit a trobar-se amb els assassins penedits dels seus familiars per afavorir la reparació del mal, que no és el mateix que perdonar.\nMemòria històrica Mèxic


Anells de compromís a Granollers • Clemència Peris ®\nEls anells de compromís d’estil solitari són un dels dissenys més demandats per demanar matrimoni i a Clemència Peris comptem amb una àmplia col·lecció que s'adapta a tot tipus de gustos i preferències. Descobreix els anells de compromís a Granollers més venuts.\nLa capital de la comarca del Vallès ha confiat molt en la nostra firma. I és que han estat molts els homes que fins a dia d'avui han acudit a Clemència Peris per fer-se amb l'anell de compromís que sempre havien somiat per a les seves futures esposes. I gràcies a ells hem pogut aprofundir i analitzar els seus gustos en quant a alta joieria. I com a concussió podem afirmar que l'anell de compromís més desitjat amb diferència és el solitari de compromís amb diamant talla brillant; normalment en or blanc, encara que en aquests últims [...]\tMás información\nAnells de compromís més venuts a Granollers\nBUSCANT ANELLS DE COMPROMíS A GRANOLLERS?\nDes de Granollers també pot escollir anells de compromís sublims, peces de alta joieria disenyades per Clemencia Peris i creades a mà per els nostres mestres joiers.


Novetats en el marc financer plurianual per al 2021-2027 - BSabadell\nNovetats en el marc financer plurianual per al 2021-2027\nReglament 2020/2093, de 17 de desembre de 2020, pel qual s’estableix el marc financer plurianual per al període 2021-2027\nA continuació, es destaquen les novetats normatives del Reglament 2020/2093, de 17 de desembre de 2020, pel qual s’estableix el marc financer plurianual per al período 2021-2027, publicat en el Diari Oficial de la Unió Europea.\nLímits màxims anuals de despeses\nAquest Reglament aprova un MFP a llarg termini i focalitzat en la transició ecològica i la transformació digital per a tots els estats membres. A més, en aquest marc es recullen els límits màxims anuals de despeses que, al seu torn, han de ser respectats pel Parlament Europeu, el Consell Europeu i la Comissió Europea.\nEl Reglament aprova un marc financer plurianual focalitzat en la transició ecològica i la transformació digital\nAixí doncs, per al període 2021-2027 les quantitats són les següents: mercat únic, innovació i economia digital, 132.781 milions d’euros; cohesió, resiliència i valors,\n377.768 milions d’euros; recursos naturals i medi ambient, 356.374 milions d’euros; migració i gestió de les fronteres, 22.671 milions d’euros; seguretat i defensa, 13.185 milions d’euros; veïnatge i la resta de món, 98.419 milions d’euros; i administración pública europea, 73.102 milions d’euros. De tota manera, es preveu que la Comissió Europea revisi i faci ajustos cada any sobre l’anualitat.\nEl MFP també preveu la disposició d’assignacions addicionals per a programes específics per al període 2022-2027, i que es distribueixen en els següents:\nDrets i Valors\nFons per a la Gestió Integrada de les Fronteres\nEl reglament en qüestió també estableix la possibilitat de realitzar ajustos al MFP per als casos de mesures vinculades a la bona governança econòmica i al règim general de condicionalitat per a la protecció del pressupost de la UE, així com noves normes o programes de gestió compartida.\nAixí mateix, el MFP disposa, per una banda, la creació de nous instruments especials temàtics com, per exemple, el Fons Europeu d’Adaptació a la Globalització, la Reserva de Solidaritat i per a Ajudes d’Emergència i la reserva d’ajust al Brexit; i, d’altra banda, no temàtics, com l’Instrument de Marge Únic o l’Instrument de Flexibilitat.\nPer acabar, cal destacar que en el reglament també es detalla que la Comissió Europea ha de presentar una proposta per al següent MFP abans de l’1 de juliol de 2025.\nAixí és Euskadi Next, el programa basc per canalitzar el Fons de Recuperació Europeu\nQuines novetats hi ha en el marc normatiu per a l’execució del Fons de Recuperació Europeu?\nQuè és i com és el Pla Nacional de Recuperació, Transformació i Resiliència 2021-2023?\ntime 4 minuts


