Mascaró de proa: de febrer 2017\nEl detectiu Felip Marlot no es jubila\nAcaba de sortir publicat per l'editorial Barcanova i amb il·lustracions d'Òscar Julve, el setè llibre de la sèrie del detectiu Felip Marlot, una creació -i recreació- de l'escriptor Joaquim Carbó que als seus vuitanta-quatre anys no deixa que es jubili el seu personatge més estimat. Al contrari, el detectiu, que es manté jove com el primer dia, encara té corda per a més aventures.\nFelip Marlot va iniciar la seva singladura l'any 1979 en un volum titulat "En Felip Marlot". De seguida va tenir un ressò prou important com perquè l'autor n'escrivís una segona part: "Un altre Felip Marlot, si us plau", l'any 1983; va seguir-los un tercer volum titulat "El rock d'en Felip Marlot", l'any 1992. Aquests tres primers volums foren publicats per Publicacions de l'Abadia de Montserrat i il·lustrats per Maria Rius. Les aventures del detectiu van tenir una aturada fins l'any 2004 en què Barcanova va publicar els quatre volums restants "Felip Marlot i les joies" , il·lustrat per Pau Bassolí; "Un dia en la vida de Felip Marlot" l'any 2011 i "Les vacances del Felip Marlot", el 2013. Aquests dos últims, com el que presnetem avui, han estat il·lustrats per Òscar Julve.\nFelip Marlot, un personatge singular\nFelip Marlot és una de les creacions més notables i populars de la literatura infantil i juvenil catalana. La seva personalitat i el seu tarannà generen una gran complicitat en els lectors joves que li dediquen tan aviat un somriure com una gest de commiseració i fins de complicitat en moments ben diversos de la seva quotidianitat. Contràriament al seu creador, que ha complert vuitanta-quatre anys, el detectiu no ha envellit. Trenta-quatre anys després de la seva presentació pública es manté jove, actiu, vital, rondinaire, pelat com una rata però servicial com mai. En dono més detalls en un altre comentari d'aquest blog (veure'n més informació) on el defineixo com a professional intuïtiu, tendre, senzill i ple de sentit comú. Ingenu i sincer a estones i xerraire i noble en tot moment. Un antiheroi amb molts dels tics del seu creador. Una veu sovint molt clara i crítica que esdevé, sense proposar-s'ho massa, portaveu de la consciència col·lectiva de la societat. Ell mateix es defineix com l'honest, eixerit i perspicaç Felip Marlot. Reconeix que cada dia hi ha més gent que l'aprecia, gràcies als llibres que ha escrit sobre les meves aventures un escriptor de segona fila. Gràcies, doncs, Quimet Cartró! Te'n dec una! (23).\nFelip Marlot és un detectiu tendre, com he manifestat, que no té res a veure amb la violència de les narracions habituals de la “sèrie negra” (com les de Raymond Chandler… on Carbó s’inspira). En canvi participa d’alguns aspectes del famós Marlowe: és un solitari, té un despatx petit i tronat; no li sobren gens els diners i és un idealista que creu que cal ajudar aquells que s’ho mereixen encara que no puguin pagar els seus serveis. Els casos en què intervé no acaben amb una trompada ni s’arriba a disparar un sol tret. Resol tots els assumptes fent treballar el cervell i amb l’ajuda de la casualitat, perquè no es tracta d’un superhome, sinó d’un ciutadà normal i corrent tot i que en cada ocasió que intervé hi ha un punt de follia. Ja sigui per ell mateix, ja pels clients que li demanen ajuda, les seves històries estan tocades d’un element fantàstic dosificat amb finor i bon humor, que les fa atraients per a grans i petits.\nNomés començar aquesta nova aventura, el detectiu, mentre es prepara el sopar, recorda alguns dels casos que ha portat. El lector s'adona de seguida que són d'allò més variat i generalment ben insòlits, com per exemple: el d'aquell militar que havia perdut el pas; el d'un ministre a qui havien pres la cartera; el del veí que no recordava on havia aparcat el cotxe; el de l'escriptor que havia perdut les idees perquè li acabaven de robar la llibreta on apuntava tot el que se li acudia; el d'un astronauta que s'havia clavat un cop al cap i les estrelles que veia no tenien res a veure amb les que coneixia tan bé; el d'un futbolista que havia perdut de vista la porteria... I embolica que fa fort!\nI la primera trucada d'avui, quan encara no ha pogut sopar, és la d'una senyora que pateix per un asteroide que han dit que podria caure a la terra l'any 2094 i encara que ella ja no hi serà pateix per si cau al cementiri on serà enterrada o bé a la casa dels seus nets i renéts... El detectiu té feines a calmar-la i li diu que posarà en marxa els seus contactes i ja la tindrà al corrent...\nEl segon encàrrec és el d'un matrimoni que li ensenya una carta que ha rebut on uns lladres, de forma molt educada, es presenten i expliquen que volen robar-los però ells mateixos posen les condicions: serà el dia 14 i han de deixar cent mil euros a la taula perquè saben que els negocis malgrat la crisi els van molt bé... i per no sentir-se tan incòmodes hi adjunten unes entrades per al Gran Teatre del Liceu en què aquella mateixa hora fan "La Traviata" que saben que els agrada molt. Saluden educadament i signen com els Rapinyaires Anònims.\nÉs obvi que no explicaré ni com porta a terme aquestes noves feines el detectiu, ni com acaben, per tal de permetre que els lectors s'ho passin bé descobrint com evolucionen les coses, fruint de l'habilitat narradora de l'autor, del ritme constant i accelerat del relat, de les sortides de to d'alguns personatges, dels acudits i el bon humor, de l'aiguabarreig d'elements que el fan atractiu i llegidor, d'un desenllaç àgil i contundent que tanca la novel·la amb un final ben construït que deixa el lector amb un bon somriure als llavis i un grapat de simpatia cap al detectiu. La senzillesa del detectiu i el seu sentit comú s'encomanen fàcilment. Si aquest és un dels principals objectius que Carbó persegueix amb el seu benvolgut Felip Marlot, crec que es pot quedar ben satisfet perquè ho aconsegueix amb escreix no sols en aquest últim títol sinó en tots els set llibres de la sèrie.\nAmb la seva ironia i bon humor tan característics, Felip Marlot s'acomiada dels lectors dient-nos que podem estar tranquils perquè aviat estaré una temporada fora i no importunaré ningú. Us asseguro, però, que si me'n passa alguna de curiosa, ja sigui dalt el vaixell o en una illa grega, no em faré pregar i us l'explicaré a la tornada. Paraula! Queda clar, doncs, que Felip Marlot no es vol jubilar. Estem avisats!\n"L'enfonsa pirates", un conte infantil ben pompós\nEl capità Barbanegra i la seva tripulació de pirates estan apunt de descobrir una illa carregada de tresors de tota mena. Però... no aconseguiran pas els seus propòsits. La cobdícia no és bona consellera ni ajuda massa als qui la practiquen.\n"L'enfonsa pirates" és un conte il·lustrat i escrit per Jonny Duddle i publicat per Edicions del Pirata. Les converses que tenen els personatges van dins de bafarades de còmic per facilitar la lectura i la diversitat de veus. L'àlbum va aconseguir un notable èxit i ha guanyat diverses distincions. L'edició és tot un luxe convertit en un bon al·licient per als lectors joves.\nVa de pirates i filubusters\nEstem a Port Reial, al vespre on tot està quiet...De sobte apareix un vell violinista tocant i cantant una cançó que diu que un dia que estava pescant va observar una illa feta d'or al bell mig de l'oceà... La cançó capta l'atenció del capità Barbanegra, que deixa la cervesa i, llepant-se els llavis, brama per la finestra...-Un tresor, acabes de dir? Que ens pots ensenyar el camí? Els pirates somien ja amb grans tresors... El violinista li contesta que per poder-hi tornar va dibuixar un mapa. Creu que hi trobaran un enorme cofre. El violinista li cedirà el mapa si el deixen anar amb ells i li permeten compartir el tresor. El capità els proposa a tots salpar com més aviat millor...\nAvui sí que puc avançar-me i dir que els pirates no surten amb la seva perquè no van escoltar bé el final de la cançó que deia: -No necessiteu els tresors antics, però us heu arriscat per voler ser més rics. I és que ser cobdiciós, no és profitós... I una enorme bèstia els va fer naufragar a tots plegats... El monstre, encara fent la digestió, va cantar la seva última cançó que acabava dient que tot serà un bon dinar per a ell.\nSi el text és un petit cant a la senzillesa i humilitat i un clam contra l'ambició, la cobdícia i l'interès pels diners, les il·lustracions constitueixen un petit homenatge a la pompositat de les imatges, a la grandària de les formes, a l'exageració dels retrats dels personatges i, en general, a l'abundància de detalls que les fan divertides i extraordinàriament atractives. Tot plegat converteixen el que seria una senzilla història de pirates en un bon esquer per divertir els més petits de la casa.\n“Fantasmes com nosaltres”, de Miquel Pujadó\n“Fantasmes com nosaltres” del polifacètic Miquel Pujadó és una divertida i atractiva novel·la per a joves, publicada per l’editorial Barcanova. Es tracta d’una clara i desvergonyida immersió al món fosc i desconegut dels espectres i fantasmes, tot plegat narrat amb molt d’humor –sense el·ludir escenes dures- amb claredat i convicció.\n...i saber que estem condemnats des\ndel moment de néixer i que només\nsom un breu llampec entre dues\neternitats de foscor, de no-res…\nL’autor és un escriptor amb recursos molt variats que forneixen a bastament tota la trama del relat: els seus múltiples coneixements, especialment de cinema i literatura, el seu humor habitual i transgressor, a vegades excessiu, així com la necessitat de denunciar i reivindicar allò que ell considera essencial… converteixen la novel·la en un relat atractiu que captiva l'atenció del lector a qui se li fa difícil abandonar la lectura.\nQuan dic que gasta un humor excessiu, que en molts moments potser no caldria, em refereixo a alguns comentaris picants sobre el sexe o bé a algunes escenes un pèl pujades de to com ara la inducció al suïcidi que provoca en algun dels protagonistes o el patiment amb què els colpeja ratllant la perversió i en algun cas passant per la violació i la denigració de la persona. L’última frase de la novel·la no deixa de ser prou significativa: A Woody Allen li agradaria saber que també hi ha sexe després de la mort. Sense cap interès per qüestionar-los, són comentaris que ignoro fins a quin punt són adequats als joves lectors als quals va dirigida la novel·la.\nUna immersió atractiva al món dels espectres i fantasmes\n…el meu cos jeia a terra, desmanegat com un titella…\ni jo no em movia… el meu cos físic havia marxat\nperò hi havia un “jo” que romania, que pensava,\nque sentía, que hi veia. Com era posible\nsense cervell, sense orelles, sense ulls?...\nNo vull deixar passar, però, un comentari ben elogiós sobretot per la interessant i original immersió que l’autor fa al món gris i desconegut dels fantasmes amb pàgines veritablement brillants com l’escena dels funerals del protagonista un cop mort i convertit en fantasma. Una escena que ell mateix contempla amb una barreja d’inquietud i una bona dosi d’ironia.\nD’altra banda, l’autor ens dóna a conèixer com viuen es fantasmes, quins són els seus costums i hàbits i quins són els seus poders, els seus límits i, per què no, quines les entremaliadures que porten a terme quan volen desorientar o espantar els mortals… La barreja entre fantasmes i personatges reals el duu a descriure escenes no sols curioses sinó ben divertides i a moments intrigants. L'autor aborda diversos fronts de forma atractiva i amb prou habilitat, amb un llenguatge que flueix clar i precís i amb un ritme generós i constant.\nMalgrat sigui un relat on predominen els fantasmes, l'autor no defuig tractar amb precisió altres temes com, per exemple, el de la mort, que treu el cap en diverses ocasions durant la lectura. Això el porta a exclamar que … els nens ja no veuen com moren els avis a casa seva, envoltats dels seus. Un dia desapareixen, camí de l’asil o de l’hospital i s’ha acabat el bròquil. Contràriament provoca també el seu impacte la presència i descripció dels Arcans, uns éssers immaterials, una mena de paràsits que s'alimenten de la mort i del sofriment dels altres.\nPujadó és un escriptor culte i omple la seva novel·la de referències culturals, especialment relacionades amb la Literatura, el Cinema i la Música. També la Història… La tria d'aquestes referències és ben diversa: des del "Cant espiritual" de Maragall a "El senyor dels anells" passant per Hemingway i Lovecraft. Pel que fa al cinema, l'autor esmenta "El lladre de bicicletes", "El meu oncle" o "El setè segell" o directors com Woody Allen... Difícilment deixa passar l’ocasió de fer un comentari sobre qualsevol d’aquests temes aportant-hi informacions que enriqueixen els coneixements dels lectors.\n"Fantasmes com nosaltres" és una bona novel·la que, per les referències culturals d'una banda i per les escenes més punyents i sinistres de l'altra, demanen un lector avesat a llegir i posseïdor d'uns mínims de cultura general que li permetran fruir millor de tot aquest reguitzell de trifulgues fantasmagòriques.\n"La nena dels llibres", una petita gran joia\n“L’univers està fet d'històries, no d'àtoms"\n"La nena dels llibres" és un àlbum que no pot passar desapercebut perquè és un autèntic regal a la població de lectors de totes les edats. Una mostra més que no calen llargs textos per crear una excel·lent obra literària. Cal, això sí, delicadesa, sensibilitat i emotivitat, característiques que compleix amb escreix aquesta història escrita i il·lustrada pel tàndem Oliver Jeffers i Sam Winston i publicada, en una edició molt digna i acurada, per Andana Editorial a qui felicitem per l'encert d'aquesta atractiva obra d'art.\nLa història de "La nena dels llibres" ja crida l'atenció del lector abans de començar: les guardes del llibre són un llistat enorme de títols i autors de la literatura universal. A continuació, un tinter acompanya la cita de Muriel Rukeyser: “L’univers està fet d'històries, no d'àtoms”. Després, una ploma estilogràfica damunt d'un full en blanc. I, a partir d'aquí, arrenca la història:\nSóc una nena dels LLIBRES. Vinc d’un MÓN d’HISTÒRIES\ni dalt de la meva IMAGINACIÓ floto ENLLÀ. He NAVEGAT\na TRAVÉS d’un MAR de PARAULES per preguntar-te\nsi vols venir AMB MI…\nI el text continua parlant de MUNTANYES imaginades (amb majúscula), de descobrir TRESORS en la FOSCOR, de BOSCOS de CONTE, de MONSTRES en CASTELLS EMBRUIXATS, de dormir en NÚVOLS de CANÇONS...\nUn àlbum que convida als lectors a disfrutar de les paraules, a la lectura tranquil·la i lliure, a compartir històries, a viure els contes, a sentir l'emoció del relat. La nena dels llibres acaba dient:\nLa NOSTRA és una CASA on tot S’INVENTA\nI absolutament TOTHOM hi pot entrar\nPerquè la IMAGINACIÓ és LLIURE\nCal destacar, per damunt de tot, l'encert de les il·lustracions, la maquetació de l'àlbum, el disseny d'algunes imatges de gran impacte i enorme plasticitat. Només cal observar les sorprenents il·lustracions de les onades del mar formades per un batibull infinit de lletres o l'escalada a les muntanyes imaginades, per citar-ne tan sols dues...\nÀlbums com aquest no sols ajuden a créixer sinó que, a més, aporten al lector una dosi enorme d'enriquiment personal. Tot plegat esdevé una invitació a imaginar, a assaborir els elements artístics de l'obra. Una obra atractiva, elegant i seductora. Un àlbum que, especialment els infants, no s'haurien de perdre. No recomanar-la seria gairebé una greu irresponsabilitat. Queda dit!\nL'àlbum és també un homenatge no sols als lectors sinó a la Història de la Literatura en general. Un cant al món de les lletres. Encara més: és una sublim història d'amor dels autors cap al món dels contes i de les paraules.


