Compte enrere per a la fusió d'Antena 3 i La Sexta\nEl grup resultant tindrà set canals i un 25,7% de 'share'\nAntena 3 i La Sexta formalitzaran aviat la seva fusió. El grup resultant tindrà set canals i un 25,7% d'audiència. Després de la unió de Telecinco i Cuatro, la concentració de les televisions a l'Estat és un fet.\nNATALIA ARAGUÁS BARCELONA. 14/12/2011 00:00\n260x366 Compte enrere per a la fusió d'Antena 3 i La Sexta / ANTENA 3 Compte enrere per a la fusió d'Antena 3 i La Sexta / ANTENA 3\nTot indica que Antena 3 formalitzarà al llarg del dia l'absorció de La Sexta, després de dos anys d'intenses negociacions. Es preveu que el grup de Planeta comuniqui aviat l'operació a la Comissió Nacional del Mercat de Valors (CNMV) com a fet rellevant. La Sexta no està obligada a fer-ho, perquè no cotitza en borsa.\nEl resultat serà un grup televisiu líder en audiència de l'Estat, amb un 25,7% de share al novembre sumant els canals d'Antena 3 -que també inclou Neox, Nitro i Nova- i La Sexta -que té La Sexta 2 i La Sexta 3-. Tot un gegant audiovisual que mesurarà les forces amb Mediaset, que té com a canals de referència Telecinco i Cuatro. Al novembre el grup registrava un 26,4% de share, comptant també amb Factoría de Ficción, La Siete, Boing i Divinity. Un cop s'integrin Antena 3 i La Sexta, la concentració de les televisions a Espanya serà un fet: totes dues companyies controlaran també un 80% del mercat publicitari.\nL'operació es presentarà al públic com una fusió, tot i que de facto serà una absorció per part d'Antena 3. La Sexta tindrà entre un 10% i un màxim d'un 15% de les accions i Planeta i Bertelsmann controlaran, en canvi, entre un 90% i un 85%.\nLa Sexta ha vist reduïda la seva inversió publicitària un 2,6% durant els primers nou mesos de l'any, segons Infoadex, un apunt negatiu que se suma als mals resultats econòmics dels últims anys. En el període 2007-2009, La Sexta va acumular 284 milions d'euros de pèrdues. El grup mexicà Televisa, que posseeix el 40% de la cadena, feia temps que pressionava perquè la televisió passés a l'òrbita d'un altre grup.\n"Antena 3 no pot cometre l'error de Telecinco, que és pervertir o anar en contra de l'audiència de Cuatro i convertir-la en una Telecinco petita", va advertir el president de Mediapro, Jaume Roures, en una entrevista a l'ARA sobre la fusió de La Sexta. Una de les condicions per part de la cadena era mantenir la independència i un cert control de la programació.\nL'experiència de Cuatro sembla que ha acabat per convèncer José Manuel Lara, al capdavant del grup Antena 3 a través de Planeta, perquè així sigui. A la cadena li interessa el perfil d'espectador jove de La Sexta i l'hi respectarà. Lara continuarà presidint el grup resultant i Silvio González, conseller delegat d'Antena 3, serà el primer executiu en un consell d'administració on hi haurà alguna representació de La Sexta, amb José Miguel Contreras al capdavant.


Debat obert a la CUP sobre una candidatura per al 25-N - VilaWeb\nDimarts 02.10.2012 06:00\nQuim Arrufat, regidor de la CUP de Vilanova: 'És una oportunitat i una necessitat que la CUP sigui al parlament'\nAquestes eleccions són una oportunitat política per al país i també per a la CUP, perquè hi ha hagut una deserció força massiva d'un discurs que contempli la territorialitat completa de la nació i al voltant d'un discurs d'esquerres rupturista, que plantegi que no és aquest el model institucional i econòmic en el que ens volem desenvolupar com a societat. [Llegir l'article d'opinió sencer]\nAdam Majó, regidor de la CUP de Manresa: 'Seria absurd que l'esquerra independentista no tingués un paper actiu en aquest procés'\nEn l'actual conjuntura de qüestionament definitiu de les autonomies i d'obertura d'una possibilitat de construir una república catalana, encara que ho voti només una part del país en comptes de la totalitat dels Països Catalans com nosaltres voldríem, entenem que l'esquerra independentista hem de ser-hi. Nosaltres, que ens considerem hereus de l'independentisme dels anys 70-80, que hem aguantat la torxa en solitari i en situacions difícils, seria absurd que ara no tinguéssim un paper actiu en aquest procés. [Llegir l'article d'opinió sencer]\nAnna Gabriel, ex-regidora de la CUP de Sallent: 'Si la CUP no és capaç d'establir una base estratègica i confeccionar una llista representativa de la unitat popular, sóc partidària de no anar-hi'\nL'estratègia de desplegar la unitat popular, de reforçar aliances amb altres sectors rupturistes, de definir una estratègia de treball efectiva i a nivell de Països Catalans, són reptes que van més enllà d'un comicis autonòmics. Si anar a les eleccions ens ha de permetre reforçar i assolir aquest repte, segurament les eleccions ens ajudaran, però no pel fet de treure o no diputats, sinó perquè si posem a aquest servei uns diputats treballarem en una direcció. Hi veig uns quants perills. [Llegir l'article d'opinió sencer]\nFrancesc Ribera, Titot, regidor de la CUP de Berga: 'La nostra veu en defensa de la independència i el socialisme dels Països Catalans ha de ser present en el procés constituent'\nLa CUP ha de ser present en aquestes eleccions, perquè és possible que s'obri algun tipus de procés, que no sabem ben bé quin serà perquè no se'ns ha aclarit, però que pot estar relacionat amb la secessió d'Espanya. L'esquerra independentista és qui té més clar que un procés de secessió ha d'anar acompanyat de la creació d'un nou model d'estat que no copiï els errors capitalistes i que el nou estat hauria de tenir en compte que en cas que les quatre províncies de la comunitat autònoma de Catalunya se separessin d'Espanya això no seria pas el final de la independència del conjunt del país, perquè encara hi hauria més de la meitat del territori sota domini espanyol, i una part sota domini francès. [Llegir l'article d'opinió sencer]\nDavid Fernàndez, periodista. Va anar a les llistes de la CUP per Barcelona com a independent i és a punt de publicar, amb Julià de Jòdar, el llibre 'Cop de Cup', sobre la història de l'organització: 'Que la veu dels sense veu irrompi en seu parlamentària seria una bona notícia per a les classes populars'\nEntenc que l'acceleració del temps polític ha precipitat un debat polític que la CUP ja venia contraposant, aprofundint i perfilant abans i després de l'Assemblea de Reus del març passat. I que és aquest treball col·lectiu previ, encara inacabat, el que pot facilitar que es puguin presentar. Des del màxim respecte a la seva militància, que és qui ho decidirà, suposo que les preguntes claus són com, a fer què i amb qui. Amb quines complicitats, des de la intersecció de cicle sobiranista i el cicle d'indignació i en sinergia amb totes les lluites obertes en defensa dels drets socials que ens volen arrabassar. Un país sense justícia social i on manen els mercats no és un país: és una altra gàbia. [Llegir l'article d'opinió sencer]\nJordi Martí Font, militant de la CUP de Tarragona i de la CGT: 'Aquest cop, que es presenti la CUP'\nEn un article al seu bloc de VilaWeb, Jordi Martí Font defensa que és necessari que l'organització es presenti a aquestes eleccions 'i que qui hi vagi, si surt, porti la veu dels moviments socials i de l'esquerra independentista a confrontar-se amb la de la dreta regionalista, defensi els drets socials i la justícia, que digui les coses pel seu nom, que avantposi els Països Catalans a les quatre províncies i que alhora no sigui inflexible sinó maleable, que no sigui dogmàtic sinó dialèctic, i que no faci olor de naftalina sinó de carretilles i de correfoc'. [Llegir l'article d'opinió sencer]\nDebat al Facebook de VilaWeb\nEl debat també s'ha traslladat al Facebook de VilaWeb, on molts lectors també hi han volgut dir la seva. N'hi ha que es queixen que una candidatura dividirà el vot independentista, i n'hi ha que celebren que la CUP es pugui presentar. Uns defensen que el model de la CUP és diferent al dels altres partits, uns altres demanen una candidatura unitària entre les formacions independentistes. Hem fet una selecció d'alguns comentaris i converses, que podeu llegir tot seguit:\nFrancesc Gil: A dividir més l'independentisme.\nFrancesc Xavier Benet Arnaldo: No es tracta només de la Independència, sinó també del canvi de model socio-econòmic neocon, que evidentment, altres partits polítics parlamentaris no comparteixen. A més, la CUP aposta per la Unitat Popular, per això dona veu a moviments populars de base, que fins al moment, no han estat escoltats al parlament.\nAra Clara: CUP, Catalunya et necessita! la pobra s'està omplint de dreta...\nFrancesc Gil: Aquestes eleccions són les més importants de tota la historia i es necessita la màxima unitat dels tots els independentistes, si les cup no volen pujar al carro, més val que no es presentin i deixin de tocar allò que no sona...\nJoan Artigal Valls: Cup+euia+anticapitalistes... I potser alguns ens animem a votar.\nFrancesc Xavier Benet Arnaldo: Doncs fan bé (si es presenten) de no presentar-se amb cap coalició que no aposta clarament per unes polítiques d'esquerra. Personalment, jo tinc més en comú amb un camperol andalús del SAT que amb un pijet de les JNC. Aquesta és la meva opinió, i si les CUP es presentessin amb només un projecte nacional principatí, deixant de banda el discurs social, amb el meu vot no comptarien. Aleshores si ocuparien un espai polític que no els pertoca. Per sort, aquest camí de poltrona fàcil no el faran.\nJoan Parra Tena: Si no es presenten en aquest moment històric, quan ho pensen fer?\nMarc Balart Roca: Coalició CUP, ERC, SI ( els tres partits que reclamen la independència obertament)\nPerePussa Moix Vilaseca: I si no, a qui voto??\nKim Dorca: Si estan segurs d'entrar que hi vagin sols, si no... si us plau prou de disparar-nos al peu que semblem el Florian! Que vagin amb ERC etc.\nPere Alzina Bilbeny: Hi tenen tot el dret, però espero que no s'hi presentin. EL PP, La Falange i el PSOE estarien encantats amb unes candidatures d'ERC, SI, CUP... El % en vots no disminueix però en el que compta, els escons, cau en picat.\nXavier Cucurella Cano: Com diuen per aquí dalt, hi tenen tot el dret, però crec que farien un flac favor a la causa independentista si no ho fan per unir-se a una candidatura unitària.\nMoisès Martí: No aconseguiran ni un parlamentari, i per la llei d'hont beneficiaran a CiU.\nMarcela Pérez Bagüeste: Clar que poden aconseguir parlamentaris, pels votants d'esquerres. Esquerres al costat dels moviments socials, esquerres rupturistes. Queden ells... Si no, a qui han de votar? La pluralitat existeix i és totalment lògic que si es presenten vagin sols. No hi ha res en comú ideològicament entre les CUP i, per exemple, Solidaritat.\nJoan Hereu Riera: Tenen tot el dret a fer-ho, però es perdran diputats si no es fa una candidatura unitària. Jo vaig votar Reagrupament i el meu vot no va servir per res.\nVisca Palau: la CUP no farà res amb els altres, aquí es veu si ets o no ets un patriota i quins ideals passen per davant dels altres. Si el termini acaba el dia 10 i ells es reuneixen el 13, em sembla que no hi són a temps no?\nDaniel Martí Mezcua: El cas és que, drets inqüestionables al marge, la llei electoral és la que és i els partits petits ho tenen molt difícil per entrar. A sobre, com que tots els partits independentistes són petits, la dispersió de vots té efectes dramàtics.\nIolanda Maurici: No és el principal objectiu, el que s'està valorant és si és un mitjà adequat en la construcció de la unitat popular.


