Catedràtics – Tot el que cal saber de Gurb\nAmb grups de 4 hem creat una web on explicarem com serà Gurb l’any 2050, però primer de tot ens hem dividit en 4 grups d’experts per tal d’estudiar Gurb en diferents segles. Aquesta feina ens ha portat tres sessions. Seguidament, ens hem ajuntat amb els grups que vam fer anteriorment i hem adjuntant tota la informació que vam extreure dels grups d’experts en aquesta web.\nTambé hem realitzat una enquesta que, juntament amb l’alumnat de quart, hem enviat a adults i amics “adolescents”. Aquesta es titula: “Com serà Gurb el 2050?”\nVolem treballar la industrialització des d’una visió local, és a dir, des de diferents punts de vista. Quan ja tinguem els resultats de l’enquesta els compararem amb les conclusions / resultats que obtinguem durant el treball i, finalment, arribarem en un consens amb els dos resultats.\nEn aquesta web hi podreu trobar el resultat de la nostra feina.\nFoto de l’actual ajuntament de Gurb. A l’esquerra l’edifici l’esperança en construcció. Al centre, “El Femer”, actual edifici d’actes culturals per a adolescents.\nFont: Ajuntament de Gurb (s.XX)\nEls objectius d’aquest projecte són ampliar la visió sobre la nostra comunitat tot explicant-la al món “a través d’una pàgina web”. Comprendre els conceptes de continuïtat i canvi. Finalment, relacionar els marcs històrics especials que distingeixen la nostra comunitat d’altres. Per exemple, les colònies industrials, la indústria tèxtil, la indústria càrnica, l’eix Barcelona-Pirineus i Lleida-Girona….\nFUTUR POSSIBLE, PROBABLE I DESITJABLE:\nA partir d’aquests tres futurs, ens hem fet una idea general de com creiem que serà Gurb:\nEl futur possible és tot allò que ens podem imaginar: un institut nou; plaques solars; cotxes elèctrics i voladors; una depressió econòmica, ja que tothom deixarà el camp pels nous avenços que hi haurà en l’economia; progrés amb més automatització i fàbriques de robots i màquines. Aquest últim però té un efecte negatiu en les persones, ja que com més robots hi hagin que fan la feina de les persones, menys feina i oportunitats laborals hi haurà.\nPer altra banda, creiem que no hi haurà gaire futur a causa de tota la contaminació que anirem generant durant el pas del temps. Un simple incendi ho arrasarà tot i, degut al canvi climàtic, amb prou feines hi hauran plantes, insectes, peixos al riu… A causa de la contaminació viurem rodejats de mar, en una platja amb un parc ecològic propi i dins d’una cúpula.\nVista aèria de Gurb. De fons les muntanyes, al centre el nucli urbà.\nFont: Ajuntament de Gurb (1964)\nEn el futur probable, hem escollit les opcions que pensem que són més probables en un futur: tindrem parcs eòlics, més energies renovables (plaques solars i cotxes elèctrics), una automatització de tot, canvi climàtic (desertització) i menys pagesos i més cases residencials.\nEn el futur desitjable; voldríem pobles intel·ligents amb energies renovables; autoconsum elèctric; piscina municipal; més concessionaris (mateixa base industrial); camions elèctrics; fàbriques sense emissions de CO2 i que respectin el medi ambient; 4 o 5 empreses grans variades (com menys fàbriques, menys contaminació hi haurà); optimitzar millor l’espai; i mantenir els camps, ja que en un futur seran necessaris.\nLa pregunta que ens formulem sobre aquest projecte és: com serà Gurb l’any 2050?


CarlesJuanuix Bloc: Ruta de final de Setmana Santa, amb final inesperat:Torelló, Coll d' Hi Era Massa, Tosca dels Degollats....CAP Torelló!!!\nRuta de final de Setmana Santa, amb final inesperat:Torelló, Coll d' Hi Era Massa, Tosca dels Degollats....CAP Torelló!!!\nDoncs si, avui últim dia de vacances, acabant-les pedalant una mica i amb un petit ensurt que més avall explico. Com sempre que tinc molts dies de festa, molt bones intencions sobre si faré això o allò, si entrenaré cada dia una mica o aniré fins a tal lloc aprofitant que tinc temps, i al final acabes entrenant igual o menys que si estiguessis treballant. O sigui, 10 dies de festa i 3 sortides amb btt sumant 120kms, i 2 dies corrent sumant 29kms. Podia haver estat pitjor!\nAvui hem sortit amb en Pingüi i l'Ernest, i com que no teniem molt temps i ens voliem escapar de la intensa boira que feia, hem anat fins al coll d'Hi Era Massa, a sota Bellmunt, pujant primer per la carretera asfaltada, i poc després de passar la Redorta desviant-nos per un camí que voreja Bellmunt per l'esquerra. És un cami que al principi s'ha de fer molts trams amb la bici a coll, cosa que sempre que surto amb ells ja és de lo més normal, i que mica en mica vas a la vessant de Vidrà i és molt més ciclable, sortint a una pista que puja fins al coll d'Hi Era Massa. Com que anàvem justos de temps hem baixat direcció la Tosca dels Degollats, tot i que al principi volíem baixar cap a Sant Quirze. Curiosament jo no hi havia passat mai, sempre arribava a Vidrà i després baixava, i la veritat és que m'ha agradat molt, quasi tot ciclable i força divertit.\nvistes pujant Belllmunt, amb la boira de la plana, i a sota, imatge del camí de pujada\nDesprés de començar la baixada per Forat Micó direcció Sant Pere ha set quan he protagonitzat la petita "anècdota" del dia. I és que de cop ha aparescut un gos d'unes dimensions importants, amb una furgoneta darrera seu dels seus teòrics amos. Després d'ensumar l'Ernest i deixar en Pingüi, s'ha acostat a mi i en un moment "ñaca", m'ha clavat dues dents al bessó dret amb un moviment molt ràpid, no he pogut esquivar-lo. M'he quedat tan parat que han marxat gos i furgoneta sense que jo reaccionés, i després de donar-hi voltes, quan hem arribat a Torelló en Pingüi m'ha acompanyat fins al CAP, on m'ho han desinfectat i m'han fet la recepta d'un antibiòtic, pel que pugui passar. Un petit ensurt que només fa que alimentar la meva por als gossos quan vaig pedalant, i això que ara feia temps que em deixaven tranquil.\nel petit record que m'ha deixat el gos: gràcies per no haver apretat més les dents!!\nPublicat per cajuanuix a 13:30\nJURASSIK dilluns, 05 d’abril, 2010\nAls amos d'aquests gossos s'els hauria de penjar. Això de treure a passejar el gos sense baixar del cotxe ja es lo màxim. Jo ja ho havia vist abans. Imperdonable!\ncajuanuix dilluns, 05 d’abril, 2010\nSón els típics que et diuen "tranquil, que no fa res, només vol jugar". Però és que a mi ni em fan gràcia ni vull jugar...En fi, un altre dia espero reaccionar abans.\nOscarjet dilluns, 05 d’abril, 2010\nbe, quina ruta mes xula!!! joe!!! que be t´ho montas!!! genial!\nBona semana i anims!!\nJordi Marina dilluns, 05 d’abril, 2010\nBon tatuatge company!!!\nQuim Cuatrecasas dimarts, 06 d’abril, 2010\nA mi hem funciona molt bé espantar-los amb el botellí d'aigua. A mi tampoc hem fan gaire gràcia tots aquests amos que diuen que el gos no fa res. Molt bona ruta, llàstima de l'anecdota. Que no pari la bici i ánims.\ncajuanuix dimecres, 07 d’abril, 2010\nDoncs res, haurem d'anar provant diferents "armes" de defensa, lo del botellí ja m'ho han comentat,i crec que també hi ha un aparell que emet unes ones que només senten els gossos, però espero no haver-ho d'utilitzar!!


Ferrer: “La mala gestió de la Confederació Hidrogràfica i el Ministeri deixen el Segura sec al seu pas per Rojales i l’horta de la Vega Baixa agonitzant” – Compromís\nFerrer: “La mala gestió de la Confederació Hidrogràfica i el Ministeri deixen el Segura sec al seu pas per Rojales i l’horta de la Vega Baixa agonitzant”\nÉs imprescindible que el PP abandone el seu dogmatisme hidràulic i pose en funcionament les instal·lacions de dessalació disponibles en la costa alacantina.\nLa diputada de Compromís en Les Corts, Graciela Ferrer ha denunciat que “a la Vega Baixa, els regants tradicionals i el riu Segura es troben en una situació límit per la mala gestió de la sequera de la Confederació Hidrogràfica del Segura i la manca de previsió del Ministeri d’Agricultura, Alimentació i Medi Ambient. En conseqüència bona part del regadiu tradicional continua sense poder regar-se malgrat estar en període de tanda”.\nSegons assenyala Ferrer “han estat reiterades les queixes dels regants tradicionals de la Vega Baixa del Segura davant la nefasta gestió de la Confederació Hidrogràfica del Segura respecte de sequera que ve afectant els regadius dependents del transvasament Tajo-Segura”.\nEn aplicació del Decret de Sequera aprovat pel Govern de Rajoy en 2015, la Confederació ha estat pal·liant la manca de cabals per a regadiu del transvasament agafant aigua dels embassaments de la conca del Segura, sobre els quals els regants tradicionals de la Vega Baixa tenen drets històrics i preferents. D’aquesta manera, la Confederació Hidrogràfica del Segura ha reduït les reserves hídriques per als usuaris tradicionals, que a hores d’ara, en ple començament de la campanya d’hivern –amb la plantació de cultius tan importants a la comarca com la carxofa- es troben una situació límit, ja que no arriba aigua a la conca baixa del riu Segura, on aquestes comunitats de regants tenen les seues tomes d’aigua. I els pocs cabals que hi arriben presenten una salinitat elevada que pot deteriorar seriosament les terres en què s’apliquen.\n“La gestió dels recursos hídrics a la conca del Segura per part del Govern de Rajoy ha estat devastadora –afegeix la parlamentària de Compromís-. D’una manera irresponsable el Ministeri d’Agricultura, Alimentació i Medi Ambient continua menyspreant la conca baixa del riu Segura i entestat en no utilitzar les infraestructures de dessalació existents, que han costat centenars de milions d’euros, i s’han beneficiat de subvencions europees milionàries que en cas de mantenir-se la gestió ineficaç i no exempta de indicis de corrupció portada a terme per ACUAMED –societat estatal dependent del Ministeri- obligaria a retornar a la Unió Europea els diners rebuts”.\nDurant estos anys en què els informes de seguiment dels recursos hídrics en la conca del Segura alertaven de la incidència negativa de la minva de cabals transvasables del Tajo en els regadius del Transvasament Tajo-Segura tant el Ministeri com la pròpia Confederació Hidrogràfica del Segura s’han mantingut en el immobilisme i la creació de conflictes entre regants. Les decisions de la Confederació han reduït les garanties de subministrament dels regants tradicionals per garantir el subministrament dels regants del transvasament.\n“Per conservar els recursos naturals del riu Segura quan no hi arriben prou del transvasament Tajo-Segura i al mateix temps rebaixar el preu unitari de cada metro cúbic d’aigua dessalada s’haurien d’haver efectuat inversions en les dessaladores per dotar-les d’energies renovables i així reduir el consum energètic convencional i el cost de l’energia utilitzada en posar-les a funcionar a ple rendiment. En compte d’això el Partit Popular s’ha dedicat a vestir un sant desvestint un altre. Fins i tot, el govern Rajoy aprovà tarifes reduïdes d’aigua dessalada per afavorir els regants de la conca del Segura a Múrcia però no pels regants alacantins”.\n“És inadmissible que siguen els ciutadans de la Vega Baixa i el riu Segura els que paguen, amb la seua pèrdua de rendes i de qualitat de vida i deteriorament ecològic, l’entestament dogmàtic i la irresponsabilitat dels dirigents del PP al front del Ministeri de Agricultura, Alimentació i Medi Ambient i la Confederació”.\n“Des de Compromís, exigim a la Confederació Hidrogràfica del Segura i al Ministeri que amb caràcter d’urgència garantisquen els cabals necessaris pels regadius tradicionals de la Vega Baixa i previnguen pèrdues econòmiques derivades de la seua ineficàcia, així com respecten els cabals ecològics mínims circulants del riu Segura fins la seua desembocadura. Així mateix, els instem a abandonar el seu dogmatisme hidràulic i actuar amb eficàcia per posar en funcionament el més aviat possible les instal·lacions de dessalació disponibles en la costa alacantina”, ha conclòs la diputada Graciela Ferrer.


