COSA by Petiso - 18-11-2011\nProgramació del dia 18-11-2011\nNomés a partir de la data 18-11-2011\n22:50 (tv3) Set ànimes\n22:50 (tv3cat) L'estafador\nProducció: Televisió de Catalunya, In Vitro Films, Canal Sur, Televisión de Galicia, Editorial Compostela i Arrayás Producciones\nGuió: Luis Vega, Àngels Diemand-Hartz i Ricard Figueras\nIntèrprets: Lluís Marco (Miquel), Lúa Testa (Anna), Simon Andreu (Manuel), Mercedes Hoyos (Sarita), Juli Mira (Cortés), Mabel Rivera (Constanza), Pere Molina (Munch), Álvaro Monje (Pablo), Pepo Suevos (Alcàntara 1), Ignasi Vidal (Alcàntara 2) i Juan Carlos Villanueva (Emilio)\nA punt de fer els 18 anys, l'Ana decideix seguir les passes de la seva mare morta: navegar amb el veler on ella va creuar l'Atlàntic diverses vegades. Tot i la negativa de l'avi (Manuel) s'escapa de casa i va fins on hi ha amarrar el veler. Però necessita diners per reparar-lo. Quan coneix a Miguel, lladre i estafador de professió, decideix unir-se a ell. I més quan descobreix unes fotos que tenia la seva mare al vaixell i on surt el propi Miguel de jove. L'Anna creu que potser el seu pare. Mentre Miguel intenta trobar un company de banda (Emilio) que té uns diners que Sarita (una altra estafadora) li reclama, Ana va descobrint les seves dots d'estafadora i el món que envolta a Miguel. Però tot es torça quan Cortés, polícia amic de Miguel, li diu que Ana és menor i que si no vol problemes l'ha d'entregar a la policia.\n00:50 (tv3) Narc\nNick Tellis, un agent especial antidroga, es veu obligat a ajudar en el cas de l'assassinat d'un altre policia quan les pistes que seguien els investigadors arriben a un punt mort.\nProducció: Paramount Pictures, 2002 (Estats Units)\nIntèrprets: Jason Patric, Ray Liotta, Busta Rhymes, Chi McBride, Dan Leis, Lloyd Adams\n03:30 (tv3cat) L'estafador\n14:20 El medi ambient - Mosaic 18/11/11\nLes construccions de bambú creixen; les cícades no varen conèixer els dinosaures; estudiant la "zona morta" del Golf de Mèxic; llibre: "Fora de classe" (educació ambiental)\n15:40 Cuines - Galtes de vedella a la catalana\nGaltes de vedella a la catalana\nCuinera: Francesca Gabaldà Menudera Cuina de casa Barcelona\n15:50 La Riera - Cap. 384\nSEGONA VISITA DEL CRÍTIC GASTRONÒMIC Avui ve a dinar el crític. És la segona visita i es produeix un sabotatge a la cuina. Hi ha coses que no es poden amagar per sempre, i la Bet acabarà sabent qui ha enviat en Jofre a l'hospital. A Can Riera, en Carlos està sorprès perquè l'Ernest no l'ha esbroncat després d'haver-lo enxampat amb la Maribel, al celler, fa uns quants dies. En Miquel, dolgut per l'actitud classista de la Lídia, aconsella a en Guillem que no faci cas a la seva filla.\nQuè li passa a la Mercè? Com acabarà la història entre la Carme i el Guillem? En parlarem a la tertúlia de "La Riera" amb els nostres tertulians David Balaguer, l'àvia Remei, Enric Majó, Ana Boadas i Pere Mas. Recta final de la campanya, en el compte enrere abans de les eleccions, Toni Aira ens ajudarà a descobrir les claus del 20-N. Ens posarem en forma amb el nostre entrenador personal, Jordi Pallarés.\n18:30 Julie Lescaut - Bellesa fatal\nEl popular Joan Pera i l'home del temps Dani Ramírez se'n van d'excursió fins al Parc Natural del Montseny. L'actor va descobrir l'ermita de Sant Martí de Riells, a la Selva, fa més de trenta anys i se'n va enamorar. Aquest divendres compartirà aquesta excursió amb els espectadors de l'Espai Terra.\n21:55 Àgora: Candidats Eleccions Generals 2011 - Entrevista a Carme Chacón, candidata PSC\nEntrevista a Carme Chacón, candidata PSC\n22:50 La gran pel·lícula - Set ànimes\n00:50 Pel·lícula - Narc\n02:25 Ventdelplà - Cap. 50\nAl súper i al Tramuntana es parla dels gitanos i se'ls relaciona amb els robatoris que s'estan produint a la zona. Un malentès provoca un enfrontament entre ells, el Paco i el Jaume.El Biel es rebota contra qualsevol intent d'apropament del David. La situació entre ells dos arriba al límit quan el David descobreix que ha estat el Biel qui ha robat uns pastissets al Tramuntana. La Teresa, amb el cor dividit, no pot evitar protegir al seu fill. El Lari, ferit per la Mònica, demana que un altre monitor es faci càrrec de la seva rehabilitació. Ella, tot i que reconeix que potser s'ha passat, li retreu que s'hagi rendit i l'hagi abandonat. La Isona, per no ser menys, fa creure a les seves amigues que surt amb el Martí. Seguint l'engany davant d'elles, el noi li fa un petó, amb una intensitat, que la deixa descol·locada.\n03:15 Jazz a l'estudi - Dani Nel.lo\n04:14 Jazz a l'estudi - Biel Ballester\n07:00 Tresors animals - El cérvol mesquer: una aroma mítica\n07:25 El geni francès - La passamaneria\n07:50 Enciclopèdia breu - Aristòtil\n08:50 Les 7 meravelles de la Xina - El temple de Shibaozhai\nEl temple de Shibaozhai\nRecolzada sobre una roca de 30 metres, la increïble pagoda vermella de Shibaozhai és tota una proesa de la humanitat. El que la fa única és que, en lloc de presentar una estructura elevada i imponent, la secció de nou plantes només compta amb tres cares ja que els arquitectes la van dissenyar comptant amb la paret del penya-segat com a suport.\n09:15 Guies de butxaca - Singapore\n09:30 Comarques.doc - Tarragonès\nLa comarca del Tarragonès té una superfície de 317,4 quilòmetres, és una de les tres comarques que componen el Camp de Tarragona. Amb una costa gairebé rectilínia, les platges de sorra fina són del Tarragonès són un dels principals destins turístics de Catalunya. Les oliveres, la vinya i els garrofers són els protagonistes del camp tarragoní. Així mateix, s'ha desenvolupat una activitat industrial intensa al voltant de la petroquímica i del sector químic, sense trencar l'equilibri de la comarca. La ciutat de Tarragona, és un dels ports de pesca principal del nostre país, i la Tarragona romana ha estat declarada Patrimoni de la Humanitat per la UNESCO.\n10:00 La descoberta gastronòmica de Rick Stein a l'extrem Orient - Vietnam & Thailand\nVietnam i Tailàndia El recorregut culinari de Rick Stein continua tot baixant pel riu Mekong fins al Vietnam. Rick baixa pel riu Mekong fins al Vietnam. Aquí els aliments són lleugers i frescos; es preparen amb grans quantitats d'herbes, peixos d'aigua dolça i sopes saboroses fetes amb tires fines de vedella i fideus d'arròs. "És menjar per aprimar-se", comenta amb entusiasme. A Ho Chi Minh, Rick visita l'indret més freqüentat del seu ídol, l'autor Graham Green, i a Hanoi es troba amb un antic empleat que el fa gaudir del deliciós i variat menjar de la venda ambulant a la capital del Vietnam. Definitivament, la millor opció per menjar a la fresca són les paradetes nocturnes del centre de Bangkok.\n11:00 segle xx - L'experiment Goebbels: Segona part\nCompletem avui, a 'segle xx', l'emissió del documental icogermanobritànic titulat L'experiment Goebbels, que es basa en fragments dels diaris escrits pel dirigent nazi des de l'estiu del 1924 fins a l'abril de 1945 i que ens mostra sense intermediaris la tendència a l'autocompassió, el complex de superioritat intel·lectual i el fanatisme il·limitat de qui va ser el totpoderós ministre de Propaganda del Tercer Reich. El capítol que ara veuran comprèn els anys de 1937 a 1945, i toca diversos exemples de la tasca adoctrinadora i manipuladora de Joseph Goebbels al capdavant de l'aparell de comunicació nazi: des de l'apropiació del festival d'òpera wagneriana de Bayreuth fins a les justificacions de la Nit dels Vidres Trencats, el gran pogrom antisemita del novembre de 1938, o del pacte dels nazis amb els ssoviètic de l'agost de 1939, pròleg de l'inici de la Segona Guerra Mundial.\n11:55 Valor Afegit Innovació\n12:05 Sputnik - To de re per a mandolina i clarinet\n12:07 Sputnik - To de re per a mandolina i clarinet\n13:00 A fons - Croàcia\n13:25 Mons amagats: els esmòquings de la Patagònia - Mons amagats: els esmòquings de la Patagònia\n13:50 Vida al cobricel de la selva\n14:40 Viure a sang freda - A la recerca de cròtals\n14:50 Reportatges ecosistemes marins - Bajo de dentro\n15:00 Cases ecològiques - Krikorian\nL'episodi d'avui comença fort: una partida de futbolí entre un robot i el campió mundial d'aquesta modalitat. Qui creieu que guanyarà? Després us ensenyarem a pesar el cap d'una persona. És més complicat del que sembla! També visitarem una granja de productes lactis on les vaques són tan felices que fan més llet, i tot gràcies a un robot de munyir i un entorn que sembla un balneari.\n15:45 Volcans del món - Els volcans mítics d'Etiòpia\n16:40 Tresors del món, patrimoni de la humanitat - El Djebel Barkal. La muntanya sagrada dels faraons negres. El Sudan.\n17:00 quèquicom - Oli d'oliva: l'or líquid\nOli d'oliva: l'or líquid\nL'oli d'oliva és l'or líquid pel color, però sobretot perquè és un aliment molt beneficiós per a la salut. S'ha demostrat que prevé les malalties cardiovasculars i alguns tipus de càncers. Un equip de la UAB ha descobert els mecanismes moleculars pels quals l'oli d'oliva verge ajuda a alentir el càncer de mama. Ha vist també que per obtenir el màxim profit de l'oli d'oliva cal consumir-ne poca quantitat, però de molta qualitat i durant tota la vida. El reporter Pere Renom tasta a la Universitat de Lleida un oli reforçat amb antioxidants, especialment indicat per a persones hipertenses. També cull olives, en fa oli al molí i visita a l'IRTA l'olivera més famosa del món, la i-18, a partir de la qual s'han produït 14 milions de plantes.\n17:24 quèquicom - Tintín\n17:50 Com funcionen les coses - L'alumini\n18:40 Cròniques salvatges - Vampire bats; Pronghorn; NG kids; Will Steger\n19:05 Catalunya salvatge - Pelegrins de l'aigua\n19:35 Les 7 meravelles de la Xina - El Buda de Leshan\n20:00 La descoberta gastronòmica de Rick Stein a l'extrem Orient - Vietnam & Thailand\n21:00 La Riera - Cap. 384\n21:45 GR Pirineus - Somnis de volcans\n22:10 Thalassa - LES EMPREMTES DE L¿AVI CHARCOT/EL JOC DE LA PESCA\nLES EMPREMTES DE L'AVI CHARCOT L'estiu de 1903, "Le Français", una goleta de tres pals, va sortir del port de Le Havre. El comandant es deia Jean-Baptiste Charcot. Després de cinc mesos de travessia, quan van arribar a l'Argentina, "Le Français", totalment renovat, va carregar tot el que calia per passar un any a l'Antàrtida. L'expedició es va convertir en una autèntica aventura nacional. Un segle després, Anne-Marie Vallin-Charcot, la néta del famós comandant, torna a fer el viatge seguint les empremtes del seu avi. EL JOC DE LA PESCA A Catalunya la pesca recreativa al mar és una activitat tradicional de pes. S'ha estimat que cada any hi ha entre 10 i 15 mil embarcacions de pescadors recreatius que surten almenys un dia a gaudir de la pesca. Avui veurem com creix el nombre de pescadors recreatius que aposten per un canvi de mentalitat en el sector per contribuir a recuperar els recursos marins amb l'assumpció de pràctiques de pesca més responsables i col·laborar amb els centres científics de referència que estudien la pesca.\n22:55 Millennium - Famílies, història de la societat\n00:00 El documental - El sastre (L'hort de Getsemaní)\n00:31 El documental - El germà del sastre\n01:00 La Roma secreta\n01:50 Les 7 meravelles de la Xina - El temple de Shibaozhai\n02:15 Guies de butxaca - Singapore\n02:25 GR Pirineus - Somnis de volcans\n02:50 Thalassa - LES EMPREMTES DE L¿AVI CHARCOT/EL JOC DE LA PESCA\n03:35 Millennium - Famílies, història de la societat\n04:35 Trasllats colossals - Càrregues llargues\n05:25 Cases ecològiques - Krikorian\n06:10 Trasllats colossals - Càrregues llargues\n07:25 Les Tres Bessones - Les tres bessones i la flàuta màgica\n07:50 Doraemon - El monitor de les sensacions / El robot de la simpatia\n08:10 Doraemon - L'essència màgica de les mines / Salvem l'oreneta d'en Nobita\n08:45 Léonard - El professor processador\n08:53 Léonard - Comte Bàsila\n09:00 Pingu - En Pingu fa esquí de muntanya\n09:10 En Thomas i els seus amics - Oh, quina humiiació !\n09:35 Carrer del zoo 64 - Cap. 17 La història del dromedari Gary\n09:45 Bob, el manetes - El cometa del Pansit\n09:54 Bob, el manetes - Pansit, el socorrista\n10:04 Bob, el manetes - La pel.lícula del Carbassot\n10:14 Bob, el manetes - Corri, Senyor Bonvent\n10:25 Les endevinalles de la Rac-Rac - La granota\n10:30 Pat i Stan - Cap. 72 Espaguettis\n10:30 Pat i Stan - Cap. 74 Salt elàstic\n10:31 Pat i Stan - Cap. 76 Pesca\n10:32 Pat i Stan - Cap. 78 El llenguatge de les flors\n10:33 Pat i Stan - Cap. 83 Aeronàutica\n10:33 Pat i Stan - Cap. 91 Pipí 2\n10:34 Pat i Stan - Cap. 94 Inflat\n10:35 Pat i Stan - Cap. 99 Inquietud\n10:40 Els barrufets - La gran aventura del pintor\n11:02 Els barrufets - El rinoceront d'or\n11:30 Daniel, el trapella - Tractament de tauró\n11:52 Daniel, el trapella - Pescant problemes\nAvui que és el Dia dels Innocents en Timmy vol aprofitar per venjar-se de tots els que li han gastat males passades durant l'any. I la millor manera és demanant a en Cosmo i a la Wanda que facin venir al món terrenal el Bufó Bromista, el personatge més divertit de l'univers, però que no té aturador! Prepara't, que avui en passaran de molt grosses!\n12:37 Els padrins màgics - + info\nDesprés d'haver passat un dia horrible, en Timmy ha tingut una idea genial. Demanarà a en Cosmo i a la Wanda un botó per reinicialitzar la vida. Així, quan no li agradi com han anat les coses, podrà fer anar enrere el rellotge fins al moment concret en què vulgui tornar. Però, què passaria si anés a parar a les mans de la Vicky?! Ja es pot anar preparant avui en Timmy!\n12:45 Els germans Kratt - Caminem per sobre l'aigua\n13:10 La lliga dels supermalvats - + info\n13:21 La lliga dels supermalvats - + info\nTot fent bromes per telèfon, en Voltar ha trucat a l'Enòrman, el senyor dels gynórmans, conqueridor de planetes, el guerrer més poderós de tot l'univers. L'Enòrman ha assegurat que si en Voltar no li demana perdó, les conseqüències seran desastroses per a tot el planeta. Evidentment, en Voltar no té cap intenció de demanar perdó...\nEl gran Voltar té intenció de posar fi a la tirania del regnat de l'esmorzar a primera hora. I és que els malvats de debò es lleven al migdia i es mengen una pizza i un gelat! Per dur a terme aquesta missió farà servir el raig invencible del doctor Gripau. L'únic que pot evitar que els habitants de Metrociutat es quedin sense esmorzar és en Supergloriós. Se'n sortirà?\n13:50 Els pingüins de Madagascar - El pinguvencedor s'ho emporta tot / Operació: Peus reials\n14:15 Els pingüins de Madagascar - El caos de les crispetes / Vist i no vist\n14:40 Capità Bíceps - L'Àvia Atòmica\nDesprés de saber que el Capità Bíceps ha enxampat el seu nét, el Nen Atòmic, l'Àvia Atòmica ha decidit que és hora de tornar a la feina. Avui mateix fugirà de la llar d'avis superdolents per passar comptes amb el nostre heroi, que s'haurà d'enfrontar a armes com ara la melmelada de pruna, els jerseis enverinats i la dentadura postissa atòmica!\n14:49 Capità Bíceps - La Mòmia\n14:59 Capità Bíceps - El Superescombriaire\n15:08 Capità Bíceps - El Badallador\nEl Badallador, després de molts anys sense poder dormir per culpa del President, ha dedicat tota la seva vida a inventar un badall molt especial, capaç de fer adormir un exèrcit sencer. Després d'atacar el gratacel presidencial, ara s'ha dirigit a la base militar i ha programat tots els míssils per destruir la Capital. Capità Bíceps, no se'ns adormis!\n15:10 El detectiu Conan - l xoc entre el vermel i el negre. La innocència. Dotzena part\n15:34 El detectiu Conan - l xoc entre el vermel i el negre. La mort. Tretzena part\n16:00 Blue dragon - Cap. 93 El bufó mossega\nCap. 93 El bufó mossega\nEn Shu, la Prímula i l'Szabo per fi s'han trobat amb la Brigada Blanca. De fet, en Shu en continua sent el seu principal objectiu, però el doctor Tarkovski ha decidit deixar-lo parlar. En Shu els ha demanat que parin de lluitar contra ells i Rozenkreutz, però en Furioso té clar que ells sols són perfectament capaços de salvar el món...\n16:23 Blue dragon - Cap. 94 La defensa de Zmei\nCap. 94 La defensa de Zmei\nEl doctor Tarkovski per fi ha accedit a les peticions d'en Shu i la Prímula i ha declarat el final de la guerra amb Rozenkreutz i la reconciliació amb tots els Manipuladors d'Ombres. En Noy està procurant configurar el "Transportador", però en Rudolf ja ha enviat els seus dracs voladors a atacar el temple de Zmei.\n16:45 Les Tres Bessones - Les tres bessones i Amadeus\n17:15 Bob, el manetes - La panxona vol debutar\n17:30 La Lua i el món - El dia del no\n17:33 La Lua i el món - El dia de les cartes\n17:40 En Thomas i els seus amics - En Thomas té un dia esbojarrat\n17:50 L'hora del Timmy - La remullada del Timmy\n18:05 Una mà de contes - Tatxi Tatxo i la Draga\n18:20 Lila - El mal humor\nLa Lila desitja que la família deixi d'estar sempre tan contenta... i només perquè ella es lleva de mal humor i li molesta que tothom faci bona cara. Apa... però, que els que t'envolten estiguin tot el dia rondinant és molt pitjor que rondinar tu!\n18:25 Lila - El videojoc\n18:35 Els Dalton - Els Dalton fan el cim\n18:42 Els Dalton - El temple asteca\n18:49 Els Dalton - Els reis del ring\n18:56 Els Dalton - El tren dels dalton\n19:10 Què hi ha, Scooby-Doo? - Llums, càmera, caos!\n19:40 El llibre de la selva - La pantera polenta\n19:51 El llibre de la selva - El dia de l'ombra\n20:05 Els pingüins de Madagascar - Preparats? Peix! / Un miracle sobre gel\n20:25 Els pingüins de Madagascar - La mà dreta / Cervell espatllat\n20:55 Tom i Jerry - El gat pescador\n21:02 Tom i Jerry - El gat m'ha...ai!\n21:10 Bugs Bunny i els seus amics - La conilleta vermella i els tres porquets\n21:25 Tom i Jerry - Cent mètodes per enxampar un ratolí\n06:00 La Lua i el món - Un bon invent\n06:03 La Lua i el món - Activitats extraescolars\n06:05 Megaminimals - A poc a poc...\n06:11 Megaminimals - Un tresor a l'hort\n06:59 Kamichama Karin - + info\n21:30 Bola de Drac Z Kai - L'atac d'en Kaito multiplicat per vint ! Un kamehame-ha de tot o res !\n22:00 Plats bruts - Tinc un dia normal\n22:25 Doctor Who - Cap. 66 Cançó de nadal\nCap. 66 Cançó de nadal\nL'onzè Doctor, i els acabats de casar Amy i Rory, tornen per viure una emocionant i divertida aventura, acompanyats pel veterà actor Michael Gambon i per la mezzosoprano gal·lesa Katherine Jenkins, per retre un homenatge al clàssic de Charles Dickens. És ple hivern, la nit de Nadal. L'Amy i en Rory estan atrapats en una nau d'una línia espacial que cau en picat a través de gruixos de boira gelada cap a la superfície del planeta que tenen a sota. Només un home té el poder per salvar-los, només un home està en possessió d'una màquina que pot aclarir la boira i deixar que aterrin de manera segura. Aquest home és en Kazran Sardick, un ric, però vell solitari, que governa Sardicktown. L'única oportunitat del Doctor per rescatar la nau i els 4.000 passatgers és salvar l'ànima d'en Kazran i mostrar-li que val la pena viure la vida. Per aconseguir-ho, ha de tornar al passat, quan en Kazran era un noi amb una vida plena de promeses. Serà capaç, el Doctor, de posar una cançó al cor d'en Kazran i amor a la seva vida, en ple Nadal? I el podrà treure de la foscor? Fitxa tècnica Protagonistes: Matt Smith, Karen Gillan, Arthur Darvill, Michael Gambon, Katherine Jenkins Direcció: Toby Haynes Guió: Steven Moffat Producció: Sanne Wohlenberg Producció executiva: Steven Moffat, Piers Wenger, Beth Willis Una producció de la BBC\n23:25 Saint Seiya: el quadre perdut - La promesa\n23:50 Bola de Drac Z Kai - S'acosta el moment de la veritat ! En Son Goku torna a l'acció !\n00:13 Bola de Drac Z Kai - Derrota en freezer goku. les llàgrimes de l'orgullós príncep guerrer de l'espai\n00:36 Bola de Drac Z Kai - En songoku contra en freezer. comença el gran enfrontament\n00:59 Bola de Drac Z Kai - La batalla al límit. en songoku, en freezer i en gineu un altre cop?\n01:23 Bola de Drac Z Kai - L'atac d'en Kaito multiplicat per vint ! Un kamehame-ha de tot o res !\n01:45 Nana - Cap. 15 Baralla al restaurant\n02:07 Nana - Cap. 16 El primer concert dels Blast\n02:35 Doctor Who - Cap. 66 Cançó de nadal\n05:00 Doctor Who - Cap. 66 Cançó de nadal


