UMH - ANTROPOLOGIA PER A LA SALUT\nVisitants: ANTROPOLOGIA PER A LA SALUT\nMatèria: Antropologia per a la Salut\n1. La construcció sociocultural de la salut i la malaltia: visió transcultural.\n2. Antropologia de la salut o antropologia mèdica: objecte d'estudi, història, conceptes i camps d'estudi.\n3. Procés d'atenció a la salut i la malaltia. Models mèdics, transaccions i pluralisme assistencial en la globalització.\n4. Cos biològic/social/polític: medicina i control social.\n5. Xarxes familiars, socials i xarxes 2.0. Cures de salut i atenció a les situacions de dependència (cronologia i discapacitats): obligacions de gènere i drets sociosanitaris. Crisi econòmica i conseqüències en la salut.\n6. Gènere i construcció de la desigualtat en salut, malaltia i atenció. Sofriment, dolor i violència.\n7. Antropologia de la sexualitat i la reproducció.\n8. Antropologia aplicada a la salut. Globalització i transculturalitat.\nL'Antropologia de la salut i analitza els problemes de salut humana, les seves definicions de tots els actors socials i processos d'atenció en el seu context social i cultural més ampli. A més, considerar com fonamental per a diversos models d'atenció, en tots els seus àmbits i nivells, des de la recerca puntera cura en entorns clínics i casa. Aquesta branca de l'Antropologia social en alguns sectors té un enfocament essencialment holística, fonamental i aplicada. Les premisses de la branca començant fill: 1. malaltia i cura són fonamentals per a l'experiència humana i entendre millor manera integral tenint en compte la relació entre el context, que té un paper important diversitat cultural i Biologia humana. 2. la malaltia representa un aspecte de l'entorn que està influenciat pel comportament humà, al mateix temps que requereixen adaptacions bio-culturals. 3. aspectes culturals dels sistemes de salut tenir importants conseqüències pragmàtics en l'acceptació, l'eficàcia i millora de la salut d'atenció, en particular en les societats multiculturals\n- Preparar l'alumnat per a desvelar el paper de la cultura en els processos d'atenció, salut i malaltia."\n- Capacitar a l'alumnat per a participar en este àmbit i utilitzar ferramentes en la planificació en el context de l'atenció, salut i malaltia."\n- Desenrotllar capacitats de reflexió crítica entorn dels processos de salut i malaltia en els diversos contextos culturals, en relació amb la protecció a la salut, la prevenció a les malalties, l'atenció i les cures.\n- Afavorir la participació activa de la comunitat en la definició i resolució dels seus problemes de salud/enfermedad"\n- Conéixer la forma institucional que adopten les distintes cultures respecte als problemes de salut, així com el seu paper com a règim de control social."\n- Revelar el paper que les relacions de poder tenen en este camp, així com els problemes de salut derivats del mateix.\nUNITAT 1. CONCEPTES\nUNITAT 2: L'APLICACIÓ\nElaboració d'un projecte d'intervenció en el camp de la salut, malaltia, atenció. Es tracta d'un treball, d'entre 3 i 5 folis en el qual es plantegi i defineixi un tema / problema relacionat amb el procés atenció, salut i malaltia. L'estructura del mateix serà: definició del problema, possible abordatge des de l'antropologia


Tinc problemes, però tindran soloució\nNo he de tenir por, me'n sortiré\nGuanyarem el partit\nTindré sort a l'examen\nLes coses milloraran\nEls meus problemes no tenen solució\nFracassaré com sempre\nTornarem a perdre\nA l'examen em caurà el que no sé\nAnirem de mal en pitjor\nTotes les coses que ens passen a la vida ens van ensenyant la cara positiva o la negativa. I amb tot això i el seu color, la nostra vida pren una actitud, dóna una resposta.\nMolt sovint aquesta resposta es queda en una queixa, en un plany que ens fa picar de peus i manifestar el nostre descontent. Els que es queixen constantment són persones que cansen i a la llarga ningú no els creu després de sentir sovint els seus planys innecessàriament.\nNo es tracta tampoc de ser tant optimista que ens neguem a la realitat, sinó d'entrar a fons en els esdeveniments fins que trobem aquella guspira de llum que ens ajudi a trobar la fermesa de la nostra vida.\nCONSELLS: no eneu aclaparats per la vida pensant què menjarem, ni com ens vestirem, perquè la vida és més que l'aliment i el cos més que el vestit. Fixeu-vos en els corbs, ni sembren, ni seguen, no tenen rebost ni graner i, en canvi bé que s'alimenten. Quan més valem les persones...\nQui de nosaltres a força d'aclaparar-se podrà afegir una hora més de temps a la seva vida?\nPublicat per Recull de reflexions a 15:45


Notícies :: Entrevistes :: El CONILLET de la CASETA de PALMA en el MÓN OBERT de RÀDIO L'H\nEl CONILLET de la CASETA de PALMA en el MÓN OBERT de RÀDIO L'H\nEl darrer espai dedicat als Contes del Món del Món Obert va ser molt especial. A Ràdio L'Hospitalet vam rebre a Mònica Caro, mare i mestra que ha dinamitzat l'aventura del concurs dels contes amb la mainada: Alba Tramútolo, la seva filla, Elisabeth Desiree, Yerai Navarro i Carlos Ponga, tots ells són alumnes de 4rt de Primària de l'Escola Pau Vila de Barcelona. Un centre educatiu que existeix des de l'any 1980 i que està situat a la muntanya de Montjuïc.\nEls quatre alumnes de la classe dels Pinguïns, amb els companys d'aula i de 3er de Primària -conjuntament amb els alumnes de l'Escola Reina Violant de Gràcia- van participar el dimecres 14 d'octubre al matí en l'Acte de presentació dels Contesdelmon.org, que va tenir lloc al Tradicionàrius (C.A.T) de Gràcia (Barcelona).\nEls joves van explicar que van triar el conte "El conillet de la caseta de palma" -una història de l'Uruguai- perquè el pare d'una de les alumnes n'és originari. La història parla d'un conillet que construeix una caseta de palma per passar l'hivern i per compassió deixa entrar a una guineu sense pensar en tots els mals de cap que això li comportarà. Els elumnes van coincididr en què el missatge d'aquest conte és: "sempre hi ha una manera de solucionar-ho".\nEscolta l'entrevista sencera i mira les fotografies dels autors del conte "El conillet de la caseta de palma", part de la comunitat educativa de l'Escola Pau Vila de Barcelona.


EL DOL INFANTIL | Esther Laso\n< LA INFLUÈNCIA DE LES EMOCIONS EN LA MALALTIA | CANVI D'HÀBITS: UN REPTE DIFÍCIL >\n-Explicar el què ha passat de manera que el menor pugui entendre-ho. No hem d’utilitzar eufemismes ni analogies. Informem de la mort de la manera més senzilla i delicada que trobem.\n-La millor persona per comunicar a un menor que el seu pare o la seva àvia ha mort NO ÉS LA PSICÒLOGA. És aconsellable que s’encarregui una persona amb fort vincle amb l’infant. No passa res si plora mentre ho explica. Menor i adult ploraran junts. No se m’acudeix moment més adient per plorar que davant de la mort d’una persona estimada.\n-Respectar les seves reaccions i si les considerem inadequades (fa cops contra una paret, per exemple) podem intentar reconduir-lo amb una abraçada i paraules tranquil•les que li ajudin a recuperar el control.\n-Per a la majoria es tracta del primer contacte amb la mort. Per una banda necessiten orientació pràctica. Què es fa en cada moment dels rituals, explicar-los que les emocions, tan fortes els primers dies, en breu es faran més tolerables i que es bo que busquin consol sempre que el necessitin.\nPer l’altra banda és habitual que comencin a donar-li voltes al concepte de la mort i siguin conscients, de cop, de la seva pròpia mortalitat. Per tant, no només han d’afrontar la pèrdua del seu familiar sinó també la d’un mateix. Aquest fet és especialment evident davant de la mort d’un animal de companyia. Ens pot semblar exagerat quant de temps el nen o nena recorda al seu gosset però el que en realitat passa és que s’ha adonat del que significa la mort i que la seva mare i el seu pare, en algun moment, ja no hi seran.\n-El nen o nena decideixen el seu grau d’implicació però els hem de proposar la possibilitat d’acomiadar-se del seu familiar (davant del cos, a través d’un dibuix, una carta…) Sense por. És el seu dret i quedar-se amb el desig és pitjor que veure el cos de la persona que estima i que no veurà mai més.\n-Les hores de vetlla son llargues i quan més petit sigui el menor més dificultat tindrà per aguantar-les. És bona idea que aquesta tieta que inicialment s’anava a quedar amb el nen o nena a casa seva s’encarregui de acompanyar-lo al tanatori i li doni estones de descans a casa o al parc.\n-Dies després del sepeli la idea de la mort i de la pèrdua continua voltant pel seu cap. Hem de buscar espais per parlar i preguntar si alguna cosa li preocupa. Segur que tenen molts dubtes o emocions que no saben com gestionar.\n-La mort forma part de la vida. Hem de donar-li l’espai que pertoca però la vida ha de continuar. El menor ha de mantenir les seves obligacions, els seus límits i hem d’evitar infantilizar-lo i sobreprotegir-lo.