La ratafia, quan tinguem els presos a casa i la República al carrer - VilaWeb\n‘Sempre que rebis una carta d’un presoner, assegura’t que li la respons. […] Escriu-los. No saps què signifiquen les cartes per a algú que és a la presó. I no et pots ni imaginar què han de fer simplement per aconseguir un segell.’ Era un consell de l’escriptora Nikki Giovanni a l’escriptora Tayari Jones, qui ho recorda en un article a propòsit de la publicació del llibre de cartes inèdites de Nelson Mandela des de la presó. La frase se’m posa malament, alguna cosa semblant a la culpa grata l’estómac amb les ungles. I justament, Jones continua: ‘Vaig arrugar el front, confosa però també una mica culpable. Havia rebut unes quantes cartes amb remitent de la presó que no havia respost.’ I una veu que hi insisteix: Escriu-los. El títol i el subtítol de l’article són prou eloqüents: ‘Allò que Mandela va perdre. Les cartes des de la presó del lluitador sud-africà per la llibertat ens recorden que la separació de les famílies és la màxima expressió del poder de l’estat.’ El paral·lelisme és automàtic i inevitable. Amb Mandela, amb la incomoditat de la culpa, amb les estratègies dels estats, amb la convivència amb la repressió, amb la força dels presoners polítics.\nPer més a prop de casa que els hagin portat. Avui que encara s’aguanta menys la mentida que els empresona. Mentre els tinguin tancats entre barrots, continuaran essent els ostatges que paguen el preu més alt de tots els qui lluiten. Ara mateix, per mi, són la raó primera per a anar saltant obstacles fins a la República final. Perquè mira que alguns dies n’hi ha per a tirar el barret al foc, dispenseu-me la debilitat temporal i intermitent. Però em nego a creure que són tancats debades. I més enllà dels presoners, tots els qui han rebut l’acarnissament d’unes institucions que s’allunyen a pas de gegant de qualsevol cosa semblant a una democràcia. Si és que, ben mirat, mai s’hi van arribar a atansar.\nHi ha sectors del moviment independentista que estan bregats amb la repressió, amb els empresonaments, les citacions, la persecució judicial, els fitxers policials il·legals i tot el conglomerat d’unes claveres el tuf de les quals ja no es pot amagar ni amb tots els mistos. Ja saben què és conviure-hi, i fer-ho sense deixar de banda les causes per les quals es trenquen la cara. Més ben dit, fent-ho al marge. Dos camins paral·lels, per als quals cal entrenament, sense que l’un entorpeixi l’altre. Així de dur.\nAfrontar la repressió, tenir totes les eines per a combatre-la amb la consciència permanent de no normalitzar unes situacions que no ho són, de normals. Que no trobem mai normal que hi hagi set homes i dues dones tancats a la presó per haver defensat la democràcia, que hi hagi exiliats per haver estat fidels a la voluntat manifestada a les urnes, per cantar cançons, que hi hagi una Tamara reclosa que no pugui visitar la mare mentre els ultres campen i agredeixen impunement, que hi hagi periodistes censurats, agredits, silenciats, que hi hagi mestres assenyalats, que hi hagi por de dir, a seques.\nI paral·lelament a aquest esforç continu, diari, constant, de denunciar la repressió, de no normalitzar-la, de batallar-hi en contra dia i nit, hi ha la batalla també constant per la República, per recuperar (mantenir?, consolidar?, afermar?) la sobirania. Fa massa anys que l’Ovidi cantava allò de ‘ja no ens alimenten molles’ per anar ara a pidolar-ne. El govern del PSOE farà com ha fet sempre, però a hores d’ara ja hauríem de conèixer la pell de xai amb què es cobreix. Molts anys viscuts i patits. I en la memòria recent, encara calenta, un primer d’octubre que tampoc no va ser debades. El cansament és evident entre molts que contemplem estupefactes com es torna als gestos, als símbols, com es recula davant els nostres ulls, per sobre de la tardor que ens va trasbalsar les vides.\nHe pres una decisió: esperaré a la presentació del full de ruta del president Quim Torra anunciada per al setembre, per molt que aquests dies massa coses em facin aixecar nerviosa de la cadira. Però això i prou. No veig cap més camí que no sigui el de plantar cara a l’estat espanyol i les seves institucions, el de fer valer la sobirania i acabar allò que vam començar. Que qui es disfressava era un llop. Aleshores farem tots els gots de ratafia. I, mentrestant, des de l’estiu plàcid dels afortunats, escriurem a la presó.


Brots de legionel·la provoquen 14 morts - Any 2000 - Articles\nJoan Guix (2)\nJosé Cuervos (1)\nAjuntament d´Alcoi (1)\nHospital Virgen de los Lirios (Alcoi) (1)\nHotel Arts de Barcelona (4)\nAlcoi (Alacant) (7)\nVigo (Galícia) (5)\nBrots de legionel·la provoquen 14 morts\nA l’any 2000, es van produir tres brots provocats pel bacteri de la legionel·la a les poblacions de Barcelona, Alcoi i Vigo. La infecció va causar un total de 14 morts, set a Vigo i set a Alcoi, i va portar a l’hospital 220 persones més, 143 a Alcoi, 47 a Barcelona i 30 a Vigo.\nLa legionel·la era una afecció provocada per un bacteri que habitava en hàbitats humits, com ara sistemes d’aigua o de ventilació amb deficiències de manteniment o en terres remogudes. El bacteri, habitualment transmès a través de l’aire en un embolcall de microscòpiques gotes d’aigua, arribava a les persones per inhalació respiratòria i no acostumava a afectar persones sanes, però sí a la gent gran o a les persones que ja patien alguna mena de malaltia i estaven baixes de defenses, provocant pneumònies de pronòstic greu. En tots els casos, la infecció es podia tractar amb antibiòtics si era detectada a temps.\nEl 14 de novembre, responsables mèdics de l’Hospital del Mar van notificar a l’Institut Municipal de Salut Pública (IMSP) que disset persones, nou homes i vuit dones, totes veïnes d'un mateix sector del barri de la Barceloneta, estaven ingressades a l'Hospital del Mar afectades per una pneumònia que tenia el seu origen en el bacteri legionel·la pneumophila. Quatre dels malalts, tres homes i una dona d'edats compreses entre els 47 i els 92 anys, eren a la unitat de cures intensives (UCI), dos en situació de màxima gravetat. El gerent de l'Institut Municipal de la Salut Pública (IMSP), Joan Guix, i la Conselleria de Sanitat van anunciar que, probablement, la xifra d'afectats augmentaria "considerablement" a mesura que s'analitzessin les persones que havien passat per l'hospital als últims 25 dies amb símptomes respiratoris greus. Guix també va reconèixer que era difícil prendre mesures de precaució mentre no es detectés l’origen del focus.\nEl 27 de novembre el regidor de Salut Pública de l’Ajuntament de Barcelona, José Cuervos, va confirmar que els equips de refrigeració de l’Hotel Arts, la Torre Mapfre i el restaurant espectacle Baja Beach Club tenien en els seus conductes el bacteri que provocava la legionel·la i que havien estat sotmesos a un procés de desinfecció, però, segons semblava, el bacteri s’havia col·locat en una de les tres instal·lacions i les altres dues havien quedat contaminades degut a la proximitat.\nEl mateix dia el conseller de Sanitat de la Generalitat de Catalunya, Xavier Rius, va donar el brot per “desactivat” després que no fos detectat cap més des del dia 18. En tot aquest període, a Catalunya un total de 189 persones havien patit, en menor o major grau, la malaltia. Tot i així, dies després, el 4 de desembre, els tècnics de Sanitat de la Generalitat de Catalunya van trobat legionel·la en les torres de refrigeració d’altres edificis de la ciutat, un dels quals pertanyia a Gas Natural, i l’altre al Bazar S’Agaró.\nPer altra banda, a la ciutat d’Alcoi, que patia una epidèmia des del 20 de setembre de 1999, ja s’havien produït tres víctimes. L´última el 26 de novembre, en morir de legionel·la una dona de 76 anys que estava ingressada a l’Hospital Virgen de los Lirios des de primers de mes, en el que era l’únic centre sanitari d’Alcoi que disposava de mitjans per analitzar pacients que patissin pneumònia. Aquest nou cas de legionel·la va provocar una autèntica psicosis a la població , que sabia perfectament quines eren les conseqüències: vòmits, febres altes i dificultats respiratòries. Per aquest motiu, quan els ciutadans patien algun d’aquest símptomes s’adreçaven alarmats als serveis d’urgències hospitalàries, queixant-se de la manca d’informació oficial per part dels responsables polítics i fins i tot sindicals. El malestar entre la majoria de ciutadans, havia crescut degut a la incertesa suscitada per les notícies de les morts, la manca d’informació i conèixer que s’estaven fent anàlisis a la xarxa d’aigua potable, tot plegat va provocar una compra massiva i inusual d’aigua embassada.\nPoc dies després, el 5 de desembre va morir a l’Hospital Virgen de los Lirios un home de 77 anys també infectat per legionel·la. El pacient havia ingressat el 24 de novembre amb forts símptomes de pneumònia i, dos dies més tard, les anàlisis fetes van confirmar que estava afectat pel bacteri de la legionel·la. Aquesta va ser la primera vegada en 14 mesos que la Conselleria de Sanitat de la Generalitat de València i l’Ajuntament d’Alcoi van reconèixer que la ciutat patia els efectes del bacteri.\nEn acabar l’any, mentre a Alcoi i Vigo encara no havien pogut ser localitzats els focus d’infecció, a Catalunya semblaven estar controlats i el 27 de desembre la Generalitat de Catalunya va aprovar un decret que pretenia prevenir la legionel·losi amb l’establiment de diverses mesures de control en el manteniment i neteja de les instal·lacions de risc, que haurien de ser netejades en el moment de l’estrena i al menys dos cops l’any.