Mireu: 'House of Cards', el tràiler de la temporada 4: Mira cap al futur - Televisió | Abril 2021\nMireu: 'House of Cards', el tràiler de la temporada 4: Mira cap al futur\nEl gran final de la temporada 3 de 'House of Cards' es va centrar en la relació fracturada de la Primera Família, i el nou tràiler de la propera temporada no perd el temps de caure en la complexitat emocional actual. És evident que Frank (Kevin Spacey) i Claire (Robin Wright) encara lluiten per tornar-se a connectar, cosa que no és cap sorpresa quan es planteja la voluntat de què són les dues.\nNo obstant això, els Underwoods no són els únics personatges en exhibició en aquest lloc de 60 segons. Kim Dickens torna a ser la periodista estreta de Kate, Baldwin, com ho fa el president rus Petrov (Lars Mikkelsen) i el de la mà dreta de Frank, Doug Stamper (Michael Kelly). També destaquen els membres del repartiment recentment afegits, Joel Kinnaman ('The Killing') i Neve Campbell ('Scream'), però el que és important és que el punt curt està ple de clips inquietants.\nNetflix va anunciar recentment que aquesta temporada serà la definitiva per al creador i showrunner Beau Willimon, que sortirà per continuar nous projectes (inclòs el seu primer amor a la dramaturgia). L'espectacle es va renovar per a la temporada 5, però, encara que segurament hi haurà cert finalitat dels propers episodis, encara hi haurà més per venir.\nConsulteu el nou tràiler anterior. 'House of Cards' La temporada 4 estrena tots els seus episodis el 4 de març, exclusivament a Netflix.\nLLEGIR MÉS: 'House of Cards' renovada per la 5a temporada per Netflix, però el creador Beau Willimon no tornarà