La Ruta Verdaguer | Andorra | Apartaments La Neu\n> Què fer a Andorra? > La Ruta Verdaguer\nLa ruta de senderisme Verdaguer–Estany de Creussans es realitza en unes 5 hores i és tota en sentit descendent, ja que s’inicia a la part alta del telecadira de Creussans. Des d’allà, un seguit de rètols explicatius en aniran marcant tot el camí. Començarem el descens i arribarem al Port de Creussans, on veurem una placa commemorativa de l’arribada de l’escriptor català a Andorra el 25 d’agost de 1883, continuarem la ruta per prats alpins fins a l’estany de Creussans i més endavant trobarem una edificació moderna que és el restaurant de la Coma de l’estació d’esquí de Vallnord. Seguirem l’itinerari tot travessant el riu de la Coma del Forat i seguirem baixant per la vora del riu de Tristaina.\nMés endavant, la ruta ens portarà a les marrades del Bruig on seguirem per l’antiga carretera fins al pont del Castellar, on travessarem un petit túnel.\nSeguirem pel camí del Corb fins als prats d’Encodina i l’església de Sant Pere del Serrat. Un cop arribem al pont de la Farga, seguirem el camí que voreja el riu fins a la carretera, que travessarem, i després continuarem les indicacions fins a la Mina de Llorts. Seguirem l’itinerari marcat de La Ruta del Ferro fins arribar al petit poble de Llorts i l’església romànica de Sant Cerni, creuarem el Pont de les Moles en direcció al prat d’escultures, seguirem cap a Arans i arribarem al nucli de La Cortinada, fi del nostre trajecte, on visitarem l’església de Sant Martí i la Mola i la Serradora de Cal Pal.


'Setmana de la bicicleta' a la Biblioteca Armand Cardona Torrandell\nEs presenta el llibre de Frederic Ràfols, 'Guia de colls de Catalunya, Andorra i Balears: 900 pujades en bicicleta de carretera'\nEl proper divendres, 11 de novembre, a les 19 h la Biblioteca Armand Cardona Torrandell acollirà la presentació del darrer llibre del vilanoví Frederic Ràfols i que porta per títol Guia de colls de Catalunya, Andorra i Balears: 900 pujades en bicicleta de carretera. Per aquest motiu, i amb la voluntat de donar-li més rellevància a l'acte, la Biblioteca posarà a disposició dels usuaris tots els documents relacionats amb el ciclisme que té i els acompanyarà de tot un seguit de material relacionat amb aquest món i que serveixen per il·lustrar la selecció: vídeos, roba ciclista, fotografies, equipament...\nEl llibre, editat per Cossetània, pretén fer una descripció exhaustiva de les carreteres pavimentades i en pujada del país. Així, doncs, n'expressa l'altitud, la llargada, el percentatge mitjà i màxim, el desnivell i el grau de dificultat, tenint en compte la toponímia oficial i la pertinença a la Xallenge Europeu del BIG o a la ibèrica del CIMA. En el centenar de pujades que s'inclouen en aquests dos darrers llistats s'hi afegeix el gràfic del relleu i, en tots els casos, la pàgina web en la qual es pot trobar la font o major informació.\nFrederic Ràfols, Quico pels que el coneixen, va néixer a VNG el 1953 i és llicenciat en Econòmiques i treballador de l'Administració pública. Porta més de tres dècades viatjant en bicicleta amb la companyia de la seva dona, la Núria, per gairebé tots els estats d'Europa i pedalejant per centenars de colls de muntanya, la seva afició predilecta.\nEl 2007 va publicar En bicicleta por los puertos on narrava el viatge de quatre ciclistes que travessen el nord de la península Ibèrica de cap a cap amb l'objectiu principal d'ascendir quants i més ports millor.\nLa presentació de la guia anirà a càrrec del periodista i director del canal Teledeporte de TVE Carles de Andrés i del propi autor.\nPel que fa a la guia de lectura, assenyalar que conté documents relacionats amb el ciclisme en general i amb la bicicleta en particular; llibres sobre ciclisme, la bicicleta, tant de carretera com de muntanya, cicloturisme, nutrició esportiva, rutes i revistes. Tots els documents estan ordenats temàtica i alfabèticament i els trobareu a la biblioteca. Entre el material exposat destaca un maillot de Vicenç Iturat, de quan corria amb l'equip Ferrys l'any 1962.\nPodeu consultar la guia de lectura en el següent enllaç: Guia de ciclisme.


El subdelegat del govern espanyol a Lleida, José Crespín, al seu despatx durant una entrevista amb l'ACN LAURA CORTÉS / ACN\nDiumenge, 28 Juliol 2019 00:57\nEl govern espanyol estudia traslladar el tram bonificat pel pas de camions per l'AP-2 del tram comprès entre el Pla de Santa Maria i Montblanc al tram entre les Borges Blanques i Lleida. Així ho ha explicat el subdelegat del govern espanyol a Lleida, José Crespín, en una entrevista a l'ACN, argumentant que el primer tram de Tarragona s'utilitza "poc" i que amb aquesta mesura es donaria resposta a les demandes de part del territori i del sector de prolongar el tram bonificat del 50% del peatge fins a la capital del Segrià sense haver d'invertir "massa més". Des que van entrar en funcionament les bonificacions, l'1 de setembre de 2018, uns 1.200 camions han deixat de passar per l'N-240 entre el Pla de Santa Maria i les Borges Blanques.\nInversió extraordinària de nou milions d'euros per millorar l'A-2 de Torrefarrera als Alamús\nCrespín ha posat de manifest que fa anys que cal millorar moltes de les carreteres de Lleida i assegura que amb l'arribada dels socialistes al govern espanyol, a través d'una moció de censura, es van "reactivar" molts dels projectes en carreteres de la demarcació pendents, com l'N-240, la tercera fase de l'A-14 o l'N-230 que connecta amb la Val d'Aran. Pel que fa a aquesta última, explica, el projecte que arriba fins a la boca sud del túnel és el que està més avançat. Tot i això, puntualitza, ara s'està en període de valoració d'al·legacions i redacció del nou projecte, la qual cosa es podria allargar un any .\nReconeix que en infraestructures la feina comporta "molt temps" però que l'important és "començar a treballar". Recorda que el Ministeri de Foment inverteix anualment 12 milions d'euros en el manteniment i conservació de les carreteres a la demarcació de Lleida i destaca que, enguany, a més, ha fet una inversió extraordinària de 9 milions d'euros a l'A-2 de Torrefarrera als Alamús (Segrià) per fer una millora integral de tot el ferm, uns treballs que s'allargaran uns 30 mesos. "És una via molt important ja que alguns dies hi passen 40.000 vehicles diaris", destaca.