El Pla d’Actuacions de Fosses 2019-2020 preveu actuacions a Manacor, Artà i Porreres\nLa Comissió Tècnica de Desapareguts i Fosses de les Illes Balears, òrgan tècnic adscrit a la Conselleria de Cultura, Participació i Esports, i creat per la Llei per a la recuperació de persones desaparegudes durant la Guerra Civil i el Franquisme, ha acordat el seu Pla d’Actuació 2019-2020.\nEl Pla d’Actuacions aprovat preveu la tercera fase de Porreres, on s’intervindrà una zona enjardinada que està situada a devora de la fossa oberta al 2016. Cal recordar que la intervenció de la fossa principal es troba en aquests moments paralitzada per instàncies judicials; no obstant això, testimonis orals certifiquen que a la zona enjardinada que s’intervindrà també s’hi enterrava gent. L’historiador Tomeu Garí ha estat el responsable de la investigació.\nEn el cas de Porreres, també es durà a terme la segona fase del Pou de Son Lluís, a la finca de Son Lluís es troben diversos pous, que segons testimonis orals allà es tiraven cossos de les víctimes. Es va fer una primera intervenció a un dels pous que no va donar resultats i és per això que en aquesta segona fase s’intervindrà un altre pou de la mateixa finca per cercar-hi els cossos.\nTambé contempla actuacions novament en el Cementeri de Son Coletes (Manacor), després de donar positiu l’estudi de viabilitat realitzat el passat mes d’octubre. Els tècnics varen poder localitzar el cementeri vell, damunt del qual es va construir l’actual cementeri de Son Coletes a partir de l’any 1946; aquests indicis varen fer possible la hipòtesi de que encara restin cossos davall de la nova construcció que podrien ser de represaliats de la guerra civil. Son Coletes era un petit cementeri obert fora de la ciutat de Manacor per enterrar els morts de la pesta de 1820. Després, pràcticament es va abandonar ja que els enterraments tenien lloc en el cementeri oficial situat a Son Mas. No obstant això, es va tornar a utilitzar en els anys de la Guerra Civil i la repressió franquista. Segons la investigació històrica realitzada per Antoni Tugores, a Son Coletes varen tenir lloc els enterraments després de nombroses execucions realitzades des de finals d’agost del 1936 i el final de la postguerra, incloses les dels afusellats després de judici sumari en els anys posteriors. El nombre de víctimes allà va ser de 365 persones identificades més un nombre indeterminat de persones sense identificar, la majoria civils i alguns militars republicans. Durant els anys 50 es va decidir tancar el cementeri de Son Mas i es va triar Son Coletes i terrenys pròxims com a nou cementeri que va ser inaugurat l’any 1953 i que avui en dia segueix com a cementeri municipal de Manacor. Existeixen testimonis que afirmen que al fer les obres de transformació els terrenys varen ser remoguts i les restes òssies trobades traslladades a diferents osseres. No obstant això l’estudi de viabilitat ha donat positiu i la importància històrica dels fets succeïts i l’elevat nombre de víctimes fa que s’intervingui el cementeri.\nTambé es durà a terme una intervenció en el Forn de calç del Coll d’Artà-Salma, segons Jaume Alzina Mestre, Doctor en Història, la fossa es trobaria a la falda de la muntanya lateral del coll d’Artà, el Puig de ses Fites. Les restes que pot ser conté la cavitat podrien correspondre a un veí d’Artà assassinat dia 10 de setembre de 1936 per franquistes.\nNotícies relacionadesArtàManacorPla d’Actuacions de Fosses 2019-2020Porreres\nDetingut un menor i una dona per diversos robatoris en comerços i habitatges de Llucmajor\nDenuncien cotxes aparcats sobre el traçat cobert del torrent de s’Estany den Mas a Manacor


La parella de nois agredida al Parc Joan Miró desmenteix els Mossos: “Va ser una agressió homòfoba”\nEls Mossos mantenen que es tracta d’un robatori violent\nEls nois, però, asseguren a RAC1 que els assaltants podrien haver-los pres els diners o els mòbils i no ho van fer\nEl periodista del Canal Blau Xavi Martínez amb un trau sagnant al front després d'haver patit una agressió al Parc de Joan Miró de Barcelona. // ACN - Xavier Martínez\nActualitzada el 06-06-2019 11:03\nLa parella de nois que divendres van rebre una agressió al Parc Joan Miró de Barcelona neguen que els ataquessin per robar-los-hi. La del robatori és ara mateix la principal línia d’investigació dels Mossos sobre l’incident d’aquella nit, però la parella desmenteix el cos policial de totes totes. De fet, apunten que es tracta d’una agressió homòfoba. L’Observatori contra l’Homofòbia ja ha alertat de l’ increment de les agressions homòfobes i ha detallat que s’han recomptat 20 agressions més al col·lectiu LGTBI que les registrades per aquestes dates l’any passat.\nEls joves encaputxats no els hi van intentar robar\nEn declaracions a RAC1, remarquen que el grup de set joves podrien haver-los pres els diners o els mòbils que tenien a mà en el moment que els van assaltar, però que en cap moment van moure ni un dit per fer-ho. Els set joves encaputxats es van dedicar a insultar la parella, però en cap moment els van intentar sostreure res. De fet, segons expliquen els dos nois, el grup se’ls va apropar en el moment en què es van fer un petó i va ser a partir d’aquest instant que van començar a increpar-los, a pegar-los i a dir-los que d’allà no en sortirien.\nTot i que eren superiors en nombre (set a dos) no els van forçar per robar-los res. La parella només va perdre uns carregadors de mòbil, unes claus i uns auriculars, i va passar perquè quan un d’ells es va poder escapar, va llençar la bossa on duia aquests objectes.\nEl periodista del Canal Blau Xavi Martínez amb un apòsit al front després d'haver patit una agressió al Parc de Joan Miró de Barcelona. // ACN - Xavier Martínez\nUn robatori violent, segons els Mossos\nEls Mossos no ho veuen igual i posen al davant el mòbil del robatori. De fet, en el mateix moment de fer la denúncia dissabte a la matinada, l’agent que els va atendre va etiquetar els fets com a robatori violent, i van haver de ser els mateixos joves els que, amb el text ja escrit, li reclamessin que afegís el que veuen com una obvietat repassant l’ordre cronològic dels fets: que l’atac tenia una motivació diferent al robatori. Els dos nois també estan indignats perquè veuen gairebé impossible que trobin els agressors. En tot moment van anar tapats fins a les celles. Ells no els van poder veure les cares i la policia tampoc els va trobar aquella nit.


Esports - Esport per a empreses\nel 18/mar/08 Joan Garcia Tennis PDF\nNeix la primera edició del torneig de tennis i pàdel per a empreses en motiu dels 20 anys del CAR de Sant Cugat. 25 empreses de la nostra ciutat participaran en aquesta competició que s'inicia a l'abril i que es disputarà al Junior i al CAR.\nLes empreses de la nostra ciutat ja tenen el seu espai per gaudir de l'esport gràcies a l'empresa Fit sport que organitza la primera edició del torneig de pàdel i tennis que serveix per celebrar els 20 anys del CAR de Sant Cugat. El Centre d'Atl Rendiment i el Junior cedeixen les seves instal·lacions per a la disputa de la competició. 25 empreses competiran durant tot el mes d'abril per guanyar aquesta competició. Escoltem el regidor d'esports Xavier Amador.\nLes empreses necessiten el seu espai per fer esport\nLa presentació del torneig s'ha fet aquest dilluns a l'Hotel Qugat que juntament amb el Trade Center són els patrocinadors del torneig. A l'acte han assistit Albert Mendoza, cap de relacions institucionals del CAR, i Juanjo Martínez, director del Trade Center.


EMT COMENÇA EL DILLUNS 2 DE MAIG A DONAR EL BO INFANTIL, DESTINAT A MENORS D’11 ANYS EMPADRONATS\nInicio 2013 Noticias EMT Noticias generales EMT COMENÇA EL DILLUNS 2 DE MAIG A DONAR EL BO INFANTIL, DESTINAT A MENORS D’11 ANYS EMPADRONATS\nVALÈNCIA, DIVENDRES 29 D’ABRIL DE 2016\nDes d’este divendres ja es pot descarregar a la pàgina web la sol•licitud que caldrà entregar a les oficines d’atenció al client\nEste dilluns, 2 de maig, s’entregaran les primeres targetes del Bo Infantil que ha posat en marxa l’Empresa Municipal de Transports. De fet, des d’este mateix divendres ja es pot descarregar el formulari de sol•licitud que s’haurà d’entregar a les oficines d’atenció al client de l’EMT.\nEl Bo Infantil és un títol dirigit als xiquets i xiquetes menors d’11 anys que estiguen empadronats des d’almenys sis mesos a la ciutat de València. Els beneficiaris disposaran d’una targeta Móbilis personalitzada amb foto, i que permet viatjar gratis a tota la xarxa de l’EMT. El seu cost és de 5 euros i des de l’Empresa Municipal de Transports s’espera que puguen beneficiar-se’n 38.324 menors.\nA la ciutat de València hi ha 81.896 persones menors d’11 anys, segons les últimes dades del padró municipal, dels quals 43.572 tenen entre 0 i 5 anys, per la qual cosa ja poden viatjar de manera gratuïta a l’autobús, sempre que ho facen acompanyats d’una persona adulta (dos menors per adult).\nEste nou abonament social se suma a altres títols com ara el Bo Or, Bo Jove o Amb Tu. El regidor de Mobilitat, Giuseppe Grezzi ha mostrat la seua satisfacció per l’arribada d’este nou títol, ja que permetrà regularitzar la situació de molts menors. D’altra banda també ha volgut destacar-ne la importància a nivell educatiu, ja que “des de la infància els xiquets i les xiquetes podran descobrir els avantatges del transport públic urbà i col•lectiu”.\nLes persones interessades en el Bo Infantil han d’aportar a les oficines d’atenció al client de l’EMT (a la UPV, estació de Colom i a les oficines centrals de la plaça del Correu Vell) la sol•licitud, fotocòpia del DNI, llibre de família i una foto vàlida.