RECEPTES DE MELMELADES PER FER AMB NENS - Sortir amb nens\nPer fer a casa » Cuinar amb nens » Postres » RECEPTES DE MELMELADES PER FER AMB NENS\nFem les millors receptes de melmelades!\nFer melmelada pot esdevenir en una tarda molt divertida amb els nens! Fer-les és molt fàcil, pel que gairebé poden fer-ho quasi tot ells mateixos nens amb una mica d’ajuda dels pares i mares. A més a més, les receptes de melmelades són una alternativa més saludable a les que podem trobar a les botigues. I no només això, amb qualsevol mena de melmelada podem fer altres receptes boníssimes. T’ho expliquem tot!\nReceptes amb les melmelades casolanes\nLa pera és una fruita amb un gust molt suau, pel que és una melmelada ideal per barrejar amb altres receptes com pastissos o pasta fullada. Per fer-la, només cal tallar-la, barrejar-la amb sucre i escalfar-la per després batre-ho tot, o bé deixar trossets. Una recomanació és afegir-hi una branca de canyella per donar-li un gust una mica més fort.\n➡ Troba tota la recepta de la melmelada de pera AQUÍ\nQuan estem a la tardor, s’ha d’aprofitar al màxim els productes de temporada! I la carabassa és un d’ells. Aquesta és una fruita molt dolça que gairebé és un substitutiu de sucre, pel que la recepta no ha de contenir tanta quantitat d’aquest i serà una melmelada molt més sana. A més a més, és ideal per combinar amb ingredients salats com el formatge.\n➡ Consulta com fer melmelada de carabassa AQUÍ\nEntre els mesos de maig i setembre l’albercoc esdevé una de les fruites preferides, sobretot per als més petits. La melmelada d’albercoc és perfecta per la temporada de calor i poder combinar-la amb altres dolços. Per fer-la només cal escalfar-la amb sucre a una cassola i batre-ho tot, o bé deixar trossets petitets.\n➡ Troba com fer melmelada d’albercoc AQUÍ\nLes móres són boníssimes! I com a tal, també es mereixen una melmelada casolana ben bona. A més a més, va molt bé per combinar tant amb receptes salades com dolces. Per fer-la només hem de rentar-les bé i escalfar-les amb aigua, sucre i suc de llimona. En aquest cas, millor batre-ho tot, ja que els trossets poden molestar més al ser tan petits.\n➡ Consulta com fer la melmelada de móres AQUÍ\nNo pot faltar la melmelada de préssec! Molt semblant a la d’albercoc però una mica més suau. A més a més, el préssec el solem trobar a qualsevol fruiteria durant tot l’any. Com la resta de melmelades, només hem d’escalfar els trossets de préssec amb suc de llimona i sucre. Ho podem batre o gaudir dels seus trossets.\nAquest pastís està fet amb melmelada d’albercoc, tot i que també es pot fer amb melmelada de pera, de móres, de préssec… De la que més ens agradi! A un motlle apte per al forn estenem la pasta brisa i a continuació podem abocar la melmelada escollida. Afegim tires de pasta brisa pel damunt, escalfem, i tot llest per gaudir!\n➡ Mira com fer el pastís de melmelada i pasta brisa AQUÍ\nUnes postres boníssimes que mai fallen! I que milloren molt si estan fetes de melmelada de móres casolana. La base la fem de galetes triturades. D’altra banda, per fer el farcit de formatge només cal barrejar nata, formatge, sucre i gelatina i ho aboquem al damunt de la base. Deixem refredar i afegim l’ingredient clau, la melmelada de móres!\n➡ Consulta com fer el pastís de formatge amb melmelada de móres AQUÍ