Endavant (OSAN) reconeix que la Diada de l'Onze de Setembre d'enguany arriba "embolcallada de la major efervescència independentista de la història" gràcies a "l'impuls de les consultes populars per la independència i la indignació davant l’estocada del Tribunal Constitucional espanyol".\nL'organització independentista Endavant ha fet públic el seu manifest amb motiu de l'11 de Setembre, en el qual posen de manifest la conjuntura actual "d'efervescència nacional". Tot amb tot, alerta de "la reincidència en les polítiques neoliberals", cosa que segons l'organització ha agreujat la situació de les classes populars.\n31/08/2010 13:45 Política\nPer Endavant, "cal treballar per la independència dels Països Catalans, des de les classes populars, a través de la construcció nacional" i considera que és necessari treballar el "creixement i coordinació dels moviments socials i populars, des de la coherència i la convicció que fer avançar el país és possible i necessari".\n"Retallades socials i nacionals... ja n'hi ha prou!"\nLa Diada arriba aquest any embolcallada de la major efervescència independentista de la història. L'impuls de les consultes populars per la independència i la indignació davant l'estocada del Tribunal Constitucional espanyol han donat pas a una creixent mobilització social i popular en favor de la llibertat i del dret a decidir. Davant d'aquesta situació, tots els partits polítics catalans s'han vist forçats a afrontar el debat sobre l'autodeterminació. Una circumstància que també ha obert una escletxa a l'oportunisme, amb el naixement de noves iniciatives electorals de caràcter nacionalista.\nD'altra banda, aquesta conjuntura d'efervescència nacional ha arribat acompanyada reincidència en les polítiques neoliberals -que han conduït a la greu situació social que patim les classes populars-, per part d'uns governs estatals i autonòmics, que toquen la partitura escrita per la Unió Europea . Davant d'una crisi econòmica galopant, PP i PSOE/PSC comparteixen a grans trets les mateixes receptes econòmiques. L'esquerra institucional i els sindicats UGT i CCOO s'han distanciat de la classe treballadora, més que res es preocupen per mantindre els seus espais de poder. Cal parlar clar: la retallada de despesa social (educativa, sanitària,...), la congelació de les pensions, la reforma laboral,... són mesures contràries als interessos de la majoria social -la classe treballadora- i només favorables als interessos del capital. Cal que totes i tots plegats ens posem mà a l'obra per tal d'explicar el veritable sentit d'aquestes mesures als nostres veïns i veïnes, als nostres companys i companyes de feina,... Cal preparar grans mobilitzacions, i assenyalar en la nostra agenda la convocatòria de la propera vaga general que hem de secundar de manera massiva perquè ens hi juguem el futur.\nCom hem explicat, tant el capitalisme global, com els estats espanyol i francès, han entès que ara és l'hora de treure's de la màniga les seves cartes més macabres, que fins ara estaven calculadament amagades sota conceptes tan cínics com "Estat del benestar", "Espanya de les autonomies", "monarquia parlamentària" o "democràcia liberal", entre d'altres.\nParal·lelament, la gent, el poble treballador, comencem a entendre també que defensar conceptes com els de "democràcia", "drets", dignitat" o "llibertat" significa, inevitablement, enfrontar-se al estats espanyol i francès i les estructures polítiques, econòmiques, jurídiques i administratives que ens impedeixen decidir el nostre futur.\nAixí doncs, la crisi i la voracitat de l' imperialisme al sud d'Europa no estan fent res més que corroborar allò que l'esquerra independentista denuncia des de fa més de 30 anys: que el capitalisme no es pot suavitzar, i que ni el Regne d'Espanya ni la República de França no tenen cap intenció d'escoltar la veu del nostre poble. Als Països Catalans, defensar els drets de les classes populars, o defensar el dret a l'autodeterminació, passa, necessàriament, per desobeir el poder establert, organitzar-nos des de la base i seguir lluitant des de tots els fronts possibles.\nPer això, aquest any 2010, i en motiu de la Diada de l'Onze de Setembre, des d'Endavant (OSAN) volem renovar algunes de les reflexions que considerem més urgents davant d'aquesta nova situació, marcada per l'auge de diferents discursos oportunistes, perillosament regionalistes i reformadors:\n- És feina de l'esquerra independentista evitar que el poble català torni a caure en l'engany de les propostes oportunistes. Els cants de sirena de les alternatives sobiranistes sorgides darrerament al Principat de Catalunya són tan dèbils com l'actual desmarc dels grans sindicats espanyols i francesos respecte de les mesures econòmiques que s'estan imposant. Cal seguir treballant en la gestació, creixement i coordinació dels moviments socials i populars, des de la coherència i la convicció que fer avançar el país és possible i necessari.\n- Només amb la lluita i la mobilització podrem seguir avançant. Cal organitzar-se per combatre les retallades socials i nacionals. Practiquem la democràcia des de la base i prenguem consciència d'allò que és necessari fer en tots els àmbits. Les injustícies s'enfronten lluitant, i en els darrers mesos hem demostrat que si el poble català s'organitza, avança amb molta força.\nÉs per tot això, que en aquest Onze de Setembre de 2010, des d'Endavant (OSAN) volem mostrar la nostra determinació per seguir treballant en el camí de la mobilització a partir de demà mateix. Una feina que és responsabilitat de tots i totes les independentistes.\nTal com s'ha fet amb les consultes per la independència, i amb la mateixa indignació amb què estem afrontant les retallades als drets de la classe treballadora, els i les catalanes hem de continuar per aquest camí de lluita i combat, d'autoorganització, de resposta, de mobilitzacions i de propostes i alternatives.


Frisach [‘Karme]2010: espurnes de garnatxa blanca Frisach [‘Karme]2010: espurnes de garnatxa blanca – VadeVi\nFrisach [‘Karme]2010: espurnes de garnatxa blanca\nUn vi escumós ecològic de la Terra Alta, que no és un cava ni ho pretén\nFrisach [‘Karme] 2010\nVi escumós DO Terra Alta\nPer beure i apreciar un vi en la seva totalitat s’ha de conèixer l’origen i la tradició, les històries, la feina i les persones que hi ha al darrera de cada ampolla. Això s’entén aviat si parlem del segell del Consell Català de l’Agricultura Ecològica (CCPAE) que duu aquest vi. El fa ser millor, el fet d’haver estat elaborat amb raïm que es conrea de forma respectuosa amb el medi ambient? Doncs segurament que no, però és indubtable que és un valor afegit, al que cadascú donarà la importància que vulgui.\nPer això, abans encara de tastar aquest escumós del celler Frisach, ja és un vi apreciable, perquè si escoltem com en parla en Francesc Ferré, de la família Frisach, el responsable del conreu de les 40 hectàrees de vinya familiar i de l’elaboració d’aquest vi, ja es veu que hi ha alguna cosa més: “amb aquest vi escumós volem expressar los lligams a una regió, a uns orígens, a una identitat, a una historia marcada, que dóna lo caràcter de la nostra gent. Este vi l’ham fet de vernatxa blanca, la varietat autòctona de la Terra Alta i que volem que siga la dels nostres néts”.\nÉs un escumós fet pel mètode tradicional de segona fermentació i criança de quinze mesos a l’ampolla, que en l’elaboració es diferencia dels caves només en l’origen i la varietat del raïm -garnatxa blanca de la Terra Alta- amb que està elaborat.\nÉs de color groc pàl·lid, més de l’habitual en els caves. A les aromes hi ha notes lleus d’herba fresca, típiques de la varietat, i també de fruita blanca, préssec d’aigua, amb un rerefons de pa de pessic. A la boca és fresc, amb més gruix que els caves, sec però alhora amb un punt llaminer final (no tinc informació del contingut de sucre, però m’atreviria a dir que és un brut), i amb una escuma fina, persistent i ben integrada.\nÉs a dir, té qualitat, sostenibilitat, personalitat, tradició, bona gent al darrera i un preu força ajustat. És pot demanar res més?


Tarima tecnològica per a exterior | Ignasi Conillas\nLa instal·lació de tarima tecnològica és una excel·lent alternativa a la tarima de fusta natural per a ús en espais exteriors. La tarima tecnològica és un dels productes que ha revolucionat el sector de les tarimes per exterior en els últims anys. En la majoria dels casos imita la fusta natural en els seus acabats i permet reduir el manteniment al mínim.\nLes propietats de la tarima tecnològica afavoreixen que aquest recobriment pugui oferir una qualitat òptima amb una llarga vida útil, una excel·lent resistència a la intempèrie, un senzill manteniment i una estabilitat duradora de la seva forma. És un recobriment senzill d’instal·lar i de mantenir, es pot instal·lar en terrasses, jardins, vores de piscines o qualsevol espai exterior.\nEn Ignasi Conillas – espais exteriors comercialitzem i instal·lem tarima tecnològica marca Exterpark. Les característiques sintètiques de la tarima per a exteriors Exterpark, la seva varietat de models i opcions que ofereix la converteixen en la solució ideal per equipar la seva terrassa exterior i dissenyar un espai completament al seu gust. A més el sistema de muntatge de la tarima tecnològica Exterpark està dissenyat perquè permeti una instal·lació ràpida, senzilla i sense complicacions, la qual cosa redueix considerablement el temps que s’ha d’invertir en el seu muntatge.\nSecció massissa i major mesura\nPerfil invisible patentat\nSuperfície llisa elegant\nSense pèrdua de color\nSistema complet de fixació amb clips i llistons amb regata\nCompost de polietilè reciclat d’alta densitat i pols de fusta.\n4 colors en mesura 24 x 144 x 2200mm\nÚs del 10% dels cargols: els llistons amb regata i clips permeten utilitzar només un cargol per cada 10 clips.\nInstal·lació dues vegades més ràpida: calculem un rendiment de 40m ² d’instal·lació per dia / home en lloc dels 20m ² estimats per a una fixació tradicional.\nSol·liciti el seu pressupost personalitzat sense compromís


Torra desbloqueja el Govern prescindint dels empresonats i nomenant nous consellers | Notícies TGN - Notícies de Tarragona Diari Digital\nTorra desbloqueja el Govern prescindint dels empresonats i nomenant nous consellers\nEl torrenc Josep Bargalló es confirma com a conseller d’Ensenyament\nPer admin. Actualitzat el 29/05/2018\nEl president Quim Torra ha decidit renunciar a la presència dels consellers empresonats -Josep Rull i Jordi Turull- i exiliats -Lluís Puig i Toni Comín- i formarà en les properes hores un executiu efectiu amb incorporacions femenines.Torra ha signat un nou decret per desbloquejar el gabinet: Elsa Artadi passarà a Presidència, a més de portaveu, i s’incorporarà a Empresa Àngels Chacón; el Departament de Salut quedarà en mans de la republicana i secretària de la Mesa Alba Vergés; mentre que Damià Calvet assumirà Territori, i Laura Borràs, Cultura. Amb aquests canvis s’incorporen tres dones més al Govern i sumaran un total de sis conselleres, enfront dels homes que ocupen la presidència, vicepresidència i sis conselleries.\nAmb aquests nomenaments, que hauran de ser ratificats pel govern de l’Estat, teòricament s’hauria de procedir a l’aixecament del 155 a Catalunya.


Toro 2017 per Marcos Eguren | Blog Vila Viniteca\nDescobreix tots els vins del 2017 de Teso La Monja a Toro\nL’any climàtic 2017 va començar amb una tardor amb temperatures i precipitacions normals per a l’època. L’hivern fou fred i sec, en el què no es van acumular al sòl les desitjades pluges.\nLa primavera començà amb temperatures molt altes fins el final de l’abril, quan es produí un període de baixada de temperatures que provocà alentiment i algun dany per fred (no per gel) que van provocar danys a les futures floracions.\nA l’inici de la part final de la primavera i de la primera de l’estiu es van produir elevades temperatures que van provocar l’avançament del cicle. A principis de juliol les precipitacions, al voltant dels 50 litres, van satisfer les necessitats d’aigua i la vinya acumulà reserves per a l’estiu.\nL’estiu se succeí amb temperatures mínimes relativament baixes i màximes no excessivament altes que van provocar que la vinya no tingués aturades de vegetació i el cicle s’avancés.\nAbans de la verema es van produir unes precipitacions que van oscil·lar entre els 35 i els 50 mm, que van alentir la maduració, millorar l’acidesa i van donar un caràcter de fruita que va fer que la maduració tingués un equilibri fenòlic-acidesa-sucre.\nHidrològicament es considera un dels anys més secs de la història tot i haver plogut 370 mm. La verema del 2017 va ser una de les més avançades que es recorda.