Web de Jordi Jubany | Cultura, Educació i Comunicació Digital | Pàgina 8\nInterès per les presentacions digitals\nEl creixement de la quantitat d’informació i la facilitat d’accés que hi tenim fa augmentar l’interès per les formes en que la visualitzem. La presentació de dades, idees, sentiments i conceptes implica una… Continua llegint →\nQuines pantalles uses i com?\nFa uns dies, un senyor de gairebé 90 anys explicava que havia tingut una vida plena, però no en tenia prou. Necessitava viure més per a veure els triomfs del Barça per la… Continua llegint →\nAgost 1, 2009\nSempre és agradable trobar i retrobar persones interessants a les Escoles d’Estiu. Aquestes escoles acostumen a ser un espai propici a l’intercanvi d’experiències i d’activitats innovadores. Malgrat el desgast de tot el curs,… Continua llegint →\nEscriure la nostra Felicitat\nEl millor guionista actual que conec ha escrit la història emocional que hem viscut aquests dies. Partint d’una situació d’incertesa, ha generat intriga i ha resolt amb un clímax insuperable el desafiament que… Continua llegint →\nLa llum i la boira\nRecordo una escena de quan era petit, a l’escola. Era un dia d’hivern fred i gris, de boira espessa. El sol va sortir després de dos dies de foscor. A la classe, la… Continua llegint →\nPer a tota la vida\nUna feina per a tota la vida, una parella per a tota la vida, una casa per a tota la vida… Són fonaments d’altres temps que potser trontollen en el dia a dia.… Continua llegint →


El Mirall recull el testimoni de Samuel Gutiérrez, i del missioner evangèlic Jaume Torrado - El Mirall - COPE\nEl Mirall recull el testimoni de Samuel Gutiérrez, i del missioner evangèlic Jaume Torrado\nLa història d’una vocació al sacerdoci i la vivència de 30 dies al Tigré (Etiòpia) conflueixen en un programa que coincideix amb la celebració, aquest diumenge, de la Jornada Mundial de les Comunicacions Social\nTiempo de lectura: 4' 14 may 2021 - 13:33\nEl programa ‘El Mirall’ de COPE Catalunya (783 d’Ona Mitja) ha parlat aquest divendres 14 de maig de la vocació al sacerdoci i de l’experiència d’una comunitat evangèlica catalana al Tigré (Etiòpia), on es viu una guerra terrible. Ha estat en una taula de testimonis amb la participació de Samuel Gutiérrez, que serà ordenat prevere aquest diumenge (18.00h) a la catedral de Sant Feliu de Llobregat, i Jaume Torrado, bisbe i pastor evangèlic que participa en emergències humanitàries, l’última al Tigré (Etiòpia). Samuel Gutiérrez, que serà ordenat prevere aquest diumenge a les 18.00h a la catedral de Sant Feliu de Llobregat, ha destacat que viu “aquests moments previs a l’ordenació amb una gran alegria, pel do rebut per fer present Crist cap i pastor, així com per ensenyar i santificar sobretot amb els sagraments, i també amb un cert vertigen, per la desproporció que suposa la responsabilitat d’aquest ministeri combinada amb la petitesa del ministre, una desproporció que és ocasió d’abandonar-se al Senyor que pot fer-ho tot”.\nEl diaca, des del 16 de maig nou sacerdot, ha recordat que “ser prevere representa donar la vida perquè altres tinguin la vida del Crist, com deia recentment el bisbe de Tortosa, Enric Benavent”. Ha afegit que “es tracta de donar la vida, en una responsabilitat que és enorme, dins una densitat de la missió, que passa per entrar en el misteri”. Igualment Samuel Gutiérrez ha comentat que els sacerdots “es fan també ofrena del Crist per als altres, a través dels sagraments, i és la prova que tot depèn de Déu enmig d’una realitat de pandèmia, desigualtats i altres problemes”.\nEn un altre moment, Samuel Gutiérrez ha dit que la seva vocació “és la història d’una amistat amb Crist, des d’un encontre personal que ha donat pas a un anar creixent en aquesta relació i enamorar-se del Senyor expressant aquest amor en la pregunta sobre allò que ell vol i sobre on vol ser estimat”. El seminarista ha recordat “els anys passats treballant al setmanari Catalunya Cristiana, però el canvi no és tan gran perquè el sacerdot és un comunicador”. Ha qualificat de “detall de Déu” la coincidència de l’ordenació amb la Jornada Mundial de les Comunicacions Socials. “He viscut tota la història anterior com a escola i seminari de vida”, ha subratllat. Gutiérrez ha expressat el seu “desig\nque Déu realitzi allò que ha somiat” per a ell, “per poder servir tothom amb tot l’amor diví”.\nEl nou sacerdot de Sant Feliu ha explicat que, “en aquest temps de pandèmia, com en altres moments, l’únic missatge per transmetre és el del Crist i el seu evangeli”. Igualment ha comentat que “els preveres no es prediquen a ells mateixos, sinó l’amor del Senyor, des de moltes facetes que passen per estimar i servir en tot, com deia Sant Ignasi de Loiola”. Samuel ha conclòs que l’essència és que “Déu ens estima, un missatge primordial, perquè ens ha enviat el seu fill, ha patit i ha mort amb nosaltres però sobretot ha ressuscitat, un missatge d’esperança que és la nostra llum”. Finalment, Gutiérrez ha demanat als creients que preguin per ell.\nMissió de l’Església de Déu per l’entitat El Bon Samarità\nPer la seva banda, el pastor evangèlic Jaume Torrado, que acaba d’arribar d’una missió d’un mes a Etiòpia, ha explicat que “el conflicte del Tigré és molt complex, amb més de dos anys fraguant-se la tragèdia actual”. Després de recordar el context de les 10 regions que representen grups ètnics, Torrado ha comentat que “el 2018 va haver-hi un canvi de govern i es va provocar l’any passat l’anul·lació d’unes eleccions, situació que va provocar un conflicte gran entre el govern federal i el del Tigré”. També ha dit que “això va provocar la guerra i, immediatament, el bloqueig total del territori, de carreteres, altres comunicacions i la prohibició fins i tot d’accés a la premsa”. Ha revelat que tot plegat “ha provocat aproximadament un milió de desplaçats i també milers de morts, com també violacions de drets humans”.\nJaume Torrado ha explicat també que s’ha enviat a la zona “un equip d’emergència internacional”, i que aquesta “ha estat la missió humanitària més colpidora”, fins al punt que l’ha afectat personalment. El pastor també ha subratllat que “el conflicte armat està molt actiu encara” i que “és molt difícil arribar a tots els espais”. Ha qualificat la situació de “molt greu” i, a més, ara “amb la temporada de pluges”, cosa que afegeix complicacions, principalment “desnutrició. També ha lamentat que “hi ha denúncies molt greus pel que passa amb els desplaçats interns”. Torrado, fundador i director de l’ONG Samaritan Purse, ha destacat que ara, “a la regió, s’estan fent tasques importantíssimes, amb atenció a 400 pacients diaris”.\nEl pastor ha dit que l’entitat “treballa en diferents projectes, en col·laboració amb Nacions Unides, com ara la distribució d’aliments, programes de malnutrició greu en infants i la construcció d’uns 3.000 refugis”. Igualment ha recordat que treballa per pal·liar les\ncomplicacions provocades per llargs desplaçaments o altres cases. Finalment Jaume Torrado ha comentat que “el futur és molt incert” i que el conflicte “afecta molt psicològicament”. També ha anunciat que la idea del seu equip “és romandre al Tigré” fins que calgui. També ha lamentat que aquest conflicte “podria afectar tota la banya d’Àfrica, perquè la zona és molt muntanyosa”.\nAquesta edició del programa ‘El Mirall’ ha començat amb una reflexió sobre la celebració, aquest diumenge, de la Jornada Mundial de les Comunicacions Socials. Després de la taula de testimonis, el franciscà i periodista Luis-Esteban Larra ens ha explicat la història setmanal a 'La vida possible'. Hem compartit, ja en els instants finals, un fragment de la cançó 'Beneiré el Senyor', tema interpretat pel grup Worship.cat per ambientar aquest diumenge, solemnitat de l'Ascensió del Senyor: https://www.youtube.com/watch?v=fsj_msYI1CI\nIgualment hem compartit uns apunts d'actualitat sobre la convocatòria d'un consell extraordinari per elegir presidenta de l'Acció Catòlica Obrera (ACO) i sobre la il·luminació exterior de la Basílica de la Sagrada Família aquest mes de maig. Tot això ha completat el programa en una nova edició del Mirall, com sempre els divendres a les 13.33 hores a COPE Catalunya i Andorra (783 d’Ona Mitja)