Sant Pau de can Suriol del Castell de Grabuac | Mapes de Patrimoni Cultural\nSant Pau de can Suriol del Castell de Grabuac\nSant Pau de can Suriol del Castell de Grabuac Font-rubí\nAl nucli de Grabuac\nSí (IPA 2592)\nPetita capella d'una sola nau, de planta rectangular i capçalera quadrada. La porta d'accés és d'arc de mig punt amb orla i imposta de tradició romànica, flanquejat per dues finestres conopials i una de circular sobre l'accés esmentat. La coberta és de dos aiguavessos, de teula àrab, amb carener perpendicular a la façana principal, que s'obre a ponent (NO). Sobre aquesta façana se situa un petit campanar d'espadanya.\nEl parament està format per pedres irregulars de petites dimensions lligades amb morter de calç. Les cantonades estan reforçades mitjançant cadenes cantoneres de carreus ben treballats.\nL'aspecte de l'edifici fa pensar en un origen medieval amb importants reformes durant l'època moderna, probablement el segle XVI. La documentació, però, parla d'una reedificació durant el segle XVIII.\nL'origen documentat de l'edifici es remunta a l'època medieval, apareixent documentada la capella de Sant Pau, per primer cop, en un document de l'any 1315. A la clau de la volta interior sembla llegir-se la data de 1624, que podria correspondre a una important reforma de l'edifici. Un document de l'any 1760 especifica que, en aquest període, fou reedificada (LLORAC, 1991:187-188). Sembla evident, però, que es conservaren molts dels elements arquitectònics anteriors.\nEl juliol de 1936 fou cremada perdent-se un retaule gòtic i diversos elements litúrgics de l'interior de l'edifici.


Tot i així, la línia entre McDormand i els seus personatges es fa més borrosa amb l’estrena del seu últim film, Nomadland. En aquest drama de Chloé Zhao, McDormand interpreta la Fern, una viuda que fica les seves coses en una furgoneta i es reuneix amb una tribu de treballadors itinerants que passen la seva jubilació treballant en feines eventuals per l'oest dels Estats Units. Nomadland va acabar requerint més d’aquesta estrella tan privada del que està acostumada a donar, però quan McDormand va conèixer Zhao a principis del 2018, tenia més curiositat per saber què pensaria d’ella la directora. «Pensava: "Vull ser rellevant, creus que soc prou rellevant?"», recorda l'actriu.\nSembla una confessió sorprenent per a una dona que llavors estava a punt de guanyar el segon Oscar per Tres anuncis als afores, però McDormand acabava de fer 60 anys i tenia por que les bones oportunitats fossin més difícils de trobar. En el passat havia necessitat de certa persuasió per aconseguir la majoria dels seus personatges importants, motiu pel qual McDormand s’ha acabat convertint en productora. “La nostra indústria és molt edatista -comenta Zhao-. Però Frances McDormand, que és tan ella mateixa que no ha intentat esborrar-se les línies de la cara per encaixar en la indústria, per a mi sempre serà rellevant.”\nFrances McDormand i Chloé Zhao en el rodatge de 'Nomadland' Disney\nVanguard i Frances McDormand en el rodatge de 'Nomadland' Disney\nFrances McDormand Premis Oscar Cinema


Hotel O Hong Kong Hong Kong - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nFlat B, 8/F, Far East Consortium Mongkok Building, 240-244 Portland Street, Mongkok, Hong Kong, Hong Kong - Excel·lent ubicació - Veure al mapa\nBarri Mongkok Jordan Tsim Sha Tsui Tsim Sha Tsui Tsim Sha Tsui Jordan\nMés informació sobre Hotel O\nConvenientment situat a Hong Kong, Hotel O és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nHotel O ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. L'hotel ofereix magatzem d'equipatge, habitació familiar, servei de bugaderia, neteja en sec, ascensor per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb aire condicionat, escriptori, aparell de televisió, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, nevera a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Hotel O és una selecció idònia per a la vostra estada a Hong Kong.


Richard Stallman: “Totes les universitats tenen la mateixa funció social, l’educació solidària i lliure” | infouniversitat\nRichard Stallman: “Totes les universitats tenen la mateixa funció social, l’educació solidària i lliure”\nPosted by Redacció on 30 gener 2013 in Ciència, Comunicació · 0 Comments\nREDACCIÓ. El guru del software lliure i pare del sistema GNU-Linux, Richard Stallman, ha donat una nova lliçó de llibertat informàtica, en una conferència oferida a l’espai Claustre Obert del Centre Cultural La Nau de la Universitat.\nMés de quatre-centes persones es van acostar a conéixer les impressions de l’informàtic nord-americà, sobre qüestions com ara el perjuí de les xarxes socials, el camí del canvi per a una societat lliure des del punt de vista informàtic i l’educació de la gent en una societat sense programes privatius. Una conferència essencialment divulgativa i endurida, pel mateix Stallman, quan va referir-se a Facebook: “Google no és un dimoni pur, però sí Facebook”.\nMolt zelós amb la seua vida privada, Stallman ha reconegut moltes vegades que no té mòbil perquè el considera un sistema de vigilància i no va voler signar cap autògraf en els adhesius que es repartiren en l’acte. Només algunes fotografies, comptades, per als assistents. Amb tot, va atendre sense cap problema els pocs mitjans de comunicació que es quedaren fins la fi de la xarrada.\nEn declaracions exclusives a la Ràdio i la Televisió de la Universitat (plataforma Mediauni), Richard Stallman s’ha mostrat reticent perquè qualsevol mitjà de comunicació que l’entreviste emeta les gravacions en un format pertanyent a un programa privatiu. D’altra banda, en qüestions educatives ha aprofundit en la necessitat d’introduir els alumnes, des de menuts, en el software, i també a les universitats, ja que segons ell “tots els nivells d’escola tenen la mateixa funció social, l’educació lliure”.\nStallman també ha tingut paraules per a la polèmica Llei Sinde-Wert. Al ritme d’un “a baix la Llei Sinde”, el polèmic activista ha mostrat la seua disconformitat amb l’esmentada norma i l’ha qualificada de censura a la llibertat de descàrrega d’arxius. Finalment ha demanat a les institucions públiques que rebutgen l’ús de programes privatius perquè “són elles les que proporcionen la informació al poble” i per tant no poden ser esclaves de programes que no són lliures.\nEl programa En xarxa de Ràdio Universitat del proper dimarts 5 de febrer tractarà en profunditat la conferència de Richard Stallman, a banda de totes les notícies tecnològiques de la Universitat de València. El programa d’aquesta setmana aprofundeix, al seu torn, en la Criptografia de Residus, un nou sistema xifra desenvolupat pel físic de la Universitat de València Vicent Martínez Sancho. Podeu escoltar el programa clicant ací.\nTags: Richard Stallman, software lliure\nPrevious Post L’Associació d’Erasmus ESN reuneix més de quaranta voluntaris internacionals Article següent Olga Gil adverteix que l’eliminació de les beques Sèneca reduirà la mobilitat i desmuntarà un treball de molt de temps


Notícies - L'ANC tanca avui la campanya 'Ponts per la independència'\nAcció de l'inici de la campanya / Foto: ANC\nel 18/ago/18 Sílvia González Política PDF\nL'ANC tanca avui la campanya 'Ponts per la independència' desplaçant-se, per tercer dissabte consecutiu, a ponts de l'AP-7 per omplir-los de pancartes i estelades. Ho fan, a la vegada, als ponts que connecten amb l'avinguda de Roquetes, de l'alcalde Barnils i de l'avinguda Europa. Compten amb voluntaris que participaran, de deu del matí a una del migdia, en aquesta acció coordinada amb els CDR i l'ANC de les comarques de Girona.\nMig centenar de persones han acompanyat com a voluntaris l'ANC en la consecució d'aquesta campanya. L'objectiu de la mateixa és transmetre missatges favorables a la independència als vehicles en tres dies de trànsit intens per les vacances d'estiu.\nEl col·lectiu ha fet un bon balanç de 'Ponts per la independència' tenint en compte que es feia al mes d'agost i que el primer dia afrontava una onada de calor. També han valorat la participació de ciutadans de l'entorn de Sant Cugat.\nSegons els càlculs de l'entitat, en cada acció han estat vistos per uns 70.000 vehicles. Una iniciativa que no va ser ben vista per alguns sectors, com el PSC de Sant Cugat, que va qüestionar la seguretat d'una acció que convida els ocupants dels vehicles a penjar fotos dels ponts a Internet.


La policia britànica frustra un atemptat contra la primera ministra - Diari de Girona\nTheresa May. Andy Rain/efe\nUn home 20 anys va ser detingut per intentar atemptar contra la vida de la primera ministra britànica, Theresa May, dins del seu habitatge al número 10 de Downing Street, segons van confirmar els seus serveis de seguretat. L'arrestat –Naa'imur Zakariyah Rahman–, que pretenia fer volar les portes de seguretat amb un explosiu per després immolar-se a l'interior amb una armilla bomba, va ser acusat de preparar actes de terrorisme després de comparèixer al jutjat al costat de Mohammed Aqib Imran, de 22 anys, al qual també se li imputa un intent d'unir-se a l'Estat Islàmic.\nTots dos van ser detinguts a Londres i Birmingham, respectivament, el passat 28 de novembre per la Unitat Antiterrorista de la Policia Metropolitana i van comparèixer ahir davant d'un jutjat de Westminster, quedant Imran sota custòdia.\nTot i els nou atacs que s'han evitat aquest any, cinc sí que han arribat a produir-se, fet que ha causat la mort de 36 persones i ferides a unes altres 200 entre març i juny. Les furgonetes i apunyalaments del pont de Londres i Westminster, la immolació de Manchester, l'atropellament de Finsbury Park i la bomba del metro de Parsons Green constitueixen l'any més negre del terrorisme islamista a la història del país.


Segueix la campanya de vacunació a les residències de Sant Cugat - TV SantCugat.cat\nSegueix la campanya de vacunació a les residències de Sant Cugat\n12/01/2021 – Tina Forest Illas /\nLes residències de Sant Cugat segueixen amb la campanya de vacunació als seus residents i treballadors. És el cas, per exemple, de la Residència Sant Salvador, que ja ha administrat les primeres dosis de la vacuna Pfizer-BioNTech.\nUna altra de les residències que ha administrat vacunes és la de Jardins de Valldoreix, que aquest dimarts ha rebut les primeres dosis per poder iniciar la campanya. Estava previst que aquesta residència fos una de les primeres del municipi, però finalment no han pogut començar a vacunar fins ara, a mitjans de gener.\nDes del Departament de Salut preveuen que aquesta setmana s’acabin d’administrar les primeres dosis de la vacuna a totes les residències, a excepció de les que tenen brots, i han explicat que de cara a la setmana que ve ja començarien a administrar les segones dosis.\nLa mala notícia, però, és l’evolució de la pandèmia. Segons dades del departament, cada setmana es registren uns 18.000 casos, unes dades comparables a les del mes d’octubre, en plena segona onada.\nL’ocupació de les UCI es troba per sobre el 83%, i més de la meitat dels llits estan ocupats per persones amb covid-19. Alguns centres sanitaris ja estan desprogramant activitat assistencial no urgent per dedicar-se als pacients més crítics.\nCategories Actualitat, Destacats, SocietatEtiquetes departament de salut, Pfizer-BioNTech, Residencia Jardins de Valldoreix, residència Sant Salvador, residencies, Sant Cugat, vacuna, Valldoreix\nLa borrasca Filomena deixa Sant Cugat sense afectacions importants


Maika Makovski - Entradas de Vanguardia\nMaika Makovski - Sala Apolo\n-15% descompte per a Maika Makovski a la Sala Apolo dins el Festival Mil·lenni amb la targeta Club Vanguardia.\nAconsegueix les teves entrades amb descompte per al concert de Maika Makovski a la Sala Apolo\nMoltes coses s’han dit ja sobre Maika Makovski, i moltes més es diran. Més vides que un gat, Maika és músic, actriu, artista visual i compositora. Amb tot just 20 anys va debutar amb ‘Kradiaw’ (2005) el que li va portar a tocar amb artistes com Howe Gelb, The Dubliners i The Jayhawks i que va tenir la seva continuació amb ‘Kraj So Koferot’ (2007). Més endavant el mateix John Parish (no sols còmplice de PJ Harvey, també de Eels i de Tracy Chapman) va produir a aquest tot terreny oferint-nos «MaikaMakovski» (2010). Disc lloat per la crítica que li va portar a encapçalar portades com la de Ruta 66 aquest mateix any. No és d’estranyar llavors que Makovski s’hagi recorregut mig món en tocar per Sud-amèrica, els Estats Units i pràcticament tot Europa. La carrera de Makovski ha estat tan diversa com les seves arrels, va participar fins i tot a l’escola LIPA a Liverpool creada per Paul McCartney. Aquesta versatilitat l’ha demostrat disc a disc gràcies a la seva capacitat multinstrumentalista atorgant-li el reconeixement en els premis UFI el mateix any que va publicar ‘Desaparecer’ (2011). Polifacètica i envolupant, també ha escrit la banda sonora de tres obres de teatre de Calixto Bieito (‘Desaparecer’ amb Juan Echanove en el Teatre romea de Barcelona, ‘Forests’ en el Repertoire Theatre de Birmingham i ‘Leonce und Lena’ en el Residenz Theater de Munic), però sempre sense abandonar la seva carrera musical que ha continuat adornant amb treballs d’estudi com ‘Thank You For The Boots’ (2012) o ‘Chinook Wind’ (2016) i un directe, ‘Live, Apolo!’ (2015).\nPodem veure a Maika de moltes formar, acariciant el piano o rockeando com també fa amb The Mani-las, el seu recent projecte més riot grrrl, però ara, després d’haver finalitzat la banda sonora de ‘Quien a hierro mata, protagonitzada per Luís Tosar, es troba immersa en el que serà el seu pròxim disc que esperem tots amb unes ganes enormes.\nOferta vàlida per a 4 entrades per cada targeta Club Vanguardia.\nCom arribar a Maika Makovski\nBus Nocturn: N0 N6\nEntradas De Vanguardia2021-07-06T09:52:35+02:00