Articles - Pàgina 11 - Guissona\nDijous, 27.4.2017 23:15h\nSalvadó: ‘L’Agència Tributària Catalana estarà preparada per substituir totalment l’espanyola en el termini d’uns mesos’\nEsquerra Republicana ha organitzat una xerrada - col·loqui amb el títol La Hisenda Catalana a la nova República, que s’ha dut a terme aquest vespre a l’Auditori de Cervera, i que ha comptat amb la presència de Lluís Salvadó, secretari d’Hisenda de la Generalitat de Catalunya. L’acte s’inscriu dins del procés participatiu que està duent a terme, des de fa uns mesos, la formació republicana anomenat La República que farem. Pel que fa al finançament de la nova República, Salvadó ha assegurat que aquest es durà a terme en bona part a través dels impostos i ‘una part, esperem que poca, a través dels bancs com passa a qualsevol país del món’. De la mateixa manera, ha volgut desmentir les previsions més atziagues dels partits espanyolistes afirmant de manera taxativa que ‘el finançament a través dels bancs: serà viable si hi ha solvència per a poder tornar els diners. Per a poder demostrar als bancs que tenim capacitat per a poder tornar els diners, cal consolidar els pressupostos, és a dir, que podem gastar allò que tenim. Aquests anys tancàvem els exercicis amb un 3% del PIB de dèficit en un moment que les polítiques estaven en fase de retallades’. Així mateix, ha assenyalat que ‘un govern que genera dèficit de manera sistemàtica no és capaç de retornar els seus deutes i no és solvent’. Per aquest motiu, el dirigent dels republicans ha explicat que l’objectiu que s’han fixat des de la conselleria dirigida per Oriol Junqueras és ‘anar reduint el dèficit any rere any; això ens ha permès millorar en tresoreria i con a conseqüència reduir els terminis de pagament als nostres proveïdors’. Salvador també s’ha referit a l’Agència Tributària Catalana explicant que ‘en la recaptació hi ha una fase voluntària (la fase fàcil) i una executòria (per la que ara estem pagant a l’estat espanyol)’. Per aquest motiu, ha aclarit ‘que s’està treballant per elaborar la sistemàtica per dur a terme la fase executòria i s'està ultimant el sistema informàtic per tal que es pugui recaptar qualsevol tipus d'impost perquè l'Agència Tributaria Catalana pugui substituir totalment l'espanyola en el termini d’uns mesos’ El secretari d’Hisenda també s’ha referit a que amb el nou model fiscal de la República Catalana es vol evitar pujar els tipus impositius, ‘cal fer un tractament més equitatiu dels mateixos, alhora que serà primordial reduir l’economia submergida i eliminar el frau fiscal’.\nDijous, 27.4.2017 10:45h\nLa Hisenda Catalana a la nova República\nEl secretari d'Hisenda de la Generalitat de Catalunya, Lluís Salvadó, durà a terme avui a Cervera, una xerrada sobre la Hisenda Catalana a la nova República. L'acte es durà a terme a l'Auditori, a les 8 del vespre.\nDissabte, 29.4.2017 10:15h\nRoig: ‘L’impacte humà que han tingut els talls de subministrament elèctric d’aquest cap de setmana és molt greu’\nUna delegació de càrrecs electes i orgànics d’Esquerra Republicana de Catalunya, encapçalada pels alcaldes de Montoliu de Segarra, Vicenç Roig, i el del Soleràs, Jordi Sarlé -dos dels municipis més afectats pels talls de llum d’aquest cap de setmana- han lliurat avui al director dels Serveis Territorials del Departament d’Empresa i Coneixent a Lleida el document anomenat Manifest de Montoliu mitjançant el qual sol·liciten, a la Direcció General d’Energia de la Generalitat de Catalunya, un informe detallat dels incidents ocorreguts aquest cap de setmana, alhora que insta a totes les institucions a intercedir amb caràcter d’urgència per tal de trobar una solució definitiva al problema i que s’obri un expedient informatiu als operadors i es demana una auditoria del sistema elèctric que avaluï i diagnostiqui l’estat de la xarxa, i el compliment de les normatives pertinents, així com també les inversions necessàries. Malgrat que els fets han demostrat moltes mancances en el servei de subministrament elèctric i que s’està qualificant des dels ajuntaments i des dels consells comarcal el seu impacte econòmic, per a Roig la conseqüència més greu ha estat el seu impacte humà ‘estem parlant de municipis amb una població envellida que és electrodependent per motius de salut i que sempre se senten totalment desprotegits davant de les adversitats com aquesta’. Per l’alcalde republicà el que ha succeït aquest cap de setmana ja es veia venir des de fa temps, ‘estem patint una sèrie de greuges molt importants pel que fa a la distribució de l’energia elèctrica, ja fa temps que patim talls i microtalls, les xarxes ja estaven alertant de que això succeiria’ i de la mateix manera, s’ha queixat de que ‘no s’ha respost com s’havia de respondre per part d’Endesa; és evident que s’han comés molts errors que els alcaldes hem hagut de patir en primera línea’. ‘El que tots plegats hem patit aquest cap de setmana ha estat molt greu i, evidentment, a partir d’aquí s’ha de començar a esbrinar quines inversions i quin manteniment estan duent a terme les grans distribuïdores per la xarxa elèctrica del nostre territori.\nDilluns, 27.3.2017 22:30h\nEsquerra Republicana demana unitat territorial per exigir un subministrament elèctric de qualitat i evitar situacions com les viscudes el passat cap de setmana\nLes Federacions d'Esquerra Republicana de Catalunya de l'Alt Pirineu, de Lleida i del Solsonès han convocat avui a totes les alcaldesses, alcaldes i regidors i regidores -al govern o l'oposició- al nucli de la Guàrdia Lada, al municipi de Montoliu de Segarra, per signar el Manifest de Montoliu de Segarra, un document que manifesta la seva indignació després dels continus talls de llum que sempre afecten nombrosos municipis de la demarcació, el poc manteniment que les empreses elèctriques i de telefonia duen a terme, la falta de previsió per part de les companyies i la resposta lenta davant els greus fets d'aquest cap de setmana. L’alcalde d’aquesta població, Vicenç Roig, la primera tinent d’alcalde de Tremp i vicepresidenta del Consell comarcal del Pallars Jussà, Maria Pilar Cases, l’alcalde de Guissona i president del Consell Comarcal de la Segarra, Xavier Casoliva, l’alcalde de Montgai i diputat provincial, Jaume Gilabert, i l’alcadessa de Vilanova de l’Aguda i diputada al Parlament de Catalunya, Montserrat Fornells, que han exercit de portaveus han volgut deixar clara la seva denuncia de totes les situacions viscudes en les darreres hores i han reclamat ‘unitat política, institucional, social i territorial per a exigir un subministrament elèctric de qualitat i resoldre els problemes derivats de la precarietat de la xarxa elèctrica’. Els representants d’Esquerra Republicana han volgut lamentar que aquests fets es repeteixen periòdicament al nostre país, i, malauradament, en especial a les comarques rurals i de l’interior. En aquest sentit, Fornells, ha declarat que ‘aquest fet és contraproduent per a la consolidació de l’estat del benestar i fer real l’equilibri territorial i evitar el problema del despoblament rural arreu del país, ja que disposar de serveis i infraestructures de qualitat, amb una bona cobertura i amb el manteniment adequat’. Els alcaldes, alcaldesses i regidors afectats, també es queixen en el Manifest de ‘les dificultats que hem patit durant les fases més crítiques de la crisi, provocades per una manca de comunicació i d’informació i la manca d’una resposta ràpida i eficaç, que han comportat un greu perjudici a la ciutadania i al teixit econòmic i empresarial dels nostres municipis’.\nDivendres, 24.3.2017 23:15h\nSantacana: 'El sistema de pensions a la nova República Catalana estarà totalment garantit i serà molt més sostenible'\nL’Auditori de Cervera ha acollit aquest capvespre un acte organitzat per Esquerra Republicana sobre les pensions a la nova República. La xerrada, que s’inclou dins el procés participatiu “La República que farem” que va endegar aquesta formació a finals d’octubre, ha estat impartida per Joan Santacana, regidor de la Paeria de Cervera i director dels serveis territorials de Benestar, Treball i Famílies. Santacana ha defensat el model Seguretat Social ‘de repartiment perquè és un model solidari que obeeix a l’objectiu de repartiment de la riquesa’. En aquest sentit, ha afirmat que ‘l’argument que utilitzen molts assegurant que una Catalunya independent no podria fer front al pagament de les pensions és falsa, doncs gràcies al model de Seguretat Social vigent de repartiment, els treballadors són els que financen el pagament de les pensions, per tant, el futur de les pensions depèn de nosaltres, sense necessitar que es transfereixin fons des de l'estat’. Segons el republicà, el ‘balanç entre les cotitzacions a la Seguretat Social i les pensions que es paguen és més favorable a Catalunya que al conjunt de l’estat espanyol, cosa que garanteix que les pensions en una futura República Catalana siguin més sostenibles’. El republicà també ha estat taxatiu a l’hora de revisar l’anàlisi de les dades d’ocupació i de la població pensionista a Catalunya, assegurant que ‘no és cert que l’edat de la població catalana faria fracassar el model de pensions en un estat propi, doncs l’envelliment de la població a Catalunya és el mateix que el del promig de l’estat espanyol’. Santacana també ha destacat que quant al mercat de treball, els tres paràmetres més rellevants, activitat, taxa d’ocupació i taxa d’atur, són més favorables a Catalunya que al conjunt d’Espanya i ‘per tant, mantenint el sistema de repartiment, les pensions estaran garantides’, ha conclòs.\nDilluns, 20.3.2017 17:30h\nERC debatrà a Cervera com seran les pensions a la futura República Catalana\nL'Auditori de Cervera acollirà divendres un acte amb el nom ‘Com seran les pensions a la nova República?’, que ha organitzat Esquerra Republicana de Catalunya i que s’inclou dins el procés participatiu “La República que farem” que va endegar aquesta formació, a finals d’octubre, per a debatre temàtiques sectorials i per tal que la ciutadania faci arribar les seves propostes per a construir una república catalana en la que hi hagi una societat més pròspera, lliure i justa. La xerrada-col·loqui serà duta a terme per Joan Santacana, regidor a la Paeria de Cervera i director dels serveis territorials de Benestar, Treball i Famílies a la demarcació de Lleida.\nDiumenge, 19.3.2017 17:30h\nEsquerra Republicana acosta el debat de la República que farem amb una ‘macroparada’ sense precedents arreu del país\nDurant aquest cap de setmana Esquerra Republicana ha fet un desplegament sense precedents, ni tan sols en campanya electoral, ubicant més de 145 parades de forma simultània arreu del país, incloent totes les capitals de comarca. Aquesta acció, la ‘macroparada’, s’emmarca dins de la campanya participativa ‘La República que Farem’ que el passat 4 de març va viure el seu acte central a Barcelona i que posa a debat les propostes del partit per la República Catalana. En el cas de la federació comarcal d'ERC de la Segarra, la parada es va instal·lar divendres dia 17 al mercat a Cervera. El president comarcal d'ERC a la segarra, Bartomeu Porta, va afirmar que "al nostre país, en aquests moments en que la judicialització de la política i els atacs contra la democràcia són més forts i fan alçar la veu a nivell internacional, la nostra millor resposta és seguir endavant, treballar i construir la nova república catalana des de tot el territori’. En aquest sentit, Porta va destacar que ‘la macroparada és una de les accions de la campanya ‘La República que Farem’ que recull de manera més gràfica com estem construint la nova República; entre tots, escoltant, reflexionant, amb arguments, amb noves i modernes propostes i des de tot arreu del país’.\nDimecres, 1.3.2017 23:00h\nTardà: ‘No ens arronsarem, convocarem el referèndum, obrirem els col·legis electorals i la ciutadania de Catalunya decidirà el seu futur’\nEl diputat al Congrés Joan Tardà va estar aquest dimarts al vespre Guissona. Tardà, acompanyat pel també diputat al Congrés Xavier Eritja i la diputada al Parlament de Catalunya, Montserrat Fornells, va visitar el centre mèdic de Guissona i posteriorment va dur a terme una xerrada que omplí de gom a gom la sala de plens de l’Ajuntament. Tardà va ressaltar que actualment tenim tres eines claus que mai havíem disposat ‘una majoria independentista al Parlament, un govern independentista que ha contret un compromís amb la ciutadania per a arribar a la independència en 18 mesos i la majoria de la ciutadania catalana que és favorable al dret a decidir’. És per això, ‘que si no ho fem serà perquè o bé som incompetents o perquè ens hem acovardit’, va reblar. Pel republicà, ‘és important guanyar el referèndum però encara ho és més el fet de fer-lo’. I en aquest estadi, ha remarcat que cal ‘desar banderes de partits, i fer un procés constituent que ens porti un país millor, per això es requereix de dos components bàsics, salvaguardar l’estat del benestar i guanyar més drets subjectius; per a assolir-ho, però, ens cal generar riquesa, tenir una bona gestió energètica i disposar d’unes bones infraestructures. Volem una República que no estigui subjecta als poders financers, que permeti encarar els problemes reals del segle XXI’. El diputat republicà a Corts Generals es mostrà convençut que, malgrat totes les traves i la decisió de l’estat espanyol d’optar per la repressió judicial, en lloc de la negociació, davant de les aspiracions majoritàries de la societat catalana de que ‘el president Puigdemont i el vicepresident no s’arronsaran, convocarem el referèndum, obrirem els col·legis electorals i la ciutadania de Catalunya decidirà el seu futur. Si decideixen independència proclamarem la República Catalana i si, com asseguren alguns, no hi ha majoria per fer-ho, també cridarem Visca la Democràcia’.\nDilluns, 27.2.2017 10:45h\nJoan Tardà a Guissona\nDemà dia 28 de febrer a les 8 del vespre a la sala de plens de l'Ajuntament de Guissona, el diputat al Congrés d'ERC Joan Tardà, farà una xerrada dins la campanya "la República que farem".