Espanya, primer país de la zona euro multat per incomplir els seus objectius de dèficit? - BARCELONA RADICAL\nEspanya, primer país de la zona euro multat per incomplir els seus objectius de dèficit?\nEspanya té deu dies per evitar convertir-se en el primer país de la zona euro multat per incomplir els seus objectius de dèficit. És la situació en què es troba després que els ministres d’Economia europeus ( Ecofin) acordessin ahir per unanimitat que Espanya, com Portugal, va violar a consciència les seves metes fiscals l’any passat, en no adoptar mesures efectives per reduir el desfasament entre despeses i ingressos tal com havia promès que faria.\nMai en la història de la zona euro no s’havia portat tan lluny el procediment per sancionar els països que incompleixin els seus objectius de dèficit. El 2003, quan França i Alemanya es trobaven en un punt similar, van maniobrar i van llançar in extremis una reforma per suavitzar el pacte d’estabilitat. Quan, uns anys després, va arribar la crisi de Grècia, el pèndol europeu se’n va anar a l’altre extrem i va reaccionar endurint el règim de sancions per llançar un senyal\nde fermesa als mercats i recuperar el seu favor.\nL’incompliment de les metes intermèdies de dèficit per al 2015 ha situat Espanya i el veí Portugal com les primeres víctimes de la nova regulació. Amb la decisió d’ahir, comença a córrer el termini de 20 dies perquè la Comissió Europea presenti una proposta de càstig: una multa econòmica (de fins al 0,2% del PIB, 2.000 milions d’euros en el cas espanyol) i la suspensió de part dels fons comunitaris assignats per al 2017. Madrid no\nesgotarà el termini de 10 dies que té per presentar al·legacions. El Govern espanyol en funcions presentarà avui mateix el seu argumentari perquè la multa sigui reduïda, a zero euros si és possible.\nLa suspensió dels compromisos de pagament dels fons estructurals per al 2017 és tot i això automàtica. En aquest cas, Brussel·les pot proposar la suspensió d’un màxim de la quantitat assignada però ha de tenir en compte la incidència de l’ atur i l’existència d’una recessió en el període afectat. Els dos atenuants s’aplicaran en el cas d’ Espanya. La suspensió dels fons només decaurà si la Comissió Europea dictamina passats tres mesos que el Govern sí que ha adoptat mesures eficaces per corregir la desviació del dèficit.\nEspanya té obert un expedient per dèficit excessiu des de l’any 2009, quan es va disparar a l’11,2% del PIB. Sis anys després, amb la pitjor crisi econòmica de la història recent, un rescat bancari de 41.000 milions d’euros i dues pròrrogues per entremig, el Govern havia d’haver reduït la derrapada fiscal fins al 4,2% del PIB. La xifra final va ser tot i això del 5,1%, un nivell des del qual és irreal esperar que baixi al 2,8% aquest any, com es va pactar.\nD’acord amb l’ Ecofin, la desviació es va deure a la “insuficient” resposta d’ Espanya a les recomanacions europees i que “fins i tot es va relaxar la política fiscal durant el 2015”, coincidint amb les eleccions generals. Els tècnics comunitaris retreuen a Espanya que no aprofités més el bon moment del cicle econòmic per reduir el dèficit. La millora estructural, que no té en compte aquells vaivens, va ser del 0,6%, lluny del 2,7% que es va marcar com a objectiu.\nEspanya discrepa de la metodologia utilitzada per Brussel·les per avaluar la situació i defensarà que l’incompliment va ser menor del que proclama. També s’empararà en la inflació negativa i l’errònia previsió de la Comissió per justificar part de la desviació, però la defensa del Govern es basarà sobretot a destacar que la relaxació en el ritme de reducció del dèficit no ha perjudicat l’economia espanyola, al contrari, especialment si es té en compte el punt de partida.