Galca continua en ratxa - Empordà\nGalca continua en ratxa El nou t�cnic de l'Espanyol tamb� s'estrena amb una vict�ria a la Lliga gr�cies a un solitari gol de Caicedo a la segona part L'equip catal� va millorar la posada en escena a la segona meitat\nMarco Asensio prova de conduir la pilota davant la pressi� del jugador de Las Palmas Javi Castellano.\nL'Espanyol va tornar a demostrar, en el segon partit amb Constantin Galca com entrenador, la seva versi� m�s intensa i ofensiva i va acabar per desmuntar el Las Palmas, que no es va deixar intimidar fins a la segona meitat, amb un gol de Caicedo al minut 68.L'equip catal�r va tenir el control del partit ja des dels primers minuts, tot i que, amb prou feines, va arribar amb perill a la porteria de Javi Varas i no va inquietar la defensa can�ria.Els visitants buscaven el contraatac i van gaudir d'una ocasi�, al minut 17, en la qual Nauzet va perdonar. Aythami va iniciar la jugada superant la defensa amb una passada llarga que la defensa va rebutjar malament. Aix� ho va aprofitar Nauzet, per� el xut va sortir desviat.Els blanc-i-blaus van mantenir la calma i van aguantar la pressi� en camp rival. Hern�n P�rez, a la mitja hora, va crear la millor oportunitat per als locals: regat del paraguai� i assist�ncia per a Marco Asensio, ben tapat per Vicente G�mez. La segona l�nia de l'Espanyol tampoc va poder aprofitar la rematada.En el tram final de la primera part, l'Espanyol va tornar a agafar el tim� i va aconseguir fer recular, altra vegada, Las Palmas, que van poder aguantar l'escomesa final dels catalans.Tot i aix�, l'Espanyol va semblar entendre millor la lli�� que els de Seti�n. En pocs minuts, Gerard va examinar dues vegades la defensa can�ria i Caicedo tamb� va tenir les seves opcions.Despr�s del canvi de Gerard Moreno, l'equatori� es va convertir en la refer�ncia. I ho va aprofitar. En el 68 va aprofitar una bona centrada de Javi L�pez per enviar la pilota al fons de la xarxa.Galca ja tenia el seu premi i l'equip, m�s confiat despr�s del gol, s'abocava una i altra vegada a l'�rea visitant, tot i que sense trobar el gol de la sent�ncia.


Una mostra reuneix les creacions de pintors i escriptors com a homenatge a Josep Guinovart\nA Verdú, un grup de pintors i escriptors han unit les seves creacions per homenatjar el pintor Josep Guinovart. El resultat és "Deu treballs, una complicitat", una original mostra inspirada en les reflexions de l'artista d'Agramunt, que se suma a la celebració de l'any dedicat al pintor. La iniciativa, sorgida de la galeria d'art Cal Talaveró de Verdú coincidint amb l'Any Guinovart, parteix de la idea que el mateix artista ha fet servir textos literaris com a recurs plàstic.\nEl resultat són deu díptics indivisibles formats per una obra plàstica i una de literària. De les deu parelles, una la formen un músic i una artista. El resultat és la peça de jazz titulada "El laberint", que ha compost Carles Cases, i l'obra de Sònia Berrocal inspirada en els colors de la terra d'Agramunt.


Malgrat Antic: d’abril 2017\nDrassanes, vista general de les instal·lacions\nUna vista general de les instal·lacions de les drassanes de Malgrat.\nEscoles nacionals, any 1957\nNenes de les Escoles Nacionals amb la seva mestra, Màxima Martínez. Any 1957.\nForn de llenya de la Cooperativa\nForn de llenya de la Cooperativa per coure pa, als anys seixanta.\nPublicat per ssr a 16:34 Cap comentari:\nRamon Coll, nunci\nRamon Coll Ramió, nunci, cap a l'any 1900. La seva família va ser coneguda des de llavors com cal Nunci.\nPublicat per ssr a 16:32 Cap comentari:\nParvulari de Dª Rosaura\nGrup del parvulari de doña Rosaura, instal·lat al carrer de Passada, 56, als anys deu del segle passat.\nPublicat per ssr a 16:27 Cap comentari:\nVista parcial de Malgrat\nUna vista parcial de Malgrat. L'edifici gran que es veu cap al mig és el seminari dels Maristes.\nPublicat per ssr a 16:55 Cap comentari:\nElies Comas Turró, mestre (1839 – 1919)\nFill d’una família acomodada de Palafolls, es casà amb Catalina Vila Clé, que havia heretat una gran fortuna del seu pare, Jaume Vila, comerciant de cotó a Cuba i a la Nova Orleans. Catalina va rebre del seu pare, a més de diners i terres, una casa situada al carrer de Passada, número 56, on es va instal·lar el matrimoni i on Elies va fundar una escola elemental privada. Aviat va tenir una cinquantena d’alumnes. L’any 1894 ja hi havia 80 alumnes, i oferia classes nocturnes.\nArran d’un article escrit pel mestre, que va causar una certa polèmica al poble, alguns pares es van molestar i van treure els seus fills de l’escola. Elies Comas, molt disgustat, es va veure obligat a tancar i, més tard, va llogar l’escola a l’Ajuntament, que hi va instal·lar un parvulari municipal.\nEl mestre no va tornar a exercir fins que l’any 1910 el consistori el va contractar per donar classes a la Barretina quan les escoles Fonlladosa van tancar una temporada.\nUna de les seves filles es va quedar a Malgrat, on es va casar i va tenir dos fills. El noi, Elies Paradeda, va ser alcalde de Malgrat.durant la guerra civil.\nEl tricu tricu al Passeig Marítim\nUna postal del tricu tricu al Passeig Marítim.\nPublicat per ssr a 16:58 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: passeig marítim, tricu tricu\nVista panoràmica de Malgrat\nUna vista panorámica de Malgrat des de la zona de Can Palomeres.\nPublicat per ssr a 16:48 Cap comentari:\nEl tricu-tricu al carrer de Sant Esteve\nEl tricu tricu passant pel carrer de Sant Esteve.\nEtiquetes de comentaris: carrer de Sant Esteve, tricu tricu\nVista parcial de la platja de Malgrat\nUna vista parcial de la platja de Malgrat a finals dels anys 60 o començaments dels 70.\nEtiquetes de comentaris: platja, vistes generals\nExposició filatèlica i numismàtica de l'any 1984\nL'any 1984 es va celebrar a Malgrat una exposició filatélica i numismàtica, de la que es va editar un sobre oficial, amb un dibuix d'en Joan Farré.\nPublicat per ssr a 16:23 Cap comentari:\nHotel Sorra Daurada, amb la sala de festes Don Juan, a principis dels anys 60. A la foto de sota, en Jaume Ponsa, director de la sala de festes, amb el personal.\nPublicat per ssr a 16:19 Cap comentari:\nUna postal antiga de la platja.\nLa Fàbrica de l'Aigua a principis del segle XX\nA la revista Industria y Invenciones del 4 de gener del 1913 hi trobem un anunci amb una fotografía de l'interior d'una fàbrica textil de Malgrat, que no pot ser cap altre que la Fàbrica de l'Aigua. Es curiós veure que els telers tenien, com a força motriu, uns eixos rotatoris situats al sostre, als que es connectaven mitjançant unes cintes de cautxú que transmetien el moviment rotatori als telers.\nDiumenge de Rams, anys 50\nCelebració del diumenge de Rams als anys 50 del segle passat.\nPublicat per ssr a 15:46 Cap comentari:\nLa denominació de Malgrat de Mar al segle XIX\nEn alguns documents del segle XIX ja es mencionava Malgrat de Mar.\nPer exemple, aquest és del 1861 (publicat al grup de Facebook Tu no ets de Malgrat si no..., per Mª Teresa Gibert Coromines):\nAquests dos són del 1878 (publicat al grup de Facebook Tu no ets de Malgrat si no..., per Joan Dávila Forn):