Gaudí: La seva obra: 2013\nPublicat per Josep Maria Alegre a 9:28 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nEl passat dimecres 30 d’octubre de 2013, al suplement Cultura/s de La Vanguardia, el reconegut historiador de l’art i especialista en l’obra de l’arquitecte Antoni Gaudí, Daniel Giralt-Miracle, va publicar aquesta crítica del llibre Modernisme. Modernismo en Barcelona, obra realitzada per Beli Artigas, juntament amb els fotògrafs Ramon Manent i Josep Maria Alegre, i que va ser presentada públicament fa dos anys per Vicenç Morando en una conferència a la Biblioteca Santiago Rusiñol de Sitges.\nI això és el que s’han proposat els autors d’aquest llibre; presentar el modernisme bàsic, cosa que sens dubte aconsegueixen gràcies a una articulació didàctica i aclaridora que ens recorda l’Europa del 1900 i ens parla de la revolució industrial, la burgesia emergent, el capital aportat per les fortunes rurals i els indians, etcètera, és adir, que exposa el conjunt de circumstàncies que van propiciar un floriment de la cultura que va tenir especial visibilitat en l’arquitectura, les arts, les lletres i la música, en una ona expansiva que es va estendre en particular fins a Sitges amb l’enlluernadora figura de Santiago Rusiñol. Pel seu atractiu, al llibre, el pes fort se l’emporta l’arquitectura, tant la civil com la industrial i la religiosa, i tenen especial protagonisme Gaudí, Domènech i Montaner i Puig i Cadafalch, encara que també s’al.ludeix a l’obra d’altres eminents arquitectes, com van ser Jujol i Sayrach. L’altre gran apartat és el dedicat a les arts i els oficis, que ens permet constatar la transversalitat del moviment, ja que va incidir també en la ceràmica, els paviments, les vidrieres, els mobles, l’escultura, la joieria i la pintura.\nAlgunes de les fotografies meves que es poden veure al llibre:\nLa casa Vicens, detall.\nBellesguard, des dels merlets del castell de Martí L'Humà.\nDetall d'un fanal de la plaça Real.\nEl drac dels pavellons Güell, a Padralbes.\nEntrada principal a la Pedrera.\nEl Col·legi de les Teresianes.\nEl sostre del saló principal del Palau Güell.\nI finalment, la casa Batlló, contraportada del llibre.\nEnllaç al blog de la seva autora, Beli Artigas: http://criticartt.blogspot.com.es/2013/11/imagina-que-una-mati-et-trobes-al-diari.html\nPublicat per Josep Maria Alegre a 11:25 3 comentaris: Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: Esplendor del modernisme\nPlanell del soterrani.\nEls bancs, aquest fent referència a l'any 1410 en el que Martí l'Humà utilitzà com a residència estival.\n1916, any en que finalitzaren les obres.\nUns quants detalls del jardí....\n... I alguns detalls de l'interior.\nBellesguard, una visita molt recomanable!\nPublicat per Josep Maria Alegre a 19:26 4 comentaris: Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: Bell Esguard\nBell esguard, els terrats i més.\nLa reixa de la porta d'entrada.\nDetall de la porta.\nPublicat per Josep Maria Alegre a 9:31 4 comentaris: Enllaços a aquest missatge


Candlewood Suites Idaho Falls Idaho Falls (ID) Estats Units - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n665 Pancheri Dr., Idaho Falls (ID), Idaho Falls (ID), Estats Units, 83402 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nStudio Suite, 2 Double Beds, Non Smoking (2 double beds)\n1 QUEEN BED BALCONY STUDIO SUITE NONSMK\nBarri Idaho Falls (ID) Idaho Falls (ID)\nMés informació sobre Candlewood Suites Idaho Falls\nIdeal tant per a la diversió com per al relax, Candlewood Suites Idaho Falls es troba a la zona de Pancheri de la ciutat de Idaho Falls (ID). Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Aquest modern hotel està situat a prop de atraccions populars de la ciutat com ara The Art Museum of Eastern Idaho, Chesbro Music Co, ARTitorium on Broadway.\nInterContinental Hotels Group és ben reconeguda per la seva qualitat de serveis i el seu personal amable, i Candlewood Suites Idaho Falls compleix amb aquesta expectativa. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nL'ambient de Candlewood Suites Idaho Falls es reflexa en cada habitació. habitacions per a no fumadors, aire condicionat, calefacció, servei de despertador, escriptori són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Candlewood Suites Idaho Falls la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Idaho Falls (ID).


Cistelles de massa de Pasqua Sentits d’art: idees per a casa i jardí\nCistelles de massa de Pasqua\nIdees per a la llar, Receptes, Receptes de Pasqua\nLes cistelles de pasta de punt són una manera atractiva i bonica de servir ous i ous de Pasqua. Magnífica decoració per a la taula festiva, en què es poden servir amanides, aperitius, diversos plats.\nEl teixit de cistelles és un procés relativament difícil, però és molt adequat per a la Setmana Santa i la disposició d’ous decorats. Hi ha moltes maneres de fer, però bàsicament es basen en la forma d’un altre vaixell.\n- Massa opcional: en principi, les salses són més adequades ja que no s’inflen gaire a l’hora de coure, però això també s’aplica a algunes de les pastes de mantega de llevat i algunes a les pizzes.\n- Un receptacle refractari que donarà forma a la cistella.\n- Greix: qualsevol vegetal o animal és adequat.\n- Ou trencat amb dues cullerades aigua - per a la propagació.\n- Paper d'alumini o paper de cocció, sempre que el pa de pessic no pugui estar directament a la paella.\n- Agafeu les dents per assegurar-vos alguns tipus de trena i nansa, si n'heu proporcionat un.\nRotlleu un rectangle de l’espessor desitjat i talleu les tires adequades. Gireu la paella refractària cap per avall, tapeu-la amb paper o paper segons sigui necessari i greixeu amb cura tota la superfície. Trieu tires de massa sobre una base greixada mitjançant un mètode seleccionat, tallant acuradament les vores innecessàries que podeu tornar a enrotllar. Fixeu-lo amb pressió i, si no n'hi ha prou, poseu-los amb escuradents. També podeu incorporar dosis de creativitat tallant formes de pasta (per exemple, amb forma de fulla). Quan es cobreixi tota la cassola, premeu la part superior, és a dir. perquè la part inferior del fons quedi uniforme, unti un ou batut i introduïu-lo al forn 180 ° C fins a 220 ° C (escalfat) prèviament escalfat. Enfornar fins que estigui daurat. Si ho desitgeu, organitzeu-lo i poseu-hi un mànec de la cistella en paral·lel. Es fixa amb l'ajut d'uns escuradents quan la cistella es refreda. Això és molt més difícil amb la massa refrescant. Retireu-vos de la base, deixeu refredar i esteu preparat per la sorpresa de vacances. Si no teniu previst servir-ho durant les properes hores 24, haureu de col·locar la cistella en un sobre.\narranjament, Cistella de Pasqua, Cistelles de Pasqua, Cistelles de massa de Pasqua, idees, idees per a casa, idea per Setmana Santa, cistella, Cistelles de Pasqua, cistelles de massa, cistelles d’ou, cistelles de punt, Recepta de Pasqua, recepta de cistelles, receptes, receptes de massa, idees per a casa, interiorisme, mobles, idees d’interior, idees de disseny, llar moderna, idees de decoració, idees artístiques\nRotlle de plàtan "marbre"\nBonic rotlle de plàtan amb una estructura interessant. Productes obligatoris: per a pantans i dibuixos ...\nEstil de bany, confort i bellesa\nPer al bany modern, la banyera és imprescindible. Ella és el seu centre d’atracció. Ne ...\nRotlles de filets\nL'aroma específic dels productes pesquers, la forma d'emmagatzemar i preparar ...\nGoma de cirerer per a dolçor i salut\nEn la temporada de les cireres, qualsevol idea culinària amb aquestes fruites és una cuina sana i deliciosa ...\nIdees per a jardins\nLes idees presentades per a un jardí de flors són implementades mitjançant diferents tècniques i ...\nMarc de fotos des d'una finestra antiga\nLes finestres de casa ens permeten veure el món que ens envolta i les fotos de la família ens permeten ...\nFossa de foc ràpid o barbacoa de blocs de formigó\nHem plantejat diverses vegades idees per construir una llar o barbacoa de blocs de formigó, però ...\nGingebre, mel i llimona: un elixir per a la salut\nLa mel, el gingebre i la llimona tenen forts efectes immunostimuladors i antivirals. A la ginebra ...


Carla Gómez Cano | Bloc de Vilassar de Mar\nArxiu de l'autor: Carla Gómez Cano\nPublicat el 14 Juliol 2016 per Carla Gómez Cano\nAvui el dia ha començat com sempre. Al matí hem fet classes d’anglés, i hem dedicat gairebé dues hores a preparar unes cançons per un concert que farem demà. La cançó de la classe de la Mariona i meva és diu “Demons” de “Imagine dragons”, i la cançó del grup de la Irene i l’Eloy es diu “7 years” de “Lukas Graham”.\nDesprés de dinar ens han dit que podíem fer o una classe de cuina o jugar al billar, i tots nosaltres hem triat el billar. Eren unes taules molt grans i ens ha costat força controlar el joc, però al final hem pogut fer una partida i aprendre a jugar a “snooker”.\nD’aquí a una estona anirem totes les noies a sopar per conèixer algún local típic d’aquí.\nRT @icdones: #TalDiaComAvui de 1843 naixia a Calonge #IsabelVilaPujol, mestra, republicana, lluitadora pels drets de la classe treballadora… 6 minutes ago\nRT @salutcat: ⚠ Cal extremar les mesures de protecció davant l'augment de contagis i la incidència de la variant delta. 👩🏻🤝👨🏾 Redueix… 6 minutes ago


PressReader - La Vanguardia - Què Fem: 2019-01-11 - Dos rivals irreconciliables\nDos rivals irreconciliables\nLa Vanguardia - Què Fem - 2019-01-11 - E - NEUS DURAN\nQuè tenen en comú els primers llenguatges de programació, la Revolució Industrial, la lluita històrica per aconseguir el vot femení a Europa o els luxosos Rolls-Royce? Doncs que tots han nascut a Manchester. Més que casualitat, és un indicador de l’energia efervescent que recorre aquesta ciutat anglesa, a només dues hores en tren de Londres, que amaga molt més del que sembla a primera vista. Qui se la imagini com una urbs grisa plena de fàbriques, que ho oblidi. La seva eclèctica arquitectura i un panorama musical en ebullició enamoren.\nPerò, per damunt de tot, si per alguna cosa destaca és per ser una autèntica meca del fut- bol. Fins i tot als qui la pilota no els faci ni fred ni calor i no sàpiguen ni un borrall del que és un fora de joc, no podran evitar quedar fascinats per l’autèntica passió que es viu per l’esport rei. El pedigrí és innegable: aquí va néixer la primera lliga de futbol del món, fundada el 1888 a The Royal Hotel, i tenen The National Football Museum, el més gran del món dedicat a aquest esport. Per cert, molt recomanable per als que viatgin en família, ja que hi trobaran un munt de jocs interactius, que solen entusiasmar els nens.\nTots els barris estan plens de pubs i locals on se segueix amb fervor cada partit i on qualsevol es pot sumar a l’ambient, com les populars Tib Street Tavern, Black Dog Ballroom i The Courtyard. També hi ha carrers i estàtues dedicats a futbolistes. La més fotografiada és la que recorda la Holy Trinity: els pilotes d’or George Best, Denis Law i Bobby Charlton. Fins i tot, hi ha un establiment tematitzat en el món de la pilota, l’Hotel Football, amb un camp per jugar a futbol sala a la terrassa, un Cafe Football amb pantalles gegants i coixins amb el lema Dreaming of Victory. No cal dir que, quan hi ha partit, els preus es dupliquen. Tota aquesta febre gira, sobretot, al voltant dels dos grans equips de la ciutat, els arxirivals Manchester United i Manchester City. El primer, autèntic rei de reis, va néixer com un humil equip d’empleats de la companyia de trens, i ara és un dels que generen més diners i passions de tot el planeta. Juga al mític Old Trafford, batejat com a Teatre dels Somnis, una altra visita imprescindible per als aficionats, que per als tours hauran de passar per taquilla, però, en canvi, poden visitar la sala de trofeus dels Diables Rojos gratuïtament. Una de les coses que més impressionen de la visita és el rellotge que marca el dia i l’hora de l’accident d’avió en què, l’any 1958, van perdre la vida diversos jugadors del primer equip.\nPel que fa al City, revitalitzat els darrers anys, és sobretot l’equip de Pep Guardiola, que s’ha convertit, des que va aterrar a la ciutat, en una celebri-