Més que un club gràcies al Barça Innovation Hub\nBarcelona. Dimecres, 22 de març de 2017\nEl FC Barcelona ha presentat al món el seu últim projecte: el Barça Innovation Hub. La intenció d'aquest nou repte és ser el centre de coneixement i innovació número 1 del món de la indústria de l'esport.\nJordi Monés, comissionat del Barça Innovation Hub, ha manifestat en la presentació que "som un club únic" i per això el club segueix projectant-se amb reptes per al futur. La idea principal és crear una nova manera de veure, d'entendre i concebre l'esport amb el coneixement com a base de totes les idees.\nL'Innovation Hub és la manera de gestionar, crear i compartir totes les dades que el Barça ha anat generant els últims anys. Més enllà del futbol, és la intenció de compartir tot el que s'ha après de les matèries vinculades amb l'esport. Empreses, institucions, universitats o centres d'alt rendiment, entre molts d'altres sectors estaran relacionats amb un projecte molt ambiciós.\nEl lema que "el Barça és més que un club" comporta noves dimensions per on es vol explorar. "Volem ser diferents i fer coses diferents d'altres clubs", ha declarat el president Josep Maria Bartomeu en l'obertura de l'acte de presentació. Sempre hi ha hagut un compromís social que ara es vol evolucionar i encaminar cap a "transformar el món".\nEl Barça vol ajudar amb el benefici del projecte a tota la societat. També amb el principal suport dels socis, l'entitat ha mostrat el seu projecte més innovador i trencador. La manera de compartir el coneixement estarà dins de quatre fases d'acció tal com ha explicat Monés: l'intercanvi d'idees amb experts de tot el món, la recerca aplicada dels projectes, la divulgació del coneixement per finalment arribar a una innovació en forma de productes, serveis i experiències que serveixin al Barça, als clubs d'arreu i també en altres sectors.\nEl nou objectiu és convertir tot el que el Barça disposa en un laboratori on es testaran noves idees i projectes. També amb uns objectius principals de mantenir l’excel·lència esportiva i el lideratge de l'actual Barça, intentar sobrepassar els límits del coneixement, compartir-ho en benefici dels futurs professionals i construir el futur de la indústria de l'esport.\nCrear un ecosistema únic\nL'Innovation Hub vol arribar a "optimitzar les capacitats de l'ésser humà" i així millor també el món de l'esport. Si 'la manera com s'entrena és la manera com es juga', tot té relació perquè si es troben el millor rendiment possible en els entrenaments, es trobaran la millor manera de jugar.\nTot forma part d'un ecosistema que es retroalimenta. La recerca serà un dels temes més importants. L'evolució ha d'anar lligada a un entorn de coneixement que porti a l'esportista a l’excel·lència. Un exemple són els 215 aparells que mesuren dades dels futbolistes en cada entrenament.\nEs vol ser transparent i obert per a una col·laboració amb altres marques, universitats, centres de recerca, startups, emprenedors, estudiants, esportistes, inversors i visionaris d’arreu del món. La unió entre el coneixement és la millor manera de créixer.\nEl resultat final seran nous productes i serveis que podrà utilitzar tothom, amb especial atenció per als esportistes. D'aquesta manera també es vol compartir tot el que el Barça ha après els últims anys.\nMirant cap al futur, el club pretén ser el club número 1 en totes les disciplines. Tot neix d'una necessitat que el club vol aprofitar per traslladar-ho als resultats dels seus equips professionals. S'ha de competir amb els millors i arribar a l'excel·lència per aconseguir els reptes i objectius marcats any rere any.\nTot plegat anirà encaminat en un projecte que es repartirà en cinc àrees de progrés. S'estudiaran els esports d'equip i totes les seves disciplines per tal de millorar la comprensió del joc. Un estudi a part serà el del rendiment de l'esportista, millorant les tècniques i els mètodes. També s'inclourà la innovació dels serveis mèdics i de nutrició, la tecnologia en termes de big data i performance tracking, per acabar amb les ciències socials en relació a tots aquells aspectes que estan vinculats amb l'esport d'alt rendiment.\nBarça Mor Agustí Montal, el president que va portar Cruyff i va recuperar la catalanitat del Barça El Nacional\nBarça El senyor Montal Dago Escorcia\nBarça Bartomeu: "Montal va liderar el Barça en un període convuls" El Nacional\nBarça El barcelonisme recorda Montal El Nacional


Vuit júniors del Barça participaran al Mundial d’Atletisme d’Eugene 2014\nMohamed Zarhouni, Gerard Mateu Porras, Javier Delgado, Miguel Alberto Blanco, Cristina Lara, Cora Salas, Ana Peleteiro i Arantza Moreno disputaran el Campionat del Món Júnior\nEl FC Barcelona tindrà representació al XV Campionat del Món Júnior. Fins a vuit atletes viatjaran amb la delegació espanyola fins a Eugene, als Estats Units, per disputar l’esdeveniment esportiu que se celebra la setmana que ve, entre el 22 i el 27 de juliol.\nLa triplista blaugrana Ana Peleteiro, que va fitxar pel Barça l’octubre del 2013, serà la principal estrella de l’equip d’Espanya. Peleteiro, dins del top 5 del rànquing mundial júnior del 2014, intentarà tornar a penjar-se la medalla d’or en un Campionat del Món. I és que la gallega ja va pujar a l’esglaó més alt del podi de triple salt femení al Mundial de Barcelona 2012, amb una marca de 14,17, rècord europeu de la distància i de la categoria.\nA banda de Peleteiro, l’equip femení també comptarà amb les atletes blaugrana Cora Salas, a longitud i triple salt, Cristina Lara, als 100 metres, i Arantza Moreno, a la javelina. En categoria masculina hi ha quatre blaugranes que formen part de la delegació espanyola a Eugene. Es tracta de Mohamed Zarhouni, inscrit als 5.000 metres, Gerard Mateu Porras, als 100 metres tanques, Javier Delgado, als 400 metres tanques, i Miguel Alberto Blanco, al martell.


Shiatsu Institut Barcelona | Tanquem temporalment per prevenir el Coronavirus! - Shiatsu Institut Barcelona\n02 abr. Tanquem temporalment per prevenir el Coronavirus!\nPosted at 09:57h in Sin categoría\tby\tSIB14\nPer tal d’evitar la propagació del COVID-19.\nShiatsu Institut Barcelona es mantindrà tancat temporalment.


Jordi Jordan: FEM JUSTÍCIA AMB RICARD SALVAT\nFEM JUSTÍCIA AMB RICARD SALVAT\nHa mort un artista tortosí i ebrenc reconegut en l’àmbit nacional. Una pèrdua de la cultura catalana i tortosina. Així ho destaquen els experts i mitjans de comunicació nacionals i estatals.\nSalvat Ricard també forma part del patrimoni cultural i humà de Tortosa. Cal explicar i difondre la seua cultura i la seua valuosa aportació sobretot en l’àmbit del teatre. Home de lletres que darrerament estigué vinculat a la seua estimada ciutat natal a través del tristament desaparegut Festival Entrecultures. Cal donar-li un nom de carrer de la ciutat. Cal realitzar-li un homenatge digne. Cal publicar la seua obra. Cal que entre tots el fem nostre i esdevingui orgull de ciutat i territori.\nFarà pocs dies escrivia un article recordant que enguany és el centenari de la mort d’Agustí Querol, també tortosí, i considerat un dels millors escultors de l’Estat espanyol en el segle XIX i on també recordava que farà pocs mesos moria un altre artista de casa nostra, en aquest cas resident a París, i dedicat a la pintura: Antoni Guansé. En ambdós casos no hi ha previst cap homenatge, cap conferència, cap acte que recordi aquests artistes.\nEspero que com a ciutat avançada i oberta reconeguem la figura de Ricard Salvat més enllà de les lamentacions i les paraules de record oficials i institucionals. Hem d’estar a l’alçada -en vida de l’artista segurament no ho vam estar- però ara podem i cal que ho fem. Un poble que no reconeix els seus artistes no es reconeix a ell mateix.\nFem justícia amb Salvat Ricard i el patrimoni que ens ha llegat.


Alugha presenta l'equip complet d'eines per a vídeos multilingües – alugha\nAlugha presenta l'equip complet d'eines per a vídeos multilingües\nLa gestió de continguts de vídeo multilingüe és un problema. Afegir una sola llengua a un vídeo requereix la gestió d'un un equip d'especialistes en transcripció, traducció, locució i en control de qualitat. Converteix-te en multilingüe amb el dubbr: crea un compte gratuït! Els vídeos multilingües són el camí a seguir, però els costos i les complicacions es disparen amb la manera tradicional de localitzar continguts. Fer malabars amb diferents equips de traducció i veu en off és una tasca que consumeix recursos i temps i que, a més a més, pot fallar si els processos no es duen a terme. Aquests problemes augmenten amb cada llengua de destí addicional i amb la creixent cartera de contingut. Per tant, només una fracció del contingut és accessible en diversos idiomes, el que fa que l'audiència no tingui l'oportunitat d'entrar en contacte amb tot l'espectre de coneixements, sabiesa i entreteniment que el món ofereix. Alugha compta amb un conjunt d'eines interconnectades que poden utilitzar-se en la seva totalitat per cobrir tot el procès d'adaptació i localització en diverses llengües, des de la transcripció, la veu en off de diverses pistes d'àudio, fins a solucions d'allotjament i distribució de vídeo. Alhora, cada element pot utilitzar-se com a solució independent per a qualsevol de les teves necessitats d'allotjament de vídeo, transcripció, traducció o producció de veu en off. Com a allotjament de vídeo de bona qualitat i ecològic, alugha codificarà automàticament el teu vídeo carregat en diferents formats i dimensions per oferir sempre la millor opció per la mida de pantalla utilitzada i la conexió de xarxa (o transmissió adaptativa). Juntament a una xarxa global de 42 centres de dades, alugha proposa una experiència de transmissió de vídeo ràpida i d'alta qualitat arreu del món. Cada projecte de traducció de vídeo comença amb la transformació de l'expresió oral a l'escrita. Segons la claredat de l'àudio original, aquest procès pot costar molt de temps i suposar un repte. Per ajudar en aquest procès, t'oferim l'opció de crear una primera transcripció a través d'una IA patentada per fer la feina més pesada, així només hauràs de corregir i fer els canvis estètics de la transcripció automàtica. Per tal que el procès de traducció i subtitulació sigui el més eficient i senzill possible, alugha ofereix una gran varietat de característiques com, per exemple, traducció en paral·lel, diferents pistes per a subtítols, traducció i importació i exportació en diferents formats, com VTT i SRT. Les funcions adicionals de col·laboració permeten a qualsevol equip de traducció i doblatje treballar en el mateix projecte de vídeo per tal de garantir l'escalabilitat i la mínima sobrecàrrega de gestió de l' equip. La creació de la narració en off final en la llengua desitjada requereix normalment un maquinari costós i una plètora d'eines i temps fins a estar del tot acabada. El dubbr ha eliminat l'antiga i complicada forma de creació de veu en off i ofereix un estudi d'enregistrament unificat al navegador. Ara pots enregistrar directament la veu en off en seqüències fàcils d'utilitzar (anomenades segments); d'aquesta manera el procès d'enregistrament és senzill y fàcil de realitzar, fins i tot per a principiants.