\n“ Espanya ha fet el gir més intens i profund de l’eurozona en els últims quatre anys: era el principal risc econòmic i financer i ara no només és el gran país que més creix sinó que el sistema financer no genera dubtes”, va argumentar Luis de Guindos, ministre d’Economia en funcions, davant l’ Ecofin i després davant la premsa, destacant que l’economia espanyola creix ara per sobre del 3% i marcant distàncies amb la més problemàtica situació de Portugal. “Seria una paradoxa que al país que ha fe el gir més intens i que més està creixent se li imposés una multa”, va recalcar Guindos, convençut que al final serà de zero euros.\n“Si els arguments són sòlids, tindran una importància clau per determinar quina multa hem d’imposar”, recalquen fonts europees. “No tenim ganes de multar pel mer fet de multar”, asseguren. En el context actual, amb la UE desorientada pel referèndum britànic, “l’ambient ha canviat” i hi ha més receptivitat a la idea de suavitzar el càstig, admeten fonts europees. Però “dictar una multa zero és impossible, d’acord amb la regulació”, que només preveu reduir-la (a un euro?) o cancel·lar-la.\nLa Comissió Europea, que tant va batallar per poder sancionar els països que incompleixin els seus compromisos, no té ganes ara d’imposar la multa, conscient que l’opinió pública no ho entendria. Diversos governs europeus, entre els quals l’alemany, donen ara senyals que s’acontenten amb haver portat el procediment fins a aquest punt i encoratgen tant Espanya com Portugal a presentar al·legacions i aconseguir una reducció, fins i tot total, de la multa.\nNo es tracta de “castigar” sinó de “donar incentius perquè els països actuïn i facin el que han de fer”, va afirmar Wolfgang Schäuble, ministre de Finances alemany, que va considerar important haver arribat fins aquí i demostrar que les regles s’apliquen. París no desitja avançar en el procés: “Seria un mal senyal no respectar les regles però també ho seria castigar només per castigar”, va advertir Michel Sapin, ministre de Finances francès.\n“Clarament hi ha una possibilitat de reduir la multa potencialment a zero però hem de veure quins són els elements rellevants dels països i els compromisos que assumeixen”, va recalcar Valdis Dombrovskis, vicepresident econòmic de la Comissió.\nPer donar credibilitat a la seva promesa de col·locar el dèficit per sota del 3%, el Govern espanyol en funcions va anunciar ahir que augmentarà la factura fiscal a les grans empreses (vegeu informació a la pàgina següent) i recaptar així 6.000 milions d’euros extres. La incertesa sobre quan es formarà govern no fa sinó complicar el cas. Brussel·les proposarà el càstig i el nou camí fiscal d’ Espanya aquest mes. En principi serà el 27 de juliol, però “no s’exclou avançar-ho” a la setmana que ve, expliquen fonts comunitàries.\nDesprés, l’ Ecofin tindrà 10 dies per pronunciar-se sobre la proposta. A la tardor, Brussel·les revisarà la situació. Si Espanya ha fet passos per reduir el dèficit, anul·larà la suspensió temporal dels fons comunitaris per al 2017. Si no hi ha govern i no es prenen les mesures addicionals, continuarien congelats i el procediment entraria en una fase més perillosa, amb l’amenaça d’imposar multes encara més grans i més difícils de frenar. Un escenari que ni Brussel·les ni Madrid no volen haver de preveure.\n13-VII-16, B. Navarro, lavanguardia


El nou Consell de Ximo Puig preval la visió femenina per a impulsar un nou temps\nEl president de la Generalitat i secretari general del PSPV-PSOE, Ximo Puig, destaca que el Consell treballarà per el “progrés segur de la Comunitat Valenciana des de l'estabilitat i l'acord”\nL'Executiu valencià està format per conselleres i consellers que destaquen pel seu perfil "professional, gestor i solvent" i és ja el primer de la història autonòmica amb més dones que homes\nTemps de canvi per a continuar avançant. El president de la Generalitat i secretari general del PSPV-PSOE, Ximo Puig, ha escomés en els últims dies una remodelació de Govern. El principal objectiu en ment, reimpulsar les polítiques progressistes en la Comunitat Valenciana i avançar en la consolidació de la recuperació postpandèmia. Noves cares que se sumen a l’Executiu valencià que, per primera vegada en la història de l’autogovern, compta amb mes dones que homes entre les seues files.