Una classe a Sevilla\nEl fet me’l contà el meu col·lega de la Universitat de Sevilla. Ell té dues ajudants que són dos exemples de el que podriem anomenar cultura ciutadana. Aprofitant la meva seguretat de que aquesta columna hípica en català te ben escasses possibilitats de ser llegida a Sevilla, diré que les dues ajudants les podríem incloure dins aquest grup de persones, majoritàriament dones, que denominam bledes. Bé, idò, els professors es varen dividir la feina i a una de les ajudants li tocà explicar, l’any passat, la caiguda de l’Imperi Romà i les conseqüències que aquesta ensorrada havia tengut en la història del pensament mèdic. La caiguda de l’Imperi Romà es un tema molt estudiat i discutint, i existeix una abundant bibliografia sobre ell. Una de les raons que es solen argumentar per explicar-lo és la superioritat de l’exercit bàrbar respecte al romà, una superioritat que estaria basada, entre altres coses, en una molt bona cavalleria.\nL’ajudant bleda havia llegit una mica de pressa aquests llibres i, com he dit abans, era una típica urbanita. Va començar la classe, i aviat va arribar a l’assumpte de les causes de la caiguda del famós imperi. I va fer esment a la superioritat de la cavalleria bàrbara. Sense encomanar-se a Deu ni al dimoni va dir literalment que els bàrbars posseïen cavalls molts bons, que eren capaços de fer 100 quilòmetres amb una hora! El punt d’admiració es meu, no d’ella. Quan acabà la frase va veure un alumne que aixecava la mà i li demanava la paraula. Quasi sense esperar que li atorgàs l’alumne amb evidents mostres d’irritació, en públic, i amb veu ben alta, li digué que d’ençà que havia entrat a la Universitat havia hagut d’escoltar i creure coses molts estranyes, cap de tan grosses, però, com les que havia sentit en aquella assignatura d’història de la medicina, que mai havia protestat i que havia procurat ser un alumne aplicat i educat, però que la seva paciència tenia un límit i que, ara, ja havia vessat. Que a ell ningú li faria creure, per molt professor de la Universitat que fos, que els bàrbars tenia cavalls que anaven a cent quilòmetres per hora. El desconcert de la professora fou tan gros que hagué de suspendre la classe i el meu col·lega hagué d’intervení en el conflicte creat, car la professora es negava a seguir donant classe davant d’aquell —deia ella— energumen. El cas de la professora sevillana es només un exemple pintoresc, però hi ha moltes altres persones que tenen idees absolutament eixelebrades sobre la velocitat del cavalls. Entre elles els guionistes de cinema. Les possibilitats dels cavalls són en realitat molt més modestes. El millor dels cavalls galopadors, actualment Peintre Celebre, el guanyador de l’Arc del Triomf d’enguany, pot anar a 60 quilòmetres a l’hora. Però aquesta velocitat, aquest esforç, només el pot aguantar durant un quilòmetre i mig. El millor dels trotadors —Lord Stormont— pot arribar a anar a 55 o 56, però només 500 metres. Velocitats respectables, però allunyades de les afirmacions de la professora sevillana —100 quilometres en una hora.\nPassant a una altra cosa, vull dir que Diumenge qui ve es celebrarà a Menorca una jornada de germanor entre antics cavallistes menorquins i mallorquins. Em vaig preinscriure per assistir-hi i poder-ho contar. No he tengut la sort de ser seleccionat. Ha tengut preferència el més matiners i els més vells. Ho trob just. Però aquesta consideració no impedirà que el diumenge senti un forta enveja dels que podran assaborir tanta nostàlgia com vulguin.


Una ment inquieta | Batecs SJD\nEn Pol és una persona que no pot parar mai quiet, sempre té ‘alguna cosa' entre mans, quelcom a fer. Conviu amb dues malalties mentals: el TDAH (trastorn d’hiperactivitat) i l’Asperger. Gràcies a les teràpies grupals al CSMIJ (Centre de Salut Mental Infantil i Juvenil) de Sant Joan de Déu Terres de Lleida, el seu pare i l'entorn, està deixant enrere la seva timidesa i ha pogut acabant sent, com diu ell, una persona 'mig normal'.\nCom creus que afecta la situació del Pol en les seves relacions socials i en conseqüència en la seva vida quotidiana?\nQuins efectes positius creus que té en ell el suport de la seva família i les teràpies grupals en les quals participa?\nPreviousFer de la cura una professió


Abelló Autotec, l’única parada a l’Ebre del ”Eco Road Show” de Hyundai - Imagina Ràdio\nAbelló Autotec, l’única parada a l’Ebre del ”Eco Road Show” de Hyundai\nRedacció.- Durant la setmana passada el concessionari Abelló Autotec, de Tortosa, va ser l’ecenari principal de la campanya ”Eco Road Show” de Hyundai. L’objectiu d’aquesta acció, és donar a conèixer i transmetre els beneficis de la gamma ECO de Hyundai i així, reforçar el concepte d’eficiència energètica i el consum eficient.\nDurant aquests dies, tots els que es van acostar a Abelló Autotec van conèixer de primera mà les característiques i avantatges del KONA elèctric d’una manera diferent, apropant als clients a aquests models amb una presentació estàtica de producte i un test drive, amb una durada aproximada d’una hora, pels carrers, camins i carreteres de la ciutat.\nAquesta va ser la única parada al territori d’aquest “roadshow” que visitarà les ciutats més importants de l’estat, amb 2 KONAS Elèctrics en un tràiler personalitzat amb el claim “Connecta amb la teva ciutat”.\nArticle anteriorFaltes d’ortografia i Comic Sans, en la resolució de la Junta Electoral a l’EMD de Jesús per treure una estelada\nArticle següentLa cuina de proximitat, tema central del sisè fòrum de la Reserva de la Biosfera