Nova direcció a l'Escola Empúries - Ràdio l'Escala\nNova direcció a l'Escola Empúries\nL'Escola Empúries inicia un nou curs amb 552 alumnes, 12 més que l'any anterior i amb nova direcció al centre. Carme Pérez i el seu equip agafen el timó de l'escola durant el curs 2019 - 2020 amb l'objectiu de reconduir i tornar la calma al centre.\nUn total de 552 alumnes, 12 més que l'any anterior han començat aquest matí el curs 2019 - 2020 a l'Escola Empúries. Un centre que enguany presenta nou equip directiu encapçalat per Carme Pérez, després de la marxa inesperada de l'exdirectora Lilian Xiqués.\nLes portes de l'escola s'obrien puntuals a les 3/4 de 9 del matí, per donar pas als més matiners que ja feia estona s'esperaven a les portes de l'escola. Els nervis, els somriures, els retrobaments i també algun plor han estat els protagonistes absoluts del matí. Al mig del pati els esperava l'escenari on la nova directora i tots els professors del centre han donat la benvinguda a tots els nens i nenes. Al mateix temps s'organitzaven les classes i cada grup feia fila per entrar a les seves aules. Enguany tot i seguir una línia continuista la novetat destacada és la millora del grup de P4, com a punt negatiu el no disposar d'aula d'acollida i l'elevat nombre d'alumnes per aula.\nTot i el canvi de direcció la línia d'aprenentatge seguirà igual, tot i que no es descarten introduir canvis. El que està clar, és que aquest serà un any per reconduir el centre i no engegar molts canvis.\nL'escola té previst començar ben aviat la seva participació dins el projecte 'Desembossat', una iniciativa per reduir el plàstic a les escoles que s'introduirà aquest curs escolar a tots els centres de l'Escala.\n'Nou' president al FC l'Escala


¡Farrés floristeria omple la teva vida de flors de qualitat! – Nicecoworld\n“No hi ha cultura de flor” afirma Joan Carles Farrés, la tercera generació de les poques floristeries que es mantenen vives de començament de segle a Barcelona. Farrés floristeria porta una llarga generació en la comercialització de flors. Es va fundar l’any 1929 al carrer LLúria de Barcelona on encara hi és.\nEls avis de Joan Carles vivien a una finca de flors aprop de Capellades i quan van pujar a Barcelona van decidir muntar-la.Comprar a Farrés és traslladar se en el temps!Des del carrer es pot palpar que la botiga desprèn un aire francès que a mesura que entres es va fent més barroc.\nLa orquídia, que és la flor estrella de la floristeria, la porta expressament\nd’agricultors francesos, però la rosa, la gran protagonista d’aquesta diada,la compra a agricultors de petita producció local, a Holanda, Equador i Colombia.“Però s ha perdut molts cultivadors locals” comenta. La crisi, la poca cultura de la flor, i les grans multinacionals han fet molt mal al petit comerç de flors. “Moltes han tancat” afageix amb resignació. “ Hi ha molt poca formació en relació a aquest ram també”.\nJoan Carles és el petit de tres germans, cap d ells va voler continuar amb el negoci familiar. A ell li agrada el que fa i per això va voler continuar amb la tradició de la familia.Encara que tenen clientela fidel, la de tota la vida, la situació es fa a vegades insostenible.\n“L administració fa campanya per defensar el petit comerç, però en realitat no és així”. No hi ha facilitats, tot el contrari,i es fa difícil defensar un negoci d aquestes característiques. Ja fa 25 anys que és florista i espera jubilar-se per marxar de Barcelona i traslladar-se a un poble de Navarra de només 50 habitants per canviar d aires.Ell compra la flor al dia i de qualitat per oferir al client flors que durin. Dia si dia no va al Mercabarna i si la flor no té durabilitat, simplement no la compra, perdent d aquesta manera ventes. Però és la seva filosofia, producte i assessorament de qualitat. No ho dubtis,compra la teva rosa de sant Jordi a Farrés! Una floristeria autèntica, amb història i moolt encant! 🌹\nFotografia Sígrid Julià


X UN FORAT - Projecte resident | baumannlab\nX UN FORAT - Projecte resident\nX UN FORAT és el projecte de l'INS Terrassa que ha guanyat la beca de projectes artístics en contextos educatis de la segona convocatòria de 2012 del BaumannLab. El projecte està dirigit a l'alumnat de 3r i 4t d'Eso de l'institut i altres joves de diferents col·lectius que hi estiguin interessats.\nEl projecte consisteix en la creació d'un espai d'experimentació basat en la càmera fosca. S'organitzaran trobades amb altres col·lectius de la ciutat i tallers de fotografia estenopeica dinamitzats pels i les alumnes i altres persones que participin en el projecte per tal de crear una obra col·lectiva d'imatges de la ciutat.\nbecainstituts (10) INS Santa Eulàlia (1) INS Terrassa (3) Tallers oberts Terrassa (1)\nL'EXPOSICIÓ JA ESTÀ A LA SALA!\nAhir vam inaugurar l'exposició. Els companys de l'aula oberta ens van preparar moltes sorpreses: una projecció a la façana amb un retroprojector, unes projeccions amb una pantalla al passadís, un passi del material audiovisual que tenen... L'exposició es podrà veure fins el 2 de febrer. Ah, i ens van avançar que no es descarta que es munti alguna altra activitat en el marc de l'exposició... ja us anirem informant!\nINAUGURACIÓ EXPOSICIÓ X UN FORAT\nUs convidem a la inauguració de X UN FORAT, un projecte impulsat per l'aula oberta de l'INS Terrassa, que va guanyar la beca de projectes artístics en contextos educatius de 2012. Ha consistit en la creació d'un espai d'experimentació en el fenòmen de la càmera fosca. Carregats amb llaunes recorren la ciutat, la reinventen i la fan seva. Les imatges resultants, carregades de sorpreses i experiències, són un testimoni de la seva vivència.\nPodeu veure més informació de l'exposició aquí.\nL'11 de juny els nois de X UN FORAT van presentar el projecte a l'Institut. Van fer una explicació del que han fet al llarg d'aquest curs i van passar unes fotos que il·lustraven el procés. També van fer una exposició al hall del centre amb les fotos realitzades al llarg del projecte.\nELS TALLERS OBERTS\nEl cap de setmana passat el projecte X UN FORAT, resident al BaumannLab, ha participat a Tallers oberts Terrassa. Els joves del projecte ens han ensenyat el seu espai i han proposat algunes activitats: fer un quimiograma i entrar a una caixa fosca. Tota una experiència!!\nEL 18 I 19 DE MAIG PARTICIPEM ALS TALLERS OBERTS TERRASSA\nEls dies 18 i 19 de maig es duu a terme a la ciutat Tallers oberts Terrassa 2013, un cap de setmana per promocionar els seus artistes, on varis artistes obriran al públic els seus tallers.\nCONSTRUCCIÓ DE CAMERA FOSCA GEGANT\nA la sessió d'avui hem reciclat un contenidor i l'hem netejat a fons. Després hem fet un forat al mig per posar-li una xapa metàl·lica per poder fer un forat més fàcilment, hem pintat el contenidor per dins i per fora de color negre i ara ja està a punt per fer les nostres fotos.\nFotogrames de Gran Format\nEl passat dimecres 24 abril vam fer una sessió teòrica -pràctica per fer fotogrames de gran format. Va ser un dia espectaculat, apasionant, ens ho vam passar molt bé.\nINTERCANVI AMB L'INS SANTA EULÀLIA\nEl passat dimecres 3 d'abril es va dur a terme una de les activitats d'intercanvi que faran el projecte X UN FORAT i l'INS Santa Eulàlia. L'objectiu d'aquest intercanvi és que es comparteixin els coneixements que cada grup té de fotografia estenopeica i de fotografia digital.\nAhir dijous ens van entregar les claus del que serà el nostre laboratori. A partir d'aquesta setmana començarem a habilitar l'espai per poder treballar aviat.


Tres gironins detinguts a Andalusia per comprar droga\nTres gironins van a Andalusia a comprar droga i acaben detinguts per una baralla\nEls tres veïns de Blanes van tenir una disputa amb els venedors sobre la qualitat de la droga | Un dels compradors va acabar ingressat a l'hospital després de ser apunyalat pels membres del clan\nper Redacció divendres, 22 de febrer 2019 - 09:03h\nDetenen a tres veïns de Blanes que van anar fins a El Ejido a comprar una partida de droga | DiarioEspaña.com\nTres veïns de Blanes, a la comarca de la Selva, van decidir anar fins a El Ejido, a Andalusia, per comprar droga però van acabar enfrontats amb els venedors i detinguts per la Policia Nacional. Els tres compradors i els tres venedors, membres d’un clan perillós, estan acusats d’estar presumptament vinculats amb un delicte contra la salut pública.\nSegons ha informat el ‘Diari de Girona’, els tres homes veïns de Blanes es disposaven a comprar una important partida de marihuana quan els tres membres del clan els van atacar de manera sorprenent. Un dels compradors va acabar apunyalat i un altre té ferides a les mans. Els venedors també estan acusats de temptativa d’homicidi, lesions i robatori amb força. El protocol policial es va activar davant l’ingrés d’un home amb nombroses ferides per arma blanca a l’hospital de Poniente d’El Ejido.\nDiscrepàncies amb la qualitat de la droga\nDurant la primera fase de declaracions de l’operació la policia ha constatat que tres homes d’origen africà van anar des de Blanes fina al barri de Pampanico, a El Ejido, per comprar la droga. En el moment de fer la transacció van sorgir discrepàncies sobre la dubtosa qualitat de la droga que va acabar amb una baralla i amb els dos veïns de Blanes ferits.\nUn dels tres veïns detinguts és natural de Gàmbia i té 27 anys i els altres dos, d’origen senegalès, tenen 49 i 39 anys respectivament. Tots tres estar acusats d’un presumpte delicte contra la salut pública en trobar una bossa amb 6,1 quilos de marihuana seca a l’interior del seu cotxe.\nImatge de la plantació d'interior desmantellada per la Guàrdia Civil. | Cedida / CatalunyaDiari.cat\nEl mas estava preparat per fe cultius intensius de marihuana\nEn el registre que la Policia Nacional va realitzar a l’interior del mas, on es va produir la baralla, es van requisar una pistola del calibre 6,35, 700 grams de marihuana, 50 cartutxos del calibre 12, un punyal amb restes de sang, 300 plantes de marihuana en creixement i diversos productes fitosanitaris. A més, van trobar que dues de les habitacions del mas estaven preparades per a procedir a fer cultius intensius. En elles els agents van trobar 42 làmpades de 600 W, 30 balustres, tres màquines d’aire condicionat i una llibreta amb diversos quadrants setmanals manuscrits.\nAltres notícies: Desallotgen un edifici de Badalona per un resident electrocutat\nEls agents van aconseguir detenir, dies més tard de la baralla, als propietaris del mas: tres familiars d’ètnia gitana. L’avi, fill i nét estan imputats per presumptes delictes de robatori amb violència, tràfic de drogues, lesions i temptativa d’homicidi. Els arrestats de 70, 48 i 22 anys van passar a disposició del jutjat d’El Ejido.\nBlanes Detingut Marihuana Policia Nacional Andalusia Selva