\n“El nou Consell naix amb la missió de rellançar la Comunitat Valenciana i d’orientar l’acció de govern cap a les transformacions que marcaran aquesta dècada». Ximo Puig enumera la doble aspiració que regeix aquesta acció: la primera propiciar que es visca millor en la Comunitat Valenciana» i la segona atraure més empreses, més turisme de qualitat i més talent.\nAixí mateix, el president destaca que és un Consell amb un perfil «solvent» i «experimentat». Entre les seues prioritats, la millora i creació d’ocupació, l’enfortiment del benestar i la sostenibilitat justa, tot això amb «la mirada assentada en el nostre espill: la societat valenciana”.\nEl president Ximo Puig ha assegura que el nou Govern permetrà «rellançar la Comunitat Valenciana en un any decisiu». I explica que la remodelació coincideix amb el «punt d’inflexió» que suposa tant la superació de la pandèmia com l’activació dels fons europeus.\nEn aquest sentit, assegura que per als valencians i valencianes comença una «fase de modernització profunda gràcies a Europa”. És una situació que planteja nous objectius que demanden un «nou impuls polític, alienat amb el progrés segur pel qual aposta la Generalitat”.\nCOMPROMISOS COMPLITS I AGRAÏMENT\nDesprés dels canvis efectuats pel president, passen a ser responsables del govern de Ximo Puig: Rebeca Torró, al capdavant de la conselleria de Territori i Obres Públiques; Miguel Mínguez, en la cartera de Sanitat Universal i Salut Pública; Josefina Bueno, nova consellera d’Universitats, Innovació i Societat Digital; i Raquel Tamarit, responsable de l’àrea d’Educació i Esports. A més, Arcadi España passa a ser el nou conseller d’Hisenda i Model Econòmic.\nXimo Puig ha va aprofitar l’acte de nomenament dels nous titulars de l’Executiu per a mostrar “un profund agraïment” als qui deixaven el Consell. Són Vicent Soler, Ana Barceló, Vicent Marzà i Carolina Pascual. Amb ells assegura haver compartit el «temps més difícil» i està convençut que la ciutadania ha valora el seu treball. Ximo Puig agraeix la lleialtat de Vicent Soler, el «tarannà conciliador» de Vicent Marzà, la «capacitat de servei públic» de Carolina Pascual, i la fortalesa d’Ana Barceló, de qui ha destacat la seua dedicació durant tota la pandèmia.


Lo Casal: Finançament\nParlar de finances implica parlar de despeses, durant tot el recorregut que hem fet per visitar diferents casals tots ens han assenyalat el lloguer com la despesa principal, seguida de la llum, aigua i les activitats que fa el casal, així com, les reformes necessàries del local. El lloguer i les despeses derivades d’aigua i llum són despeses fixes, cosa que implica regularitzar uns ingressos fixos.\nHem realitzat alguna visita en locals de Mollerussa i hem calculat que necessitem un mínim de trenta socis disposats a pagar una quota fixa per tirar endavant el casal, partint de les despeses fixes que cal cobrir i que no esperem fer-ho a partir d’activitats recaptatòries.\nEl sistema de quotes pot ampliar-se i adaptar-les segons diverses situacions: quotes familiars, a menors, aturats i estudiants, així com, a col·laboradors. També caldrà tenir en compte les quotes de les entitats adherides. Tot plegat ha de permetre sufragar les despeses fixes.\nD’altra banda, caldrà tenir altres fonts de finançament. Aquí és on entra una segona proposta de mantenir obert un espai per poder prendre begudes o altres preparats alimentaris de forma regular, amb la intenció d’arribar a obrir-ho al gran públic tan aviat com hi hagi capital suficient per fer-ho.\nA més, serà necessari organitzar activitats amb finalitats recaptatòries (dinars,\nsopars, concerts, festes, loteries, teatre, barres, etc.).