Jocs de nens: d’abril 2009\nEscrit per Patrícia Montañés a 16:21 1 persones volen tornar a ser nens!\nElla juga al menjador mentre la mare mira la televisió. El pare, com sempre a aquella hora, està al despatx. Sílvia arriba al menjador amb molts fulls a la mà. Porta una bona estona a la seva habitació, estudiant.\n-Mama, et puc dir això? Es que tinc un examen demà i ja saps que em va molt bé explicar-t’ho.\nLa mare somriu i, en senyal d’afirmació, apaga el televisor. Agafa aquell grapat de fulls i Sílvia comença a recitar tot el que ha après durant les hores d’estudi.\n“Els romans tenien dos tipus de mort: la mort terrenal, la que coneixem nosaltres. És a dir, et mors. La segona mort és la més important per al món romà. Es tracta de la mort per oblit. Els romans creien que quan la gent t’oblidava era com tornar a morir. Per això posaven els nínxols a les afores de les ciutats, per a que tothom els tingués present. Els més rics es feien grans escultures per a ser recordats...”\nSense adonar-se’n, Ella ha deixat de jugar i s’ha assegut al costat de la mare per a escoltar les coses que Sílvia explica. Però Ella s’ha endinsat en els seus pensaments i ja no escolta res més del que Sílvia diu. S’ha quedat amb unes paraules: mort per oblit. Creu que els romans tenien molta raó en aquest aspecte. La memòria és el que ho manté tot viu.\nSi oblidéssim tot el que sabem, no mantindríem viva la història. Si oblidéssim tot el que hem fet, no aprendríem dels errors.\nPer això, Ella està d’acord amb el que els romans creien sobre les dues morts. I també que la mort per oblit sigui la més important. Tothom vol ser recordat. Per que el record és el que fa que el passat perduri. I només si tenim en compte el passat (que és una gran font d’aprenentatge) podrem crear un futur, que en el fons és el que compta.\nEscrit per Patrícia Montañés a 17:17 6 persones volen tornar a ser nens!\nHi ha vegades que Ella té moltes ganes de donar abraçades. No és només quan vol destruir la solitud. A vegades, simplement li venen ganes.\nA Ella li agraden molt les abraçades. Quan algú és més gran que Ella, és com si es tanqués dins d’una caseta feta a la seva mida.\nLa caseta és molt flonja i s’adapta molt bé al seu cos. Allà hi troba calor i protecció. Ella pot plorar dins la caseta perque, a més de donar calor i protecció, la caseta també la consola quan es fa mal. És una casa màgica, perquè t’obre les portes amb molt de gust i tu no les has d’obrir. En ella hi ha la música més dolça que mai es pugui sentir, són veus que parlen amb molta tendresa i afecte. Unes veus que Ella adora.\nÉs una caseta que no la fa posar dels nervis mai. Si necessita que sigui més estreta, ella sola es farà més estreta. Si necessita espai, la caseta li donarà espai. És la millor casa de totes les cases. És petita, sí, però més acollidora que cap altre. Podria ser una casa perfecte, si no fos per que té un gran inconvenient. I es que aquest tipus de casetes són efímeres. És una caseta que li dona calor i protecció durant un petit instant. Una música que dura tan sols un segons. Una veu que et reconforta un moment. Massa curt per a Ella. Ella voldria escoltar tot el dia la música. Voldria tenir calor i protecció sempre. Voldria sentir la màgia al seu voltant, que li obre les portes i les tanca un cop ella es dins.\nPerò Ella, que és una nena molt intel·ligent, sap que hi ha una raó de pes per a que la caseta no sigui sempre amb ella. Ella creu que si tingués la caseta tot el dia a sobre, no apreciaria la màgia que té quan li obre les portes, ni la tendra música que sona quan és dins. Tampoc apreciaria la calor i la protecció que li dóna. És per això, que Ella creu que la caseta dura tan poc, per que si la tingués sempre, no la valoraria prou.\nEscrit per Patrícia Montañés a 20:57 5 persones volen tornar a ser nens!\nAvui a l’escola (i com cada any) han explicat la llegenda de Sant Jordi. Però aquest any ho han fet diferent. Els professors han decidit fer una obra de teatre i representar la història a més a més d’explicar-la. Tot estava molt ben preparat, hi havia la princesa, el rei, la gent del poble, el drac... L’obra a començat i els alumnes més grans han fet de narradors.\n“Hi havia una vegada, en un poble molt llunyà, que hi vivia un rei amb la seva bonica filla, la princesa.”\nAleshores, feien acte de presència els professors que tenien el paper de princesa i de rei.\n“En aquest poble tothom era molt feliç i ningú s’enfadava mai amb ningú. Fins que un dia, va aparèixer un drac enoooorme que es va instal·lar a la cova que hi ha a la vora del poble.”\nUn drac fet i pintat pels de quart apareixia per una banda del escenari improvisat.\nLa història seguia amb tota normalitat, els actors no eren uns experts, però se sabien el paper i ho portaven molt ben preparat. Els més petits estaven molt atents, Ella entre ells.\n“Aleshores, el drac es va emportar a la princesa a la cova, després d’aquell sorteig tan desafortunat. El drac estava a punt de menjar-se la pobre princesa, quan de sobte va aparèixer un cavaller molt valent muntat a cavall.”\nSilenci. Tothom espera impacient a que aparegui l’heroi que ha de matar el drac i salvar a la bella princesa. Passa un minut. Res. El cavaller no apareix. Els professors es miren entre ells, no comprenen on pot estar el professor que falta (i el que, de fet, és més important en l’obra). Sona un mòbil. La princesa és disculpa i surt de la classe. Més silenci.\nMentrestant, la petita Ella pensa que els professors son uns grans actors i que els han ben enganyat a tots. Segons Ella, està claríssim el que els professors intenten dir.\n“Segur que ella no es fallaria. No com ha fet el cavaller, que no s’ha presentat. I sort que això és una obra de teatre, que si fos de veritat, la princesa ja no hi seria! No podem esperar a que aparegui el nostre heroi a salvar-nos del drac. La princesa no pot estar esperant aquest cavaller muntat a cavall sinó que potser hauria d’aprendre a defendre’s sola...”\nEscrit per Patrícia Montañés a 14:49 5 persones volen tornar a ser nens!\nBé, em permetré fer un incís avui. No tenia pensat pujar cap post (tot i que tinc el de Sant Jordi ben preparat!) però l’Anton del bloc Escorrialles (i d’altres) m’ha ben sorprès. Se m’ha concedit el premi Dardos, que es dóna a tots aquells blocs “on cada nou post és com trobar-se amb un petit tresor de coneixements, d'empenta, i d'entusiasme...”\nAra la meva feina és passar aquest premi a altres blocaires que creen a cada post aquest tresor de coneixements, d’empenta i d’entusiasme.\nBé, jo dono el premi als següents blocs!\nNúria Talavera amb el seu bloc nebuloses (per les moltes coses que estic aprenent en el seu bonic blog!)\nPau Quintana amb el bloc Mar de inquietudes (per la seva manera de veure les coses i per els seus plans de futur)\nGisela Romaní amb el bloc De les Toeses (per apropar-nos a les seves petites felicitats de casa, cada post que penja és un somriure assegurat!)\nSegur que molts més blocs mereixen aquest premi. La veritat és que porto poc en aquest món i no m’he passejat per gaires blocs...\nMoltes gràcies Anton per aquesta preciosa sorpresa!\nEscrit per Patrícia Montañés a 19:32 7 persones volen tornar a ser nens!\nAvui Ella té dues feines a fer. Una ja la té feta, però l’altre encara li queda per fer i aquesta li costarà més d’aconseguir. Ella està enfadada. I la seva mare, que la vist tota emmurriada li ha dit que “ara tens dues feines, enfadar-te i desenfadar-te”.\nPerò ella no està enfadada amb la seva mare, ni amb el seu pare, ni amb la Sílvia. Tampoc està enfadada amb els companys de l’escola, ni amb ningú de totes les persones que coneix. Avui Ella està enfadada amb ella mateixa. Es veu que té els pensaments dividits: una part està d’acord en els actes que fa i l’altra no ho està. I les dues parts s’han discutit. Ella ha arribat a la conclusió de que està enfadada amb ella mateixa.\nPotser és una tonteria, però per a Ella és un problema ben greu! Ella no es vol parlar amb ella mateixa, però no pot evitar-ho. Com que té aquella veueta interior, doncs es parla igualment. I així una no pot estar enfadada gaire estona!\nSempre havia pensat que desenfadar-se era una feina difícil, però ara se’n ha adonat de que més difícil és enfadar-se amb una mateixa. Així que ha decidit perdonar-se i desenfadar-se. I ara Ella ha pensat que no val la pena lamentar-se per les coses que ha fet malament (o que una part d’ella així ho considera) sinó que ha de mirar de aprendre’n i intentar no fer-ho mai més. Així s’evitarà discussions.\nEscrit per Patrícia Montañés a 17:31 5 persones volen tornar a ser nens!\nElla és una nena molt observadora. Porta uns dies observant el comportament de les persones que l’envolten. Sobretot dels companys de l’escola, perquè són les persones amb les que passa més estona. Hi ha una nena en particular que la té molt encuriosida. És diu Emma. L’Emma és una nena molt simpàtica, amable i molt riallera menys quan li ronda per a prop una altra nena, Júlia. Júlia és una nena amb un caràcter fort. Els nens en diuen “mandona”.\nJúlia sempre té dues o tres nenes al darrera, que juguen amb ella al que ella vol, és clar. Quan Júlia s’apropa a Emma, aquesta deixa de somriure de cop. Aleshores, com si es transformés, Emma es torna egoista i tracta malament als altres nens. És com si no fos ella.\nElla ho ha consultat amb Sílvia, que és de les persones que més en saben del món. I Sílvia li ha dit que Emma aparenta ser qui no és i que això no és bo. Ella bé que ho sap que no és bo. I no vol que Emma sigui egoista ni deixi de somriure. Vol que sigui la seva amiga, com quan Júlia no és a prop.\nAixí que un dia, s’apropa tota decidida a Emma i...\n- Emma, vull que m’escoltis un moment. - D’acord – diu Emma amb aquell somriure que la caracteritza quasi sempre.\n- T’has adonat de que quan estàs amb la Júlia et comportes d’una manera diferent? Perquè no ets tu mateixa? Saps? Als altres ens agrades més quan ets riallera, amable i simpàtica que no pas quan no ens deixes les joguines o ens dius coses lletges. Tu no ets així, Emma. A tu t’agrada molt riure, i ser amable i simpàtica. Has de deixar d’aparentar el que Júlia vol que siguis i ser tu mateixa. Per que segurament, tu et sents millor quan rius que no pas quan estàs seria, no?\nLa professora, que ha sentit tota la conversa, diu unes paraules més que certes i que hauríem d’aplicar tots (ja siguem petits o siguem grans):\n- La gent t’ha d’estimar pel que ets Emma no pel que la gent vol que siguis.\nEscrit per Patrícia Montañés a 16:09 3 persones volen tornar a ser nens!\nDurant aquests dies, Ella ha vist que els humans donem poca importància a les petites coses. I Ella considera que hauríem de donar més importància als arbres que envolten el seu poble, les persones que ens creuem cada dia, el menjar que trobem a taula... Però sobretot hi ha una cosa vital, que és la més important de totes, que sovint oblidem i que la fem sense pensar: respirar. Se’n va adonar quan un dia es va començar a trobar malament. Li feia mal el pit. Es va estirar perquè va considerar que s’estaria més còmode i així potser li passaria. Però estirar-se no li va servir de res. De sobte, Ella no podia respirar. Li costava molt i respirava molt profundament i per la boca. La mare aviat la va sentir i la va portar al metge. Quan hi van arribar, Ella ja estava més relaxada i el metge no li va trobar res. La mare li va dir que s’havia posat nerviosa, i que per això li havia costat respirar.\nMentre a Ella li costava respirar, pensava en les ganes que tenia de fer-ho, en que mai li havia parat prou atenció a una cosa tant important. I li regalimaven llàgrimes mentre pensava “vull respirar, vull respirar”. Quan es va recuperar, Ella va parar atenció només a la seva respiració. Encara estava una mica agitada, però ja no li costava. Una sensació d’alleugeriment la va envair. Per sort, podia tornar a respirar.\nI es que les petites coses, són les imprescindibles i mai les tenim en compte. Per això, ara Ella ho valora tot més, valora la seva respiració i sempre hi dedica una estona a escoltar-se-la. Perquè les petites coses són les que formen una cosa ben gran: la vida.\nElla coneix a una dona que té mil noms. No és que els seus pares li posessin tants i tants noms, no. De fet, de nom de debò només en té un. El que passa és que Ella la pot anomenar de mil maneres diferents. Normalment li diu mama. I sap que no es diu així, sinó que es diu Isabel. Ella però, mai, mai, mai li ha dit Isabel i a la mama ja li està bé. També li diu “mamà”, “mamuxi”, “mami”, “mà” i quan està enfadada li diu “mare”. Una vegada va intentar dir-li Isabel i la mamà es va enfadar de valent. Ella no ho entén. Què no es diu Isabel? Perquè s’hauria d’enfadar? Tothom al carrer li diu Isabel, i ella bé que no s’enfada amb ningú. En canvi, vol que Ella li digui “mama”, “mamà”, “mami”, “mamuxi” o “mà”. Però res d’Isabel.\nHi ha una altra cosa que la sobta i és que la “mami” crida a Ella pel seu nom. No li diu “filla” ni “filli”, ni “filluxi”. Li diu Ella. De totes maneres, no la molesta gens que la mare l’anomeni pel seu nom, ja li està bé.\nLa dona dels mil noms es va encarregar de portar a Ella a la vida i, a més, d’acompanyar-la durant tots els anys que porta vivint-la. I Ella s’estima molt la dona dels mil noms i per demostrar-ho li dóna petons i abraçades. I la seva “mamuxi” també li’n dóna molts, de petons. La seva “mami” hi és sempre, per les coses dolentes i per les bones. Per aixecar-la quan cau, per consolar-la quan plora, per fer-la riure, per ajudar-la a vestir-se, per portar-la al parc, per estimar-la. Ella agraeix moltíssim poder tenir una mamà que la cuidi tant, que l’estimi tan.\nAvui és un dia molt especial per a la dona dels mil noms. Avui és el seu aniversari. I Ella, que s’estima molt a la “mà” ha decidit fer-li un regalet, un petit obsequi per tots els anys que porten juntes (encara que no en siguin masses). I encara que el regal no és gran cosa, és un regal que ha fet amb tot el seu cor i amb les seves pròpies manetes. Està segura de que li agradarà molt, a la “mamà”.\nI es que Ella s’estima molt a la dona dels mil noms, tingui el nom que tingui i li vol desitjar un feliç aniversari, per que se’l mereix!\nEscrit per Patrícia Montañés a 16:13 7 persones volen tornar a ser nens!\nSílvia té un amic. Bé, no sap si li pot dir amic. El cas és que es parlen a través de l’ordinador, el messenger. I parlen molt, i s’expliquen tot tipus de coses: on aniran, amb qui, què faran, com els ha anat el dia... I Sílvia se l’estima molt a aquest amic. L’amic, no viu lluny, sinó que viu al mateix poble que Sílvia. La relació aniria molt bé, serien com qualsevol amic normal si no fos perquè quan es troben pel carrer ni tan sols es saluden.\nA Sílvia li agradaria molt saludar-lo, tenir una relació normal i ser uns amics qualsevol, però nota que ell s’incomoda al veure-la, que, fins i tot, l’evita. Al principi, ho tolerava, pensava que potser li faria vergonya. Però ara, després de tant temps parlant per l’ordinador, la vergonya no és cap excusa.\nSílvia està enfadada. No sap què fer, si deixar estar a aquest “amic” o si engegar-lo d’una vegada per totes. I es que ja havia tingut aquesta conversa amb ell més d’una vegada. I ell com a resposta la contestava malament i li deia que era una exagerada, que no era veritat que l’evités i mil excuses més.\nSílvia però, té un problema. Li costarà molt engegar-lo. Sap que serà el millor per a ella, que arribarà un dia que la seva absència no l’afectarà de cap manera. Però li costa molt donar aquest pas. I mentre no el dóna, va donant oportunitats al seu “amic” que ja no sap si ho és. I és que Sílvia... Sílvia està perdudament enamorada de l’amic que l’evita quan la veu pel carrer. Perdudament enamorada, sí.\nEscrit per Patrícia Montañés a 16:40 2 persones volen tornar a ser nens!\nElla està volant. Es com aquell somni que va tenir una vegada, però una mica diferent. Ella està en un avió. Els pares i la Sílvia van amb ella. Se’n van a una ciutat llunyana de vacances. El pare no volia conduir, així que han agafat una avió. Primer Ella tenia una mica de por, però després li ha fet molta gràcia veure Barcelona tan petita i veure que anaven per sobre dels núvols. Ella seu al seient 11-B. Just a la seva diagonal hi ha un home, l’home del seient 10-D. Aquest home deu tenir entre 26 i 30 anys i se’n va a la mateixa ciutat que Ella. Té els cabells llargs, sense arribar a ser una melena i uns ulls clars que s’han creuat amb ella més d’una vegada. Els seus llavis són totalment rectes, no descriuen cap somriure ni cap tristesa. Té uns llavis que la sobten molt. Ella intenta desxifrar el que l’home pensa i li resulta impossible. És un home força inexpressiu i aquest misteri atrau a Ella. I l’atrau molt.\nDesprés de dormir una estona, l’home ha tret un ordinador portàtil (petitíssim) i s’ha posat a escriure. A Ella això l’ha sobtat molt. A més, l’home feia posat concentrat com si estigués creant algun text. Ella es pregunta que hi deu escriure, en aquell document de l’ordinador. Potser simplement està fent uns tràmits de negocis, però també cap la possibilitat de que estigui escrivint un bell text, una carta d’amor, un conte, un diari amb les seves vivències...\nElla no ho sabrà mai, de fet, quan baixi d’aquest avió, Ella no el veurà mai més i serà una altra simple persona que s’ha creuat a la seva vida. Un creuament que va sobtar molt a Ella. O potser, tot i que Ella ho creu improbable, se’l tornarà a trobar algun dia i es recordarà d’ell. Només el futur li dirà si es creuarà l’home que va seure al seient 10-D d’un avió que va compartir amb ella.\nEscrit per Patrícia Montañés a 20:16 2 persones volen tornar a ser nens!\nAvui és un dissabte plujós i ennuvolat. Ella odia aquests dies. Preferiria que fos un “dilluns plujós i ennuvolat” en comptes d’un “dissabte plujós i ennuvolat”. Ella creu que els dissabtes hauria de fer sempre sol. I és que el dissabte és el dia més maco de la setmana. Ella pot dormir fins tard i també pot anar a dormir tard. A més, els dissabtes se’n va a sopar amb els pares i la Sílvia fora. I a Ella li agrada molt sopar fora, dormir fins tard i anar a dormir tard.\nQuan s’ha llevat a anat a la cuina a esmorzar i, mentre es feien les torrades, ha mirat per la finestra. La mama no hi és, perquè està treballant i el papa també treballa. Només hi ha la Sílvia, que li ha posat les torrades a la torradora i ha marxat un moment. Així que Ella està sola a la cuina, mirant per la finestra.\nPensa en tot, en que no li agraden aquests dissabtes, en què farà avui... I se’n ha adonat que a dins del seu cap hi ha una veueta. Sempre hi ha estat, però mai havia parat atenció en que era una veu. Es com si algú molt petit estigués a dins del seu cap. Però té la mateixa veu que Ella. Així que és ella mateixa. És una mica confús, però li agrada tenir aquesta veu, perquè així no se sent sola. I mentre pensa en tot això la Sílvia torna i li posa les torrades a un plat.\n- Va, Ella. A esmorzar\n- Sílvia, tu tens una veueta dins del cap?\n- Una veueta? Ah! Sí, es clar. Tots la tenim. Si no la tinguéssim, ens sentiríem sols, perquè ningú ens parlaria.\nS’imagina un home que no tingués aquesta veueta a dins. Cada cop que estigués sol sentiria un buit enorme dins seu. No li agradaria estar en la pell d’aquest home. Suposa que, cada cop que l’home estigués sol, buscaria algú per tenir-hi una conversa ja que, sinó, no sentiria res. També pensa que seria encara més confús no tenir aquesta veu. Si tenir-la ja ho és, imagina’t com seria no tenir ningú que et parla!\nEscrit per Patrícia Montañés a 17:45 3 persones volen tornar a ser nens!\nFa dies que Ella té un somni molt estrany. Somia que surt al carrer tota sola, en un dia assolellat. Tanca els ulls i respira l’aire fresc. Somriu. El seu carrer li agrada molt. Està apartadet del poble, a uns 5 minuts a peu. Li agrada molt anar caminant cap a casa seva per que així pot veure més coses del poble i cada dia troba una cosa diferent de camí a casa. El seu carrer és molt maco, està ple de vegetació i ocells que canten. A més hi ha gats que creuen el seu carrer i de fons se senten les granotes. En el somni, Ella ha d’anar al poble, però li fa molta mandra caminar. Així que comença a moure els braços. Primer lentament i després va una mica més ràpid. Nota que els seus peus s’enlairen. Fa un somriure, però s’espanta i deixa de moure els braços. Cau a terra. Sort que no estava molt enlaire, sinó s’hagués fet mal. Ho torna a provar. Comença a moure els braços, com quan neda. I funciona. Aleshores es mou pel cel, com si fos un ocellet. I es creua amb les mosques, amb les papallones i els mosquits. Els saluda amb el cap ja que, si saluda amb la mà, caurà. I arriba al poble. Deixa de moure els braços amb tanta intensitat i cau suaument al terra.\nAquest somni, que s’ha repetit tant l’ajuda a donar-se compte de que vol volar un dia més lluny que al seu poble i allunyar-se una mica de tot.\nEscrit per Patrícia Montañés a 19:38 4 persones volen tornar a ser nens!