Obituaris preventius (Mònica Planas Callol)\nEn quins casos es justifica que les imitacions i paròdies formin part del resum vital d’una persona?\n3 min. 24/05/2019 21:09\nEn l’obituari d’Eduard Punset de dimecres passat que es va emetre repetidament pel canal 3/24 i als 'Telenotícies', s’incloïa com a part de la seva trajectòria un fragment d’un esquetx del 'Polònia' en què l’actor Queco Novell l’imitava. Servia per explicar “que el seu aspecte físic i el seu to de veu” l’havien singularitzat com a personatge popular i havien comportat la seva paròdia. Un altre mort de qui també es va recórrer a múltiples imitacions per il·lustrar la seva biografia en programes d’esports i magazins va ser el constructor i expresident del Barça Josep Lluís Núñez. El dubte és: en quins casos es justifica que les imitacions i paròdies formin part del resum vital d’una persona?\nHi ha la dubtosa teoria que a partir del moment que t’imiten al 'Polònia' (o en el desaparegut 'Crackòvia') és que ets realment ‘algú’ de veritat. Com a consol per als parodiats potser funciona, tot i que fer servir el 'Polònia' com a baròmetre de l’èxit professional o personal de les celebritats del país pot ser, fins i tot, injust.\nFer servir el 'Polònia' com a baròmetre de l’èxit professional o personal de les celebritats del país pot ser, fins i tot, injust\nHi ha hagut més protagonistes que han mort i que també eren personatges del 'Polònia' i, per descomptat, els esquetxos de les seves imitacions no van servir per il·lustrar el seu obituari al 'Telenotícies'. Per exemple, la ministra de Defensa socialista Carme Chacón. O la presidenta d’Òmnium Cultural Muriel Casals. Tampoc es va fer amb Rita Barberà, tot i que és innegable que, com en el cas de Punset, el seu aspecte físic i la seva veu la van convertir també en un personatge.\nTornant al cas d’Eduard Punset, que la imitació del 'Polònia' formi part del seu retrat pòstum, ¿és una cosa que forma part dels seus mèrits vitals?, ¿és una dada que mostra el seu nivell de popularitat? Si és així, hauríem de pensar que aleshores s’ho mereixen tots els difunts que hagin estat imitats pel 'Polònia'. A mode d’obituaris preventius (amb el permís dels companys de l’'Islàndia' de RAC1 els manllevo el concepte), el dia que morin Pujol, Maragall, Montilla, Mas, Puigdemont o Torra ¿en la seva biografia televisiva sortiran els seus imitadors? ¿Veurem Sergi Mas tocant-se les ulleres i dient allò d'“un xist!”? ¿O el Queco Novell cridant “Que cabróóóón!”?\n¿Hi ha un criteri, per tant, que determina quines defuncions inclouen la seva imitació del 'Polònia' en l’obituari i quines no s’ho mereixen? ¿Depèn del càrrec polític que s’ha ocupat? ¿Depèn de la professió? ¿Potser no es fa amb els polítics però es fa amb els presentadors de televisió? ¿És en funció del grau de tragèdia que implica la mort? ¿Del nivell de consternació social que provoquen? ¿Del perfil còmic del traspassat il·lustre? ¿De l’edat de defunció?\nSi l’obituari s’entén com un resum de la trajectòria personal i professional que un mateix s'ha forjat (per bé o per mal), fins a quin punt és just que hi incloguin les paròdies còmiques, en què un mateix no ha pogut escollir participar-hi?


El projecte de la plaça nova de Joan Pelegrí no acaba d’agradar | betevé Web\nLes obres de remodelació de la plaça de Joan Pelegrí són imminents. Els veïns feia anys que demanaven un canvi d’aquest espai públic que consideren dur i sense ànima, però el nou projecte no els acaba de convèncer.\nPablo Camarero vocal AV Hostafrans\n“Todo és ‘no puede ser’. Entonces, bueno, han hecho un proyecto que sí, que modifica la plaza, però que no recoje para nada la mayor parte de las reivindicacions vecinales.”\nEls veïns demanaven, entre altres coses, més vegetació i alguna alternativa a aquesta zona que, asseguren, és ideal pels patinadors. Però des de l’Ajuntament afirmen que el pàrquing públic que hi ha a sota és un impediment estructural i que també han tingut en compte altres propostes.\nXavi Farré conseller tècnic Sants\n“Pensem que la plaça també ha de tenir un espai públic útil per activitats de tipus veïnals, com associacions de veïns també ens demanen, espais més diàfans, més oberts, en què no hi hagi elements de per mig.”\nOn hi ha total unanimitat entre els veïns i districte és en la col·locació d’edicles transparents que creuen que ajudaran a evitar actes incívics.\ninformen: Sandra García / Jessica Moreno\nSandra García Prat@sandra_gpratJessica Moreno Cusac@jmorenocusac dilluns 27 de febrer, 2017 , 17.38\nAlguns veïns consideren que no s’han tingut en compte les seves propostes\nA mitjan març s'iniciaran les obres per remodelar la plaça de Joan Pelegrí del barri d'Hostafrancs. Una actuació que ha generat polèmica entre alguns veïns, ja que no acaben d'estar d'acord amb el projecte. Es queixen que l'Ajuntament ha desestimat la majoria de les seves propostes sobre la plaça nova.\nLes obres a la plaça han de servir perquè l'espai sigui més accessible i agradable. De fet, els veïns fa anys que reclamen un espai verd i menys "dur". Però aquesta remodelació no acaba de convèncer uns quants, ja que, tal com afirma el vocal de l'associació de veïns d'Hostafrancs, Pablo Camarero, "han fet un projecte que modifica la plaça, però que no recull la major part de les reivindicacions veïnals".\nAlgunes de les propostes eren espais amb més vegetació i ombra, més bancs i alguna alternativa per a la zona central. Una zona que, per les seves característiques actuals, és ideal per a patinadors. Moltes d'aquestes reivindicacions s'han hagut de desestimar perquè, com assegura Xavi Farré, conseller tècnic de Sants, el pàrquing soterrani de la plaça és un gran impediment estructural que, per exemple, no pot suportar el pes de jardineres ni permet fer forats per plantar-hi res.\nDes de l'Ajuntament també expliquen que han hagut de tenir en compte les opinions d'altres sectors: "Pensem que la plaça també ha de tenir un espai útil per a les activitats de tipus veïnals, espais més diàfans i més oberts sense elements enmig", afirma Farré.\nTot i les diferències, el projecte inclou la instal·lació d'edicles transparents per tal d'evitar actes incívics en zones sense visibilitat. D'altra banda, també s'instal·larà una font pública, un parc infantil i es plantarà arbrat petit, a més de jardineres amb plantes arbustives que tindran un sistema de reg alternatiu. Les obres de remodelació de la plaça començaran a mitjan del mes de març i es preveu que tinguin una durada aproximada de quatre mesos.


pastafangs: Una expo, un curs, un video...\nAmb la primavera sembla que tot s'activa... La Yukiko Murata ens convida a l'exposicio Primavera, a Zaoum. Fins el 21 de Març podrem veure les peces que la Yukiko ha creat per donar la benvinguda al bon temps.\nI el Lluís Riera ens convida a participar a un nou curs de serigrafia al seu taller de Gratallops. Més info a lluisriera@telefonica.net.\nI el darrer programa de Karakia està dedicat a la ceramista Chisato Kuroki. Encara no he tingut temps de veure'l però només per poder contemplar el seu taller situat en un marc tan esplèndid com Ca l'Abril, una masia del s.XVIII, segur que ja val la pena!\nde Eli Pastafangs a les 10:19\nParlem de... ceramistes, cursos, exposicions, serigrafia, video


L'empresa Vueling millora el tracte amb els seus clients - EU Mediterrani\nL’empresa Vueling millora el tracte amb els seus clients\nSi bé la tendència deia que les companyies aèries, els hotels i agències havien de tractar de “tu” en lloc de “vostè” als seus clients per ser més propers, això s’està revertint amb la decisió de Vueling de canviar el tracte amb els seus passatgers. Això és molt important que ho sàpiguen els alumnes del grau en turisme ja que pot ajudar-los a aconseguir un millor lloc de treball en el sector aeri en el futur.\nEl principal directiu d’aquesta companyia aèria multinacional, dedicada als vols internacionals, va retreure als seus empleats (molts d’ells han finalitzat el grau en turisme), el fet de parlar tan informalment amb els passatgers de la companyia. Aquest canvi és perquè l’empresa actualment està gestionant més vols d’homes de negoci, entre els seus clients habituals.\nLa companyia vol demostrar que ha assolit la maduresa sense deixar de banda l’educació i el tracte exquisit als seus clients; per això, a partir d’ara, tots els empleats, des de les hostesses fins als venedors, hauran de dirigir-se als passatgers tractant-los de “vostè” .\nAixò va ser el que va manifestar fa uns dies el president de Vueling, Josep Piqué, en un acte públic on van assistir a més de la premsa, treballadors i llicenciats del grau en turisme.\nPer què s’ha pres aquesta decisió?\nAquesta estratègia és perquè Vueling vol potenciar la clientela premium o first class i a més a més, incrementar els vols en connexió des de l’aeroport de Barcelona fins a altres ciutats del continent europeu, Estats Units o Àsia, principalment. Els alumnes del grau en turisme han d’estar al corrent d’aquesta notícia, per tal d’estar més preparats per a una no gaire llunyana adaptació al món laboral.\nSi l’objectiu de l’empresa és augmentar les seves vendes de primera classe, aquesta ha d’oferir un servei més personalitzat i cuidat, d’acord amb les expectatives dels seus nous clients; en aquest punt és on rau la importància d’aquesta notícia i l’èxit de la nova proposta. Una dada que cal tenir en compte si estàs cursant el grau en turisme i les teves intencions és treballar en el sector aeri.\nEn EUT Mediterrani ens preocupem pels canvis del sector del turisme per formar excel·lents professionals que puguin oferir els seus serveis i coneixements en qualsevol àmbit dins del sector.\nA què esperes per estudiar el grau en turisme i començar a programar el teu futur amb EUT Mediterrani?


Vilassar Ràdio estrena nous estudis - tres60.cat\nPer Redaccióaccess_time11 years agochat_bubble_outlineLeave a comment\nL’emissora municipal de Vilassar de Mar, Vilassar Ràdio, ja emet la seva programació habitual des dels nous estudis, ubicats al mateix edifici però a la planta baixa (C/ Sant Pau, 22). Les noves instal·lacions acullen dos estudis de ràdio, un plató de televisió i dues sales de redacció.\nEl regidor de Comunicació i Noves Tecnologies de l’Ajuntament de Vilassar de Mar, Laureà Folch, ha explicat que els nous estudis “representen un salt qualitatiu en l’aposta de l’Ajuntament pels mitjans locals i les Noves Tecnologies” i destacat el fet de que la reforma es faci en el 30è aniversari de l’emissora municipal.\nLes noves instal·lacions milloren les condicions de feina dels treballadors i col·laboradors de l’emissora. També s’ha renovat l’equipament tècnic i informàtic i el mobiliari. Les obres, que van començar el passat mes de maig, s’han finançat a través del fons estatal d’ocupació i sostenibilitat local (FEOSL).\n17 de December de 2010 El Maresme adjudica el subministrament elèctric públic a Endesa Energia i Gas Natural Fenosa\n4 de June de 2019 Governar o manar\n6 de May de 2020 24 pacients ingressats per coronavirus a l’Hospital de Calella\nNoticia anterior Noticia anterior Malgrat Esport i Salut obrirà les seves portes el setembre de 2011\nNotícia següent Notícia següent El Museu-Arxiu de Sant Andreu de Llavaneres presenta la seva nova adquisió


El bar Pinotxo escollit millor restaurant de cuina de mercat de la Boqueria a Joc de Cartes | Som de Mercat\nActiu 21 jun, 2018 Per Redacció Mercats BCN\nEl programa Joc de Cartes de TV3 va aterrar durant el capítol d'ahir al vespre al Mercat de la Boqueria per a escollir el millor restaurant de cuina de mercat. Després d'un programa ple d'emocions i bon rotllo, el guanyador va ser el mític Bar Pinotxo on hi treballa el Juanito Bayen des de fa més de seixanta anys.\nEn Juanito Bayen, que va participar amb el seu nebot i amb la seva mà dreta, en Jordi Asín, va ser el més valorat pels seus companys i el Marc, el presentador del programa, en les diverses categories: espai, menú, servei i preu. El Juanito va voler dedicar el premi a tot el mercat i va cedir el seu premi al Casal d'Infants del Raval.\nEls altres concursants, Quim Màrquez, del restaurant El Quim de la Boqueria, i els germans Alfonso i Benja Domínguez, del Kiosk Universal, van voler retre homenatge a la figura del Juanito per la seva trajectòria al mercat i per l'admiració que tenen envers la seva figura.\nDurant el programa, cadascun dels paradistes van mostrar la seva passió pel Mercat de la Boqueria i pel dia a dia que hi viuen. Un cop més va quedar demostrat el bon ambient i el companyerisme que es viu al mercat!\nDes del Pinotxo van sorprendre als comensals amb el seu famós cap i pota i els seus cigrons; el Kiosk Universal va fascinar-los amb els seus ous amb xipirons; i El Quim de la Boqueria amb els seus magnífics escamarlans que encara es movien abans de servir-los! I és que, què pot haver millor que plats cuinats directament amb productes de mercat?\nVa ser un capítol ple d'emocions on hi va quedar reflectit un cop més, la bona cuina i el bon ambient que podem trobar als mercats. Enhorabona a tots els participants per la vostra cuina!