DUGi: Item | Recercat - Elaboració d’un manual d’implantació del sistema APPCC per a microcerveseries\nElaboració d’un manual d’implantació del sistema APPCC per a microcerveseries\nL’objectiu del treball ha estat elaborar un manual d’implantació del sistema d’Anàlisi de Perills i Punts Crítics de Control (APPCC) que serveixi de guia a les microcerveseries. En la primera part del manual s’ha realitzat una introducció on s’expliquen els orígens del sistema i es defineix l’APPCC com un sistema que permet identificar, avaluar i controlar els perills significatius en totes les fases de producció, transformació i distribució amb l’objectiu de garantir la innocuïtat dels aliments. Seguidament, s’ha mostrat la importància del Codex Alimentarius, on es troben descrites les directives per a l’aplicació del sistema d’APPCC. També s’ha indicat que el Reglament CE 852/2004, relatiu a la higiene dels productes alimentaris, obliga a les empreses alimentaries a crear, implementar i mantenir procediments permanents basats en els principis del sistema d’APPCC. Posteriorment, s’han exposat els aspectes que cal considerar per a poder implantar un sistema d’APPCC en una microcerveseria. S’han descrit aspectes com el marc legal del sector cerveser, la flexibilitat en l’aplicació del sistema d’autocontrol en les microempreses i els prerequisits. En l’annex 1, s’han desenvolupat els prerequisits necessaris per a les microcerveseries, i en l’annex 2, s’han mostrat exemples de registres derivats de la seva aplicació. Els prerequisits són bàsics per assegurar un entorn i unes condicions de treball higièniques, reduint o eliminant perills de contaminació en els aliments. Els prerequisits consideren els perills generals de l’entorn de treball. En canvi, l’APPCC considera els perills específics del procés de producció. Tot seguit, s’han definit els principis bàsics i les directrius per a l’aplicació del sistema d’APPCC descrits en el Codex Alimentarius, explicant les diferents fases que cal seguir per a la correcta implantació del sistema d’autocontrol. En la segona part del manual, s’ha desenvolupat el sistema d’APPCC per al procés d’elaboració de la cervesa artesana\nBosch Jimenez, GerardBosch Jimenez, Gerard\nAuthor: Bosch Jimenez, Gerard\nAbstract: L’objectiu del treball ha estat elaborar un manual d’implantació del sistema d’Anàlisi de Perills i Punts Crítics de Control (APPCC) que serveixi de guia a les microcerveseries. En la primera part del manual s’ha realitzat una introducció on s’expliquen els orígens del sistema i es defineix l’APPCC com un sistema que permet identificar, avaluar i controlar els perills significatius en totes les fases de producció, transformació i distribució amb l’objectiu de garantir la innocuïtat dels aliments. Seguidament, s’ha mostrat la importància del Codex Alimentarius, on es troben descrites les directives per a l’aplicació del sistema d’APPCC. També s’ha indicat que el Reglament CE 852/2004, relatiu a la higiene dels productes alimentaris, obliga a les empreses alimentaries a crear, implementar i mantenir procediments permanents basats en els principis del sistema d’APPCC. Posteriorment, s’han exposat els aspectes que cal considerar per a poder implantar un sistema d’APPCC en una microcerveseria. S’han descrit aspectes com el marc legal del sector cerveser, la flexibilitat en l’aplicació del sistema d’autocontrol en les microempreses i els prerequisits. En l’annex 1, s’han desenvolupat els prerequisits necessaris per a les microcerveseries, i en l’annex 2, s’han mostrat exemples de registres derivats de la seva aplicació. Els prerequisits són bàsics per assegurar un entorn i unes condicions de treball higièniques, reduint o eliminant perills de contaminació en els aliments. Els prerequisits consideren els perills generals de l’entorn de treball. En canvi, l’APPCC considera els perills específics del procés de producció. Tot seguit, s’han definit els principis bàsics i les directrius per a l’aplicació del sistema d’APPCC descrits en el Codex Alimentarius, explicant les diferents fases que cal seguir per a la correcta implantació del sistema d’autocontrol. En la segona part del manual, s’ha desenvolupat el sistema d’APPCC per al procés d’elaboració de la cervesa artesana\nDocument access: http://hdl.handle.net/2072/242267\nCervesa -- Indústria i comerç -- Control de qualitat\nBeer -- Industries -- Quality control\nTitle: Elaboració d’un manual d’implantació del sistema APPCC per a microcerveseries\nCompetències professionals -- Ensenyament Geographic information systems Image processing Programari lliure Molecular dynamics Estudiants universitaris Invasions biològiques\nUniversitat de Girona. Facultat de Turisme Universitat de Girona. Facultat d’Educació i Psicologia Alsina, Angel Geli, Anna M. Gras Pérez, María Eugenia Lladó Bardera, Xavier Ministerio de Ciencia y Tecnología (Espanya)