Mediterrània. Castanyes i rodells | Curriki\n"Mediterrània" dedica el capítol a les castanyes i a l'aprofitament de la fusta de castanyer, que tradicionalment s'ha fet servir en la fabricació de bótes i bastons. L'aparició de les castanyes s'associa als primers freds de la tardor. El castanyer és un arbre de fulla caduca originari de la Mediterrània oriental. A la tardor, les castanyes, ja madures, cauen espontàniament a terra. El programa mostra com es cullen a Còrsega, on també hi ha el costum d'assecar-les per convertir-les posteriorment en farina. La farina de castanya havia estat l'aliment bàsic a les muntanyes de Còrsega i avui en dia es continua emprant en la cuina i pastisseria tradicionals. Les castanyes que no es cullen serveixen d'aliment al bestiar que pastura pel bosc. La fusta de castanyer s'empra en la fabricació de calaixos i interiors de mobles. Tradicionalment servia per a l'elaboració de bótes i encara hi ha algun taller on es continua fent aquesta feina. "Mediterrània" mostra el procés de fabricació artesanal d'una bóta, des de la preparació de la fusta a la serradora fins al moment en què s'aconsegueix un recipient totalment estanc. Després de la tala dels castanyers, les soques no són mortes i el castanyer hi tornar a aparèixer amb diferents rebrots. Els rebrots descartats serveixen per fer bastons i rodells per a cenyir caixes d'embalatge. El reportatge dóna a conèixer com treballen els rodellaires al bosc. Hi ha diverses malalties que afecten els troncs dels castanyers, com el xancre o la tinta, provocades pels fongs paràsits.\nEUN,LOM,LRE4,hdl:10494/239694,work-cmr-id:239694,MERLI:merli/2335,ilox,learning resource exchange,LRE metadata application profile,LRE


Reseña de periódico by fragosojonaz 20072 views\nCom es fa una ressenya by Begonya Sol 33299 views\nComentario by lourdes.domenech 82090 views\nResumen El mundo de sofia by Jeferson Hr 41161 views\nResúmenes 4º eso literatura by PILAR GALOCHA HER... 6501 views\nEjemplo 3 de reseña crítica by Fann Andrade 18848 views\nDurant aquest curs, el nostre grup ha llegit la novel·la de Merçè Rodoreda "La plaça del diamant", i ha fet una ressenya literaria sobre aquesta.\nAquesta és la ressenya d'una de les integrants del grup, la Judit.\n1. Centre docent i població: Institut Escola del Treball (Barcelona) Categoria: E (Modalitat E1) Autor i obra treballats: Merçè Rodoreda, La plaça del diamant. Títol del treball: “Ovum est mundus” Nom i cognoms de l’alumne: Judit Servent Torres Curs i grup: Segon curs de batxillerat, 2UTEC Nom i cognoms del professor: Pere Poy Baena\n2. “I els coloms van sortir del colomar i si els vam deixar volar, va ser per culpa d’en Cintet, perquè va dir que els coloms havien de volar, que no havien estat fets per viure entre reixat, sinó per viure entre el blau.” Aquesta és la reflexió que he extret de la novel·la, encara que és un fragment extret d’aquesta. És una mica contradictòria, ja que apareix en el capítol XIV, que és justament quan la nostra protagonista, la Colometa, ja està dins la gàbia. El colom, des de fa molt de temps, s’ha associat a la llibertat i a la pau, així com també a la puresa i a la figura de la mare, però també pot representar la mala sort. Ens adonem compte del fet quan al poc de començar la novel·la, a la protagonista no se la diu pel seu nom, sinó com a “Colometa”, que és justament quan ella, al cap de poc temps, es casa, esdevé submisa i a merçè del seu marit, en Quimet, la qual priva de les seves llibertats, tancant-la en una gàbia. Durant tota la novel·la, veiem com la protagonista perd la seva veu i l’obra passa a ser narrada en forma de monòleg interior, en primera persona, quasi tot el temps. Això esdevé per un estancament de l’evolució personal de la protagonista. La novel·la no es caracteritza pel fet de tenir la típica estructura de “plantejament-nus-desenllaç”, sinó per plantejar-se com un retorn a la personalitat i identitat inicials: un “Natàlia-Colometa-Natàlia”. Al principi de l’obra, que podrien ser els 5 primers capítols, es presenta a la protagonista des d’un punt de vista intern i en primera persona (fet que es conserva en tota la novel·la). Des d’aquest punt fins al capítol XXV és on tenim a la Colometa, la qual està sotmesa al seu marit i privada de les seves llibertats. Però el retorn al principi no és sobtat. Entre els capítols XXVI i XXXV, és on la protagonista passa per un període de decadència personal, on fins i tot arriba a pensar en la mort pròpia i en la dels seus dos fills: l’Antoni i la Rita, a causa de la mort del seu marit, l’empobriment i les males condicions de vida degudes a la guerra en la Segona República (1931-1939). Finalment es veu un alliberament, una sortida de la gàbia a partir del capítol XXXVI, amb l’arribada d’un nou home que fa que no sigui més Colometa, si no torni a ser Natàlia. És una novel·la de fàcil lectura en què temps es refereix. Ens mostra una història lineal que només recorre al flashback a l’hora de recordar al seu primer marit o algun moment específic del passat. El context no deixa de ser significatiu en tota l’obra: El fet d’estar en la Segona República i la Postguerra crea unes condicions específiques per tal de comprendre al complet la novel·la i la protagonista. Però no només la Natàlia està sotmesa a l’home, en moltes altres novel·les de Merçè Rodoreda la dona ha estat un paper clau i molt condicionat per diversos tipus de problemes. Merçè va néixer a Barcelona l’any 1908 i va morir a Girona l’any 1983. El fet d’haver perdut\n3. al seu avi i d’haver-se casat amb el seu oncle 14 anys més gran que ella, va fer que tingués una joventud molt condicionada. Poc temps desprès, va haver de viure en la Segona República, la Guerra Civil, acabant en l’exili i escapant dels nazis. En aquesta època és quan escriu “Aloma” (1932), “La plaça del diamant” (1962) i “Mirall trencat” (1974) entre altres, fent que guanyés un gran reconeixement, considerant-la l’autora catalana més influent. “I amunt, jo amunt amunt, Colometa, vola, Colometa… Amb la cara com una taca blanca damunt del negre del dol… amunt, Colometa, que darrere teu hi ha totes les penes del món, desfes-te de la pena del món, Colometa, corre de pressa…” És un fragment extret del final del final del capítol XXXV, en el qual la Colometa ja comença el procés cap a Natàlia altre cop. Herman Hesse, en el seu llibre Demian, diu que l’ocell per volar ha de trencar l’ou, i que l’ou és el món, encara que el camí més desagradable per l’home, és el que condueix a un mateix.


La Sala de Plens acull avui la primera sessió plenària del mandat 2019-2023 - Ajuntament de Palafolls\n15/11/2019 | 02:43 h\nEntre els temes que s'hi tractaran hi ha la configuració dels nous càrrecs, retribucions i representants de caràcter municipal que existiran a partir d’ara.\nEl Ple s’iniciarà amb un punt per donar compte dels nomenaments de membres de la Junta de Govern local, els tinents d’alcalde i les delegacions que atribueix l’Alcaldia. Tot seguit se seguirà amb la nova configuració dels diferents grups municipals, així com la periodicitat de les sessions ordinàries del ple i la Junta de Govern local.\nTambé es donarà compte en aquesta sessió dels règims de dedicació i retribucions dels regidors i del personal eventual. La sessió també servirà per creació les comissions informativa general, informatives sectorials i d’estudi i es nomenaran els diferents representants municipals en els òrgans col·legiats i consells amb representació per part del consistori.


Curs preparatori per a les proves lliures de Cicle Formatiu de Tècnic en Sistemes Microinformàtics i Xarxes a Barcelona per Implika Barcelona - educaweb.cat\nAquest professional desenvolupa la seva activitat en empreses del sector serveis que es dediquin a la comercialització, muntatge i reparació d'equips, xarxes i serveis microinformàtics en general, com a part del suport informàtic de l'organització o en entitats de qualsevol grandària i sector productiu que utilitzen sistemes microinformàtics i xarxes de dades per a la seva gestió.\nMuntatge i manteniment d'equip\nSistemes operatius monopuesto\nAquest curs et permetrà instal·lar, configurar i mantenir sistemes microinformàtics, aïllats o en xarxa, així com xarxes locals en petits entorns. Seràs capaç de:\nInstal·lar i configurar programari bàsic i d'aplicació, xarxes locals cablejades, sense fils o mixtes i connectades a xarxes públiques.\nInstal·lar, configurar i mantenir serveis multiusuario, aplicacions i dispositius compartits en un entorn de xarxa local.\nDiagnosticar disfuncions en sistemes microinformàtics i xarxes mitjançant proves funcionals.\nReplantejar el cablejat i l'electrònica de xarxes locals en petits entorns i la seva connexió amb xarxes d'àrea extensa.\nInstal·lador-reparador / instal·ladora-reparadora d'equips informàtics.\nTècnica / tècnic de suport informàtic.\nTècnica / tècnic de xarxes de dades.\nReparador / reparadora de perifèrics de sistemes microinformàtics.\nOperador / operadora de tele-assistència.\nOperador / operadora de sistemes.\nCurs preparatori per a les proves lliures de Cicle Formatiu de Tècnic en Sistemes Microinformàtics i Xarxes encara no ha rebut opinions


Llista de productes per fabricant: LA PAJARITA\nBetum de Judea base d'aigua La Pajarita 50 ml.\no Pigment orgànic d'origen fòssil que s'utilitza com a tint per donar un aspecte envellit i rústic a tota mena d'objectes i superfícies pintades. o Permet preparar fons per patina, corregir petits danys de la fusta i aconseguir molt bons efectes de veladures i weathering. Base Aigua.\no Pigment orgànic d'origen fòssil que s'utilitza com a tint per donar un aspecte envellit i rústic a tota mena d'objectes i superfícies pintades.o Permet preparar fons per patina, corregir petits danys de la fusta i aconseguir molt bons efectes de veladures i weathering. Base dissolvent.\no Pigment orgànic d'origen fòssil que s'utilitza com a tint per donar un aspecte envellit i rústic a tota mena d'objectes i superfícies pintades.o Permet preparar fons per patina, corregir petits danys de la fusta i aconseguir molt bons efectes de veladures i weathering. Es pot diluir amb aiguarràs.\nVernís incolor a base de resina epoxi de dos components, A (120 ml.) y B (60 ml.), la barreja, en la proporció adequada, produeix acabats cristal·lins d'elevada duresa i brillantor. Per la seva acurada formulació és un producte amb el qual es poden aconseguir capes gruixudes de superfícies perfectament anivellades i sense bombolles. Es pot aplicar sobre...\nVernís incolor a base de resina epoxi de dos components, A (500 ml.) y B (250 ml.), la barreja, en la proporció adequada, produeix acabats cristal·lins d'elevada duresa i brillantor. Per la seva acurada formulació és un producte amb el qual es poden aconseguir capes gruixudes de superfícies perfectament anivellades i sense bombolles. Es pot aplicar sobre...