Les morts aquestes darreres setmanes són similars a les de l’any passat, quan no hi havia la COVID19\nDimarts, 28 abril 2020. 03:00. Redacció AnoiaDiari.\nL'Ajuntament de Piera es felicita per haver reduït els casos de coronavirus en el col·lectiu més vulnerable, el de persones grans que estan a les residències. Al municipi es va donar l'ordre de restringir "les visites des del primer moment".\nPiera és un dels municipis grans de l'Anoia que menys ha sofert l'impacte de la COVID19. Segons el seu batlle, Jordi Madrid, "la mortalitat de les darreres setmanes és molt similar a la de l'any passat en aquestes dates". El govern assenyala que "la situació a les residències està controlada i no ens consten casos nous. N'hi ha hagut molt pocs". Un factor important, segons l'Ajuntament, "és que des del primer moment vam tancar les residències. Va ser una decisió encertada, però també vam tenir sort que no hi hagués cap brot a Piera."\nA les set residències del municipi "la situació està controlada ara" i no consten nous casos. El batlle manté la prudència i espera que es mantingui l'estat actual. A Piera consten de moment uns 74 positius i una taxa de 50,11 casos per 10.000 habitants, la meitat que Montbui o Igualada. Jordi Madrid ho atribueix a la relativa llunyania geogràfica amb els primers focus del coronavirus, les previsions i "la sort" també.\nEs mostra "orgullós" de la resposta de la gent de Piera "i de la tasca dels treballadors i treballadores de l'Ajuntament i dels serveis municipals i de neteja". Des de la primera setmana, l'Ajuntament va habilitar diferents parades amb aliments de primera necessitat als diferents barris per facilitar als veïns l'adquisició d'aquests productes i que els veïns i veïnes no haguessin de desplaçar-se per comprar fins al centre. Els comerços també han activat la venda a domicili. Jordi Madrid espera que "en la desescalada es continuï amb la màxima precaució."\n4 El vigilant apunyalat a l'estació d'Igualada havia retingut l'agressor minuts abans de l'atac 635 lectures


POLÍTICA - 14/03/2019 15:28 / Redacció\nLa piulada de Cuevillas sobre la declaració del Major Trapero que rebenta les xarxes\nDesprés de diversos testimonis vinculats a la policia espanyola i de perfils tècnics dels Mossos d'Esquadra, ha tocat el torn al Major dels Mossos d'Esquadra, Josep Lluis Trapero. El matí d'aquest dijous dia 14 de març s'ha omplert amb les interrogatoris de les acusacions, concretament l'acusació popular de Vox i la Fiscalia.\nQuan el judici ha tornat a començar a la tarda, ha continuat la declaració de la Fiscalia i, tot seguit, s'han practicat les preguntes de Abogacía del Estado i dels advocats de les defenses.\nL'advocat del President Carles Puigdemont a Bèlgica, Jaume Alonso Cuevillas, ha reaccionat a les declaracions de Trapero i l'ha felicitat pel seu discurs brillant. "Declaració impecable desmuntant amb gran rigor el fictici relat de les acusacions".\nAbans, Trapero, tal com us hem EXPLICAT AQUI ha començat la seva intervenció amb duresa i contundència i ha pronunciat una frase semblant a la tant coneguda "pues molt bé pues adiós". També, tal com hem pogut VEURE AQUI, ha desmuntat una rere l'altra totes les mentides de les acusacions.\nParaules clau: PIULADA CUEVILLAS DECLARACIÓ MAJOR TRAPERO XARXES


Viure com un nen. | planetaparticular\nM’assento a la butaca. El concert està a punt de començar. Observo què hi ha al meu voltant, em fixo en la gent que comença a entrar al teatre. Parelles joves, matrimonis amb nens petits, adolescents que amb prou feines passen dels divuit anys.\nEntre les corredisses i les cues de gent que es comencen a formar a les portes de la sala, fixo la meva mirada en una persona que va amb cadira de rodes ajudat per el que intueixo que és el seu pare. M’adono que van d’un cantó a l’altre intentant buscar un lloc apte per a persones discapacitades. No el troben i acaben situant-se al final del passadís.\nAls seients de la meva dreta s’hi assenten tres persones. Una mare amb els seus fills, dos nens d’uns quatre i sis anys. Ella els posa un coixí a sobre de la butaca perquè no es perdin cap moment i puguin veure-ho tot. El petit em fa aquella mirada que es fa quan al costat hi tens una desconeguda. Inquieta, viva, curiosa.\nEm pregunto si a ell no se li fa estrany anar a un concert d’un grup que ni tan sols coneix. Però una vegada més, m’equivoco. Les cançons es van succeint una darrere l’altra i m’és inevitable girar la meva mirada cap a ell. Està concentradíssim, es mira l’escenari amb una delicadesa infinita i aplaudeix quan ho ha de fer. Sense perdre ni un detall.\nDe tant en tant, em mira i es deu pensar que al costat hi té una boja perquè canto apassionadament, sense aturar-me en què deuen pensar els altres de mi. La veritat, poc m’importa. Viure intensament ja és això. Oblidar-te del que passa al teu voltant. Jugar el teu propi partit, estant completament segur que el que fas, t’equivoquis o no, ho sents. És la teva decisió, i vas a mort amb ella.\nEm començo a adonar que ell, aquest infant petit, comença a imitar tots els meus gestos. I espontàniament, em poso a riure. És increïble com algú tan petit pot arribar a posar les coses al seu lloc. A fer-te adonar que tots hauríem de conservar aquesta aura de màgia que teníem quan érem petits. On no hi havia problemes, ni preocupacions, ni mal de caps. On fèiem el que realment sentíem. On no ens havíem de preguntar si érem feliços.\nI quan marxa, pronuncia dues paraules:\n– Adéu, maca.\n← Silencis esfereïdors.\nEl club que ens deixaran. →


Romanç a Tòquio. Estrena :: Notícies :: Cinema per a estudiants\nRomanç a Tòquio. Un camí a la maduresa\nPel·lícula basada en la novel·la d'Amélie Nothomb Ni d'Eva ni d'Adam, ens explica la història d'Amélie, jove belga de 20 anys que vol ser escriptora i que torna a Tòquio, ciutat on va néixer, amb la intenció de retrobar-se amb el seu passat i esdevenir una noia japonesa. Es guanyarà la vida fent classes de francès a un noi del qual s'enamora. Ell li descobrirà una ciutat desconeguda que no sempre coincidirà amb la que ella havia imaginat i amb ell s'haurà d'enfrontar a un xoc de cultures molt diferents, l'adaptació a la qual no sempre li resultarà fàcil.\nAquesta ciutat serà també la del seu inici a la vida adulta, a la sensualitat, a la soledat i on enterrarà els seus somnis de la infància. Quan hagi d'abandonar el Japó i tornar a Bèlgica pel desastre de Fukushima, Amélie serà conscient que ha estat la protagonista d'un intens viatge no només físic sinó també interior que ha deixat en ella profundes empremtes. Els intensos contrastos emocionals amb els quals s'haurà enfrontat tindran el seu paral·lelisme tant en els bells paisatges urbans com de plena natura que gaudeix quan passeja per la ciutat o quan admira la bella muntanya Fuji.\nRomanç a Tòquio és una història senzilla i sense pretensions conduïda per una protagonista (Pauline Étienne) que desborda frescor i naturalitat. La manca de nervi narratiu en alguns moments es veu àmpliament compensada per una posada en escena estètica i per una encantadora història no exempta de pinzellades humorístiques.\nEspecialment recomanada per a l'àrea de francès ja que els alumnes poden, igual que l'alumne protagonista, aprendre amb les classes d'Amelie.


Primera jornada de la vaga d'Iberia a l'aeroport del Prat\nVueling cancel·la preventivament 112 vols aquest cap de setmana i Iberia sis\nRedacció 24/08/2019 08:17h\nEls treballadors de terra d'Iberia comencen aquest dissabte la primera de les quatre jornades de vaga convocades a l'aeroport del Prat a l'agost —el 24 i 25 i el 30 i 31—. Els sindicats denuncien la temporalitat dels empleats i reclamen una solució tenint en compte el volum i les particularitats de l'aeroport català, solució que no s'ha assolit en les dues reunions de mediació celebrades aquesta setmana amb la direcció de la companyia. L'aturada ha obligat Vueling a cancel·lar preventivament 112 vols, 46 aquest dissabte i 66 diumenge; i Iberia n'ha cancel·lat sis. Foment ha dictat uns serveis mínims d'entre el 32% i el 53% segons el tipus de vols.\nDavant d'aquesta convocatòria, el departament de Treball va ajuntar les parts a una reunió dimarts i a una nova el passat dijous però totes dues van finalitzar sense acord. En acabar la darrera d'aquestes trobades, UGT es va mostrar oberta a continuar negociant però de moment no hi ha convocats nous contactes.\nUGT sosté que la direcció d'Iberia ha demostrat «absoluta manca d'interès» en apropar posicionaments i arribar a acords i li reclama que tingui en compte les xifres i les particularitats de l'aeroport de Barcelona a l'hora de negociar. Segons els sindicats però, l'empresa sosté que les reclamacions que fan s'han de tractar en el marc d'una negociació estatal.\nEls serveis mínims seran d'entre el 32% i el 53%, depenent de la durada del recorregut per carretera | Iberia\nEl ministeri de Foment ha decretat uns serveis mínims del 53% per als vols peninsulars i estrangers on l'alternativa de transport públic suposi un recorregut de cinc hores o més. En el cas de vols peninsulars amb un recorregut inferior a cinc hores els serveis fixats són del 32% i en la connexió amb les illes es garanteixen el 100% dels vols. De la mateixa manera, estan garantits tots els vols dedicats a tasques d'emergència com ambulància, incendis, transport d'òrgans per a trasplantaments, protecció civil o rescats. En aquest sentit, UGT ha realitzat assemblees aquesta setmana per demanar als treballadors el compliment dels serveis mínims, tot i considerar-los «excessius».\nCoincidència amb la vaga de seguretat\nLa vaga del personal de terra d'Iberia coincideix amb l'aturada indefinida del personal de Trablisa, empresa que presta el servei dels controls de seguretat, que es va iniciar el 9 d'agost. En aquest cas però, Foment va decretar uns serveis mínims del 90%, cosa que fa gairebé imperceptible la incidència de l'aturada.\nD'altra banda, els tripulants de cabina de Ryanair han convocat deu dies de vaga al setembre —1, 2, 6, 8, 13, 15, 20, 22, 27 i 29— en les tretze bases d'arreu de l'Estat. En aquest cas, els sindicats temen que les retallades i el tancament de bases anunciats afectin 350 tripulants de cabina i 200 pilots. D'aquests, 130 tripulants són de Girona i també entre 40 i 50 pilots.


Brodat industrial a Barcelona | Bordados Europa Láser\nCom empresa a Barcelona de brodat industrial fem brodat de peces, estampació, serigrafia i impressió digital tèxtil\nLa tasca de la nostra empresa de brodat industrial a Barcelona està avalada per una àmplia experiència i una cartera creixent de clients satisfets. Fa més de tres dècades que estem en aquest mercat, un bagatge que, unit a l'ús de maquinària d'última generació i a una plantilla altament qualificada, es tradueix en resultats de qualitat a la pràctica i a l'estètica.\nSi alguna cosa distingeix a la nostra empresa de brodat industrial a Barcelona és la facilitat per adaptar-nos a les necessitats concretes de cada client. Ens ajustem a les teves idees, gustos i pressupostos, amb solucions exclusives per tot tipus de productes i materials. Brodem qualsevol article que vulguis, sigui quina sigui la seva forma, mida o teixit, perquè disposem de la tecnologia apropiada\nCom empresa auxiliar de confecció, a Bordados Europa Láser oferim els nostres serveis a fabricants de roba tèxtil de bany o llit, moda, firmes de marxandatge o col•lectivitats que necessitin un brodat industrial a Barcelona per les seves peces.\nFem calats amb làser i apliquem tècniques com la serigrafia o el transfer. Treballem amb diferents colors amb fils de cotó, polièster o raió. La nostra maquinària de producció ens permet adaptar-nos a les diferents exigències de volums de comanda i la nostra capacitat logística ens permet donar servei a tota Espanya i al sud de França.