La ultradreta francesa de Le Pen fracassa a les eleccions regionals La República\nLa ultradreta francesa de Le Pen fracassa a les eleccions regionals\nACN Brussel·les.-Reagrupació Nacional (RN), el partit ultradretà de Marie Le Pen, ha estat derrotat aquest diumenge a les eleccions regionals franceses. El partit ha fracassat a la regió francesa de […]\nACN Brussel·les.-Reagrupació Nacional (RN), el partit ultradretà de Marie Le Pen, ha estat derrotat aquest diumenge a les eleccions regionals franceses. El partit ha fracassat a la regió francesa de la Provença Alps Costa Blava (PACA), l’única que aspirava a governar. Les primeres estimacions donen la victòria al candidat de la dreta clàssica dels Republicans, Renaud Muselier, que comptava amb el suport de l’esquerra i el centre i va acumular el 57% dels vots. El candidat de Le Pen, Thierry Mariani, va ser el que va obtenir més vots a la primera volta, però en la segona només ha aconseguit el 43% dels vots. L’abstenció ha arribat al màxim històric amb un 66%.\nEn declaracions posteriors als resultats, Le Pen ha fet referència a l’abstenció i ha dit que mostra un “descontentament” entre els electors que era un “senyal important per a tota la classe política i la societat”. També Ha assegurat que la democràcia local pateix una “profunda crisi”.


Algemesí obre la convocatòria de presentació electrònica del XXIV Premi de Pintura – LA VEU D'ALGEMESÍ\nHome/Cultura/Algemesí obre la convocatòria de presentació electrònica del XXIV Premi de Pintura\nAlgemesí torna a convertir-se en centre neuràlgic de la cultura contemporània amb la convocatòria del XXIV Premi de Pintura. Aquest certamen s’ha consolidat com una cita ineludible de l’art actual, concentrant formes i discursos plàstics diversos, tendències i expressions vives que arriben des de tots els punts d’Espanya.\nEn un any en el qual l’Algemesí s’ha convertit en seu de la xarxa de ciutats patrimoni immaterial de la humanitat (ICNN), reitera el seu compromís amb el present i la cultura contemporània, que en paraules de la seva l’alcaldessa Marta Trenzano “és la nostra contribució al patrimoni artístic del futur”.\nPer donar cabuda a la massiva participació nacional d’obres a concurs, que va batre rècords de participació amb més 250 obres en l’edició passada, el certamen té una primera fase online on els participants poden penjar un màxim de dues obres de manera telemàtica, seguint pas a pas les indicacions de la web http://premipintura.algemesi.net. El termini de presentació d’obres és fins al 30 de novembre a les 13.00 hores.\nEl prestigi d’aquest premi, dotat amb 6.000 euros, es deu en gran manera a l’objectivitat i professionalitat del seu jurat que cada any es renova integrant a diverses personalitats del món de l’art. Entre ells podem destacar crítics d’art, gestors culturals, professionals de museus o artistes com Antonio López, Joan Genovés, Ouka Leele, Manolo Boix, Rafael Armengol, Oliver Johnson, Natividad Navalón, José Sanleón o Esteve Adam han format part del jurat en diverses edicions.L’any passat Pablo Bellot es va alçar amb el primer premi amb la seua proposta radical i crítica de gestualitat urbana que anuncia nous temps per a l’art i la cultura. Com comenta el regidor Pere Blanco «la pintura s’ha activat com un llenguatge viu i compromés amb la realitat que ens sorprén cada edició».\nAquesta XXIV edició el certamen compta amb la participació de la Diputació de València i en breu es donarà a conéixer els membres del jurat que hauran de seleccionar les 20 obres que formaran part de l’exposició i l’elecció de l’obra guanyadora.


Parcel·la amb vista al mar a Sant Andreu de Llavaneres costat del golf, Barcelona, Espanya - Immobiliària de Luxe a Barcelona i al Maresme HJAPÓN\nRef. 00377 | Venda | Disponible\nSolarpara comprar a la costa de Barcelona a Sant Andreu de LLavaneres envoltat de natura i al costat del camp de golf. El terreny té vistes al mar i disposa de projecte per a la construcció d’una casa de disseny modern i piscina desbordant. Les comunicacions amb el centre de Barcelona són ràpides i còmodes, ja que disposa d’una propera entrada d’autopista, perpoder-se desplaçar cap al centre de la ciutat de Barcelona o cap a la Costa Brava. Es podria construir una casa de 400 m2 distribuïda en tres plantes i piscina. Prop de la propietat de luxehi ha diversos camps de golf, club de tennis i pàdel, un bonic port esportiu per a vaixells de gran eslora amb bonics restaurants, llargues platges amb sorra blanca i diferents serveis de transport, per poder desplazarsi còmodament al centre de la ciutat.\nExclusiu terreny per construir al Maresme a la costa deBarcelona, envoltat de cases molt noves i de disseny, situat en una zona molt tranquil · la i selecta de Sant Andreu de Llavaneres. La distància des del solar al centre de la ciutat deBarcelona, és de tan sols uns 25 minuts. Des del solar, hi ha diferents carreteres per poder-se desplaçar còmodamentet,l’aeroport de Barcelona El Prat o l’aeroport internacional deGirona, direcció a França.


RYLA LLEIDA 2022 – Rotary Club de Lleida\nRotary Club de Lleida celebra el Seminari de Joventut RYLA LLEIDA 2022 “Excelencia e iniciativa en situaciones límite” Després de la gratificant experiència de l’any 2015, el Rotary Club de Lleida novament ha organitzat un Seminari de Joventut anomenat “RYLA-LLEIDA: Excelencia e Iniciativa en Situaciones Límite”, al Pallars Jussà, concretament a les magnífiques instal·lacions de l’Acadèmia General Bàsica de Suboficials de Talarn.\nEls dies 1, 2 i 3 d’abril de 2022 vint-i-tres joves, nois i noies d’entre 16 i 21 anys de diferents punts geogràfics, han participat en una experiència única i, on també han gaudit d’un molt bon ambient de companyonia i intensa activitat formativa en disciplina, actitud, superació davant adversitats, valors, lideratge, etc., impartida per experts tècnics professionals militars i civils. RYLA (Rotary Young Leadership Award), és un programa de Rotary International que ofereix als joves l’oportunitat de desenvolupar les seves habilitats de lideratge i superació personal exposant-los als valors centrals de Rotary: servei, elevades ètiques i pau. Els Seminaris de Rotary per a Líders Joves, són programes de capacitació intensiva que contribueixen a la superació personal i de qualitats de lideratge dels participants; aquests, poden gaudir de l’oportunitat de ser més independents, tractar diversos temes, establir noves amistats i contacte amb altres líders de la comunitat i adquirir informació d’utilitat i competències professionals.\nEn aquest seminari hi han participat nois i noies de diferents llocs de tot el territori nacional i en la seva organització han col·laborat diferents clubs de Lleida, la Seu d’Urgell i Madrid Plaza de los Cortes.\nTambé cal agrair la participació de diversos rotaris, del comitè de Joventut del Districte 2202, de la Representant Distrital de Rotaract Washima Cheriff i hem comptat amb la visita del Governador, José Antonio Riquelme per a l’acte de cloenda.\nRYLA (Rotary Young Leadership Award) és un programa de Rotary International que ofereix als joves l’oportunitat de desenvolupar les seves habilitats de lideratge i superació personal exposant-los als valors centrals de Rotary: servei, elevades ètiques i pau. Els Seminaris de Rotary per a Líders Joves són programes de capacitació intensiva que contribueixen a la superació personal i de qualitats de lideratge dels participants; poden gaudir de l’oportunitat de ser més independents, tractar diversos temes, establir noves amistats i contacte amb altres líders de la comunitat i adquirir informació d’utilitat i competències professionals.\nPrevious PostPrevious [Minuts Rotaris] RC de Lleida – 24mar2022: APUNTS SOBRE ROTARY: “Paul Harris: Història del personatge i de la seva obra (I)”. Per Ángel Martínez Pina…\nNext PostNext ÀGORA ROTARY CLUB DE LLEIDA: “CONVIVÈNCIA I PAU”


Inici > El COAC col·labora en el Pacte per Barcelona\nL’Ajuntament de Barcelona, en col·laboració amb els grups municipals, ha impulsat un procés de diàleg i consulta amb els principals actors de la ciutat, entre els quals figura el Col·legi d’Arquitectes de Catalunya, per poder formular un pacte de ciutat.\nAmb l’objectiu de reimpulsar la ciutat des de tots els àmbits i ajudar a la recuperació social i econòmica, la iniciativa busca assolir grans consensos sobre les prioritats immediates de la ciutat.\nEl procés serà concentrat en el temps (tres mesos) i el seu abast temporal serà, previsiblement, fins a desembre 2021. El COAC és membre dels dos espais en els quals s'estructura el Pacte per Barcelona: la Taula del Pacte i en una de les seves taules sectorials, la de Model Urbà.\nLes propostes per a la ciutat del COAC\nAmb l’objectiu d’elaborar un document de consens, amb aportacions de tots els membres, el COAC ha lliurat més de 45 propostes per a la Taula de Model Urbà sobre rehabilitació, urbanisme, habitatge, emergència climàtica, mobilitat i cultura i patrimoni.\nConsulta les propostes elaborades per a la Taula de Model Urbà .\nSource URL: http://arquitectes.cat/ca/content/el-coac-col%C2%B7labora-en-el-pacte-barcelona


Pintades nazis i amenaces de mort a Anna Gabriel abans d'un acte a València\nLes parets i el sòl de la Facultat d'Història de la Universitat de València apareixen amb pintades nazis contra la política i el seu partit, les CUP. Gabriel intervé aquesta vesprada en un debat sobre el futur de Catalunya amb el també diputat del Parlament català Joan Josep Nuet\n13/09/2017 - 12:35h\nPintada d'amenaces a Gabriel, en el sòl de la UV. @JoanCanela\nLa facultat d'Història de la Universitat de València s'ha despertat este matí amb pintades nazis i amenaces de mort contra la diputada de les CUP Anna Gabriel, que aquesta vesprada participa en una debat sobre el futur de Catalunya.\nLes parets i el sòl de la facultat han aparegut plenes de simbologia nazi i una d'elles amb l'expressió amenaçadora "tir a Anna Gabriel". Una altra de les pintades va dirigida al seu partit.\nOtra de las pintadas nazis contra las CUP en la UV. OSAN\nLa diputada, un dels referents polítics de Catalunya, intervé aquesta vesprada a les 19 hores en el debat "Cap a la República Catalana?", amb el també diputat del Parlament Joan José Nuet (EUiA) i el periodista valencià David Segarra. L'acte està organitzat pel sindicat d'estudiants Acontracorrent.\nLes pintades ja has sigut netejades pels operaris de la Universitat de València i han traslladat els fets a la Delegació del Govern perquè garantisca la seguretat de l'acte d'aquesta vesprada.


Les 573 entitats de la comarca\nDissabte 6 juny de 2015\nLa Diputació de Girona i la Representació Territorial d’Esports de la Generalitat de Catalunya celebren la segona edició dels Jocs Emporion, Finals Territorials dels Jocs Esportius Escolars de Catalunya. Per dur-les a terme compten amb el suport i la col·laboració dels Ajuntaments de Blanes i Lloret de Mar, el Consell Comarcal de la Selva i la coordinació tècnica dels Consells Esportius de les comarques de Girona.\nLa jornada dels Jocs Emporion concentra les Finals Territorials dels Jocs Esportius Escolars de Catalunya que durant tota la temporada es duen a terme a les diferents comarques. L’esdeveniment vol incentivar la pràctica esportiva, esdevenir una festa de l’esport gironí alhora que posa de relleu el valor de l’esport de promoció a les comarques gironines i fa visible el moviment social que representa al territori.\nEnguany la flama dels Jocs Emporion viatja a la comarca de La Selva, a les poblacions de Blanes i Lloret de Mar, que durant el cap de setmana del 06 i 07 de juny acolliran les proves de les 14 disciplines esportives convocades enguany.\nA Lloret de Mar es disputaran les competicions d’Atletisme, Handbol, Judo, Natació, Rítmica i Twirling. A Blanes els esports protagonistes seran: Gimàstica Artística, Bàsquet, Cros, Futbol 7, Hip Hop, Hoquei, Patinatge i Voleibol.\nEls escenaris que acolliran les proves a Lloret de Mar són el pavelló municipal, el pavelló de El Molí, la piscina municipal i les pistes d’atletisme. A Blanes, la Ciutat Esportiva dóna cabuda a totes les proves, tant a les 4 pistes interiors com al camp de futbol i la zona esportiva exterior. La distribució dels espais es pot consultar als següents enllaços:\nEn els diversos escenaris, i a hores diferents, participaran en total més de 4.000 esportistes en edat escolar, vinguts d’arreu de les comarques gironines, que competiran per ser els primers en el medaller (or, plata i bronze) segons els resultats obtinguts en les diferents disciplines i categories al llarg de la jornada. Els Jocs Emporion pretenen ser un punt de trobada dirigit tant als joves esportistes com al públic en general, a fi de promoure una major conscienciació de la importància de la pràctica esportiva i els hàbits saludables entre els pares, mares i educadors.\nDossiers i normatives\nTots els dossiers els podeu trobar a:\nProperes activitats 20/10/2019Maçanet de la Selva\nEl pròxim 20 d’octubre se celebra la ... 27/10/2019\n19/09/2019Santa Coloma de Farners\nCaminada Saludable i Verda\nXX BTT Camins Llebrers 2019