Ana Aroca i Miguel Ángel Pozo: "L'excusa de sempre en èpoques de crisi" | Viu Molins de Rei\nAna Aroca i Miguel Ángel Pozo: “El conflicte identitari o l’excusa de sempre en èpoques de crisi”\nAna Aroca and Miguel Ángel Pozo • 22/08/2016\nLa llibertat de culte és un dret humà fonamental: les persecucions per raons de creences són pròpies de l’època medieval i són les que alimenten guerres identitàries que ja hauríem d’haver deixat enrere. La defensa dels drets humans –incloent els drets socioeconòmics, moltes vegades oblidats- és, ara per ara, la principal lluita per progressar cap a un món millor, més amable, més igualitari i més lliure.\nLa noticia publicada fa pocs dies en aquest mitjà ha provocat certa controvèrsia. El nou centre de culte que s’obrirà al barri de Les Conserves ha estat, un cop més, el centre d’atenció i de crítiques que torna a despertar passions tristes que fan més gran la descomposició social que patim.\nPer una banda, l’inici d’una nova activitat social quan es compleixen totes les normatives i legislacions vigents i es finança de manera privada no pot èsser objecte de cap tipus d’impediment ni d’al·legacions. Menys encara fer una ampliació extra dels terminis legalment establerts per interposar-ne, com ha fet l’equip de govern municipal, doblegant-se d’aquesta manera a certes pressions. A ningú se li passaria pel cap que s’obrís una ampliació d’al·legacions si és volgués fer una nova associació veïnal, un nou casal o qualsevol altre local que tingués relació amb tradicions de vila, com per exemple la festa major.\nD’altra banda, intentar fer d’altaveu de les posicions que volen crear por i odi entre els veïns i veïnes mai serà una bona manera de millorar la convivència a la vila. De fet, és aquest tipus de comportament el que ens fa avançar cap a l’enfrontament suïcida i sense possibilitat de finalització; és precisament el comportament que volen tan l’estat islàmic com la ultradreta de Lepen. En aquesta espiral d’odi i violència identitària, sempre perdrem tots i totes.\nLa discriminació i el racisme treballen a favor de les elits que volen crear enfrontaments entre la gent humil. Tothom té dret a un espai, sigui l’església o aquest centre on poder realitzar les seves pràctiques religioses i culturals sense patir l’estigma ni l’odi.\nEl debat no resideix en la guerra entre pobres que moltes vegades es vol reproduir des dels sectors d’extrema dreta europeus i de l’extrema dreta islàmica. A nivell municipal, no resideix en si es pot fer o no un centre de culte. El debat és per què sempre són els barris de classes populars l’objecte de la generació de conflictes de caire identitari.\nNosaltres creiem que els barris han d’èsser notícia per la inversió social real i d’infraestructures que han de fer aquesta vila més igualitària, integradora i sense discriminacions socials, on tothom disposi de les mateixes oportunitats i puguin gaudir de les millors instal·lacions per desplegar els seus projectes de vida.\nAna Aroca és regidora de Molins Camina i Miguel Ángel Pozo forma part del cercle de Molins Camina


Fira de Cervesa Artesanal Catalana a l'Arboç - Fires, festes, oci i llocs per visitar.\nPropera edició: 01/05/2021\nFira de Cervesa Artesanal Catalana a l’Arboç, des de les 11 del matí fins ben entrada la matinada.\nTindrem 12 paradetes de cervesa artesanal catalana ( hem posat un màxim de 12 per poder oferir la màxima qualitat de producte en comptes de quantitat).\nAquest any celebrem el Xè Aniversari i ho celebrarem amb una xerrada a les 18:00 del col·lectiu Zythos que parlarà sobre diferents aspectes relacionats amb la fabricació de cervesa artesana, serà obert a tothom i gratuït. Així mateix comptarem amb paradetes de menjar per poder maridar els diferents estils de cervesa que s'hi podrà trobar.\nA la nit a partir de les 23:00h oferirem un concert amb la banda Poison Heart (una banda tribut a Ramones) i posteriorment un dj acabarà de arrodonir la diada.\nLa diada transcorrerà al carrer Major de la vila i els seus voltants.