Revelat l'últim secret de Marilyn: qui era el seu pare?\nEl documentalista francès François Pomès ha analitzat restes biològiques de la mítica actriu coincidint amb el 60è aniversari de la seva mort\nAlgunes de les fotografies històriques del pare biològic de Marilyn Monroe, Charles Stanley Gifford. EFE / LABEL NEWS\nBarcelonaMés de tres anys ha costat al francès François Pomès, productor i director de documentals, aconseguir el desafiament que s'havia plantejat per homenatjar Marilyn Monroe en el 60è aniversari de la mort de l'actriu: descobrir mitjançant les anàlisis més punteres qui va ser el seu pare. "Crec que una de les fissures que fa que el destí de Marilyn fos el que va ser és l'absència dels seus pares. I més particularment la del seu pare", explica Pomès en una entrevista amb l'agència Efe dies abans de l'estrena, l'11 de maig, de la seva pel·lícula Marilyn Monroe, la dernière vérité [Marilyn Monroe, l'última veritat].\nLa notícia va ser avançada a finals d'abril per la revista Paris Match, que portava en exclusiva fotos d'un home misteriós i dels cabells de l'artista que havien permès recuperar el seu ADN i comparar-lo amb els descendents d'aquest home. El seu nom era Charles Stanley Gifford. Pomès, cofundador de la productora especialitzada en documentals científics i de l'Antic Egipte Label News, diu que ha estat fascinat per la figura de Monroe des de petit, quan els seus pares el portaven a veure cinema clàssic. El seu primer record d'ella a la pantalla és Ningú no és perfecte, que va despertar la seva curiositat sobre la temptació rossa.\nCharles Stanley Gifford, el pare biològic de Marilyn Monroe\nA post shared by Christine Heas (@club_passion_marilyn)\n"Fa tres o quatre anys vaig pensar com podria marcar aquest aniversari. Hi ha molts documentals sobre Marilyn i centenars de biografies, i jo volia aportar alguna cosa diferent. Em vaig adonar que només faltava una informació: la identitat del seu pare biològic", diu Pomès. Un laboratori a Texas (Estats Units) i un altre a Tolosa (França) van analitzar –sense conèixer el seu origen– diversos cabells: uns procedien del perruquer de Monroe, que els va tallar el dia del 1962 en què ella va cantar a John Fitzgerald Kennedy el Happy birthday, i un altre floc el va recollir l'home que va embalsamar l'actriu després de morir per una sobredosi accidental de barbitúrics aquell mateix any.\nKim Kardashian es posa el vestit original del 'Happy birthday' de Marilyn a Kennedy per assistir a la Gala del Met d'enguany\nDesprés de dos anys de proves, només el laboratori de Tolosa, amb el científic especialitzat en antropobiologia Ludovic Orlando al capdavant, va aconseguir recuperar un 22% del genoma de l'actriu en un 5% de les restes d'ADN que quedaven als cabells. Pomès reconeix que la troballa té molta part de sort. Trobar restes humanes en cabells sense arrels és extremadament difícil. Però l'obtingut va ser suficient per fer la comparació amb els descendents de Gifford. "Va ser positiu... Bingo!", diu el productor.\nUna infància desgraciada\nQuan va néixer, Norma Jeane Mortenson, el seu nom autèntic, va ser registrada amb el cognom de l'exmarit de la seva mare, Gladys Pearl Baker. Aquella dona havia tingut diverses relacions sentimentals el 1925 i mai no va indicar a Monroe qui era realment el seu pare, però l'actriu sempre va conservar la foto d'un home misteriós, amb bigoti, barret d'ala i gavardina, que va penjar a la paret de la seva habitació com si es tractés de Clark Gable. Monroe va passar la seva infància entre famílies d'acollida i orfenats, ja que la seva mare estava sovint hospitalitzada en psiquiàtrics.\nQuan va aconseguir l'èxit, va intentar localitzar i visitar Gifford, propietari del laboratori de revelat de fotografies en què Baker va estar treballant, però ell no la va voler conèixer mai. "Allò va ser molt violent per a ella", addueix Pomès. La temptació rossa, una de les icones més conegudes de la cultura pop –i només anys després de la seva mort reivindicada com una gran actriu i no simplement un sex symbol–, va ser fruit d'un affaire accidental.\n"Monroe es va construir a ella mateixa sense els seus pares. El seu pare no la va conèixer mai. I al Hollywood de l'època haver crescut sense pare i sense mare era complicat. Alguns punts foscos de Marilyn estan lligats a aquest abandó, a aquest marc familiar que no va tenir", considera el director de la pel·lícula, de tot just 50 minuts de durada.\nGran potencial mediàtic\nEl 22% del genoma de Monroe trobat està conservat en una caixa forta informàtica. La seva anàlisi podria permetre esbrinar altres incògnites sobre l'actriu: la seva ascendència, la seva predisposició a patir certes malalties o a la depressió, o de què podria haver mort si no hagués estat per la sobredosi. "Seria obrir la capsa de Pandora. Però no ho farem... tret que altres cadenes tinguin ganes de fer un documental sobre el que això podria revelar", avança Pomès. La televisió francesa revelarà aquest dimecres al canal Toute l'Histoire el conjunt de la investigació, abans que el reportatge es difongui al juny en països com Bèlgica, Israel, Croàcia i Espanya.\nEl reportatge del 'Paris Match' sobre el pare biològic de Marilyn\nMarilyn Monroe Paternitat


Fun Weeks d'estiu als centres Kids&Us - Kids&Us Castellar del Vallès\nTornen les Summer Fun Weeks de Kids&Us Castellar!\nAmb l'arribada de l'estiu també arriben les Summer Fun Weeks de Kids&Us Castellar del Vallès. Estem preparant temàtiques genials: farem d'exploradors a l'antic Egipte; viatjarem a Austràlia, el Japó i Escòcia; mirarem les estrelles per buscar extraterrestres; farem de directors de la nostra pròpia pel·lícula; ens enfrontarem a tota mena de bestioles; i serem els reis de les noves tecnologies. Tot plegat amb les activitats més originals per continuar aprenent anglès mentre ens divertim.\nLes Summer Fun Weeks són setmanes temàtiques per a nens i nenes de 3 a 10 anys. Es fan al mateix centre Kids&Us Castellar del Vallès i estan plenes d'activitats que tenen l'anglès com a llengua vehicular per afavorir un entorn d'immersió lingüística en el qual aprendre anglès sigui encara més divertit. Es formen grups per edats, de màxim 4-5 nens per monitor, i el resultat és un estiu inoblidable.\nReserveu la plaça online, poseu-vos en contacte amb nosaltres a través del correu electrònic castellar.valles@kidsandus.es o truqueu-nos al 675 05 90 04.


El tall d'un tram de la carretera Santpedor arrenca sense cues ni embussos - Regió7\nLes desviacions dels vehicles cap al carrer de Creu Guixera no han generat complicacions durant les primeres hores de les obres\nTall de trànsit a la carretera Santpedor de Manresa\nEl tall de trànsit total del tram de la carretera de Santpedor que va dels Dipòsits Vells a la plaça Mallorca, per renovar les canonades de l'aigua, ha començat sense incidències remarcables.\nTot i les cinc mil circulacions diàries que es veuen afectades, les desviacions pel carrer de la Creu Guixera en sentit ascendent des de la Bonavista i la prohibició de l'accés a la carretera de Santpedor des de la plaça de la Creu no van generar ahir ni cues ni embussos importants.\nEl tall de la carretera de Santpedor va començar ahir als volts de la 1 del migdia, quan es va tallar només el carrer en sentit ascendent. Tot seguit, el tram de la carretera de Santpedor entre el carrer de Menorca i el carrer de la Creu Guixera va quedar totalment inaccessible.\nD'aquesta forma, els conductors que circulen per la carretera de Santpedor provinents de la plaça Bonavista es desvien pels carrers Creu Guixera, Llibertat i Doctor Trueta per accedir de nou a la carretera de Santpedor.\nPer poder accedir a la carretera de Santpedor des de la plaça de la Creu, els conductors han de continuar per les Bases en sentit descendent i desviar-se a la dreta pel carrer Llibertat, que està canviat de sentit durant aquestes sis setmanes d'obres per facilitar l'accés pel carrer Trueta als vehicles que es dirigeixen a la carretera de Santpedor.\nTambé es pot agafar el carrer Creu Guixera des de les Bases i anar a buscar la carretera de Santpedor en direcció a la plaça Bonavista.\nPer altra banda, els vehicles que circulen pel carrer Sèquia s'han de desviar pel carrer Bisbe Torras i Bages.\nPel que fa al transport públic, els busos han tingut afectacions de recorregut, han de realitzar les dreceres esmentades i les parades de Valentí Almirall i plaça Mallorca, en ambdues direccions, han quedat anul·lades fins que es torni a obrir el carrer.\nCanvi de canonades\nEl motiu pel qual es talla la totalitat de la carretera de Santpedor és el canvi de canonades en un tram de 70 metres de longitud.\nAquestes canonades estan deteriorades perquè tenen més de quaranta anys d'antiguitat i s'han de renovar fent forats a terra d'entre dos i tres metres de profunditat. Aquestes canonades queden a prop del mig del carrer, per la qual cosa s'ha considerat necessari tallar tota la via.\nSegons l'empresa municipal Aigües de Manresa, no quedarà afectat el subministrament d'aigua a les llars dels veïns de la zona en obres.


Ernest Blanch mostra el dolor i la pena de la família socialista per la defunció de Mercedes Sanchordi - Diari Millars, informació local en valencià.\nL’Executiva Provincial del PSPV-PSOE vol mostrar el seu dolor per la defunció de Mercedes Sanchordi, diputada autonòmica entre 1999 i 2011 i portaveu del Grup Socialista a Borriana entre 2011 i 2015.\nVa ser secretària de la Comissió de Control de Ràdio Televisió Valenciana en les legislatures V i VII i de la Comissió d’Obres Públiques i Transports durant la VI legislatura. En 1995 y en 2011 va ser triada com a regidora a Borriana.\nEn tindre coneixement de tan trista notícia, el secretari general del PSPV-PSOE a la província de Castelló, Ernest Blanch, ha volgut mostrar “la gran pena que assola a la família socialista per aquesta pèrdua” i reivindicar “el gran exemple que Mercedes Sanchordi ens deixa a totes i tots com a lluitadora incansable a favor dels drets i llibertats de les persones, una lluita que sempre recordarem amb admiració i agraïment en totes les nostres comarques”.\nA més de l’Executiva Provincial, el secretari general del PSPV-PSOE, Ximo Puig; el secretari comarcal, Adrián Sorribes; el secretari general de Borriana, Vicente Aparisi i innombrables persones de tot el territori, s’han sumat a les mostres de pesar per la prematura desaparició d’aquesta exemplar dona socialista.\nMercedes va ser una dona pionera en molts aspectes, així en 2008 es va convertir en la primera diputada que va votar online al no poder acudir a les Corts per trobar-se de baixa per maternitat.\nPost més nousConeix els talls de carrers i reallotjaments a Borriana per les plujes\nPost més vellsLa Diputació actualitza mitjans i informació en el seu dispositiu provincial d’emergències per prevenir els efectes de la gota freda


Una nova dinastia reial per a Itàlia, els Savoia | Sóc d'Alcàsser, sóc de l'Horta\nUna nova dinastia reial per a Itàlia, els Savoia\nPublicat el 17 Març 2015 per jesuslerma\nQuan l’any 476 Odoacre va deposar Ròmul Augústul del tron de l’Imperi occidental, fou reconegut per Zenó, emperador d’Orient, amb el títol de dux Italiae o governador d’Itàlia. Prompte, però, el mateix Odoacre es va autoproclamar rex Italiae i això provocà la intervenció de Teodoric al capdavant dels ostrogots en nom de l’emperador Zenó. Després de véncer Odoacre, el mateix Teodoric es va atribuir el títol de rei d’Itàlia, que li fou reconegut el 498 per l’imperi d’Orient a canvi d’una més teòrica que real submissió. Es va encetar així una llista que, amb poques interrupcions, ha arribat fins els nostres dies.\nImatge estreta de Wikipedia. La enciclopedia libre\nBé és cert que després de la dinastia dels Àmals fundada per Teodoric I i que es va extingir amb el rei Teias l’any 553 cap dels reis d’Itàlia ha governat de manera efectiva sobre tots els territoris de la península Itàlica, no ho feren ni els emperadors francs ni els germànics, ni el mateix Napoleó. Des del segle VIII l’aparició efectiva dels Estats Pontificis al centre de la península i governats pel representant de déu a la Terra ho feren poc menys que impossible.\nEl 17 de març del 1861 Víctor Manuel II de Sardenya fou coronat rei d’Itàlia per la gràcia de Déu i la voluntat de la nació, pertanyia a la dinastia de Savoia que governava diferents territoris del nord d’Itàlia des del s.X. Quedaven encara per unir al nou regne d’Itàlia alguns territoris, els més destacats dels quals eren els Estats Pontificis que ocupaven el centre de la península i el Vèneto, els territoris de l’antiga república de Venècia que havien format part del regne llombardovenecià cedit a l’imperi Austrohongarés pels acords del Congrés de Viena del 1815.\nVittorio Emmanuele era per fi Re d’Italia, el crit de Viva VERDI que feien els patriotes italians partidaris de la unificació de tota la península italiana sota una mateixa corona utilitzant l’acrònim del nom del rei i el seu títol s’havia fet realitat. Quedaven els territoris abans esmentats per incorporar al nou estat, però només fou qüestió de temps que Itàlia es completara, el 1866 es va incorporar el Vèneto després d’una guerra amb els austríacs. Els territoris de l’església costà una mica més aconseguir-los, però el 1871 Roma es va convertir finalment en la capital d’Itàlia, a canvi de l’enfrontament amb el successor de Sant Pere, la qüestió romana que no es va solucionar fins el govern de Mussolini.\nMonument a Víctor Manuel II inaugurat el 1911. Malgrat que el seu nom oficial és il Vittoriano se’l coneix molt més com “el pastís de boda”, una ironia que fa referència a l’aspecte blanc immaculat que li dona el marbre que el recobreix.\nL'entrada va ser publicada el Esdeveniment i etiquetada Història Contemporània, Itàlia per jesuslerma. Guarda l'enllaç permanent.