Presentacion starfish real by cheikmami 151 views\ncomunidad del conocimiento by Jenny Stone 118 views\nPeres castillo1111111111111 by castillogarcias 98 views\nO avestruz (1) by Maria Fernanda F.... 261 views\nMi defensa by ana1605 413 views\n1. Els treballs de preservació del patrimoni documental. L’exemple de l’Archiu Generau d’Aran.CICLE CULTURAL dASINDA Barcelona 27 de maig de 2011\n2. Llei 10/2001, de 13 de juliol, d’arxius i documentsArtícle 2. d Arxiu: l’organisme o la institució des d’on es fan específicament funcions d’organització, de tutela, de gestió, de descripció, de conservació i de difusió de documents i fons documentals.\n3. L’edifici Perímetre d’edifici: perills potencials Cobertes de l’edifici, finestres: ben segellades Canaleres, control aigua de pluja: ben nets Esquerdes a les parets, forats Controlar la humitat de les parets o zona concreta Composició del subsòl de l’edifici  Aigües subterrànees  Antigues rieres o rius Si les parets de l’edifici es troben pegades o a prop d’una muntanya, paret de terra i mur de contenció Si hi ha una indústria propera contaminant, magatzem de productes inflamables, gasolinera...\n4. Els dipòsits El dipòsit és l’espai més important dins d’un edifici d’arxiu, és el lloc on es troba el material d’arxiu, el seu lloc natural, on passen la major part del temps\n5. Els dipòsits\n6. Causes de degradacióDegradacions mecàniquesDegradacions físiquesDegradacions químiquesDegradacions biològiques\n7. Degradacions mecàniques\n8. Degradacions mecàniques\n9. Degradacions físiques Llum Temperatura Humitat relativa\n10. Degradacions físiques\n11. Degradacions físiques\n12. Degradacions físiques\n13. Degradacions químiques\n14. Degradacions biològiques  Microorganismes  Bibliòfags\n15. Degradacions biològiques\n16. Degradacions per oxidacionTintes ferrogàl.liques\n17. Mesures de prevenció Contra la pols: Pols exterior, impedint la seva entrada en el dipòsit mitjançant filtres. Pols interior instal.lant revestiments de diversos tipus. D’altra banda la conservació dels documents en capses tancades els protegeix eficaçment contra la pols.\n18. Mesures de prevencióContra els insectes i rosegadors: aïllar l’edifici de terra evitar totes les esquerdes i fissures dels murs emprar material no comestible pels insectes, cal tractar totes les fustes amb productes insecticides\n19. Mesures de prevenció Contra els fongs Les mesures preventives són les que combaten la humitat. També són aconsellables les polvoritzacions o nebulitzacions dels locals. Pel que fa al tractament, la major part dels fongs poden ser destruïts per tractament d’autoclau.\n20. Mesures de prevenció Pel que fa a la humitat atmosfèrica: Per damunt del 60% de HR els fongs proliferen si la temperatura és elevada si es baixa en canvi, el vapor d’aigua es condensa i regalima. Per sota del 40% o 35% d’humitat relativa el paper, el pergamí i la cola es ressequen i esdevenen trencadissos.\n21. Mesures de prevenció 18ºC i 50% HR, documents en papèr, pergamí 12ºC i 35% i 40 %HR, positius b/n 5ºC i 35% HR, positius color Inferior a 5ºC,negatius\n22. Mesures de prevencióContra l’excés de llum: La quantitat de llum solar admesa en els dipòsits no ha de depassar els 50 lux en les hores de màxima insolació. Per a obtenir aquests resultats, les obertures han des ser de superfícies restringida i disposades de tal manera que en cap cas els raigs solars o lunars no vagin directament els documents. La conservació dels documents en capses tancades és també eficaç per la seva protecció contra els raigs nocius.\n23. Mesures de prevenció 50 lux suficient Tipus de llum freda (fluorescent) Amb filtres raig UV\n24. Conservació i restauracióConservació i restauració són dos termes íntimament lligats ja que no tindria cap sentit restaurar si després no disposéssim de mitjans per conservar les obres restaurades, de la mateixa manera que com més cura es tingui de la conservació de les obres menys s’haurà de restaurar.\n31. Restauracion 1994-2010 PERGAMINS 212 (304) LLIBRES 10 GRABATS 1 MANUSCRITS 5Projecte 2011: 13 pergamins\n32. DigitalitzacióEls avantatges de lús de la tecnologia digital als arxius són molts: preserva la fidelitat al document original les còpies conserven la mateixa qualitat ni la freqüència dús ni les múltiples còpies en malmeten la qualitat els documents es poden transferir a xarxes remotes es facilita laccés múltiple, simultani i remot als documents.