Resultats d’opinió del curs d’autoaprenentatge del servei e.FACT – Consorci AOC\nResultats d’opinió del curs d’autoaprenentatge del servei e.FACT\nFont: Enquesta de satisfacció curs e.FACT (febrer 2015)\nA més de participar en diverses jornades informatives sobre la facturació electrònica arreu del territori, el Consorci AOC també organitza cursos de formació virtual sobre el servei e.FACT. L’objectiu dels cursos és donar a conèixer aquest servei, saber quines són les seves principals característiques i possibilitats d’integració i conèixer el valor afegit que aquest servei pot aportar.\nAquests cursos d’autoaprenentatge virtual permeten poder fer extensiva la formació a tot el territori i d’una manera còmoda i àgil, adaptada a l’usuari. Cada curs té una durada aproximada de 10 hores, amb 30 dies de termini per fer-lo des de la confirmació de la inscripció.\nSegons l’enquesta d’opinió del darrer curs d’autoaprenentatge del servei e.FACT, els alumnes manifesten un alt grau de satisfacció amb l’activitat formativa. Podeu consultar els resultats de l’enquesta en aquest enllaç: Enquesta de satisfacció curs e.FACT\n16 de març de 2015 a les 11:15\nBon dia, m’ha sobtat veure aquest correu amb els resultats tan positius de l’enquesta ja que jo vaig començar a fer el curs però va sorgir una incidència informàtica a la primera pràctica que es suposava era generalitzada i a dia d’avui encara espero notícies de si finalment es va resoldre o no….\nMarta Cànovas ha dit:\n17 de març de 2015 a les 09:04\nBon dia Vanessa,\nCertament aquest curs va patir una incidència, raó per la qual es va deixar d’exigir fer les activitats quan es va identificar el problema. Tot i això, 51 persones van acabar finalitzant el curs i 20 van respondre l’enquesta de satisfacció sobre el curs, dades a partir de les quals hem exposat la nostra valoració en aquest article. Gràcies per la teva aportació, i esperem donar un millor servei en pròximes edicions.\nEl 85% de les licitacions obertes dels ens locals i de les universitats durant 2020 van ser electròniques\nL’AOC inaugura el Campus formatiu\nEl Departament de Polítiques Digitals estrena web dedicat a l’Administració Digital


Res no fa pensar que la ciutadania, com ha fet des de l’inici de la crisi sanitària, no mantingui des d’avui, el primer dia de la nova normalitat, les mesures que Salut recomana per evitar un nou brot ara que el primer es dona per controlat\nActualitzada 01/06/2020 a les 06:47\nLa nit del 12 de març el Govern anunciava el tancament de les escoles per l’endemà, dictava restriccions en actes públics i el transport i recomanava a la gent vulnerable no sortir de casa en sospitar que el contagi del coronavirus s’havia convertit en comunitari. Poques hores després, en la vigília de la celebració del dia de la Constitució, l’executiu ordenava tancar a partir del 14 de març tot el comerç menys l’alimentació, les farmàcies i les benzineres. Un dia en el qual les estacions d’esquí anunciaven la finalització de la temporada. Passat el dia de la Constitució, el dilluns 16 de març es va dictar el tancament general de l’economia i l’inici d’un confinament que malgrat que mai ha estat obligatori ha estat seguit per la immensa majoria de la ciutadania. Era l’inici dels pitjors moments de la crisi sanitària provocada per la Covid-19 que fins ahir havia contagiat 764 persones i s’ha endut la vida de 51. La ciutadania va viure confinada en els seus domicilis les primeres setmanes de pandèmia fins que el Govern va decretar la primera d’una sèrie d’excepcions al confinament que han obert a poc a poc l’economia i han permès sortir al carrer, amb menys o més llibertat, la població. Avui, vuitanta dies després que es decretessin les primeres restriccions, Andorra torna a la que s’ha denominat nova normalitat. Fronteres obertes; bars i restaurants oberts; botigues obertes i més activitats esportives permeses. I demà, reobertura de les escoles. Tot es fa de manera parcial i amb algunes restriccions, però és vital que tant l’economia com la societat comenci a posar-se ja en marxa per aconseguir que la crisi que ja és una realitat sigui el menys lesiva possible. Sempre queda el perill o la por d’un nou rebrot, però és indispensable tornar al dia a dia d’abans de l’esclat de la crisi sanitària. I cal fer-ho fent cas de les mesures dictades per les autoritats sanitàries i no voler realitzar en un sol dia tot el que ens ha estat prohibit els darrers dos mesos i mig. Vist l’alt grau de compliment de la ciutadania de les mesures de confinament i distància social dictades pel Govern, malgrat que no hi havia cap estat d’alarma dictat que obligués a fer-ho, res fa pensar que ara serà diferent. Una altra qüestió és saber què passarà amb els turistes i si aquests també seran responsables. Avui s’esperen milers de francesos al Pas. Tindrem la primera resposta.\nPerò continuem confinats a Andorra, pessima negociació del nostre govern amb França. Mentides i més mentides de l'ambaixador espanyol i del nostre govern pel que fa Espanya. Són uns aprenents de bruixots que ens governen.


Infantil A Femení - Nivell A - Secció Esportiva Santa Eulalia\nInfantil A Femení – Nivell A\nJugadores: Paula Anadón Font, Candela Azaustre Gar, Ainoa Diaz Barba, Andrea Fernández Roca, Aina Ferrer Fullana, Laia Iglesias García, Ivet Martínez Beyret, Cristina Verónica Ortega Solà, Ainhoa Ribadulla Mora, Mar Santana Alay, Meleidy Isab Torrez Mamani, , Aiko Vidal Noguera\nEquip tècnic: Samu Rodríguez Engelmo, Andrea Fernández Roca, Clara Moliner Cano\nTona 78 – SESE 54\nL’Infantil A del Sese va concloure la temporada amb la cara molt alta davant d’un dels equips més potents de tota la temporada, un Tona que pràcticament ha aixafat als seus rivals fins trobar-se amb el Barça que els va eliminar al dia següent. El Tona només va necessitar dos durs parcials…\nL’infantil A del Sese va posar el punt i final a aquesta tercera fase amb una contundent victòria,, en un gran partit, en una pista on no havia guanyat mai i amb els dos punts es col·loquen com a segons del grup, i accedeixen a fases per estar entre els millors equips…\nSESE 58 – Llor 63\nEl femení A de ‘Sese es va acomiadar de la temporada al seu pavelló amb una derrota amb sabor dolç. Malgrat la derrotaa, el conjunt de Samu i el rival van demostrar el perquè de la seva bona classificació a la taula amb un partit tremendament ajustat que es va decidir per…\nSant Josep 71 – SESE 61\nL’home és l’únic animal que ensensop dues vegades amb la mateixa pedra però en el cas de l’infantil A del Sese arriba a ensopegar fins a tres vegades. Sis partits des d’inicis de temporada i parcial de 3-3 amb tres derrotes amb les mateixes característiques: les locals estrenyen i les nostres s’enfonsen físicament…\nSESE 50 – Hospitalet 47\nEn plena jornada de reflexió per motius d’eleccions, el partit de l’infantil és per reflexionar. Tercera victòria consecutiva, es reafirmen com a líders del grup però … el partit va ser pèssim, l’equip juga com no es juga el bàsquet, un equip inconsistent que es basa en només accions individuals en atac,…\nBàsquet Llor 30 – SESE 45\nSegona victòria consecutiva en aquesta tercera fase i com és característic en l’equip de Samu, l’infantil A del Sese s’està convertint en un xef de bàsquet. Una primera part on prepara i amaneix el que va a menjar i una segona on es menja tot. La primera part va ser molt fluixa…\nComença la tercera fase de la competició amb un rival que nos ha acompanyat a les dues fases anteriors (Coalci). El parcial de 2-2 pressuposava un partit molt igualat en una tercera fase amb equips del nostre nivell, I així va ser, una primera part molt dolenta del Sese, però a la…\nSense dubte, el més important del partit va ser la lesió de la nostra capitana Aina, que després d’una caiguda “lletja”, va abandonar la pista del Sant Josep amb un dolor fort al genoll. L’ensurt s’ha quedat en un esquinç de genoll. La brava Aina haurà de reposar uns quants dies i…\nSESE 45 – Molist 28\nL’infantil del Sese tenia una final contra el Molist. Guanyar era assegurar-se la tercera plaça del gup i consolidar-se com el millor equip de l’ ” altra” lliga diferent a la que juguen el Tona o el Sant Josep Obrer. El partiit no va ser dels que passaran a la història però…\nSESE 43 – Tona 77\nActitud, un terme que prové del llatí actitudo. D’acord a la RAE, l’actitud és l’estat de l’ànim que s’expressa d’una certa manera. L’altre definició fa referència a la postura: del cos d’una persona (quan transmet alguna cosa de manera eficaç o quan la postura es troba associada a la disposició anímica). Si…\nCoalci 52 – SESE 62\nDesprés d’una setmana “mogudeta” d’entrenaments, les nenes de Samu van donar un cop sobre la taula en aquesta segona fase, amb una victòria vital per consolidar-se en la segona plaça del grup, basat en un joc intens en defensa i encertat en atac, demostrant com sempre comenta l’entrenador que si es vol,…\nEn l’hora de la migdiada (16h), el partit entre l’infantil A del Sese i el Pallejà va ser com les típiques pel·lícules d’Antena 3,, aquelles en què et saps l’argument i encara més el final. Partit fluix davant un rival encara més fluix … L’argument del parit va ser bàsic som superiors…\nSESE 61- Sant Josep Obrer 70\n15 partits, 15 guanyats i la majoria tancant marcador … Però res és impossible quan s’enfronten David contra Goliath. Tot i les baixes de Paula i Candela, i el estat engripat de la Mar que la va tenir en un llit fins a l’hora del partit, el Sese Infantil A va tenir…\nMolins 2006 48 – SESE 50\n.Important victòria moral de les noies del Sese davant un rival de la nostra lliga i dos “puntets” aconseguits especialment per la bona defensa i la intensitat de l’infantil del Sese després d’una setmana d’entrenaments no massa bons. El partit va estar molt igualat del principi al final però sempre anant per…\nSESE 46 – St. Josep 67\nL’infantil del Sese va estar com el dia, gris i massa fred. Era un partit important davant d’un Coalci que no és superior al nostre com es va demostrar a la primera fase amb victoria a casa i derrota per la mínima a Badalona. Però en el partit de la segona fase,…\nVan acabar el 2018 i comencen el 2019 a la segona fase amb una victòria molt convincent davant un C.E.B. Pallejà que sempre va anar a remolc del bon joc de les noies de Samu, Clara i Andrea malgrat l’hora del partit (9h) i de la temperatura gelida a la localitat de…\nGran final de festa i la “grossa” va caure a un equip infantil que va jugar el millor partit de la temporada, amb la baixa d’Aiko, davant un Hospitalet impotent veient la rauxa defensiva i ofensiva d’un Sese que es va revenjar de la dura derrota en la ·canxa” rival. Conscient de…\nGavà 59 – SESE A 45 És impossible guanyar un partit de bàsquet cometent 9 accions de passos i perdent fins a 23 pilotes perdudes, i més a l’exigent categoria A on els equips no perdonen. El Gavà ha guanyat el partit més per errors nostres que per mèrits de les locals.…\nInfantil A Femení.\nSESE 39 – 68 U.E.MATARÓ\nNova derrota de l’infantil del Sese davant un equip d’una altra categoria, un equip que juga en una altra lliga, en un altre nivell. L’equip de Samu va captar el pernil però quan l’equip del Maresme va estrènyer en defensa i atac, el partit es va tancar ja que la contundència física…\nInfantil A FemeníI\nCentre Catòlic L.H 80 – SESE 48.\nDesprés de la victòria, jugant amb intensitat, davant el Gavà, hem passat a un partit on les nostres nenes van baixar els braços en el cinquè quart davant el parcial encaixat per part de les locals. Al bàsquet es juguen vuit quarts i les nostres només van jugar quatre i així és…\nSESE A 44 – 38 Gavà\nPrimera victòria de l’equip infantil a la categoria A. La vida et torna el que es mereix. Si en el partit de la passada setmana, l’equip del Sese va merèixer la victòria, que va perdre en el darrer quart, davant el Gavà va estar sempre per darrera però en una demostració de…\nCOALCI S. JOSEP 58 – 55 SESE A\nÉs el que té el món de l’esport. L’ infantil del Sese va jugar el millor partit de la temporada i va merèixer, per joc i lluita, la victòria ja que va dominar set quarts dels vuit i només els locals es va avançar en el darrer, on les nostres van tenir,…\nL’Infantil A és un equip en construcció, amb tres cares noves, nou entrenador (i entrenadores) i davant del potent Mataró, va oferir dues cares i va acabar pagant l’esforç físic en una segona meitat de clar color local. Mataró i SESE van oferir una primera meitat molt igualada amb dos quarts pels…