Strange Uncle B&B Florència Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVia Della Stufa 5, Centre Històric, Florència, Itàlia, 50123 - Veure al mapa\n"The bed was large and comfortable The hosts were very accomm..."\nOferint allotjaments de qualitat al la cultura, compres, els paisatges districte de Florència, Strange Uncle B&B és una selecció popular tant per oci com per negoci. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nStrange Uncle B&B ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, magatzem d'equipatge, transport hotel/aeroport, servei de llançadora, cuina compartida.\nL'ambient de Strange Uncle B&B es reflexa en cada habitació. calefacció, escriptori, insonorització, ventilador, articles de tocador són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Strange Uncle B&B no troba competidors en cap categoria.\nTots els tipus de viatgers (64) Parelles (37) Viatgers en solitari (14) Famílies amb infants petits (2) Famílies amb infants grans (3) Grups (8)\nCheck in was easy, owners were great and really helpful, room was good with a big comfy bed and en suite bathroom, excellent location within a stones throw to the duomo and the mercato centrale would definitely stay again!


El Centre d'Empreses casa del Marquès es troba entre el 10 primers punts PAE de Barcelona - Casa del Marquès\nPromoció Econòmica Respon\nDimecres 23 de setembre de 2015 | Emprenedoria\nEl Centre d'Empreses casa del Marquès es troba entre el 10 primers punts PAE de Barcelona\nEl Centre d'Empreses Casa del Marquès ocupa la desena posició pel que fa referència al nombre d'altes d'empreses realitzades pels diferents Punts d'Atenció a l'Emprenedor de la província de Barcelona segons una estadística que elabora la Diputació.\nEl Masnou, amb aquest servei, es posa per davant de municipis com Sabadell, Santa Coloma de Gramenet, Rubí, Martorell o Manresa. En aquest servei, el Centre d'Empreses Casa del Marquès a l'any 2015 (del mes de gener al mes d'agost) ha atès, assessorat i donat suport a 113 projectes per a la creació empreses. D'aquests projectes, 6 han abandonat, 28 han acabat en la creació de noves empreses i 79 estan en curs. En total, tenint en compte algun projecte que venia d'anys anteriors, des de la Casa del Marquès s'ha ajudat a donar d'alta a 29 empreses, dels quals 4 han estat societats limitades i 25 autònoms.\nLes xifres reflexen l'elevada activitat en el sector de l'emprenedoria i la dinamització que això suposa per al món empresarial, però a més també demostren l'acceptació d'un servei que es va posar en marxa a l'estiu del 2014 i que al setembre del mateix any ja començava a tramitar les primeres altes de les noves empreses.\nPer més informació sobre aquest servei, podeu consultar aquest enllaç.\nNou cicle d'accions formatives: setembre, octubre i novembre 2021\nAmpliació de termini fins al proper dia 9 d’agost per presentar sol·licituds al premi d’emprenedoria jove.\nIX Edició del Premi d'Emprenedoria Jove\nCopyright © 2014-18. Ajuntament del Masnou. Tots els drets reservats\nDesenvolupat per imesdisseny.com


Ferrer dóna a Espanya el punt definitiu per a les semifinals de la Copa Davis - À Punt\nFerrer dóna a Espanya el punt definitiu per a les semifinals de la Copa Davis\nDavid Ferrer dóna el punt decisiu a Espanya / RFET\n08 d'abril 2018 - 09:15\nValència i la seua plaça de bous han estat l'escenari d'una remuntada històrica per a Espanya en la Copa Davis. El recinte taurí del carrer de Xàtiva ha sigut un autèntic talismà per a Espanya en una eliminatòria davant de la potent Alemanya que ha sigut molt complexa des del principi.\nDavid Ferrer ha guanyat el quint i definitiu punt després de 5 sets i quasi 5 hores de joc per 7-6, 3-6, 7-6, 4-6 i 7-5. Abans, Rafa Nadal havia fet el mateix en un partit més fàcil per al de Manacor amb un aclaridor 6-1, 6-4 i 6-4 davant del número 1 alemany.\nEl partit del xabienc ha sigut molt difícil. Ha estat equilibrat pràcticament al llarg de tota la seua durada amb un Kohlschreiber que li ha plantat cara en tot moment a Ferrer. De fet, després de fer-se amb el primer set per 7-6, el jugador alemany li ha fet un aclaridor 6-3 en el segon. En el tercer set, Kohlschreiber li ha trencat el servei a Ferrer en el joc número 8 i s'ha posat amb un 5-4 favorable que l'alacantí ha pogut empatar.\nFinalment el set s'ha decidit en el tie-break on l'espanyol ha superat un 3 a 0 inicial del jugador alemany, qui ha trencat la raqueta quan li ha empatat a 3, i s'ha posat per davant amb dos sets a 1 al marcador.\nEl partit ha estat molt igualat fins al final. Kohlschreiber ha empat a dos sets per forçar el quint i definitiu que finalment s'ha endut el de Xàbia.\nAbans del partit de Ferrer, s'ha jugat el de Rafa Nadal. A les 11 del matí començava el partit entre els dos números 1 d'Espanya i Alemanya i ho feia amb un minut de silenci per l'atropellament mortal d'un home desequilibrat a Alemanya que s'ha cobrat víctimes mortals.\nDes del principi, Nadal no ha donat cap opció a Zverev i a pesar de dur 72 dies sense competir no ha tingut problemes per a desfer-se del número 4 del món en 2 hores i 16 minuts per 6-1, 6-4 i 6-4 Les errades no forçades han sigut la clau del partit, ja que Nadal n'ha fet 38 i l'alemany 57.\nEl 0 a 1 en contra d'Espanya començà divendres. Era el primer partit i possiblement el més difícil per a Ferrer perquè l'alacantí no pogué fer res davant del número 1 alemany, Alexander Zverev.\nL'alemany el va superar amb facilitat amb un claríssim 6-4, 6-2 i 6-2, en 1 hora i 55 minuts posant el 0 -1 per a l'equip del mític Boris Becker, que forma part de la selecció germànica i ha animat els seus al llarg de tota la competició a peu pista de la terra batuda valenciana.\nDesprés del 0-1 per a Alemanya arribà el torn per a Rafa Nadal que va guanyar sense problemes Kohlschreiber i posà l'empat a 1 en l'eliminatòria amb un marcador de 6-3, 6-3 i 6-3. Això sí, en eixe partit, Nadal mostrà falta de rodatge després de dos mesos sense jugar per lesió, però també va exhibir la classe que atresora el número 1 del món.\nDobles èpic sense premi\nAmb l'empat a 1 arribà la jornada de dissabte i el partit de dobles que protagonitzaren Feliciano López i Marc López al llarg de quasi 5 hores de partit davant Puetz i Struff .\nPerdien els espanyols per dos sets a 0 i aconseguiren empatar l'eliminatòria davant la parella germànica. Amb un 4-3 favorable a Espanya en el quint set, els "López" desaprofitaren 5 boles de trencament de servei per a posar-se amb 5 a 3 al marcador i ahí estigué la clau del partit.\nA la fi, el tàndem Puetz i Struff guanyaren els espanyols per 3-6, 4-6, 6-3, 7-6 (4) i 5-7 i posaren contra les cordes Espanya en aquesta eliminatòria amb un 2 a 1.\nEn definitiva, una eliminatòria duríssima contra Alemanya, de les que no s'obliden però a la fi, ha estat Espanya la guanyadora i ja l'espera França per un lloc en la gran final de la Davis.


El valencians ixen al carrer per dir ‘No’ al CETA - Diari La Veu\nEscriba el número 155188\nEl valencians ixen al carrer per dir ‘No’ al CETA\n22 gener 2017 01:00h\nEls valencians van eixir ahir al carrer, desafiant el fred, per dir ‘No’ rotund a l'acord comercial i d'inversions entre la Unió Europea i Canadà, el CETA.\nLa societat civil, els sindicats, agricultors i activistes d'organitzacions ciutadanes, culturals i polítiques de tot Europa van eixir al carrer amb l'objectiu de parar el CETA, el Tractat Econòmic i Comercial entre la Unió Europea i Canadà, també conegut com el “TTIP canadenc”.\nConcretament, en el cas del País Valencià, les mobilitzacions tingueren lloc a Castelló de la Plana, Alacant, València i a Elx.\nCastelló de la Plana.\nLa campanya No al TTIP, la convocant de les mobilitzacions a l'Estat espanyol, ha exposat als europarlamentaris espanyols que el text del CETA i la “declaració interpretativa” que l'acompanya suposen l'acceptació que les empreses multinacionals puguen demandar els governs per adoptar mesures legítimes i no discriminatòries per a la protecció de la població i del planeta. A més, expliquen que aquest acord consagra un sistema judicial paral·lel i unidireccional al qual els inversors estrangers poden acudir per defensar els seus interessos eludint el sistema jurídic existent.\nDes d'aquesta plataforma també argumenten que el CETA limita seriosament la capacitat dels governs per crear, ampliar i regular els serveis públics i per revertir liberalitzacions i privatitzacions fracassades.\nJoves i partits polítics: una relació de "profunda desconfiança" que es manté huit anys després del 15M\nUn estudi sociològic realitzat pel Consell Valencià de la Joventut i la UV conclou que la gent jove considera les institucions polítiques "poc sensibles a les seues demandes" i amb un funcionament "poc democràtic"; la manca de diners i de temps també són assenyalades com a obstacles per a implicar-se en aquestes organitzacions\nEscriba el número 713238