\n35. Digitalització 2010 Pla d’Ocupació de Digitalització (POD)  39 llibres d’actes (1822-1990)  Format tif de conservació (300 ppp)  Format jpeg e pdf de difusió (150 ppp)  Volum total de memòria: 131,51 GB, 8540 fitxers  Repositori segur DIDAC  Consulta en Arxiu en línea: Cercador de fons i documents dels Arxius Comarcals\n36. Digitalització 2010 Contractació trebalhadora autònoma. Estiu 2010 Fons Conselh Generau dera Val d’Aran (1316-1861) 881 unitats documentaul Formats tif e jpeg Volum de memòria 154,70 GB. 7086 fitxers\n37. DigitalitzacióVolum total de memòria 414 GB 36.065 fitxers


01 | febrer | 2010 | ..: MadeByMiki :..\nLa millor i mes gran estafa piramidal.\nTraducció: "Molt be Madoff!, -d'on vas treure l'idea de pagar als primers inversors amb els diners dels últims? -Del sistema de la Seguretat Social"\nForum Filatélico, Afinsa, Madoff ??? No, cap d’aquestes conegudes estafes piramidals, te una magnitud i importància de la mare de totes les piràmides: La Seguretat Social.\nResulta que si algun espavilat utilitza aquest sistema piramidal està cometent un delicte, però si ho fa l’estat tot és correcte. I per mes conya es poden permetre el luxe de canviar les normes a conveniència seva tantes vegades com els hi sembli convenient. Que be que s’ho munten, oi?.\nAquest sistema piramidal en el que participem tant si es vol com si no es vol te unes característiques que el fan descaradament perjudicials per a nosaltres:\n-Les nostres cotitzacions obligatòries es “distribueixen” automàticament, i això no ens dóna cap dret a reclamar res a posteriori.\n-Si no hi ha un creixement continu i perpetu de la població que paga la S.S., no hi ha futur per a les pensions futures. I el creixement exponencial infinit és impossible.\n-No hi ha cap tipus de transparència amb els comptes de la Seguretat Social, ni discussió possible sobre la quantitat a pagar pels assalariats o empresaris.\n-Segons diu l’economista Michael Mandel, qualsevol frau piramidal cal que tingui tres característiques essencials:\nPagament del que es deu amb el nou diner rebut.\nAparença d’honorabilitat o creença de vinculació entre contribucions passades i prestacions actuals.\nInsostenibilitat del mecanisme bé perquè cessen els fluxos d’entrada o perquè es desborden els de sortida.\nLa Seguretat Social compleix perfectament amb totes les premisses, per tant queda clar que és una estafa. I no em vingueu amb que és un tema de solidaritat inter-generacional ni altres conyes, que la solidaritat cal que sigui voluntària i a poder ser legal i justa.\nAquí us poso un link cap els millors i mes espectaculars sistemes piramidals de la història:\n1 febrer 2010 at 11:50 pm\nTagged with estafa, Madoff, piramidal, s.s., seguretat social, solidaritat


Aragonès compleix 100 dies de president centrat en la pandèmia i a les portes de la taula de diàleg\nPublicat 29/08/2021 12:24CET\nLa vacunació, els indults i debats com l'ampliació de l'Aeroport han marcat els seus primers mesos\nEl president de la Generalitat, Pere Aragonès, compleix aquest diumenge 100 dies al capdavant de l'Executiu català centrat en la gestió de la pandèmia i la vacunació, i a les portes de l'inici d'un nou curs polític marcat per la represa de la mesa de diàleg amb el Govern central.\nAragonès va ser investit president després de tres mesos de negociacions entre ERC i Junts, en els quals va arribar a perillar la reedició de la coalició, i gràcies al suport de la CUP, que li va permetre convertir-se en el primer president d'ERC escollit en les urnes vuit dècades després.\nDes de l'inici, la gestió de la pandèmia del coronavirus ha estat la principal protagonista dels seus primers 100 dies al capdavant del Govern, tot i que ell ja havia exercit en els últims mesos com a màxim responsable de l'Executiu des de la inhabilitació de Quim Torra.\nAixí, Aragonès va ser investit poc després que decaigués l'estat d'alarma i després de la quarta ona de la pandèmia, per la qual cosa va focalitzar els esforços a accelerar la vacunació i en la recuperació econòmica i social.\nEn aquests primers mesos, el Govern ha aprovat diverses mesures per afrontar les conseqüències socioeconòmiques del Covid-19, com 917 milions per a un pla d'ocupació i 70 per finançar la renda garantida de ciutadania (RGC), entre altres, que, segons fonts de Presidència, han superat la promesa que va fer en el seu discurs d'investidura de destinar 700 milions d'euros per a un pla de xoc social en els primers 100 dies de l'Executiu.