Beneficis de treballar en un coworking\nQuan un emprenedor o un freelance es plantegen començar a treballar per compte propi, el primer dubte que li sorgeix és on treballar? Llogar una oficina privada és una opció que sol descartar al principi, però l’opció de llogar un espai de coworking és l’alternativa perfecta a treballar a casa.\nA continuació anem a analitzar alguns punts importants de treballar a casa i en un espai coworking:\nSense cap dubte, la flexibilitat és un dels grans punts forts de treballar a casa. Si estem en el nostre habitatge podem organitzar-nos el temps com vulguem i adaptar-lo a les nostres ocupacions quotidianes o entreteniments. D’aquesta manera controlem el nostre temps guanyant en qualitat de vida però aquest avantatge pot convertir-se en el nostre enemic si no aconsegueixes desconnectar casa-treball.\nA casa estalviarem diners i temps. En primer lloc en els trasllats. Evitarem haver d’agafar qualsevol mitjà de transport i, al seu torn, contribuirem al medi ambient. D’altra banda, també no gastarem en extres com dinar, esmorzars, etc.\nÉs un dels majors punts en què tota persona pot exposar-se qui no aprofita aquestes estones per a realitzar una tasca domèstica, fer una ullada a la TV o anar sense parar a la cuina per picar alguna cosa?\nQuan treballem amb altres emprenedors, motivats amb els seus propis negocis, aquesta capacitat de treball, d’esforç i de motivació acaben contagiant. Està demostrat que treballar en comunitat augmenta la productivitat i disminueix l’estrès.\nConèixer gent nova amb les mateixes inquietuds\nEls espais de networking promouen la comunicació entre persones. L’estar envoltat d’emprenedors, amb els mateixos problemes, les mateixes inquietuds i els mateixos objectius fan que s’estableixin relacions de profit i es trobin solucions en equip.\nPodem establir nous vincles i trobar sinèrgies amb persones que puguin aportar un valor afegit al nostre negoci, creant-se així la possibilitat d’aconseguir nous clients.\nUn espai de coworking és un espai professional que li dóna qualitat i imatge al teu negoci. No és el mateix rebre a un client a casa o en una cafeteria, que rebre-ho en una sala de reunions pròpiament adequada per a aquest fi, amb projector, wi-fi, intimitat i altres serveis professionals que pot oferir l’espai.\nEls centres de coworking ofereixen sempre preus assequibles i adaptats a l’economia de l’emprenedor. Despeses com llum, WIFI, neteja o sales de reunions estan inclosos en el preu mensual del lloguer d’espai i eviten fer aquesta despesa extra a casa.\nTags:comunicacio, coworkers, coworking, coworking Barcelona, freelance, networking, professionals


CONCA-SENGLARS: mayo 2015\nTRAIL MONTROIG EXTREME 2015\nAquest cop vam fer la segona prova puntuable per la Copa Catalana de Curses de Muntanya. Després d'haver fet la Cameta Coixa vam anar cap a la noguera Sant Llorenç de Montgai per disputar la prova amb 5 senglars a disfrutar de la cursa, Florià, Francesc, Josep, Adrià i el Sergi, que per desgracià sobre el quilòmetre 10 va patir un esquinç al turmell i no va poder acabar.\nLa cursa, amb 25Km amb un desnivell de 1400 metres positius, passarà per l'embassament de Sant Llorenç i pujant uns corriols que ens portara els cingles del montroig fins arribar al refugi del xut amb unes vistes guapes i un terreny molt tecnic que ens porta fins a la carena. Arribem a la ermita de Montalegre el punt mes alt amb un paisatge amb vistes el embassament on farem una baixada per el coll de llorenç fins arribar el barranc de isard i amb pocs quilometres fins arribar el poble on tenim la meta .\nEl primer Senglar en arribar a meta, amb un temps de 2:38, va ser el Florià amb molt de nivell davant seu, Josep 2:45 ,Francesc amb 2:55 i l'Adrià (que va gripar) va fer 4:25. El Sergi com he comentat abans no va poder acabar la cursa despres de una caiguda forta amb lesio.\nCom sempre aquí us deixem un enllaç on podreu veure fotografies de la cursa i d'alguns Senglars ja que quan l'Adrià passava ja havien marxat els fotògrafs i al Sergi no li va donar tems a arribar-hi.\nTrailmontroig.cat/imatges (click aqui)\nMoltes gracies també a tots els patrocinadors, aviat penjarem els enllaços de tots ells ja que hem tingut un parell de incorporacions i estem fent nova roba.\nMolts contents i fins la proxima cursa ...\nPublicado por Conca Senglars en 1:21 No hay comentarios:\nEtiquetas: Curses Varies\nTemps a Montblanc\nCurses i Sortides\nC.C. Baix Camp (13)\nCurses Varies (16)\nSortides Senglars (3)\nUltra Trails (3)\nCombi Tecnic S.L.\nCreperia Quart Creixent\nCuida't_Fisioterapia i Rehabilitació\nEnergy sò i llum\nEscola de Dansa Ilina\nLa Veu Jove de la Conca_TV


L'home que treballa fent de gos: Saber.\nA vegades, escoltem expressions com: “Aquesta persona en sap molt”, o “Aquesta persona sap molt bé el que es fa i el que diu”… però, que es vol expressar quan es fa servir la paraula saber? Si ens acollim al diccionari, correm el perill de perdre’ns en un mar de definicions: “Conèixer alguna cosa, o tenir notícia sobre alguna cosa”, “ser especialista en alguna cosa”, “tenir habilitat per a alguna cosa”... etc.\nLa meva reflexió, però, vol anar més enllà de les precisions lingüístiques, per intentar clarificar que és el que diem en veritat quan parlem de saber quelcom o sobre alguna cosa. Està clar que hi ha un saber conceptual, que prové de l’acumulació de conceptes més o menys teòrics; però existeix també un saber experimental, aquell que forgem dia a dia, mitjançant la vivència i l'experiència d'allò que diu saber-se.\nHi ha persones que en saben molt, però no segueixen ni viuen gairebé en el seu saber; hi ha persones en què la seva senzilla i profunda saviesa consisteix a viure i experimentar, dia a dia, el que coneixen. És evident que és d’aquestes últimes persones de les quals hem d’aprendre. Seguim, llavors, preferentment a aquells que en saben, perquè han viscut i experimentat allò que transmeten.\nPublicat per Joan Sanchez Escamilla a 13:52\nSI NO TE MUEVES NO HAY MIEL - Aquí muestro mi lettering de la frase inspiracional de “Si no te mueves no hay miel”. Aquí mostro el meu lettering de la frase inspiracional de “Si no et m...