Publicat per Persones Grans amb Opinió a 22:01 1 comentari: Enllaços a aquest missatge\nPublicat per Persones Grans amb Opinió a 21:34 3 comentaris: Enllaços a aquest missatge\nPublicat per Persones Grans amb Opinió a 20:39 1 comentari: Enllaços a aquest missatge\nPublicat per Persones Grans amb Opinió a 20:39 3 comentaris: Enllaços a aquest missatge\nPresagi de temps difícils\nS’estan acumulant negres nuvolades de inquietuds socials i econòmiques, amb un resultat evident: l’enuig de les persones grans i la seva disconformitat amb el tracte injust i discriminatori que estan rebent.\nCom a membre d'aquest sacrificat col·lectiu:\nDiscrepo totalment d'unes normes legals que carreguen sobre la nostra espatlla la feixuga tasca d'equilibrar un pressupost estatal, en el que no hi podem intervenir, i en el que hi ha despeses milionàries, per coses que creiem innecessàries.\nAquesta imatge clàsica de guardiola,\nrepresenta la guardiola de les nostres pensions\nque s'ha quedat buida en pocs anys\nDiscrepo de l'actuació de una política econòmica que cobreix les pèrdues d'un pressupost estatal deficitari, amb el fons de unes pensions que són de la gent gran, que ens pertanyen, i que ara s'estan fonent més ràpidamnent que la neu a l'estiu.\nDiscrepo de una societat en la que els principis de igualtat i fraternitat han quedat substituits per situacions de grans desigualtats econòmiques, i per accions insolidàries de refús i de rebuig a qualsevol acolliment de persones immigrants o desvalgudes.\nAmb l'habitatge no es juga\nL'especulació immobiliària tindria que ser\nDiscrepo d'unes injustes disposicions legals que, en nom d'una presunta lliberat de mercat, permeten i fomenten una immoral especulació immobiliària, que fa fora de casa seva, i llença al carrer, a molts llogaters econòmicament dèbils.\nDiscrepo sobre la total falta d’entesa entre persones que han fet de la política la seva activitat principal, que en teoria haurien de ser expertes en comunicació i diàleg, però que viuen tancades darrere d’espessos murs de silenci i de insolidaritat.\nFoto de l'arxiu de La Vanguardia\nBar del Congres:\nPa amb tomaquet, cafè amb llet i refresc per 2.45€\nés el bar més barat d'Espanya,\ni el paguem entre TOTS!\nDiscrepo d'uns discursos politics que només saben amenaçar amb catastrofes futures si no s'accepten els seus dictats, però que sòn incapaços de presentar cap oferta raonable, mitjanament suggestiva, o al menys, justa i equitativa.\nDiscrepo de l'actuació de certs representants polítics que, després de rebre ja una remuneració econòmica força important, encara són més beneficiats amb innecessàries i poc elegants subvencions en determinats serveis, com en el bar del Congrés.\nLes més elementals normes de convivència,\nen alguns mitjans de comunicació,\nper fer propaganda partidista\nDiscrepo de certs canals televisius que, per augmentar l'índex d'audiència, emeten programes de una ínfima qualitat educativa, i en els que queden totalmenrt marginades les més elementals normes d'educació i de convivència.\nDiscrepo d’alguns mitjans de comunicació que, en lloc de informar, de forma honesta i verídica, de la situació política real, desinformen a la gent, propagant notícies partidistes i tergiversades que distorsionen la realitat\nJeremies, malgrat la seva imatge\nNO era un profeta tremendista\nI finalment, també discrepo dels profetes de desgràcies i calamitats, i de tots aquells que amb discursos tremendistes, intenten desmoralitzar i atemorir a la gent, anunciant desagradables i funestos esdeveniments futurs.\nMalgrat totes aquestes moltes discrepàcies, continuo sent optimista, amb el ple convenciment de que el futur serà millor per a tots, si ens esforcem una mica per aconseguir-ho.\nAmb aquesta confiança, crec que ens cal mirar sempre endavant.\nPublicat per Persones Grans amb Opinió a 22:17 3 comentaris: Enllaços a aquest missatge\nImatge de Puigcerdà. Els cignes del llac\nAquest és el títol de la cançó que va demostrar a tot al món el que desitjàvem els catalans que fossin els Jocs Olímpics de Barcelona 1992. La seva lletra era un cant exaltant i enaltint la amistat, amb estrofes com la llegireu després de la nota:\nNota: Si el voleu escoltar, feu clic Aquí.. No és amb la veu de la Montserrat Caballé, però per recordar, és vàlid. Si tot funciona com ha de ser, la lletra la escoltareu amb català\nJo no cal que et parli de com sóc,\nPerquè endevino que de mi tu ja ho saps tot\nCom si et conegués de sempre.\nFa onze anys que tots els estius, setmanes santes i ponts llargs, els he passat a l’Hotel Villa Paulita de Puigcerdà, habitació 112, o sigui des de la seva inauguració. Per tant tot el personal, salvades algunes poques excepcions, es el mateix d’aleshores, inclòs el xef i el personal del Restaurant “ORIGEN”.\nAquest 24 de març, vaig complir 90 anys, i els meus fills, nora i els tres néts, em varen acompanyar en el dinar de celebració al Restaurant de l’Hotel.\nPerò abans d’entrar al saló per dinar, es va presentar un dels empleats i, amb un agradable somriure em va entregar un sobre vermell, molt gran (0’35x 0’50) amb la dedicatòria de tots els empleats, m’entregà una bonica ploma estilogràfica waterman, junt amb un clip de corbata. Vaig quedar estorat, bocabadat i corprès, no sabia que dir, al final amb el portaveu ens donàrem una abraçada perquè a mi no em sortien les paraules de l’emoció que m’embargava.\nLa resta de personal\nLa taula estava situada davant al mirador del llac, on les tranquil·les aigües s’anava desplaçant suaument amb pas silenciós i elegant dels cignes blancs, un d’ells es va aixecar a saludar-me. Pocs minuts desprès, ens portaren un deliciós pica pica, de segon plat una celestial orada a la sal, i de postres un exquisit pastis estil Sacher, fet pel pastisser del Restaurant. Coronaven el pastis dues espelmes enceses amb el “90”. Tot digne d’una cuina de quatre estrelles Michelin.\nPortada de la dedicatòria\nDesprès de bufar les espelmes, els empleats de la cuina i menjador em vàrem venir a felicitar, i aprofitàrem l’ocasió per fer un fotografia de tots ells amb mi. Acabat l’acte de la fotografia amb els empleats de la cuina i menjador, els meus familiars tornaren a ocupar els seus llocs de la taula, i sense haver-me adonat de res, varen omplir la taula de regals als que havien adjuntat els escrits fets per cadascun d’ells, portadors de sentides i encisadores paraules a la meva persona, com a patriarca de la família, que em van embadalir i emocionar tant, que em sentí molt feliç.\nPàgina de les signatures\nFeliç per la meva magnífica família amb una connexió total, sòlida i verdadera, amb tots els meus estimats membres per igual. Però, aquell dia vaig superar tots els nivells de felicitat, perquè a més per ser-ne per la meva família, el personal de l’Hotel em van demostrar que ells i jo érem AMICS PER SEMPRE, aquells amics que el filòsof grec Aristòtil afirmava que\n“Sense amistat l’home no pot ser feliç.”\nPublicat per Persones Grans amb Opinió a 13:24 4 comentaris: Enllaços a aquest missatge\nEl vers del dilluns de Pasqua\nAquest vers NO és de\nSempre per Setmana Santa\nuna cosa ens desencanta:\nés el mal d'un greu perfil.\nNo són dies per fer broma,\nun cas fort se'ns ha explicat:\nla mort trista d'un bon home\nque va ser crucificat.\nI d'això cal fer memòria\nper ser tots ara més bons,\nl'altre dia a la Parròquia\ndúiem palmes i palmes.\nI amb la bona companyia\ndels parents a casa junts,\ndolça mona amb golosia\nmenjarem avui dilluns.\nNi, evidentment, d'aquest altre poeta\nque escriví en llengua castellana\nSinó que és del bon amic\nPublicat per Persones Grans amb Opinió a 12:12 2 comentaris: Enllaços a aquest missatge


Der Pitztaler Kirchenwirt Sant Leonhard a Pitztal Àustria - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nPlangeross 10, Plangeross, Sant Leonhard a Pitztal, Àustria, 6481 - Veure al mapa\nSituat a Sankt Leonhard im Pitztal, Der Pitztaler Kirchenwirt és el lloc perfecte per gaudir de Sant Leonhard a Pitztal i els seus voltants. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Der Pitztaler Kirchenwirt és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos express check-in/check-out, magatzem d'equipatge, aparcacotxes, servei d'habitacions, instal.lacions de barbacoa.\nL'ambient de Der Pitztaler Kirchenwirt es reflexa en cada habitació. calefacció, servei de despertador, despertador, telèfon, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. Sauna, esquí, pesca, massatge, ping pong de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Der Pitztaler Kirchenwirt.\nTots els tipus de viatgers (43) Parelles (28) Viatgers en solitari (3) Famílies amb infants petits (5) Famílies amb infants grans (4) Grups (2)


Les glaceres d’Àsia es fonen pel canvi climàtic – Guia de Roses\nHome MAGAZINE MEDI AMBIENT Les glaceres d’Àsia es fonen pel canvi climàtic\nEl tràfic il·legal d'espècies condemna als macacos de Gibraltar\nA les zones d’alta muntanya d’Àsia, les glaceres estan perdent massa i retrocedint a causa de l’augment de les temperatures. Segons un nou estudi, el gel s’està escalfant a taxes més altes que la mitjana mundial. Un dels objectius de l’Acord de París és limitar l’escalfament a no més d’1,5 ºC per sobre dels nivells preindustrials per a finals de segle, i això aconseguiria protegir prop del 65% d’aquest gel. En cas contrari, les conseqüències serien nefastes per al proveïment d’aigua.\nVistes de la vall de l’Himàlaia des del campament basi de la glacera Yala, Nepal. / Joseph Shea\nRomandre per sota d’1,5 ºC d’escalfament global és un dels objectius proposats per l’Acord de París i que 195 països van acordar considerar com a límit per a finals de segle.\nUn estudi, liderat per la Universitat de Utrecht (Holanda), suggereix que fins a 65% de la massa de les glaceres d’alta muntanya d’Àsia podria perdre’s sota un escenari d’altes taxes contínues de producció de gasos d’efecte hivernacle. El continent s’enfrontaria així a pèrdues massives de gel amb greus conseqüències per al proveïment d’aigua potable, terres de cultiu i preses hidroelèctriques.\n“A les regions on l’aigua de fusió de les glaceres és part fonamental del cabal dels rius, la reculada de les glaceres pot convertir-se en un problema. La reducció de la descàrrega del riu pot donar lloc a problemes relacionats amb la producció d’aliments i l’energia, que poden tenir tot tipus de conseqüències negatives en cascada”, emfatitza a Sinc Philip Kraaijenbrink, científic de la Universitat de Utrecht i autor principal de la recerca que publica la revista Nature.\nFins i tot per a l’escenari “ideal” de no superar la pujada d’1,5 ºC, els científics pronostiquen que es perdrà prop del 35% de la massa de glaceres en 2100\nPer avaluar els impactes del nou límit climàtic en aquestes masses de gel, els experts van utilitzar múltiples fonts de dades de precipitació i temperatura del clima actual. Així mateix, es van basar en dades de satèl·lit, projeccions de models climàtics per a canvis en precipitacions i temperatures fins a 2100, i també van usar els resultats de treballs de camp propis realitzats a Nepal amb vehicles aeris no tripulats.\nLes conclusions difereixen segons l’escenari climàtic que es prevegi. Fins i tot per a l’escenari “ideal” de no superar la pujada d’1,5 ºC, els científics pronostiquen que es perdrà al voltant del 35% de la massa de glaceres en 2100. Amb increments de temperatura projectats en al voltant de 3,5 ºC, 4 ºC i 6 ºC, es produirien pèrdues massives d’aproximadament el 49%, 51% i 65%, respectivament.\n“És difícil determinar quins són els efectes d’aquesta pèrdua de gel en el clima del planeta, ja que tindrà moltes repercussions. Per examinar això, es requeriria un extens estudi d’impacte que expliqui els processos físics i socials usant dades de moltes fonts, incloent-hi els nostres resultats”, afegeix l’expert.\nAigua fonamental per proveir a la població\nLes glaceres d’alta muntanya a Àsia exerceixen un paper essencial en el subministrament d’aigua a milions de persones. La diferència en l’impacte entre aquests escenaris podria ser la diferència entre mantenir aquestes glaceres i els recursos que proporcionen a les comunitats de muntanya, o perdre la majoria de la massa de gel glacial d’Àsia cap a la fi del segle.\nLes glaceres d’alta muntanya a Àsia exerceixen un paper fonamental en el subministrament d’aigua a milions de persones\n“Hi ha moltes persones que viuen en conques els rius originaris de les quals estan a les zones d’alta muntanya d’Àsia, com l’Indus, Ganges i Brahmaputra. En aquestes conques, l’aigua s’utilitza per al reg de terres de cultiu, provisió d’aigua potable i per a les preses hidroelèctriques”, explica Kraaijenbrink.\nEncara que en algunes àrees la contribució de l’aigua de fusió de les glaceres als rius és major que en unes altres, la part occidental més seca de la regió, com la conca de l’Indus, depenen més del flux relativament constant d’aigua de fusió de les glaceres. Altres parts, com la conca del Ganges, en l’est de l’Índia, es proveeixen d’aigua de pluja. “Com més a prop s’estigui de les muntanyes, més important és l’aigua de fusió de les glaceres per al flux dels rius”, conclou el científic.\nprevious El tràfic il·legal d'espècies condemna als macacos de Gibraltar\nnext La Gran Barrera de Coral ha sobreviscut a cinc canvis ambientals dràstics\nTaurons en risc de sobrepesca


Salut i república: Dones al poder!\ndiumenge, d’abril 13, 2008, Posted by Albert, 2 Comments\nPer fi sembla que la paritat entre homes i dones s'ha fet realitat, si més no al govern Espanyol. Per alguna cosa es comença.\nEl nou president del govern ha marcat per fi l'inici d'una igualtat tant sovint reivindicada per molts sectors de la societat: la paritat en els més alts càrregs del govern. Aquest és un bon inici. Però caldria saber amb quins bàrems s'han triat aquestes persones. Ha estat una qüestió per fer callar les crítiques dels sectors més feministes de la societat? o per altra banda, son persones que han dedicat gran part de la seva vida a formar-se, son competents en les seves àrees i han lluitat per aconseguir el que ara tenen? Voldria pensar que la segona opció és la vàlida, però... no sé perquè em costa de creure. Més que res per la ineptitud ,de sobra coneguda, d'alguna ministra que ja va ocupar el mateix càrreg durant la legislatura anterior.\nAixí doncs, potser menys paritat i més competència a l'hora de triar el personal de les carteres ministerials.\nAnònim @ diumenge, 13 d’abril, 2008\nPero aixó no es nou en ZP.\nL'anterior legislatura, ja va presentar i presumir de tenir el mateix nombre de ministres del sexe masculí i femení.\nPerò si que es cert, que quelcom està canviant, ja que inclòs en la Dreta raddical com es el PP diuen que Esperanza arribarà a manar. La igualtat ja comença a ser una realitat!\nAlbert @ dilluns, 14 d’abril, 2008\nPerò no com ara , que sense contar al president, hi ha més dones que home, i és hora també que a les gran empreses , Repsol, BBVA, La caixa, Banco Santander, Telefonica, etc...hi hagi una autèntica paritat, o si més no , una aproximació, seria bó per les econimies que les dones agafin més protagonisme....\nFixat en aquestes empreses que t'he dit, o les que marquen l'Ibex 35, quantes dones hi ha a la cúpula, una, dos...cap !!!!!