He posat aquest vídeo, per fer homenatge a una de les persones que en va marcar com a persona dins de la meva vida d'estudiant i professional.\nVa per tu Isbel.\nIsabel Tomo i Salvoret Carbó\nEncara recorde aquell olor a mèdula i mimbre remullat un olor que per mols anys que passen no podrà borrar-se de la memòria.\nMemòria vull donar a tots aquells que han fet d'un treball una identitat al meu poble, Montaverner, han segut mols anys els que la gent del meu poble s'han guanyat la vida als taller de mimbre per fer "caixes", (com sempre deia el meu iaio i mon pare) que en realitat eren un tipus de cabàs per cobrir les garrafes de vidre en el que la gent anava a per vi a la cooperativa, aigua a la font o fins i tot adobar olives en les jarres de vidre que també ferraven.\nEl record que tinc al vorer aquestes fotos es un record de enyorança i estima per un home que en va ensenyar a ser persona, fer el bé pels meus i pel meu poble.\nLa persona de la que parle es mauelo Salvoret, com el coneixien tots.\nRecorde els estius en vacances alçar-me de matí i anar a vore com entrellaçava el mimbre, en les mans cuasi deformades d'aquell dur treball i a l'hora tan bonic.\nUna vegada allí com sempre volia ajudar, i sempre en deia - agarra i amuntona vaixes, que era anar posant una cistella dins d'un altres fins fer com un tub fins a 10 cistelles per desprès carregar les al camió.\nUna vegada amuntonades ens quedàvem sentats damunt d'elles, dic ens quedàvem per que de vegades venia algún Cosí dels 9 que tinc, i cadascú dels xics que som teníem un malnom cariños de mauela Isabel, Negrellos (que era jo), Ferrabraç, Fumaxú, Cagó, Molineret, i altres.\nBé el tema es que una vegada allí sentats una de les coses que mes ens agradava era que ens contara coses de la guerra civil, ja que ell va ser uns del milers de Republicans que a la pos-guerra varen patir tota la humiliació i barbaritats que es feien en aquell temps, fins i tot la pressó al antic palau d'Albaida.\nAquestes paraules ens deixàvem bocabadats no mes veient que desprès del que van patir encara ho contava com si d'un conte es tractara, nosaltres no podíem imaginar-nos realment ni érem conscients del que va passar, però aquelles histories en feien disfrutar d'una estona amenisada.\nJa aniré contant alguna de les historietes que ens contava.\nEspere que encara que siga amb aquestes paraules tan senzilles, haja fet recordar aquest treball tan nostre com es la sarga.\nHe acabat de descobrir aquest grup de Músics.\nTaraf de Haïdouks és una banda d'ensambli musical romaní, originària de la comuna de Clejani, del districte Giurgiu (judet) a Romania. És el grup més cèlebre del gènere en l'era post-comunista. Són coneguts en la seva Romania natal menjo «Taraful Haiducilor». La seva traducció seria una mica així com «Banda dels Homes malvats o fora de la llei», encara que «taraf» és també el nom tradicional d'un grup de lâutari (músics gitanos de la tradició romanesa). «Haiduc» o «haiduk» és una paraula d'origen turc que significa «bandit»; en romanès té una connotació arcaïca o rústica.\nPodeu escoltar alguna cançó a la meva llista LastFM\nCine i Cinema\nBé, supose que molts heu recordat el cine i mes el Royal Cinema de Montaverner, aquella gent que siguem d'allí, ho dic pels moments que hem passat aquesta setmana a la 1ª Mostra de cinema Documental de Montaverner.\nLa veritat sega dita, jo recorde encara fins i tot aquell l'olor de umetat d'aquell cine , També els diumenges de vesprada a la porta esperant a que Claudio, persona molt volguda per molta gent del poble, ens esgarrara l'entrada, tot i fent-li broma d'aquell "tic" que a tots ens feia tanta gracia i de vegades encara recordem, després a la barra del xicotet quiosc, en el que compràvem aquells paquets de roses dolces i puromoros, rajoles, espongetes xupaxups "coyac" i fins i tot el paquet de pipes que ara no podríem ni obrir als multicines.\nTots aquells record i molts mes son els que ens donen ganes de que el Cinema Royal de Montaverner puga ser algun un dia un edifici emblemàtic per tots nosaltres i no un Muntó de pedres o que saiga enderrocar per fer un parking o una finca de pisos, ja que al poble encara no tenim ningun pla en el que protegisca el casc antic.\nBé dons ací deixe unes fotos del record, i per a que entre tots vegem de recuperar l'entusiasme d'aquells diumenges de vesprada al poble.\nSi teniu fotos del cine a Montaverner, o d'algun poble del la Vall d'Albaida, pots enviar-me un mail i la publicaré.\nFotos de La Ciutat de les Arts\nEncara que crec que el fet de malgastar els nostres diners i els de tots els valencians i valencianes amb macro construccions deficitàries, podem pegar una volta pel casc del llit del Túria i fer unes tomes no massa difícils ja que les construccions donen molt de si.\nBlankets i Foskets


Temps d'estiu, temps de correfoc - Jordi Brú\nHome > Bloc > Temps d’estiu, temps de correfoc\nPublicat a 18:04h a Bloc, Diables, Uncategorized\tper\tjbru_admin 0 Comentaris\nÉs estiu, i com cada any, el Ball de Diables de Tarragona té un calendari força actiu. Des de fa uns quants anys, com cada final de juliol, toca anar al Morell.\nA partir de mitja tarda, la gent va arribant al local, per a ultimar els preparatius i carregar els “estris”.\nUn cop al Morell, més retrobaments, més rialles. De cop, es fa silenci i el Cap de Colla comença a “cantar els tratges”. Avui hi ha novetats, i persones que habitualment desenvolupen un paper, avui en faran un altre. I nous membres del Ball, avui tiraran per primera vegada.\nDesprés de la foto de familia, ens dirigim al punt d’inici del correfoc. Després de què el ball amfitrió del Morell representi el seu ball parlat (on deixa alguns “encàrrecs” a personalitats locals i de fora vila), es dóna el tret d’inici del correfoc.\nA meitat del recorregut, el Sadur, l’encenedor (diable que encèn carretilles i sortidors dels diables) sofreix un petit percanç. Sort que al Ball hi ha gent de diversos àmbits, i la Desi (infermera a Joan XXIII), li fa un vendatge temporal perquè el Sadur pugui acabar la sortida com a diable. Sí, tot i anar amb cura, durant el transcurs d’un correfoc, els diables poden acabar amb alguna (o diverses cremades).\nIniciem el tram final del recorregut. Les “bosses” (persones que porten la pirotècnia i s’encarreguen de distribuir-la entre els diables), estan “a tope”. Cap al final, les enceses són més grans i l’espectacle més exigent. Això vol dir que hi ha més pólvora i que els diables han d’anar més ràpid a carregar.\nAra toca esperar el següent espectacle de foc. Serà demà dissabte a La Llacuna. Amb ganes de què arribi!


la setmana energètica: Normativa de miniparcs eòlics, ja era hora!*\nNormativa de miniparcs eòlics, ja era hora!*\nCatalunya és a punt de viure una eclosió de miniparcs eòlics. Fins ara, l’energia del vent havia estat aprofitada mitjançant grans plataformes que ocupaven grans extensions en el territori. (...)\nEl primer es començarà a construir a principis del 2011 en el Coll de Panissot, a Almatret (Segrià) (...). La instal·lació inclourà tres molins d’Alstom d’una potència d 3 MW cadascun i produirà electricitat equivalent al consum d’unes 7.500 famílies (...).\nL’aparició de miniparcs s'ha vista afavorida també per l’aprovació de la nova normativa del Govern sobre la implantació d’aquestes instal·lacions, que ha aclarit com han de ser tramitats. (...).\nLa normativa s'ha aprovat l’ú de juny de 2010, però s'havia d’haver aprovat ja el desembre de 2002, segons el Decret 174/2002 regulador de la implantació de l’energia eòlica a Catalunya (Art 27, Tercera):\n"En el termini sis mesos el Govern aprovarà el procediment abreujat d’autorització administrativa de parcs eòlics amb potència inferior a 5 MW, així com, de projectes pilot d’aplicació de la tecnologia eòlica."\nMalgrat reiterades reclamacions del sector, ha tardat gairebé 8 anys en ser aprovat.\nEls projectes poden suposar una inversió màxima d’entre 12 i 13 milions, mentre que un parc convencional costa uns 60 milions. Petites empreses, cooperatives i, inclús, iniciatives populars estan darrera d’alguns dels projectes.\nA més, els miniparcs (amb un màxim de cinc molins o que no sumin més de 10 MW de potència) tenen una tramitació més senzilla que els parcs convencionals. La seva localització pot ser escollida pels promotors (sempre i quan no tinguin un impacte ambiental negatiu, o no estiguin vetats expressament amb una 'zona vermella' en el mapa eòlic). Tot això el diferencia dels grans parcs eòlics, l’ubicació dels quals correspon a la Generalitat, per la qual cosa ha designat unes zones de desenvolupament eòlic prioritari (ZDP) després d’haver seleccionat els llocs més idonis des del punt de vista urbanístic i ambiental.\nLa normativa exigeix que els miniparcs tinguin informes d’estudi d’impacte ambiental i paisatgístic. (...)\nNo obstant, els promotors creuen que continua havent excessives exigències per als miniparcs. "Si al promotor d’un petit projecte se l’exigeix un estudi d’impacte ambiental que comporta seguiment d’una espècia durant un any, la seva iniciativa se'n va avall; és massa cara" (...).\nMedi Ambient va refusar fa uns mesos el projecte d’un miniparc eòlic (800 kW), promogut per una cooperativa de Cabacés (Priorat). Va jutjar que l’emplaçament era incompatible amb la conservació de l’àliga perdiguera. Després del recurs dels promotors, ara deixa oberta la porta a que es construeixi si supera l’avaluació ambiental (...). Els miniparcs eòlics poden ser la clau per a que Catalunya assoleixi els 3.500 MW eòlics, com exigeix el Pla d’Energia per a l’any 2015.\nAlgú ha explicat d’on han tret aquest valor de 3.500 MW?\nAntonio Cerrillo, Los miniparques eólicos irrumpen en Catalunya, La Vanguardia 5-10-2010.\nPublicat per GNV a 13:56


Holiday home Skovridervænget Rudkøbing IV Rudkobing Dinamarca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nDescompte a Holiday home Skovridervænget Rudkøbing IV\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Rudkobing, no busqui més enllà de Holiday home Skovridervænget Rudkøbing IV. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nHoliday home Skovridervænget Rudkøbing IV també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Rudkobing. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com bany, sauna. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Rudkobing, el Holiday home Skovridervænget Rudkøbing IV és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.