Quatre promocions sense premi bé mereixen una altra oportunitat - Diari de Girona\nQuatre promocions sense premi bé mereixen una altra oportunitat\nEn l'última dècada el Girona ha jugat el «play-off» per pujar a Primera en tres ocasions i mai ha aconseguit el seu objectiu\ncarles rosell 19.07.2020 | 00:15\nAcuña celebra el gol que va fer a l'Alcorcón (12/13) · Marc Martí\nAcuña celebra el gol que va fer a l'Alcorcón (12/13)\nLa temporada més estrambòtica pot acabar amb final feliç per al Girona. Pujar a Primera per la via ràpida és ja del tot impossible. El premi és per a Cadis i Osca, que han fet els deures abans que ningú i ja saben del tot cert que el curs vinent el viuran a l'elit, competint contra els grans. Falta una plaça per decidir. Hi opten els gironins, que tenen opcions ben reals de fer-se amb ella. Perquè això sigui possible, tocarà posar-se de nou la granota de treball. Aquest cop, per superar dues eliminatòries del play-off. Una aventura ja coneguda a Montilivi, encara que el desenllaç mai ha sigut l'esperat. La d'enguany serà la cinquena promoció que l'equip disputarà al llarg de la seva història, després de 22 participacions a la Segona Divisió. En les quatre anteriors no s'ha atrapat l'objectiu final, amb desil·lusions més o menys accentuades. Falta només definir la posició final a la classificació per conèixer quin serà el primer rival. Demà, al camp de l'Alcorcón, última jornada per saber si es tancarà la lliga regular amb un tercer, quart o cinquè lloc a la butxaca. S'acabi com s'acabi i independentment dels obstacles a superar, a Montilivi la consigna és clara: pujar a Primera costi el que costi. Els precedents en aquesta mena de promocions, estiguin més aviat o més lluny en el temps, poden servir per prendre nota. Qui sap, potser a la cinquena finalment va la vençuda.\n1935/36: un format ben diferent de l'actual\nJust abans que esclatés la Guerra Civil i que les competicions de futbol quedessin paralitzades durant uns anys, el Girona va viure la seva primera gran temporada pel que fa a resultats. Va ser el primer classificat del seu grup de Segona, llavors format per només vuit equips. Això li va permetre jugar una lligueta d'ascens a la màxima categoria, quelcom que mai havia fet abans. Aquell equip estava entrenat pel basc José Luis Zabala, qui havia sigut futbolista olímpic amb la selecció espanyola a París (1924) i Àmsterdam (1928). Va dirigir els gironins en dues etapes, abans de perdre la vida ben jove, quan només tenia 47 anys. Aquell 1936, i lluny del format de play-off actual, l'ascens el jugaven fins a sis candidats, amb un total de deu partits a disputar. Els rivals dels catalans van ser el Club Celta, Saragossa, Arenas de Getxo, Múrcia i Xerez. El balanç no va ser del tot favorable. Més aviat, insuficient. Es van guanyar només un parell de partits i se'n van empatar tres, acumulant un total de cinc derrotes. Aquella promoció la va tancar en cinquena posició, per la qual cosa el somni de pujar a Primera es va esvair clarament. Acabada la Guerra Civil i amb el futbol de nou en dansa, els gironins jugarien deu temporades més a Segona, però no de manera consecutiva, abans d'emprendre un viatge el 1959 que els duria a militar a categories inferiors, fins no veure la llum novament al cap d'un grapat de dècades.\n12/13: un final amarg per a un any excel·lent\nInstal·lat de nou a la categoria d'argent des del 2008 i després de salvar-se de manera miraculosa més d'una vegada, el Girona va viure la que llavors es va considerar com la millor temporada de la història del club amb Rubi a la banqueta. Quart amb 71 punts, es classificaria per al play-off i seria capaç fins i tot de superar la primera eliminatòria. L'empat al camp de l'Alcorcón (1-1) el va fer bo a Montilivi uns dies després (3-1). La història va ser una altra a l'última ronda, quan l'Almeria li acabaria passant per sobre (0-1 a l'estadi i 3-0 al Juegos Mediterráneos). A la superioritat evident del rival s'hi va sumar el hàndicap de no poder comptar amb Javier Acuña. El màxim golejador d'aquell curs (16 dianes) es va perdre els duels decisius per culpa d'una lesió. Ja no va vestir més la samarreta blanc-i-vermella, perquè aquell estiu acabaria fitxant pel Watford i iniciaria així un periple que el va dur per diversos equips. Aquella promoció tampoc la va poder jugar un altre davanter com Benja Martínez (11 gols), que s'havia fet mal al genoll a mitjan febrer. L'amarg final de curs també va ser el punt i final de l'etapa de Rubi a la banqueta. Ricardo Rodríguez el va substituir i la temporada següent la realitat seria una altra de ben diferent, lluitant fins al darrer sospir per no baixar.\n14/15: El desenllaç més tràgic mai imaginat\nAmb Pablo Machín al timó de la nau el Girona ha viscut els anys més gloriosos de la seva història, encara que també ha patit algun dels capítols més negres. La temporada 14/15 barreja de tot una mica per escriure el desenllaç més tràgic que mai ningú hauria pogut imaginar. Amb un grapat de baixes i una desena de cares noves respecte al curs anterior, ni de bon tros l'equip era un dels candidats a ocupar la part alta de la classificació però un inici explosiu i la seva regularitat el va situar ben amunt des del primer moment. Guanyar set dels últims nou partits, sumant 23 dels darrers 27 punts en joc va ser insuficient per conservar la segona plaça, que s'acabaria escapant a l'última jornada. El fatídic empat amb el Lugo (1-1) tothom el coneix. Un resultat que enviaria els blanc-i-vermells a la tercera plaça amb 82 punts. Al play-off, el recent cop anímic va passar factura. No pas a La Romareda, on es va aconseguir un ampli resultat (0-3), sinó al partit de tornada a Montilivi. Un 1-4 per oblidar, tancant el curs amb sensacions agredolces i deixant per a d'altres el premi de pujar a Primera.\n15/16: l'osasuna torna a frustrar les esperances\nSemblava difícil, per no dir impossible, que només un curs després de la doble clatellada contra Lugo i Saragossa el Girona fos capaç d'aixecar-se fins al punt de jugar de nou una promoció d'ascens. Ningú s'ho imaginava a la primera volta, quan l'equip no va caure de miracle en posicions de descens gràcies a un gol de Kiko Olivas al descompte al camp del Mallorca, just abans de les vacances de Nadal. Una segona volta estratosfèrica, amb només dues derrotes i fins a onze victòries va permetre als de Pablo Machín escalar posicions, tancant la lliga regular en quarta posició amb 66 punts. Es va haver de suar de valent per superar la primera eliminatòria, però Montilivi va treure's l'espina de l'any anterior i els gironins van ser capaços de remuntar el 2-1 encaixat uns dies enrere al camp del Còrdova. Borja, Aday i Cristian Herrera van fer inútil el gol inicial de Xisco (3-1), en un matx que aniria a la pròrroga. L'últim obstacle, un Osasuna que tot i haver sigut sisè venia de batre el Nàstic, tercer, en l'altra semifinal. El 2-1 del Sadar ho deixava tot obert però a casa no hi va haver reacció (0-1) i l'ascens, per aquesta via, es va escapar de nou.\n19/20: i ara què?\nSense saber encara si serà tercer, quart o cinquè, el Girona afronta un nou play-off i ho fa en el millor moment de la temporada. Des que va aterrar Francisco, fa poques jornades, l'equip ha multiplicat la seva solidesa, no ha perdut cap dels últims cinc partits i arriba al tram final en bona forma. Ara bé, en una promoció i com bé saben a Montilivi, tot és possible...


El servei de repartiment a domicili de la Plaça Mercat d'Olot ha registrat a mig miler de clients - Garrotxa Digital\nComentaris tancats a El servei de repartiment a domicili de la Plaça Mercat d’Olot ha registrat a mig miler de clients\nAmb la declaració de l’estat d’alarma el passat mes de març, es va iniciar el servei de repartiment a domicili de la Plaça Mercat d’Olot. Mig any després, el servei ha registrat més de mig miler d’usuaris, que han volgut seguir gaudint dels productes de la plaça. Més enllà de la ciutat, els enviaments s’han pogut realitzar a bona part de la Garrotxa, en punts com Castellfollit, Les Planes, La Vall de Bianya o Oix. Les seves compres han ajudat a mantenir el servei dels placers.\nJordi Vilarrasa, president dels placers de la Plaça Mercat d’Olot: “Aquests tres mesos, si no hi hagués hagut aquest servei a domicili, ens ha ajudat a aguantar molt. El servei a domicili ha comportat el 60-70% de la nostra facturació total, i ha permès que els clients gaudissin de producte fresc.”\nAra, el repartiment representa un percentatge menor de facturació respecte les vendes habituals del mercat. Però el servei ha estat satisfactori, i per tant es mantindrà els divendres.\nJordi Vilarrasa, president dels placers de la Plaça Mercat d’Olot: “Es quedarà per seguir donant aquest servei a la gent que no vulgui moure’s de casa. Per nosaltres és molt important.”\nAixí, mentre alguns clients ja han recuperat l’hàbit d’anar a la plaça, d’altres podran mantenir la comoditat de rebre el producte fresc a casa.


Todas las entradas del año 2015\n3 coses que pots fer ara per millorar l’any fiscal\nPublicat per CEDEC el 29 desembre, 2015\nPublicado en: Administració i Finances,INFORMACIÓ D'INTERÈS.\tEtiquetado: any fiscal,autònoms,balanç final,cedec,declaració de la renda,excel·lència empresarial,pimes.\tDeixa un comentari\nCada any comencem carregats de bones intencions i propòsits que abasten tots els àmbits de la nostra vida, però en molts casos aquesta emoció i aquests canvis duren a tot estirar un mes. Quan parlem de l’àmbit fiscal, acostumem a despertar-nos cap al maig o cap al juny, quan toca fer la declaració de la renda de l’exercici anterior, moment en què descobrim tots els errors i tot el que podríem haver fet millor. Inconvenients? Que ja som a la meitat d’un nou exercici repetint els mateixos errors.\nA CEDEC creiem que és molt important que tant pimes com autònoms pensin sempre a tancar bé un any fiscal i a començar bé el següent; per això hem trobat molt interessant compartir aquest article que va publicar Cinco Días i que proposa 3 claus per tancar millor aquest exercici. Seguir Llegint\nLa responsabilitat dels autònoms davant dels deutes\nPublicat per CEDEC el 24 desembre, 2015\nPublicado en: Administració i Finances,INFORMACIÓ D'INTERÈS.\tEtiquetado: autònoms,cedec,Centro Europeo de Evolución Económica,deutes,econòmic,empresari,Registre Mercantil.\tDeixa un comentari\nQuan algú comença la seva activitat com a autònom, l’última cosa en què pensa és què passarà si acaba tenint deutes. Al cap i a la fi, la idea és que les coses vagin bé i que aquesta preocupació no es produeixi mai. No obstant això, les coses no sempre surten com voldríem, de manera que és millor estar preparat i saber exactament com ens afectaran personalment aquests deutes.\nA CEDEC creiem que tots els autònoms han de tenir clares les seves responsabilitats exactes envers els deutes; per això ens ha semblat rellevant compartir aquest article. Seguir Llegint