El president mostra la seva disposició a reunir-se amb Aragonès o a convocar la taula de diàleg «al més aviat possible», «quan també ho consideri la part catalana»\nSánchez també s’obre a reforçar les garanties judicials per a un millor control del CNI, com li demana el PNB\n18 de de maig del 2022. 15:19\nContinua sense haver-hi data per a la reunió, però el president del Govern espanyol manté la seva disposició per veure’s amb Pere Aragonès i, fins i tot, per celebrar la taula de diàleg «quan també ho consideri la part catalana». Pedro Sánchez ha remarcat així la seva «confiança» a recompondre els llaços amb la Generalitat després de l’episodi Pegasus, però sense avançar convocatòries i insinuant, de passada, que el retard de la cita amb el cap de la Generalitat és responsabilitat del Govern català.\nSánchez ha al·ludit aquest dimecres a aquesta entrevista pendent amb Aragonès durant la sessió de control al Govern al Congrés, no en resposta a ERC, que no tenia quota per dirigir-li preguntes, sinó a Bildu, la portaveu del qual, Mertxe Aizpurua, li ha preguntat com treballarà per mantenir i recuperar la majoria progressista de la investidura. El president s’ha anotat com a progrés la distensió amb Catalunya, que més del 70% dels catalans considerin que la independència no hauria de ser una prioritat per al Govern català, i ha reiterat que el seu Govern es troba centrat a «millorar la vida dels ciutadans en circumstàncies extraordinàries».\nPer això mateix, ha mostrat el seu agraïment als grups que «no confonen un debat polític concret», com l’espionatge per Pegasus, amb la tasca que, segons el seu parer, ha d’ocupar el temps del Govern i l’oposició, que és «esmorteir» les càrregues de la guerra d’Ucraïna. En aquest «agraïment» a les forces que «entenen les prioritats de la política» hi figurava, lògicament, una crítica velada a ERC, que, de fet, va votar en contra del decret anticrisi (que sí que va salvar Bildu), pel ‘Catalangate’.\nEl segon missatge de retret, tàcit, l’ha dirigit als republicans just a continuació. «La confiança que té el Govern d’Espanya a restablir al més aviat possible aquest diàleg amb les institucions catalanes és total, absoluta i rotunda. Sens dubte, el Govern està disposat a reunir-se, en el meu cas, amb el president de la Generalitat de Catalunya, o a dur a terme la taula de diàleg quan ho consideri també la part catalana». És a dir, que ell no té problema a veure’s amb Aragonès i a fer-ho aviat. Però és el Govern català, per tant, el que no vol tancar aquest despatx. És la primera vegada que la Moncloa deixa entreveure que alguna cosa passa, dotze dies després que el president emplacés Aragonès a reunir-se. El fòrum entre governs es va reunir per última vegada a Barcelona el setembre passat i també hi ha pendent una nova trobada.\nAizpurua havia advertit que la situació «és complicada», ja que la majoria d’esquerres «està tocada» i això «no és bo» ni per al seu Executiu per a l’estabilitat del país, ni per a la «majoria social i treballadora». Enmig d’una crisi, ha dit, la responsabilitat del seu grup i la del Govern és «aportar certeses» i que ningú no es quedi enrere, i la ciutadania «no ha de ser qui pagui els errors» del Gabinet. Segons el seu parer, per tant, Sánchez ha «de fer més» en la seva resposta per l’espionatge.\nAixí, la tasca del bipartit és doble, ha dit Aizpurua en la rèplica: abordar la «regeneració democràtica» d’Espanya i «aprofundir en els avenços econòmics i socials». Per a Bildu, només si avança en aquestes dues línies, consolidarà la majoria progressista i frenarà l’«auge» de l’extrema dreta, i es procurarà així un «cicle més llarg» de l’esquerra al país. «Treballi per a això; nosaltres així ho farem», ha proclamat la diputada, buscant reforçar el vestit de formació assenyada i responsable que vol impulsar Bildu.\nSánchez ha recordat que des que va començar la legislatura s’han aprovat unes 139 iniciatives legislatives, a les quals s’afegeixen les aprovades ahir dimarts pel Consell de Ministres: la reforma de la llei de l’avortament en primera lectura o la transferència de 1.300 milions, en part a les comunitats autònomes, per millorar la formació professional. Per tant, el compromís del Govern per «avançar en drets i llibertats és total i rotund», com ho és també el compromís per «superar amb diàleg els conflictes» que es van viure a Catalunya el 2017 i el 2019. «Per la nostra part, estem compromesos amb la regeneració democràtica, però també l’he de manifestar la total i rotunda confiança en les Forces i Cossos de Seguretat de l’Estat», ha reblat. Era la seva manera de ratificar que el Govern no té «res a ocultar», com ha dit més vegades, perquè tots els seguiments a l’independentisme es van fer de manera legal, amb autorització judicial.\nPer Pegasus també ha preguntat al president el portaveu del PNB, Aitor Esteban. En concret, el dirigent nacionalista volia obtenir d’ell la ratificació que la Policia i la Guàrdia Civil no disposen d’aquest programa informàtic de fabricació israeliana, un «instrument molt invasiu». Sánchez ho ha confirmat, perquè ja el Ministeri de l’Interior, ha recordat, «va clarificar» que no disposava d’aquest ‘software’. «Que ho digui vostè és important, i en prenc nota. Ja veurem què és el que passa. Li demanaria que se n’asseguri i se n’asseguri bé», li ha respost Esteban, que s’ha remès als casos de clavegueres policials que s’han conegut posteriorment, com la «novel·la de converses» entre el comissari José Manuel Villarejo i dirigents del PP que s’està publicant aquests dies a ‘El País’.\nTambé la llei de secrets\nEl portaveu del PNB l’ha instat que «comuniqui» qualsevol descobriment, «ja que el Govern fa gala de transparència», i també l’ha apressat a reformar la llei de secrets oficials –vella aspiració del seu partit– i a recolzar la proposició de canvi de la llei de control judicial del Centre Nacional d’Intel·ligència que el seu grup presentarà.\n«El Govern està disposat a escoltar les propostes que siguin necessàries per al reforç de garanties judicials del CNI amb l’objecte de millorar la confiança que, sens dubte, el Govern no posa en qüestió», ha contestat Sánchez; de manera que ha deixat la porta oberta a modificacions legals en la línia del que reclama el PNB. Així mateix, també ha reivindicat que en la planificació normativa d’aquest any està inclosa la reforma de la llei de secrets.\nLa formació nacionalista planteja canvis en la llei del CNI i en la llei orgànica reguladora del control judicial previ de l’organisme. En concret, el PNB demana que sigui un òrgan col·legiat de tres jutges (i no només un) el que autoritzi per unanimitat les intervencions del CNI que afectin drets fonamentals i que aquest detalli davant els jutges les característiques dels mitjans que faran servir en aquestes escoltes perquè la justícia apliqui el principi de proporcionalitat, informa Efe.\nEl PNB demana igualment que el càrrec de director dels serveis d’intel·ligència sigui proposat pel president del Govern (no pel titular de Defensa) i que per millorar el control polític a través de la comissió de secrets oficials del Congrés els diputats puguin conèixer els mitjans emprats pel CNI en les seves intervencions.\nAbans, la secretària general del PP, Cuca Gamarra, ha aprofitat la sessió de control per arremetre contra Sánchez i la seva relació amb ERC. La dirigent popular ha acusat el cap de l’Executiu d’haver negociat la seva investidura amb els republicans catalans alhora que l’Estat els investigava. «El que no pot negar és que vostè n’estava al corrent», li ha etzibat Gamarra, abans de preguntar a Sánchez si «ha fet suficients concessions a l’independentisme pel seu recolzament parlamentari o encara li’n queden moltes per fer».\n«La diferència en matèria de política territorial és que vostès enviaven ‘piolins’ a Catalunya i amb nosaltres la selecció espanyola de futbol pot jugar a Catalunya sense cap tipus de problemes; a vostès els aproven una DUI [declaració unilateral d’independència] i amb nosaltres, segons els últims estudis demoscòpics, més del 70% dels catalans no consideren la independència una prioritat. Se’n diu concòrdia», s’ha defensat Sánchez.\nA més, el president del Govern ha arremès contra el PP, «que s’assembla més al PP d’abans d’ahir, que estava més pendent de veure com paraven la famosa llibreteta de [Luis] Bárcenas», amb referència als últims àudios que s’han conegut sobre les converses entre l’ex secretària general del partit, María Dolores de Cospedal, i el comissari José Manuel Villarejo. «Malgrat els Villarejos, malgrat la destrucció d’ordinadors... vostès van ser condemnats per corrupció», ha sentenciat, en la línia del que ja els va retreure la setmana passada.\nPolítica Catalunya Paz Esteban Catalangate José Manuel Villarejo Bildu PNB Policia Nacional Guàrdia Civil María Dolores de Cospedal Congrés PP ERC Govern Pedro Sánchez Espionatge Cuca Gamarra CNI


En cada vers que has entès: Joia que ets dels déus fortuna\nRiure, tenir alegria i ser feliç,\ntres coses diferents,\ncom el bonic, el bell i el sublim.\nPoques vegades les dues cares\nde la moneda expressen\nel mateix estat d'ànim.\nPerò alegria sobre alegria\nhan generat meravelles com\nla Simfonia número Nou.\na de juny 09, 2014\nJpmerch 9 de juny de 2014 a les 11:00\nM'ha agradat molt la segona estrofa.\nHelena Bonals 9 de juny de 2014 a les 11:49\nCom l'amor d'igual a igual, Jpmerch, poques vegades passa.\nVicent 9 de juny de 2014 a les 11:28\nEstàs segura que la moneda només té dues cares Helena?\nHelena Bonals 9 de juny de 2014 a les 11:51\nTé cara i creu, Vicent, però dues cares en definitiva. A banda d'això, pot caure de gairell, el que seria la tercera cara. Però jo no en vull saber res de terceres vies!\nVicent 10 de juny de 2014 a les 20:32\nDoncs no em referia a tres cares sinó a les infinites que conformen cada una de les que podem veure...\nI et pose els tres punts i seguits per a que ho veges.\nHelena Bonals 10 de juny de 2014 a les 21:53\nVicent, infinites cares, però bàsicament tristes o alegres.\nVicent 11 de juny de 2014 a les 0:04\nNo, tristes, alegres, eufòriques, histèriques, desllabaçades, paranoiques, maníaques, depressives, ploroses de joia, ploroses de tristor, ploroses de nostàlgia, etc.\nI em deixe tot un diccionari, creu-me, són les cares com eixos antics fitxers d'Internet que començaven a carregar-se fins que arribaven a anar cada vegada més despai fins que semblava que s'aturaven, però torna a creure'm seguien infinitament, això ho saben els ingenus matemàtics, que seguien infinitament, com les cares i els sentiments existents, pensa que cap persona del món és repetida i en som més de 7.000.000.000, és més, cap cosa es repeteix al món, si ho mirem amb lupa i hi ha infinita aigua com per a fer les lupes, infinites lupes cada una més o menys gran o xicoteta.\nVicent 11 de juny de 2014 a les 0:18\nPensa que els normòpates, els qui solem anomenar normals, que conformen el 20 % de la població, no coneixen la tristor ni la joia, i no els fa falta, els coneixen el gaudi només, per manar o per traure plusvàlues, és la llur millor cara.\nHelena Bonals 11 de juny de 2014 a les 8:23\nÉs veritat això que dius, Vicent. Tants caps tants barrets.\nCom es pot no conèixer ni la tristor ni la joia? Això no és normal.\nVicent 11 de juny de 2014 a les 9:20\nSí, creu-me, segons el grau de normalitat hi ha qui la sent o les sent un instant només i hi ha qui no les sent mai, creu-me, només frueixen o gaudeixen del poder i de l'obtenció de les plusvàlues i això és el que ells anomenen felicitat, que no joia o tristor que és dels histèrics només, jo en sóc un, però les sent cada vegada menys.\nUna abraçada des del barri de Russafa de la ciutat de València\nartur 9 de juny de 2014 a les 13:06\nSi mes no, si no aconseguim les tres , que no ens manqui l'alegria !!\nHelena Bonals 9 de juny de 2014 a les 17:43\nque no ens manqui l'alegria!\nSílvia 9 de juny de 2014 a les 13:34\nJo això de ser feliç ja ho he deixat estar, ara miro de viure bé i conservar l'alegria. La felicitat és de més a més, com un regal que ve molt de tant en tant, instants... però no es pot posseir. L'última estrofa ho diu perfectament!\nHelena Bonals 9 de juny de 2014 a les 17:44\na vegades el més trist i desassossegat és el més feliç, el que li passava a Pessoa.\nCarme Rosanas 9 de juny de 2014 a les 17:04\nRepeteico... Poema... Reforço l'alegria.\nCarme, gràcies per tots dos comentaris!\nxavier pujol 10 de juny de 2014 a les 11:38\nMúsica i poemes. A estones ens acosten la felicitat.\nHelena Bonals 10 de juny de 2014 a les 11:50\nA estones, només, Xavier.