representacions – @ Sortides familiars\nLa Festa del Bandoler de Castellserà\nAquest proper cap de setmana, 14 i 15 de maig de 2016, heu d’anar amb la família a gaudir de la Festa del Bandoler, un esdeveniment que té lloc al poble de Castellserà, a la bonica i poc coneguda comarca de l’Urgell. S’hi arriba per l’autovia A2, la gratuïta que va fins a Lleida, anat fins la sortida de Vilagrassa, i prenent cap a Balaguer, per la ruta de la Val d’Aran de tota la vida. Està situat molt a prop de Boldú, just en la meitat justa d’aquella llarguíssima recta, infinita, que tots i totes recordem de quan anàvem amb els pares amb cotxe camí de Vielha. Trobareu l’indicador a mà dreta. Castellserà és un típic poble de plana, agrícola, que ara viu la primavera amb un esclat de flors i de verd. Amb aquesta festa es recorden els fets ocorreguts a finals del segle XV i durant el XVI a la comarca. En aquella època els bandolers senyorejaven la contrada i assaltàven els carros del camí ral, la gent i els pobles. Un dels bandolers més famosos, un cap de quadrilla, era fill de la vila de Castellserà, en Perot d’Argensola. Aquesta és l’excusa perfecta per situar la vila al mapa i per omplir carrers i places de festa, gresca i un munt d’actes ben interessants per a les famílies. En la festa trobareu, el dissabte, una caminada popular fins al pantà, al matí, a les 9. I a la tarda, missa cantada i ofrena a la Verge del Roser, danses, representació teatral, sopar popular, i concert. Però el diumenge és el dia fort: teniu trobada de puntaires a la Plaça Sitjar, esmorzar bandoler a la Plaça Major i obertura del mercat, amb mostra d’oficis, d’arts tradicionals, de productes gastronòmics i passejades amb burros catalans. A partir de les 10 hores. A les 11 taller concert a la Plaça Major i a les 12 animació musical i accions bandoleres amb molt teatre i salves de pólvora dels trabucaires. A quarts de dues representació teatral. La història de Perot d’Argensola. A la tarda més mostra d’oficis, arts tradicionals, productes gastronòmics i passejades amb burros catalans i jocs infantils i tallers al Racó d’Antany i a davant de la Panera. A les 18 animació musical pel recinte bandoler amb més accions bandoleres. Per sopar sardinada popular i sopar concert. També cercaviles, gegants i caps grossos, trabucaires, grups d’animació, balls tradicionals, tallers, animació per a la mainada, música… Tots els actes al carrer, tallers i altres són completament gratuïts. Per dinar podeu reservar lloc en algun dels bars o restaurants del poble, com per exemple a l’Amistat o la Fonda Pla d’Urgell, al carrer Llibertat. També podeu passar el cap de setmana a l’Urgell, que ja hem dit que ara està preciós i, amb l’excusa de la fira del bandoler, visitar pobles maravellosos, medievals, com ara Verdú o Guimera, viles perfectament conservades, o castells com el de Ciutadilla, tots ells a l’esplèndida vall del riu Corb. No us perdeu el monestir de Vallbona de les Monges, el menys conegut de la ruta del Císter, però molt bonic. A la zona teniu també gens desconegut convent de Sant Bartomeu, a tocar de Bellpuig, joia del renaixement català, fabulós. O bé visiteu els castells de la plana de Lleida, o si sou amants de la natura i els ocells el increible estany d’Ivars i Vilasana, paradís de les aus. Podeu dormir a Castellserà, en les cases rurals, com ara Can Tesset, o bé les que depenen de la Masia l’Esperança, on hi ha un laberint de blat de moro molt divertit, al juny, quan és l’època. A Belianes teniu un hotelet rural dels que no fallen, amb un restaurant d’aquells que fan clientela: Cal Menut. Teniu bons hotels a Tàrrega. També a Vilagrassa el célebre Hostal del Carme, amb dos restaurants, menú i carta, molt recomanable. També hi ha els balnearis de Rocallaura, recién reinaugurat, o el de Vallfogona, molt bonic. Un cap de setmana a l’Urgell, mola, ja ho veureu!.\nPosted on Mai 10, 2016 by joanmolar Publicat a festes, llargues, Lleida, medieval, Monestirs, Urgell\tEtiquetat amistat, aus, balneari, bandoler, bandolero, bandoleros, bandolers, Bartomeu, belianes, blat, carme, casa, castell, castellsera, Cister, Ciutadilla, convent, corb, dinar, Espai, esperança, Estany, familia, familiares, Familiars, Feria, festa, festes, fiesta, Fira, fires, Fonda, gegants, Guimerà, Hostal, hotel, ivars, jocs, laberint, laberinto, Lago, Llac, Lleida, mag, maiz, Masia, Música, menut, mercat, Monges, moro, mostra, Natura, natural, naturalessa, nenes, nens, niñas, Niños, ocells, perot, Pla, popular, representacions, riucorb, rocallaura, rural, salida, sopar, sortid, sortida, sortides, sortir, tallers, teatre, tesset, trobada, urgel, Urgell, Vall, Vallbona, Vallfogona, vilagrassa, vilasana\tDeixa un comentari\nAquest proper cap de setmana, el segon de maig, heu d’anar amb la família a gaudir de la Festa del Bandoler, un esdeveniment que té lloc al poble de Castellserà, a la bonica i poc coneguda comarca de l’Urgell. S’hi arriba per l’autovia A2, la gratuïta que va fins a Lleida, anat fins la sortida de Vilagrassa, i prenent cap a Balaguer, per la ruta de la Val d’Aran de tota la vida. Està situat molt a prop de Boldú, just en la meitat justa d’aquella llarguíssima recta, infinita, que tots i totes recordem de quan anàvem amb els pares amb cotxe camí de Vielha. Trobareu l’indicador a mà dreta. Castellserà és un típic poble de plana, agrícola, que ara viu la primavera amb un esclat de flors i de verd. Amb aquesta festa es recorden els fets ocorreguts a finals del segle XV i durant el XVI a la comarca. En aquella època els bandolers senyorejaven la contrada i assaltàven els carros del camí ral, la gent i els pobles. Un dels bandolers més famosos, un cap de quadrilla, era fill de la vila de Castellserà, en Perot d’Argensola. Aquesta és l’excusa perfecta per situar la vila al mapa i per omplir carrers i places de festa, gresca i un munt d’actes ben interessants per a les famílies. Trobareu representacions de carrer, trobada de puntaires, cercaviles, gegants i caps grossos, trabucaires, grups d’animació, balls tradicionals, tallers, animació per a la mainada, música, castellers, fira amb demostracions d’oficis… I també coses més serioses, com ara conferències sobre bandolers, concursos de cartells i de fotografia o exposicions. Els actes al carrer, tallers i altres són completament gratuïts. Hi sol haver un dinar popular, però també podeu reservar lloc en algun dels bars o restaurants del poble, com per exemple a l’Amistat o la Fonda Pla d’Urgell, al carrer Llibertat. També podeu passar el cap de setmana a l’Urgell, que ja hem dit que ara està preciós i, amb l’excusa de la fira del bandoler, visitar pobles maravellosos, medievals, com ara Verdú o Guimera, viles perfectament conservades, o castells com el de Ciutadilla, tots ells a l’esplèndida vall del riu Corb. No us perdeu el monestir de Vallbona de les Monges, el menys conegut de la ruta del Císter, però molt bonic. A la zona teniu també gens desconegut convent de Sant Bartomeu, a tocar de Bellpuig, joia del renaixement català, fabulós. O bé visiteu els castells de la plana de Lleida, o si sou amants de la natura i els ocells el increible estany d’Ivars i Vilasana, paradís de les aus. Podeu dormir a Castellserà, en les cases rurals, com ara Can Tesset, o bé les que depenen de la Masia l’Esperança, on hi ha un laberint de blat de moro molt divertit, al juny, quan és l’època. A Belianes teniu un hotelet rural dels que no fallen, amb un restaurant d’aquells que fan clientela: Cal Menut. Teniu bons hotels a Tàrrega. També a Vilagrassa el célebre Hostal del Carme, amb dos restaurants, menú i carta, molt recomanable. També hi ha els balnearis de Rocallaura, recién reinaugurat, o el de Vallfogona, molt bonic. Un cap de setmana a l’Urgell, mola, ja ho veureu!.\nPosted on Mai 8, 2015 by joanmolar Publicat a festes, llargues, Lleida, medieval, Monestirs, Urgell\tEtiquetat amistat, aus, balneari, bandoler, bandolero, bandoleros, bandolers, Bartomeu, belianes, blat, carme, casa, castell, castellsera, Cister, Ciutadilla, convent, corb, dinar, Espai, esperança, Estany, familia, Familiars, Feria, festa, fiesta, Fira, Fonda, gegants, Guimerà, Hostal, hotel, ivars, jocs, laberint, laberinto, Lago, Llac, Lleida, mag, maiz, Masia, Música, menut, mercat, Monges, moro, Natura, natural, naturalessa, nenes, nens, niñas, Niños, ocells, perot, Pla, popular, representacions, riucorb, rocallaura, rural, salida, sopar, sortida, sortides, sortir, tallers, teatre, tesset, urgel, Urgell, Vall, Vallbona, Vallfogona, vilagrassa, vilasana\tDeixa un comentari\nFesta del Bandoler a Castellserà\nPosted on Mai 9, 2014 by joanmolar Publicat a festes, llargues, Lleida, medieval, Monestirs, Urgell\tEtiquetat amistat, aus, balneari, bandoler, bandolero, bandoleros, bandolers, Bartomeu, belianes, blat, carme, casa, castell, castellsera, Cister, Ciutadilla, convent, corb, dinar, Espai, esperança, Estany, Feria, festa, fiesta, Fira, Fonda, gegants, Guimerà, Hostal, hotel, ivars, jocs, laberint, laberinto, Lago, Llac, Lleida, mag, maiz, Masia, Música, menut, mercat, Monges, moro, Natura, natural, naturalessa, ocells, perot, Pla, popular, representacions, riucorb, rocallaura, rural, sopar, tallers, teatre, tesset, urgel, Urgell, Vall, Vallbona, Vallfogona, vilagrassa, vilasana\tDeixa un comentari\nAtenció: el Bandoler de Castellserà\nAquest proper cap de setmana, el segon de maig, heu d’anar amb la família a gaudir de la Festa del Bandoler, un esdeveniment que té lloc al poble de Castellserà, a la bonica i poc coneguda comarca de l’Urgell. S’hi arriba per l’autovia A2, la gratuïta que va fins a Lleida, anat fins la sortida de Vilagrassa, i prenent cap a Balaguer, per la ruta de la Val d’Aran de tota la vida. Està situat molt a prop de Boldú, just en la meitat justa d’aquella llarguíssima recta, infinita, que tots i totes recordem de quan anàvem amb els pares amb cotxe camí de Vielha. Trobareu l’indicador a mà dreta. Castellserà és un típic poble de plana, agrícola, que ara viu la primavera amb un esclat de flors i de verd. Amb aquesta festa es recorden els fets ocorreguts a finals del segle XV i durant el XVI a la comarca. En aquella època els bandolers senyorejaven la contrada i assaltàven els carros del camí ral, la gent i els pobles. Un dels bandolers més famosos, un cap de quadrilla, era fill de la vila de Castellserà, en Perot d’Argensola. Aquesta és l’excusa perfecta per situar la vila al mapa i per omplir carrers i places de festa, gresca i un munt d’actes ben interessants per a les famílies. Trobareu representacions de carrer, trobada de puntaires, cercaviles, gegants i caps grossos, trabucaires, grups d’animació, balls tradicionals, tallers, animació per a la mainada, música, castellers, fira amb demostracions d’oficis… I també coses més serioses, com ara conferències sobre bandolers, concursos de cartells i de fotografia o exposicions. Els actes al carrer, tallers i altres són completament gratuïts. Hi sol haver un dinar popular, però també podeu reservar lloc en algun dels bars o restaurants del poble, com per exemple a l’Amistat o la Fonda Pla d’Urgell, al carrer Llibertat. També podeu passar el cap de setmana a l’Urgell, que ja hem dit que ara està preciós i, amb l’excusa de la fira del bandoler, visitar pobles maravellosos, medievals, com ara Verdú o Guimera, viles perfectament conservades, o castells com el de Ciutadilla, o tots ells a l’esplèndida vall del riu Corb. No us perdeu el monestir de Vallbona de les Monges, el menys conegut de la ruta del Císter, però molt bonic. A la zona teniu també gens desconegut convent de Sant Bartomeu, a tocar de Bellpuig, joia del renaixement català, fabulós. O bé visiteu els castells de la plana de Lleida, o si sou amants de la natura i els ocells el increible estany d’Ivars i Vilasana, paradís de les aus. Podeu dormir a Castellserà, en les cases rurals, com ara Can Tesset, o bé les que depenen de la Masia l’Esperança, on hi ha un laberint de blat de moro molt divertit, al juny, quan és l’època. A Belianes teniu un hotelet rural dels que no fallen, amb un restaurant d’aquells que fan clientela: Cal Menut. Teniu bons hotels a Tàrrega. També a Vilagrassa el célebre Hostal del Carme, amb dos restaurants, menú i carta, molt recomanable. També hi ha els balnearis de Rocallaura, recién reinaugurat, o el de Vallfogona, molt bonic. Un cap de setmana a l’Urgell, mola, ja ho veureu!.\nPosted on Mai 10, 2013 by joanmolar Publicat a festes, llargues, Lleida, medieval, Monestirs, Urgell\tEtiquetat amistat, aus, balneari, bandoler, bandolero, bandoleros, bandolers, Bartomeu, belianes, blat, carme, casa, castell, castellsera, Cister, Ciutadilla, convent, corb, dinar, Espai, esperança, Estany, Feria, festa, fiesta, Fira, Fonda, gegants, Guimerà, Hostal, hotel, ivars, jocs, laberint, laberinto, Lago, Llac, Lleida, mag, maiz, Masia, Música, menut, mercat, Monges, moro, Natura, natural, naturalessa, ocells, perot, Pla, popular, representacions, riucorb, rocallaura, rural, sopar, tallers, teatre, tesset, urgel, Urgell, Vall, Vallbona, Vallfogona, vilagrassa, vilasana\tDeixa un comentari