Docs Barcelona als Cinemes Can Castellet | Can Castellet\nL'últim dimarts del mes, a les 19:30 hs, es projecta, als Cinemes Can Castellet, el documental del mes escollit per la distribuïdora Docs Barcelona. El Documental del Mes és la prolongació del Festival Internacional de Cinema Documental DocsBarcelona al llarg de l'any i el territori.\nAmb l'objectiu d'acostar el gènere documental al màxim nombre d'espectadors possible i incrementar la presència del documental a les pantalles cinematogràfiques, cada mes s'estrena una pel·lícula documental internacional de qualitat, de temàtica i procedència diversa, a més de 70 sales internacionals, entre les quals trobem els Cinemes Can Castellet de Sant Boi.\nEl Documental del Mes és una iniciativa de DocsBarcelona, nascuda en el marc del projecte europeu CinemaNet Europa, l'any 2004. Els propers documentals dels quals podràs gaudir als cinemes Can Castellet són els següents:\n1) GENER - ELS TESTIMONIS DE PUTIN\nCom si es tractés de l’entrada a una nova era, el 31 de desembre de 1999 Rússia coneixia el seu nou i actual president: Vladímir Putin. Com va ser el seu ascens al poder? Com s’ha convertit en un dels polítics més influents i controvertits del panorama mundial? A través dels testimonis com el de l’antic secretari general de la Unió Soviètica Mikhaïl Gorbatxov, el primer president de Rússia, Borís Ieltsin o el mateix Putin, el director Vitaly Mansky explica la història sobre com l’actual president va ascendir al poder i ha mantingut la seva posició durant dues dècades.\n1) FEBRER - CHRIS EL SUIS\nQuan la guerra de Iugoslàvia va esclatar, joves de tot Europa hi van anar a lluitar, entre ells, un periodista suís anomenat Christian Wütenberg.\nA principis del gener de 1992 van trobar el seu cos sense vida prop de Vukovar (Croàcia) uniformat com un mercenari. Segons l’autòpsia que se li va practicar, va morir estrangulat. De fet, unes setmanes abans en Chris s’havia convertit en membre del PIV (Primer Batalló de Voluntaris Internacionals), un grup paramilitar que va ser fundat per Eduardo Rózsa-Flores, “Chico”, que s’encarregava de “netejar” la població sèrbia en les àrees frontereres.\n1) MARÇ - CACHADA\nEl cicle de violència és pervers, però la força del teatre és més poderosa. Cinc venedores ambulants d’El Salvador exposen les seves vides en un taller de teatre. Allà parlen de les seves vivències als mercats i a les seves llars, la qual cosa els permet reviure els traumes que han patit al llarg de la seva vida.\n1) ABRIL - HONEYLAND\nEn una regió remota i muntanyosa dels Balcans, l’Hatidze Muratova viu amb la seva mare malalta en un poblet sense carreteres, ni electricitat ni aigua corrent. Ella es dedica a criar colònies d’abelles en uns cistells fets a mà que deixa amagats entre les roques. Gràcies a un ritual secret, el preuat líquid que produeixen no s’esgota mai. Sense protecció ni ajuda, és capaç d’amansar- les per poder extreure’n la mel i vendre-la a la ciutat més proper.a\nL’arribada d’una família nòmada amb la seva furgoneta tronada, set fills inquiets i un ramat de bestiar sembla destorbar la pau de l’Hatidze i de les seves abelles. En un primer moment, els rep amb els braços oberts, oferint-los el seu afecte, el seu brandi i els seus consells d’apicultura. Però no passa gaire temps abans que en Hussein, el patriarca de la família nòmada, vegi l’oportunitat de posar en pràctica els seus interessos comercials amb la mel per poder alimentar els seus infants.


Agència Tributària:Què és l'IAE?\nEl IAE sotmet a gravamen el desenvolupament d'activitats empresarials, professionals o artístiques en territori nacional.\nEs poden exercir en local determinat o sense local.\nÉs un Impost que s'estructura partint d'unes Tarifes que estan destinades a classificar totes les activitats econòmiques, ordenant-les en divisions, agrupacions, grups i epígrafs i una Instrucció per a l'aplicació d'aquestes Tarifes.\nA més, les Tarifes de l'impost s'estructuren a 3 Seccions:Secció 1a, Secció 2a i Secció 3a, que es corresponen amb les activitats empresarials, professionals i artístiques respectivament.


COLEF CV » El COLEF CV signa un conveni amb la Universitat Internacional de València\nEl COLEF CV signa un conveni amb la Universitat Internacional de València\nEl COLEF CV signa un conveni amb la Universitat Internacional de València (VIU) perquè els seus membres puguin seguir formant-se.\nL'acord inclou un descompte en les diferents formacions de la Universitat.\nEl Colegio Oficial de Licenciados en Educación Física y en Ciencias de la Actividad Física y del Deporte de la Comunidad Valenciana (Colef CV) ha signat un conveni amb la Valencian International University perquè els col·legiats es beneficiïn de les formacions que ofereix el centre.\nLa formació contínua dels col·legiats és un dels principis de l'COLEF CV i, per aquest motiu, l'entitat presidida per José Luis Herreros ha signat un conveni amb la VIU perquè puguin seguir ampliant el seu currículum.\nDe esta forma, els col·legiats podran gaudir d'un descompte especial d'un 10% en el Màster de Gestió Esportiva de la VIU, que no és habilitant acord amb la normativa autonòmica vigent en matèria de regulació professional esportiva.\nEl Màster Universitari en Gestió Esportiva de la Universitat Internacional de València naix amb la vocació de formar els seus estudiants en el coneixement ampli de l'mercat esportiu, les seves tendències i possibilitats de negoci; així com ensenyar les habilitats i eines necessàries per a la gestió esportiva. Un Màster líder en el sector que ofereix dues especialitats de gran rellevància en l'actualitat: gestió d'entitats i gestió de l'turisme i els esdeveniments esportius. Una formació que complementa als professionals de sector esportiu i els ajuda a créixer professionalment en un món en constant transformació.\nBeneficia't de ser Col·legiat / a!\nAlgunes imatges de l'acte de signatura:\nEl nostre vicesecretari Jose A. Richart (izquda) i el nostre Gerent, V. Montañana (dreta) amb representants de la VIU (centre).\nMoment de la signatura de l'Conveni VIU-COLEFCV\nI Congrés internacional sobre aplicació de termografia infraroja en ciències de l'esport\nDocumentació d'interès | Curs escolar 2020-2021 3 setembre, 2020\nI Congrés internacional sobre aplicació de termografia infraroja en ciències de l'esport 3 setembre, 2020


EL BLOG DE L'HOSPI | #2BG3 + Hospi + #FutboLH: Posse: la baula dèbil\nL’adéu d’un entrenador mai pot ser una bona noticia. Ho pot arribar a ser el seu recanvi, l’inici d’una nova dinàmica positiva, que capgiri l’anterior, però una dimissió, una destitució, un cessament… implica que un seguit de coses no s’han fet bé, que una sèrie de fets negatius desencadenen una situació límit, desagradable. Em va saber greu la marxa de Martín Posse; diumenge va fer la roda de premsa més sincera de les nou que ha fet aquesta pretemporada. Perquè va recórrer al sentiment, a les emocions i perquè va deixar entreveure un perfil personal honest i sincer. En els temps que corren, l’honestedat és un valor cada cop menys habitual i el pas a un costat que Posse va fer diumenge (i que ja tenia coll avall feia dies) diu molt (de positiu) al seu favor. Perquè si hi ha una persona interessada en créixer com a entrenador és, precisament, el mateix Martín Posse.\nLa figura de l’entrenador és complicada. Tant (o similar) a la de president o a la de secretari tècnic/director esportiu/director tècnic. Prendre decisions. És fàcil quan l’encertes, però un ‘marró’ quan no ho fas. Figures sempre subjectes a la crítica externa, sovint crítica sense cap tipus de mala fe però mancada de background, del dia a dia (i no de 90 minuts cada dos diumenges) que precisa fonamentar una opinió crítica. És evident que Martín Posse té una part important de culpa en la trajectòria de l’equip i que, com resa el tòpic, és més fàcil fer fora a una persona que no pas a 22 (sobretot perquè el mercat està tancat si ara Cárcel/García decidissin cardar tota la plantilla, vaja). L’evidència és que l’equip, després de nou partits, només ha estat capaç d’empatar-ne tres (deixem a un costat la impugnació de Paterna). L’evidència és que un equip que l’any passat va disposar de dues boles de partit per ascendir a la Lliga Adelante ara mateix lluita per no baixar a Tercera. Com fa 11 temporades. Com fa 6 cursos.\nIgual que els éssers humans ens enamorem sense saber ben bé com, a vegades al món del futbol els equips es submergeixen en una dinàmica negativa (o positiva) sense una raó aparent, però amb un cúmul de detalls previs que condicionen aquesta immersió. Posse no va arribar a l’Hospi amb el tracte de favor de l’entorn, en general. La seva inexperiència en el futbol nacional (només havia entrenat un any el Juvenil A de l’Espanyol) provocava desconfiança en un sector important de l’afició. Desconfiança lògica, d’altra banda, però un factor que calia administrar en positiu, aportant tranquil·litat i en cap cas pressió per deixar treballar correctament un projecte nou i en constant evolució, un projecte que no es tancava fins la darrera setmana d’agost i que no començava a rodar fins a finals de juliol.\nDes del primer dia, la pesada motxilla que suposava la comparació constant amb l’any passat (probablement per inèrcia) es va anar omplint de crítiques pedres que complicaven la tasca d’un equip que, a la Lliga, va començar amb un punt èpic a Paterna. Era ben cert que les sensacions a la pretemporada no havien estat les millors (el partit contra el Marianao va ser entre fluix i caòtic), però res fora de lloc en un equip en ple creixement. L’Alcoyano va guanyar a l’Estadi en un mal partit de l’Hospi (l’Alcoyano va ser menys dolent) i va iniciar la caiguda en picat de l’Hospi, una caiguda en què hi van influir diversos factors.\nJa aquell 31 d’agost, algun crit en contra de Posse, alguna veu crítica s’havia alçat. Massa d’hora, massa impaciència. A l’Hospitalet no som 5.000 aficionats (per desgràcia) i la menor crítica, justa o no, té un efecte evident, gairebé dominó. Sigui en viu, a Twitter o a Facebook, tots acabem llegint què diem de l’equip, d’un jugador en concret o dels tècnics. I això afecta en positiu (any passat) o en negatiu (temporada actual). I la llibertat d’expressió va lligada al sentiment de club i remar en positiu, a no cremar-ho tot a les primeres de canvi. No ha estat possible i aquesta espiral negativa d’opinió ha marcat de forma evident l’inici de Lliga de l’Hospi.\nEn paral·lel a la crítica constant, tres partits seguits (Olot, Racing i Badalona) en què l’equip va acabar en inferioritat. 40 minuts amb 10 i 20 amb 9 homes a Olot (2-1), 105 minuts contra el Racing amb 10 jugadors i uns 20 minuts més contra el Badalona. Més enllà de la lectura futbolística, les expulsions mediatitzen qualsevol anàlisi que puguem fer d’aquests marcadors. A Olot, l’equip va dominar, va marcar i hauria pogut encarrilar abans de l’expulsió de Pau; amb 10, l’equip va tenir l’1-2 fins que va acabar amb 9 i, tot i així, va buscar l’empat. De l’èpica derrota contra el Racing, amb Pau expulsat al quart d’hora de partit, tres quarts del mateix: lluita i compromís fins que la desgràcia va voler que els càntabres fessin el 3-4 al darrer minut. I contra el Badalona, l’expulsió de Moyano no va fer que l’Hospi fos inferior als de Piti.\nPerò ja contra els escapulats, els crits en contra de Posse s’havien fet evidents. Partit complicat a Tarragona amb una bona primera meitat i una segona part fluixíssima, amb un plantejament poc intel·ligent i errades puntuals que van costar els 3 punts al temps de descompte. Ja a Tarragona, Posse havia decidit començar a tocar tecles de forma aparentment inconnexa, buscant la solució en una rotació constant de noms i posicions que complicava mantenir la identitat i la confiança a un grup important de jugadors. Durant quatre jornades consecutives el tècnic argentí decidia canviar la parella de centrals (Badalona, Nàstic, Reus i Llagostera); jugadors que sortien de l’onze i no entraven a la següent convocatòria... i viceversa.\nEn definitiva, ‘pals de cec’ que no eren el millor símptoma (ni la millor recepta) per un equip necessitat d’un resultat positiu per capgirar una dinàmica negativa. Lectura parcialment interessada la de que l’equip “no era inferior a cap rival”. Tampoc havia estat superior, igualtat màxima en una categoria que precisa més de bloc que no pas, únicament, de qualitat. La derrota a l’Estadi amb el Reus va desencadenar les crítiques més ferotges i directes cap a Posse, que va preferir ser diana dels crits de part de la parròquia riberenca per protegir uns jugadors... que també van notar el ‘mal rotllo. Un 0-2 ràpid als 10 minuts de la represa, amb errades individuals poc dignes d’un equip de Segona B van ser massa llosa per un equip angoixat i nerviós, com el ciclista que perd una minutada en plena pàjara pujant Cerler.\nI calia jugar-se les garrofes a Llagostera, en un camp fotut per fer-ho. Els gironins superaven l’equip en intensitat a la primera mitja hora i això a Llagostera es paga car. Intents estèrils i poques, molt poques ocasions tot i els intents. El canvi al descans d’Aridai va encendre algun que altre ànim (ja ho havia fet el dia del Badalona) i la derrota per 1-0 va suposar un ultimàtum que el mateix Posse es va col·locar: guanyar el Levante B o prendre una decisió clara. Setmana que va avançar amb la soga acabada d’arribar a l’Estadi i la necessitat imperiosa de vèncer. L’aposta del filial va marcar un partit de bojos, amb arribades per tots dos equips: més presència ofensiva de l’Hospi però desgavell greu al darrere. 1-1 com podria haver estat 4-4. Per novè partit consecutiu, Craviotto encaixava un gol com a mínim.\nDissetens amb cinc punts, 2 d’ells virtuals. Situació complicada de pair per un equip massa ben acostumat al caviar i poc a la mortadel·la. Abans de la roda de premsa de diumenge, el poc tracte que havia tingut amb el tècnic ja m’havia transmès transparència i honestedat, ganes de fer feina, sense escarafalls. Perquè Posse no és l’entrenador (ni ho serà) que estarà els 90 minuts dempeus, cridant, donant ordres constants. És un altre perfil d’entrenador. Potser aquí està el problema de fons, en el perfil necessari en una temporada postèxit com l’actual; fins i tot, en el perfil de la plantilla. Vista l’experiència dels dos descensos anteriors (2002-03 i 2007-08) l’aposta per l’ambició de repetir zona noble és lícita, però tampoc cal elevar el llistó per sobre de l’exigència i de la realitat.\nProbablement alguna de les lectures sigui aprofitada, ‘aposteriorística’ tot i que alguns coneixíeu la meva opinió des de fa algunes setmanes, algun mes. L’Hospi post Álvarez necessitava seguir apostant per l’exigència i el bon futbol, però el nou projecte havia de comptar (i ara ha de comptar) amb un pes emocional important. A vegades és més fàcil vendre il·lusió que realitat fins al punt que la il·lusió pot arribar a modificar la realitat. Però el crèdit que Cárcel s’havia guanyat mereixia la confiança en qualsevol decisió que prengués en relació al nou tècnic, confiança real i no pas de copet a l’esquena. A l’espera del nou tècnic, qui també haurà de donar un pas al front és la plantilla. Posse tenia part de culpa, però els jugadors no són convidats de pedra d’aquests dissetena posició i sense el paraigua d’un tècnic qüestionat des del mes d’agost, tots hauran (haurem) de seguir sumant per evitar repetir tragèdies del passat recent de l’Hospi.\nRafael Miret 15 d’octubre de 2013 a les 14:27\nDesprés de llegir la crònica no puc estar mes d'acord amb el que expressa. Un cop passada la pretemporada a les tertúlies de Can Hospi ja es parlava de si Martín Posse es menjaria els panellets o els torrons. Com diu Cristian l'aficionat estava acostumat al caviar i ara tocava mortadel·la, però potser ens haguéssim conformat amb un bon espetec ... Ser del CE L'Hospitalet implica aquests desencants. Crec que necessitem un bon fonament esportiu, una xarxa de jugadors del club i de la ciutat que nodreixin el primer equip. Però això necessita anys, paciència, compromís i recursos, tant humans com econòmics