\nMalgrat aconseguir uns percentatges de vacunació elevats, amb l'arribada de la cinquena ona, el Govern va frenar la desescalada i ha hagut de dependre del Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (TSJC), que li ha avalat el toc de queda fins a mitjans d'agost, quan no va autoritzar el confinament nocturn que demanava l'Executiu d'Aragonès després de diversos canvis de criteris i finalment ha renunciat a seguir aplicant-ho.\nEn paral·lel a la gestió de la situació sanitària, Aragonès ha afrontat un desglaç de les relacions de la Generalitat amb el Govern central de Pedro Sánchez, que en les primeres setmanes va estar focalitzat en els indults als presos de el 1-O, que Aragonès va rebre com un pas per donar "credibilitat" al diàleg però va insistir que, per a ell, la solució al conflicte passa per l'autodeterminació i l'amnistia.\nLa primera trobada entre els dos presidents es va produir el 7 de juny en un acte de Foment del Treball i es van reunir per primera vegada a La Moncloa el 29 de juny, quan van pactar reactivar la Comissió Bilateral --es va reunir principis d'agost-- i la taula de diàleg, que es preveu a Barcelona per a la setmana del 13 de setembre, encara que no va acudir a la Conferència de Presidents autonòmics.\nPrecisament aquesta reunió per reprendre la taula de diàleg marcarà l'inici del curs polític després del període estival, que ha limitat l'activitat del Govern d'Aragonès en aquests primers 100 dies, i encara està per veure qui participarà --el president català ja ha dit que ell encapçalarà la delegació catalana-- i quin dia exacte serà.\nAragonès ha reiterat des de la seva investidura que la seva prioritat és el diàleg amb el Govern de Pedro Sánchez per cercar una sortida política al conflicte i que el Govern plantejarà un referèndum pactat i l'amnistia com a propostes per a aquesta resolució.\nDes de la seva arribada a la Presidència, una de les seves promeses ha estat que abans de reprendre la taula de diàleg convocaria un Acord Nacional per l'Amnistia i l'Autodeterminació per visualitzar el suport de partits i entitats a aquestes dues demandes, però mancant tres setmanes per a la reunió entre governs es desconeix si convocarà o no aquest òrgan.\nNo obstant això, i malgrat que l'aposta pel diàleg es va incloure en l'acord de govern entre ERC i Junts, aquesta estratègia de negociació ha aflorat noves friccions entre els dos socis de l'Executiu català en els últims mesos, ja que dirigents de la formació de Carles Puigdemont han renegat de la taula de diàleg i fins i tot han plantejat no donar-li els dos anys de marge que havien pactat, cosa que els republicans entenen com un incompliment de l'acord de govern.\nMés enllà d'aquestes discrepàncies públiques sobre el diàleg, i la polèmica sorgida per la primera visita del Rei a Barcelona amb el nou Govern --en un inici Aragonès va delegar el sopar amb el monarca al vicepresident, Jordi Puigneró, però després ell va rebutjar anar i va acabar acudint la consellera de Presidència, Laura Vilagrà--, de moment no hi ha hagut grans xocs entre els socis del Govern, com sí que va haver de manera reiterada en l'anterior legislatura.\nERC i Junts han mantingut posicions diferents, encara que no han exhibit una major divisió públicament, en un dels debats que ha centrat l'activitat del Govern d'Aragonès en els seus primers 100 dies: l'ampliació de l'Aeroport de Barcelona-El Prat.\nMentre que Puigneró i Junts s'havien mostrat més partidaris d'aquest projecte, Aragonès i ERC havien manifestat més reserves i ho havien condicionat a cercar l'equilibri per respectar la biodiversitat de l'entorn de l'Aeroport, però finalment a principis d'agost Generalitat i Govern van pactar una inversió de 1.700 milions d'euros per dur a terme aquesta ampliació.\nA més de l'ampliació de l'Aeroport, un altre dels projectes que pot guanyar protagonisme en els propers mesos és la candidatura de Barcelona-Pirineus per als Jocs Olímpics d'Hivern de 2030, i tots dos projectes poden suposar friccions amb la CUP, que Aragonès vol mantenir com a soci prioritari.\nUn dels reptes en els propers mesos serà aconseguir el seu suport per pactar els Pressupostos de la Generalitat de 2022, després d'haver renunciat a aprovar els comptes de 2021 a meitat de l'any, encara que el PSC ja ha estès la mà al Govern per si l'Executiu català no aconsegueix la majoria necessària per treure'ls endavant.