Un macro concert a l’Escala contra un macro parc eòlic marí al Golf de Roses mostra el rebuig del territori al projecte – Anarquia Catalunya 🏴\nCinc entitats van organitzar ahir a l’Escala una jornada reivindicativa sota el lema La Mar és Vida, en contra del macro parc eòlic marí Tramuntana i per instar a fer una reflexió crítica del model de transició energètica a Catalunya\nDissabte reivindicatiu contra el macro parc eòlic Tramuntana, amb molta participació al macro esdeveniment organitzat des de l’oposició al projecte\nLes cinc entitats contràries demanen estudiar millor el model de transició energètica a Catalunya i alerten que el macro parc pot acabar tenint 250 molins i convertir l’espai del Golf de Roses en una zona de sacrifici per la Unió Europea\nTRAMUNTANA VERMELLA MAIL L’Escala i Empúries (Baix Ter, Alt Empordà, comtat d’Empúries) 15/05/2022.- Llegim al portal Vila de Roses Cat que el macro concert gratuït que sota el lema La Mar és vida es va celebrar ahir dissabte a la tarda a la Plaça de l’Univers de la platja de Riells, a l’Escala, contra el projecte del macro parc eòlic marí Tramuntana del Golf de Roses va aplegar molts centenars persones des de l’inici.\nUn concert que va ser organitzat per la IAEDEN-Salvem l’Empordà, SOS Costa Brava, l’Associació Stop Macro parc eòlic marí de la Costa Brava Nord, el Fòrum l’Escala-Empúries i l’Entesa de l’Escala-Debat Constituent, en col·laboració amb el músic Ramon Manen.\nDesprés de la gran manifestació de fa un any, també a l’Escala, amb el lema Renovables sí però no pas així, l’acte d’ahir dissabte es va emmarcar en la nova campanya d’accions de les entitats per promoure una reflexió crítica al voltant de la transició energètica a Catalunya.\nEl macro concert va ser una reivindicació de la necessitat de conservar la biodiversitat de la zona on s’ha projectat el parc eòlic marí en un entorn on existeixen vuit àrees de protecció i conservació del medi natural. Cal recordar que recentment la Unió Europea va suggerir examinar si el macro parc eòlic marí Tramuntana podria afectar un espai natural proper que forma part de la Xarxa europea Natura 2000, encara que quedi fora de l’àrea protegida.\nEl concert, que es va iniciar a les 7 de la tarda i es va allargar fins la matinada, va comptar amb la participació de més d’una vintena d’artistes i grups musicals, com ara Enric Casasses, Josep Tero, Neus Mar, Oreig de Mar, Quarts de Tres, Samuel Arderiu, Tres de Ronda, Xavier Marcos, Ballaveu, La Vella Lola, Mª Antònia Pujol, Mapa, Marcel Casellas i Alfons Rojo, Jaume Arnella, Entredós, Jaume Comas, Jaume Ibars, Adri Dilmé, Alenaires, Arjau Arrels Escalenques, Artur Gaya i Sergi Trenzano, Carme Callol, Chicho i Dolors, Corrandes son Corrandes, Eduard Cases i Teresa Tarrida.\nLes actuacions musicals es van anar intercalant amb diferents parlaments i també amb petits vídeos que van fer arribar els artistes que no van poder assistir-hi però que petits vídeos que van fer arribar els artistes que no van poder assistir-hi però que d’aquesta manera hi van donar el seu suport, com Lluís Llach , Salvador Escribà de La Salseta del Poble Sec, o Alidé Sans de la Val d’Aran que acaba de publicar un video-cançó de suport a la plataforma Stop JJOO d’hivern.\nL’acte va ser conduit per Cristina Cantal, de Ràdio l’Escala, i Lluís Benejam, de la IAEDEN-Salvem l’Emporda.\nEls organitzadors de la jornada van fer una valoració molt positiva, ja que el concert va servir per mostrar, un cop més, el rebuig del territori al macro parc eòlic marí.\nEl portaveu de la plataforma Stop Macro parc eòlic marí, Jordi Ponjoan, va reclamar al Govern central que aturi el macro projecte pels grans impactes que provocarà en una zona que, segons els científics, constitueix el patrimoni natural marí més important del Principat de Catalunya. I a la Generalitat li va demanar que escolti la veu del territori que rebutja el macro projecte perquè representa un model de transició energètica basat en la producció d’energia centralitzada i en els oligopolis. Ponjoan es va mostrar molt satisfet per la resposta ciutadana, tant al debat com al concert.\nDebat: El model per a la transició energètica a Catalunya\nEl debat El model per a la transició energètica a Catalunya, que es dur a terme a les 12 del migdia, omplint la sala del CER de l’Escala, va comptar amb la participació del doctor en Física Teòrica i investigador del Consell Superior d’Investigacions Científiques (CSIC) Antonio Turiel, el doctor en Ciències Biològiques i investigador del CSIC Ferran Vallespinós i l’ambiontòloga i coordinadora de l’àrea tècnica de la IAEDEN-Salvem l’Empordà Marta Ball·llosera.\nTant els ponents com el públic que va intervenir van posar de manifest la gran preocupació pels impactes del macro parc i del model de transició energètica que representa. En aquest sentit, Ball-llosera va afirmar en que “és fonamental fer una transició energètica sense destruir la biodiversitat. No podem despullar un sant per vestir-ne un altre“. Turiel va reclamar que hi hagi debat perquè són decisions importants i que s’escolti als experts i a la ciutadania, ja que “està aplicant la mateixa lògica de sempre però amb renovables massives i causant més impacte del que realment es vol reconèixer“. Per la seva banda, Vallespinós va assegurar que “l’Empordà és un lloc únic amb una biodiversitat especial que cal preservar“.\nEl macro concert va ser el tret de sortida d’un seguit d’accions que es duran a terme les properes setmanes i que també inclou una exposició i venda d’obres d’art, els beneficis de la qual es destinaran a finançar les actuacions contra el macro parc eòlic marí.\nLa nova campanya d’accions contra el macro parc eòlic marí arriba en un moment clau ja que s’espera que en breu s’aprovi el nou Pla d’Ordenació de l’Espai Marítim ( POEM) que podria acabar amb la figura de “zona d’exclusió per a l’eòlic marina” que regeix actualment a l’àrea afectada.\nMolta participació al macro esdeveniment organitzat des de l’oposició al projecte\nSegons Canal 10 Empordà, Stop Macroparc Eòlic Marí a la zona del mar d’Empúries manté l’oposició al projecte del macro parc Tramuntana. Tot i els canvis dels darrers mesos de posar menys aerogeneradors flotants i els canvis polítics els han fet posar en alerta i engegar noves accions de protesta. Per això dissabte es va programar un macro esdeveniment a l’Escala titular La mar és vida. Renovables sí, però no així. Un acte que va comptar al llarg de matí amb un debat sobre com ha de ser el model de transició energètica a Catalunya. La sala de CER es va omplir de gom a gom per escoltar dos ponents una ponent. La biòloga i ambientòloga Marta Ball-llosera, obria el debat situant als assistents i explicant la rica biodiversitat de la costa, així com la necessitat d’estudiar molt bé el model energètic que volem per evitar destrucció innecessària i insuficient.\nAntonio Turiel, Físic Teòric i investigador del Consell Superior d’Investigacions Científiques, li prenia el relleu amb una intervenció més tècnica. On es destacaven els interessos polítics i econòmics al voltant de les energies renovables. Així com els materials exòtics necessaris per a construir els parcs o la industrialització de la badia, ja que donava diversos motius per pensar que la zona del Golf de Roses és només un espai de sacrifici per Europa.\nTancava l’acte el doctor en Ciències Biològiques Ferran Vallespinós, membre de la plataforma Stop Macroparc Eòlic. Ell va recórrer a les matemàtiques, l’ordenació del POEM i les declaracions polítiques per detallar la situació actual i les intencions de posar un desplegament de molins a la zona de l’Empordà.\nL’acte es tancava amb la intervenció del públic, qui va formular diverses preguntes als ponents per resoldre dubtes o aportar noves línies d’acció.\nA partir de les set de la tarda, l’acció es va traslladar a la platja de Riells on es va celebrar el macro concert organitzat per les cinc entitats: IAEDEN-Salvem l’Empordà, SOS Costa Brava, l’Associació Stop Macro parc eòlic marí de la Costa Brava Nord, el Fòrum l’Escala-Empúries i l’Entesa de l’Escala-Debat Constituent, en col·laboració amb el músic Ramon Manen. Més de 20 actuacions que es van allargar fins altes hores de la nit.\nEl concert s’emmarca dins la jornada La Mar és vida i va ser seguit per molt de públic. A més van intercalar actuacions musicals amb parlaments i petits vídeos que van fer arribar artistes que no van poder assistir a l’acte, però que hi donen suport.\nEl dimecres 18 de maig, a les nou del vespre, Canal 10 Empordà dins l’espai conferències emetrà el debat de l’acte La mar és vida. Renovables sí, però no així.\nEntitats i institucions contra el projecte del macro parc eòlic marí a la badia de Roses carreguen contra el Govern de la Generalitat per avalar el projecte “sense tenir en compte el territori” Organitzen a l’Escala el macro concert La mar és vida contra el macro parc eòlic marí Tramuntana El 14 de maig: macro concert «La mar és vida» a la plaça de l’Univers, de l’Escala, contra un macro parc eòlic marím a la badia de Roses El Fòrum l’Escala-Empúries va organitzar ahir dissabte, 15 de gener, una reunió informativa al CER sobre l’estat del projecte «Parc Eòlic Marí Tramuntana» i de les actuacions dutes a terme per la Plataforma Stop Macro Parc Eòlic La creixent oposició al macro parc eòlic marí Tramuntana a la Badia de Roses vol mostrar el rebuig del territori davant el Govern espanyol El grup municipal d’ERC de l’Escala es pronuncia social i ecològicament contra el projecte del macro parc eòlic marí Tramuntana, a la badia de Roses La Comissió d’Acció Climàtica del Parlament de Catalunya ha rebutjat la proposta de resolució de la CUP-G en contra del projecte de macro parc eòlic marí de la badia de Roses La junta del Parc Natural de Cap de Creus, en contra del macro parc eòlic marí a la badia de Roses pels efectes sobre el medi ambient L’únic regidor d’En Comú l’Escala, Albert Pons, es manifesta favorable al macro parc eòlic marí Tramuntana i aposta per fer sacrificis del territori si es volen energies renovables Acte amb alcaldes de la Costa Brava a Roses contra el projecte de macro parc eòlic marí Tramuntana L’oposició al projecte del macro parc eòlic marí a la badia de Roses en recrea l’impacte L’oposició al projecte del macro parc eòlic marí Tramuntana temen que permetre el projecte obri la porta a la instal·lació de 250 aerogeneradors