Formentera - Pressupost-amistós Allotjament, hotels, hostals, motels, apartaments a Formentera \n197 hotels, motels, hostals a Formentera 2018\nAllotjament a Formentera en la categoria: Pressupost-amistós 2018\nEl Torrent Bay Club es troba a 100 m de la bonica platja de Port des Torrent i a 5 km de Sant Antoni. L'establiment ofereix una piscina exterior per a adults, una piscina exterior per a nens i apartaments lluminosos amb aire condicionat i balcó privat. Els apartaments del Torrent Bay són elegants i tenen terra enrajol... Veure més detalls »\nL'Occidental Ibiza (antic Barceló Pueblo Ibiza) està situat a 350 m de la platja de Port d'es Torrent. L'establiment ofereix 3 piscines exteriors, una piscina infantil i un restaurant de bufet. Les habitacions tenen aire condicionat, TV de pantalla plana, minibar, bany privat amb assecador i WiFi gratuïta. El restaur... Veure més detalls »\nCal que informeu Aparthotel Nereida de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. Número de llicència: HPM-2584. ... Veure més detalls »\nEl complex Marvell està situat en un emplaçament privilegiat davant de mar i de la badia de Sant Antoni. Aquest complex modern us ofereix tot el que necessiteu per passar unes vacances de primera a Eivissa. Els apartaments tenen una habitació doble, sala d’estar amb sofà llit, cuina americana, microones, telèfon, aire ... Veure més detalls »\nEl Bahia De San Antonio Apartments es troba a la badia de Sant Antoni d'Eivissa, a 200 m de la platja. Ofereix una piscina exterior de temporada, WiFi gratuïta a les zones comunes i apartaments amb aire condicionat i vista sobre el mar. Els apartaments són moderns i disposen de balcó privat, sala d'estar amb un sofà l... Veure més detalls »\nL'Apartamentos Vista al Puerto està situat a 250 m de la platja de Punta Xinxó. L'establiment ofereix una piscina exterior de temporada, apartaments lluminosos i aparcament privat gratuït. Els apartaments tenen balcó, terres enrajolats, mobles de fusta funcionals, TV, WiFi gratuïta i cuina amb fogons, microones i forn... Veure més detalls »


“TRACTAMENT EFICIENT DE TEXTOS AMB MICROSOFT WORD /amb tots els teus dispositius: ordinador, mòbil i/o tàblet)” (ATURATS)\n10/05/2021 09:30 [TELEFORMACIÓ] Molí Empresa (Centre de Promoció Econòmica Martorell)\nSessions d'alfabetització digital\nDies: 10, 11, 12, 18 i 19 de maig de 2021\n5 sessions de 5 h (25 hores totals)\nUsar les eines i recursos del processador de textos Microsoft Word per generar documents de text (especialment el currículum vitae i carta de presentació), agilitzar la seva edició i gestió (rendibilitzant temps i esforços) i donar format i incorporar imatges que els confereixin un aspecte final professional.\nComplementàriament, familiaritzar-se amb les versions gratuïtes al núvol que permeten desar, editar documents de Word i accedir-hi des de qualsevol dispositiu electrònic.\nEl curs combinarà diferents mètodes didàctics, buscant l’equilibri entre teoria, pràctica, dinàmica i participació, si bé es fomentarà la proactivitat per part dels participants.\nCada sessió es desenvoluparà seguint l’estructura següent:\n• Exposició dels objectius.\n• Breu exposició teòrica dels continguts i procediments per part de l’expert; recolzada per la pràctica simultània per part dels alumnes.\n• Resolució de dubtes i consultes dels alumnes.\n• Aplicació pràctica dels coneixements mitjançant activitats pràctiques.\n• Correcció en comú de les activitats i resolució de dubtes i consultes.\n• Síntesi final\nCurs a càrrec de Gemma Benet Ferrús ( Coaching & PNL.), a les instal•lacions del Centre de Promoció Econòmica Molí Fariner (Camí del riu s/n, Martorell).\nEl cost d’aquesta formació és de 1.750 € a l’alumne no li suposa cap cost, ja que la formació és subvencionada al 100% per l’Ajuntament de Martorell. Es prega compromís d’assistència.


La Barcelona rural, clau per pal·liar els efectes del canvi climàtic | betevé\nUna ordenança impedeix l'activitat ramadera a Barcelona\nSarai Sarroca | Dimarts, 20 d'Octubre del 2020, a les 11.15\nAquesta setmana s’ha fet popular el cas d’un veí de Collserola a qui els Mossos d’Esquadra van aixecar acta per tenir animals a la seva finca. Ell mateix ho va explicar en una entrevista al programa ‘bàsics’.\nBeneficis de mantenir la Barcelona rural\nLes zones agrícoles de l’àrea metropolitana i, en concret les del Parc Natural de Collserola, formen un mosaic paisatgístic que va molt més enllà de crear zones verdes properes a la ciutat i que són vitals per combatre els alts nivells de contaminació que ens afecten.\nLes explotacions agrícoles com, per exemple, les vinyes de Can Calopa, que sobreviuen a la part alta de la ciutat, tenen un paper rellevant com a generadores de rendes econòmiques sostenibles. Una de les iniciatives que es va impulsar el 2014 va ser la creació d’un segell de qualitat dins el qual es podien trobar vi, mandarines, tomàquets, mel i xai ecològics de Collserola.\nUn dels principals reptes del Parc de Collserola és la prevenció d’incendis forestals, en un territori format per municipis densament poblats i amb una afluència molt alta de visitants. En aquest cas, la ramaderia forma part de la lluita passiva per a la prevenció d’incendis i en la creació i manteniment de diversos hàbitats que formen part de la flora i fauna autòctons.\nDe fet, el Pla Agropecuari del Parc Natural de Collserola ja especifica la necessitat de coordinar l’ordenació agropecuària del parc per donar resposta a les condicions singulars, físiques i mediambientals, de la serra de Collserola. Un dels objectius d’aquest pla és el de “donar lloc a una adequada planificació per erradicar la marginalitat i fomentar l’establiment d’una agricultura i una ramaderia econòmicament rendible, ecològicament sostenible i paisatgísticament integrada a l’entorn natural”.\nEn aquesta línia, la Diputació de Barcelona ofereix jornades tècniques titualades Pasturem Collserola. Ramaderia periurbana i gestió forestal. L’objectiu d’aquestes sessions és conèixer experiències de ramaderia extensiva properes als nuclis urbans i s’hi posa de manifest la necessitat d’arribar a acords amb l’Administració pública i assolir els objectius de desenvolupament sostenible que impulsa el govern de la Generalitat, en el marc de l’emergència climàtica.\n— agricultura — alimentació — animals — Collserola — Parc Natural de Collserola


El Gremi apressa l'Ajuntament a resoldre l'ampliació de terrasses | betevé\nEl Gremi de Restauració apressa l’Ajuntament a resoldre l’ampliació de les terrasses\nEl sector negocia amb el consistori poder allargar l'ampliació d'espai per a taules fins al 2021\nMarc Garcia | Divendres, 19 de Jun del 2020, a les 17.34\nEl Gremi de Restauració ha demanat a l’Ajuntament de Barcelona que resolgui amb rapidesa les peticions per ampliar l’espai destinat a les terrasses coincidint amb la desescalada. “Cal agilitzar la tramitació al màxim”, ha insistit el director del gremi, Roger Pallarols, que valora que el consistori hagi reforçat els serveis tècnics per fer front a “l’allau de sol·licituds”. Segons el gremi, se n’han fet unes 3.000.\nPallarols ha dit que “l’escenari ideal” seria complir el termini de 15 dies des que es fa la sol·licitud, com fixa el decret municipal. “Podem entendre que el termini s’allargui si les respostes són majoritàriament positives”, ha afegit. La tinenta d’alcalde d’Urbanisme, Janet Sanz, ha explicat aquesta setmana en comissió que l’Ajuntament té un equip de 70 persones per atendre les peticions i que confia a resoldre les primeres sol·licituds aquesta setmana.\nSegons el gremi, ja hi ha alguns locals que han pogut ampliar la terrassa en calçada i l’Ajuntament hi ha posat senyalització pròpia per indicar-ho. El consistori ha reservat una partida de 6 M € per adequar l’espai públic.\nAllargar l’ampliació de terrasses fins al 2021\nEn un comunicat, el Gremi de Restauració ha explicat que manté converses amb l’Ajuntament per allargar l’ampliació de les terrasses més enllà d’aquest any i fer-ho també el 2021. La mesura està prevista fins al 31 de desembre, però el govern municipal ja va puntualitzar que era revisable.\n— Gremi de Restauració de Barcelona — terrasses


Espai La Barranco — La Barranco Films\nL’espai La Barranco neix amb l’objectiu de crear, coordinar i comunicar els projectes culturals ideats i dirigits per Susanna Barranco. Un espai creatiu que engloba acció artística i acció social. Un espai obert i tranversal en el qual neixen i creixen diferents projectes: documentals, tallers i cinefòrums, teatre infantil i juvenil, creacions teatrals contemporànies… L’espai La Barranco és un espai divers i multidisciplinari des del qual gestar tot tipus de creacions socials, artístiques i culturals. Dins de l’espai conviuen plataformes directament enllaçades amb el treball creatiu com la Cia. Susanna Barranco o La Barranco Films, amb altres plataformes de caire més social o pedagògic com Mousiké o La Maquineta Produccions.\nCia. Susanna Barranco és una companyia de teatre professional i independent creada el 1999 a Barcelona per l’actriu i directora Susanna Barranco. La creació escènica de Susanna Barranco és directa, amb voluntat d’interpel·lar al públic i de reflexionar sobre la nostra realitat, sempre, com a dona.\nLa Barranco Films és una productora audiovisual independent ubicada a Barcelona i dedicada a la producció de documentals vinculats a temàtiques d´impacte social, així com documentals vinculats a personatges que per alguna raó o altra han destacat en la nostra societat.\nMousiké és una entitat sense ànim de lucre que genera projectes artístics, socials i culturals des de diferents àmbits artístics: el teatre, l’expressió corporal, la fotografia i l’audiovisual, per tal de d’aprofundir i reflexionar sobre temàtiques socials d’actualitat.\nLa Maquineta és una productora de teatre pedagògic infantil especialitzada a portar el teatre a les escoles amb obres de creació pròpia. Ofereix un teatre interactiu i interdisciplinari, en atenció a les àrees curriculars d’anglès i música.