La passió pel cant en grup mou aquests 140 cantaires, que ara es tornen a reunir per oferir en concert obres de John Rutter i Albert Guinovart. Del primer, sonarà el 'Magnificat', una de les seves composicions més conegudes. Del compositor català, en canvi, s'hi estrenarà el seu 'Glòria'. Els acompanya la GIOrquestra, amb la soprano Marta Mathéu com a solista. La direcció la comparteixen Pere Lluís Biosca i Elisenda Carrasco.


Arquitectura de despatx – Capvespre\nArquitectura de despatx\nPosted By: Jaume 18 octubre, 2021\nLlegeixo a la xarxa que el Passeig de Sant Joan és el més bonic d’Espanya i no dubto que quan es va estrenar, i més encara quan se’l veia en el projecte arquitectònic, ho devia ser. És molt ample i sobretot en el tram que va de la plaça Tetuàn –amb el monument al doctor Robert, de Joan Llimona– fins a l’Arc de Triomf, fa patxoca. En la realitat, però –soroll a part–, deixa molt que desitjar.\nLes voreres són molt amples, molt espaioses. És ple de terrasses, que no destorben el pas dels vianants i tants bars i restaurants li donen vida. Entre els bars hi ha un seguit d’espais amb molts arbustos i uns parterres trepitjables, amb bancs massissos de fusta, amb un terra amb petites peces com de totxo, separades, entre les quals creixeria l’herbei, i seria com una alfombra verda… Però de tant trepitjada ara fa unes clapes molt lletges i, a sobre, difícils d’escombrar.\nÉs l’arquitectura pensada des del despatx, sobre el paper. Com ja fa temps vaig comentar referint-me al Passeig de la Salzereda de Santa Coloma quan l’ample vorera verda enjardinada la col·locaven a la vora del riu, separada de les altes cases per la carretera que ve de la Roca i va a Sant Adrià. Un professor meu, el Doctor Ciprià Montserrat, ens deia que quan en un lloc es prohibeix pixar i la gent, tot i ser multada, continua pixant-s’hi, és que allí hi ha d’haver un urinari.\nUna arquitectura feta sense el poble sovint s’hi gira en contra.\n1 Comment on "Arquitectura de despatx"\nJosué | 20 octubre, 2021 at 21:58 | Respon\nTot just fa 1 any aproximadament vaig estar parlant amb un company de l’escola allà mateix sobre com estava edificat aquest passeig. No era massa pràctic amb aquelles rajoles, tot i que visualment són boniques.


Per a l’edició d’enguany, 43 municipis litorals van presentar la candidatura de 101 platges, dues més que el 2019. Les 95 platges que finalment han obtingut el distintiu, dues menys que l’any anterior, representen el 16,13% de les premiades a tot l’Estat.\nA continuació, les platges i els ports que han obtingut el distintiu de Bandera Blava a les comarques gironines. De les 28 candidatures de platges presentades, 27 han obtingut el guardó, una menys respecte el 2019. Els 8 ports que s’han presentat han resultat distingits.\nDistincions temàtiques a municipis que van obtenir la Bandera Blava el 2019, i que han realitzat un esforç especial i digne de ser difós com a exemple d’excel·lència en alguna matèria en concret.\nXarxa de Senders Blaus 2020. Distingeix itineraris que enllacen platges o ports amb Bandera Blava i que contribueixen positivament a l’ús sostenible del litoral. Els senders amb aquest distintiu a les comarques gironines són:\nSant Feliu de Guíxols: Camí de Ronda de la platja de Sant Pol a Sant Feliu.\nCentres Blaus 2020. S’atorga als municipis que han obtingut Bandera Blava 2020 i que tenen un centre de visitants, aula de mar o de naturalesa, visitable per la població en general i que inclogui entre els seus objectius i activitats l’educació ambiental sobre els ecosistemes litorals i/o el desenvolupament sostenible, així com informació específica sobre el programa Bandera Blava. El municipi ha de presentar un dossier justificatiu de la seva proposta i, l’any següent, la memòria anual de l’activitat. Els Centres Blaus amb distintiu a les comarques gironines són:\nLloret de Mar: Casa del Mar.


Alquiler de Garajes y parkings en Barcelona - Barcelona - Garajes y parkings de 11m2 , Código postal 08011 de Barcelona\nReferencia cliente: 2007\nPreu per un abonament 24h. Iva inclòs. Consulteu més opcions d´hores i preus! Si sou abonats d´un dels aparcamens de la xarxa B:SM, recordeu que gaudiu d´un 50% de descompte en qualsevol dels altres aparcaments de la xarxa sobre la tarifa rotació. Aparcament públic 24 h. Turismes,bicis i motos.Rotació i lloguer.Consigna gratuïta,vigilat,WC,ascensor,adaptat persones amb minusvalia.Endoll elèctric.


Instruccions V Jornada Valenciana de Documentació\nPosted on 12 de February de 2020 12 de February de 2020 by informacio\nDia 13 de febrer – previ a la Jornada\nSi veniu a les visites programades, vos informem que el punt d’encontre serà la porta de la Catedral de València situada a la plaça de la Reina, la coneguda com porta dels ferros. Vos preguem que feu un esforç per arribar un poc abans, a poder ser a les 17:20 hores. Hem de fer els grups i organitzar-nos bé per a la visita i som molts els inscrits.\nEn acabar, si esteu apuntats, recordeu que el sopar de la jornada és a les 20:30 al “Mirador de las Comedias”, un espai situat en ple centre de València (Carrer Comèdies núm. 7, cantonada Carrer De la Pau).\nDia 14 de febrer – #JVDOC20\nRecordeu que la Jornada se celebra al Centre Museístic La Beneficència (Carrer Corona 36, València).\nVos informem que serem molt estrictes amb els horaris marcats, ja que tenim un programa molt interessant i un públic molt nombrós. Estem encantats per l’expectació que ha causat la jornada i volem que tots i totes ho aprofitem al màxim, per la qual cosa preneu nota:\nAcreditació i tallers.\nDes de les 8:30 fins a les 8:55 hores del matí vos podreu acreditar i arreplegar el material de la Jornada.\nCom els tallers estan plens, tenim llista d’espera i no volem que ningú que tinga interés es quede sense fer el taller, durant l’acreditació vos preguntarem si assistireu als tallers als quals esteu inscrits. A partir de les 11.15, hora en què pararem a esmorzar, les persones que no tingueu plaça podreu preguntar si queden places lliures als tallers.\nL’horari també és reduït de 14:00 a 15:30 hores i els tallers començaran a l’hora exacta. Vos recomanem reservar en alguns dels restaurants que estan prop i vos informem que el pati de La Beneficència estarà disponible per a qui vulga dinar allí amb un entrepà o dinar per endur, sembla que farà bon estar.\nEl hashtag que utilitzarem a les xarxes socials és #JVDOC20. Vos animem a comentar tota la jornada a les xarxes amb aquesta etiqueta.\nSi teniu qualsevol dubte podeu contactar amb nosaltres. Vos esperem a la V Jornada Valenciana de Documentació.\nPrevious PostPrevious Hola, món!\nNext PostNext Dinàmica participativa: els reptes del canvi


La cultura del llibret – La pluma mestiza\n12 abril, 2016 18 mayo, 2016 La pluma mestiza\nRepresentació de la JLF de Xàtiva als #plf16\nLa Festa de les Lletres Falleres és més que una simple «Festa». S’ha convertit en el punt de trobada dels amants de la nostra cultura i dels bojos dels llibrets. Una cita que, a Alzira el passat divendres, va assolir la seua V edició, i que creix amb més i més força any rere any.\nPerò aquest èxit no és fruït de la casualitat. És el remat final d’una tasca que es duu a terme durant tot un any per part de l’Associació d’Estudis Fallers, l’Associació Cultural Falla La Malva d’Alzira, l’Associació Cultural Falla El Mocador de Sagunt, l’Associació Amics del Mestre Ortifus, la plataforma Malalt de falles i, des de l’edició 2016, la Junta Local Fallera de Xàtiva. Tots ells conformant la Federació de les Lletres Falleres.\nEn aquesta edició s’ha comptat amb la presència del gran Pep Gimeno ‘Botifarra’, qui va delectar als assistents amb el seu tradicional repertori que va culminar amb la mítica ‘Malaguenya de Barxeta’. La direcció de l’acte va còrrer a càrrec d’Inma Guerrero i Miguel A. Martínez, que es van preocupar de fer riure i d’amenitzar les vora dues hores d’acte. Destacar també la intervenció d’Hugo Morte, president de la Federació de Lletres Falleres, qui va recordar que «Fem açò perquè estimem la llengua que parlàven els nostres avantpassats».\nPerò la cultura necessita veure’s recolzada pels dirigents. I és per això que cal agrair la presència dels Diputats nacionals al Congrés Elena Bastidas i Vicente Ten; dels diputats provincials de Cultura i Turisme a Diputació de València Xavier Rius i Pilar Moncho; de l’alcalde d’Alzira Diego Gómez; del regidor de Falles de Xàtia Pedro Aldabero; dels regidors de l’Ajuntament de València Carlos Galiana i Pilar Soriano; així com del regidor de Cultura Festiva de València i president de la Junta Central Fallera Pere Fuset. Perquè una Festa comença a ser gran quan els qui manen es preocupen per ella.\nI si d’una cosa cal estar ben orgullosos, és de l’augment de la participació, ja que en aquesta edició dels Premis de les Lletres Falleres hi ha hagut un més que notable increment de treballs, nous guardons i noves comissions que han estat partíceps d’aquesta iniciativa.\nLa Falla E. Merello (Port de Sagunt) amb el Premi Climent Mata.\nI com a xativí, m’agradaria traure pit de la meua ciutat. Aquest any, amb la inclusió del Premi Climent Mata, s’ha cobert un dels buits que existien en referència als premis dedicats als llibrets: el de la maquetació i el disseny, un element indispensable. També, com no, felicitar a totes les Falles de Xàtiva que han aconseguit nominacions als Premis, ja que no és gens fàcil superar la criba amb un nombre tan alt de treballs presentats, alguns d’ells de molta qualitat:\nNominacions al Climent Mata per a la Falla Espanyoleto, Falla Molina Claret i Falla Benlloch Aleixandre VIé; al Premi Mocador al millor assaig sobre falles i cultura popular a un llibret de falla per a la Falla Joan Ramon Jiménez; nominació al Premi Ortifus-Coherència per a la Falla Selgas Tovar; i nominacions al Premi Pepet al millor article al voltant de la candidatura de l’espai cultural de les Falles valencianes a Patrimoni Immaterial de la UNESCO per a la Falla República Argentina i per a la Falla Selgas Tovar.\nFelicitar als organitzadors per tot el treball realitzat i per el ressó que han aconseguit, materialitzat amb la participació de la gent emprant el hastag #plf16. És important unir esforços en favor de la nostra festa i de la nostra llengua. Ja que com diu Hugo Morte: «Fem soroll. Fem cultura. Fem falla en valencià» .\nA pels #plf17 !\nPremi Soles i Godes\nPremi Emili Llueca\n‘Apunts de falles’, de Verónica March, comissió Falla Plaça Cervantes, de Paiporta.\nPremi Climent Mata local\nPremi Climent Mata Comunitat Valenciana\n‘Ciutat, art efímer i falles i+e’, de Mercedes Navarro , comissió Castielfabib – Marqués de Sant Joan .\nAlzira falles Festa Lletres Falleres llibrets premis valencià\nEntrada anteriorSuzuki, el método del talento\nPróximo entradaLa fiesta europea del fútbol playa