Hotel Minerva Siena Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVia Garibaldi 72, Centre de Siena, Siena, Itàlia, 53100 - Veure al mapa\nBasada en 1941 comentaris\n"I liked everything about this hotel. Its location is very co..."\nExcel·lent 8,9 (784 comentaris)\nExcel·lent 8,4 (1956 comentaris)\nNotable 7,6 (604 comentaris)\nBarri Centre de Siena Centre de Siena Centre de Siena Centre de Siena Centre de Siena Centre de Siena Centre de Siena Centre de Siena Le Scotte Centre de Siena\nL'Hotel Minerva es troba a 10 minuts a peu del centre històric i ofereix una vista magnífica sobre Siena. Disposa d'habitacions amb aire condicionat, WiFi gratuïta i canals Sky Sport i de pel·lícules gratuïts. Les habitacions del Minerva Hotel presenten una decoració senzilla amb terra de rajola i inclouen bany privat. Algunes també tenen un balcó panoràmic amb vista sobre el centre històric de Siena. L'hotel disposa de sala de reunions i guardaequipatges. A més, serveix un esmorzar continental gratuït. El personal és molt amable i podrà oferir-vos informació turística i recomanar-vos restaurants. A més, podreu gaudir de descomptes en el lloguer de bicicletes. L'hotel es troba a prop de les principals sortides de l'autopista i a 15 minuts a peu de l'estació de tren de Siena, que permet viatjar a la famosa regió de Chianti i a ciutats conegudes com Florència, San Gimignano i Pisa. A més, l'hotel disposa d'aparcament vigilat per a bicicletes.\nLes reserves de 4 o més habitacions poden estar subjectes a unes condicions especials i poden comportar suplements addicionals.\nComentaris de Booking.com (1941)\nTots els tipus de viatgers (1941) Parelles (1254) Viatgers en solitari (134) Famílies amb infants petits (168) Famílies amb infants grans (140) Grups (245)\nde 1941 comentaris\nde 1254 comentaris