El Govern central no vol compartir ni cedir les decisions que s’hauran de prendre per fer un desconfinament exitós a tot l’Estat.\ndissabte 25 d’abril de 2020| edició del dia\nAquest divendres, el ministre de Sanitat, Salvador Illa ha dit que només serà l’Estat qui prengui les decisions necessàries per dissenyar i executar el desconfinament. Aquesta decisió ha estat xocant per diverses autonomies ja que el Govern feia dies que parlava d’un desconfinament d’acord a l’evolució territorial de la Covid. De fet, el ministre de Transport, José Luis Ábalos, va declarar que l’executiu espanyol volia “una presa de decisions conjunta”.\nAquesta situació es paradoxal ja que les autonomies porten més de 25 anys amb les competències de sanitat. De fet, el “Ministerio de Sanidad” fa anys que és un càrrec gairebé sense sentit. Totes les decisions sanitàries es prenen als diferents territoris. Una dada clara és que el Ministro de Sanidad a l’Estat és llicenciat en filosofia. Illa es “va guanyar” un ministeri per la seva gestió amb Esquerra Republicana que va permetre la investidura de Sánchez.\nDe totes formes, el Govern central continua amb 155 sanitari encobert envers totes les comunitats autònomes. La falta de transparència i les errades clamoroses han estat un signe central de la seva gestió. Ningú pot oblidar la tristament cèlebre compra de testos que només tenien un 60% d’efectivitat. Però també hi ha una gestió feroç amb la policia i l’exèrcit als carrers reprimint al poble.\nLa “rebel•lió” de les autonomies\nEl govern central està governant amb el suport de Unidas Podemos, PP i Ciutadans. Suport crític per part de la dreta, i incondicional per part de UP. Però també pateix d’atacs en un altre front. Algunes autonomies ja venen expressant les seves diferències polítiques des de l’Estat d’alarma i cada vegada són més. No obstant, això són una “oposició a sa majestat”.\nÉs una realitat que els diferents territoris tenen una evolució de la Covid-19 desigual. També és una realitat que hi ha moltes diferències. No és el mateix viure en un arxipèlag, que a la península; tenir més llits d’UCIs o no. Precisament per això és molt important que la política de desconfinament es faci tenint en compte aquestes i altres diferències que fins i tot poden afectar municipis, barris i/o comarques precises.\nPot interessar-te: Enfront dels pressupostos vergonyosos del Govern català, quines mesures hem de plantejar l’esquerra anticapitalista?\nPrecisament per això és clau fer un desconfinament en coordinació de tots el territoris, amb dades correctes que permetin tenir una idea molt aproximada de la situació. Però el govern de Sánchez, ni vol ensenyar dades exactes perquè només fa la comptabilitat de les persones que passen pels hospitals (i des de fa pocs dies les dels testos). Ni tampoc vol coordinar-se. Ens obliga a confiar en les persones que van fer la compra de testos inútils.\nPrecisament per aquesta desconfiança i per interessos econòmics els autoritats d’algunes comunitats autònomes estan elaborant plans de desconfinament propis. Les primeres en fer-ho són Canàries, Andalusia i Euskadi. També està preparant-ne una l’executiu català. Però el ministre Salvador Illa ha deixat clar que només el govern central decidirà què s’ha de fer i tothom a acatar.\nLes autoritats andaluses estan preocupades per la platges ja que l’estiu s’aproxima i el turisme és una font d’ingressos clau. Molt probablement establiran un aforo màxim. A Euskadi estan planificant una obertura prudent de començos petits de cara al 15 de maig. I a Canàries, on van haver-hi poquíssimes morts, hi haurà algunes illes on es podrà sortir sense inconvenients, i d’altres on se sortirà per meitats.\nPot interessar-te: Un programa anticapitalista i de classe per a enfrontar la catàstrofe econòmica que ve\nTot això demostra que el sistema autonòmic no “serveix” pels temps de crisi. Només està, i dintre d’un model molt limitat, de cara a la galeria. Precisament els partits més “federalistes” (de boquilla), PSOE i Unidas Podemos, són els encarregats de crear i pilotar aquest “155 encobert”. Més que un “Café per tots”, és un “Café per a jo”. Ni “landers” alemanys, ni federació de res. Centralisme, com el de la dreta.\nPerò més enllà de les disputes entre les autonomies i el govern central, només la classe treballadora pot solucionar aquesta dramàtica crisi, aixecant un programa que solucioni les problemes del poble empobrit per la crisi. El contrari que fa el govern central i els autonòmics que descarreguen la crisi sobre el 99% de la societat.\nPandèmia / #Covid-19 / #Coronavirus / Govern de coalició PSOE-UP / Unidas Podemos / Estat espanyol / Política Estat espanyol / PSOE\n2Enfront del rescat de Sánchez als capitalistes, nacionalització de la banca i impostos a les grans fortunes\n3Criminals! La UE i un grup de països rics bloqueja l’alliberament de patents\n4"La relació entre patriarcat i capitalisme s’actualitza més que mai en temps de coronavirus"\n5ERTO per a 22.000 treballadors d’Acciona: “s’estan aprofitant de la situació”


Age quod agis: Model de llengua (I)\nModel de llengua (I)\nUn dels problemes grossos de les traduccions al català és el model de llengua. Ja en vaig parlar un dia, encara que tangencialment, perquè en aquella ocasió em vaig dedicar més a filosofar (i no aclarir gaire res) sobre quanta llibertat es pot permetre un traductor. Però si prenc un altre cop el meu mantra (els pilars d'una bona traducció: genuïnitat, espontaneïtat, correcció i contingut), em trobo que tres dels quatre remeten, justament, al model de llengua. I, per tant, que el model de llengua té molt de pes en el resultat d'una traducció i, de retruc, en el procés traductor.\nEn català no és tan fàcil com sembla combinar aquests elements. Sovint, la llengua passada pel sedàs de la correcció no sona espontània, mentre que si ens decantem per donar preferència a l'espontaneïtat sense destriar les interferències, ens trobem amb una llengua poc genuïna. El model de llengua que triem és l'equilibri entre aquests tres punts.\nHi ha hagut diversos intents de sistematitzar-ho; per no allargar-me massa, només n'esmentaré dos. Un, pel seu pes: el model de llengua de la corporació catalana de ràdio i televisió (és a dir, el de TV3). L'altre, perquè és el proper llibre que tinc per llegir: Això del català, d'Albert Pla i Nualart. Pel que n'he sentit, potser no estaré d'acord en algunes propostes sobre prioritzar el "dialecte amb més pes social, econòmic i demogràfic", però els seus articles de l'AVUI sovint van carregats de raó, així que llegiré amb molt d'interès i prenent apunts.\nJo bec d'aquí i d'allà, però sobretot dels escriptors que més m'agraden. Un, Jesús Moncada, no el puc prendre de model: té una llengua massa marcada per a mi, que sóc d'un àmbit lingüístic diferent del seu. Per tant, en moltes coses em deixo guiar per en Joan Sales. [Continuarà]\nEtiquetes de comentaris: llengua, llibres, traduccions\nCom parlem amb les relacions professionals\nAl final ens vam firar\nQuè volen els lectors\nSetze contes al tren\nLa responsabilitat dels que ens hi dediquem\nTraduir receptes de cuina


.: El novíssim Decret de Nova Planta vist per una parella de mestres\nEl novíssim Decret de Nova Planta vist per una parella de mestres\nAra des del Tribunal Suprem espanyol -òrgan superior “en tots els ordres a qualsevol altre tribunal”, a excepció dels amics del Constitucional- obliguen a la Generalitat de Catalunya a fer servir l'espanyol com a llengua vehicular “de manera proporcional i equitativa al català en tots els cursos” a les escoles; és a dir, la immersió lingüística a les escoles ja no és el pal de paller de la normalització de la nostra llengua, això s’ha acabat! A partir d'ara si uns pares demanen a un centre escolar que el seu fill només s'escolaritzi en castellà i rebi totes les comunicacions orals i escrites -incloses les notes- en espanyol està obligat a fer-ho. Si el centre no ho fa, els pares podran portar-lo a judici.\nÒbviament els jutges espanyols no ens han donat cap tipus de raons pedagògiques perquè, amb la immersió lingüística, els resultats de l'alumnat en llengua castellana son semblants als de les comunitats autònomes espanyoles que només tenen el castellà. A més les sentències del Suprem tampoc esmenten que molts alumnes del país acaben sense dominar la llengua catalana quan acaben l’escolarització obligatòria ja que l’únic contacte que tenen amb la llengua originària de Catalunya és a l’escola. El jutges del Suprem tampoc esmenten el fet que un castellanoparlant quan aprèn català no està perden ni la seva llengua materna ni la seva identitat. Tampoc esmenta les avantatges que té el bilingüisme per aprendre una tercera llengua. Per això, suposem que les qüestions pedagògiques al Suprem se li refot.\nTampoc donen cap valor a l'Estatut que va aprovar el Parlament de Catalunya, que va aprovar -retallat- el Congrés dels Diputats i la cambra del Senat i que els ciutadans de Catalunya van referendar. Per això, suposem que el fet que la sobirania resideixi en els ciutadans i els seus representants al Suprem se li refot.\nHem demostrat ser terra d’acollida per a “els nous veïns” que han vingut per quedar-se, com a Montblanc mostra un vídeo que amb molt d'encert ha editat la Fundació Martí l'Humà. Els nous veïns enriqueixen la nostra terra i cultura i segurament, entre tots, la farem molt diferent a la que hi havia al segle passat. Estem construint i treballant per una societat més justa sense conflictes relacionats amb la llengua. La llengua és per nosaltres un mecanisme de cohesió i integració social. Per això, suposem que la convivència a Catalunya al Suprem se li refot.\nSí, al Tribunal Suprem se li refoten les qüestions pedagògiques, la sobirania popular i la convivència a Catalunya. Saben que ja no podem fer baixar els tancs per la Diagonal, saben que a Europa això fa lleig, que alguns inversors s'espantarien i Brussel·les cridaria a l'ordre jurídic, i per això optem pel cop d'estat Judicial. Amb aquestes sentències, i les que vindran, apliquen el derecho de conquista: “no se deben elegir medios flacos y menos eficaces, sino los más robustos y seguros borrándoles de la memoria a los Cathalanes todo aquello que pueda conformarse con sus antiguas abolidas constituciones, ussáticos, fueros y costumbres” (Consejo de Castilla, 1715). És a dir, volen anul·lar la identitat del país -la que estem construint entre tots els que vivim i treballem al país-, només volen ciutadans mesells i contribuents nets a les arques d'Hisenda. Així, doncs, Santiago y cierra España!\nCom a mestres demanem als nostres polítics que no ens passin la pilota als centres educatius, que no ens demanin insubmissió, que no hàgim d'assumir nosaltres les despeses emocionals, administratives i jurídiques d'un incompliment normatiu.\nCom a ciutadans exigim al Parlament de Catalunya una resposta que estigui a l’alçada del moment històric perquè ens hi juguem massa: demanem insubmissió política, és a dir, l'Estat Propi ja!\nMari Vallès i Joan Casellas, mestres d'escola i ciutadans de Catalunya.\nPublicat per El Tren De Mitjanit a 0:59


UEC Tortosa – Espeleo i Barrancs » Nova publicació del 2007 (Ja està a la biblioteca de la UEC) Nova publicació del 2007 (Ja està a la biblioteca de la UEC) – UEC Tortosa – Espeleo i Barrancs\nNova publicació del 2007 (Ja està a la biblioteca de la UEC)\n13 julio 2007 per uecbarrancs\nBuscant i remenant les novetats del 2007 sobre topo-guies de barrancs i canons he trobat Le Tour de l’Europe en Canyon. És del francès Stéphane Coté, de la editorial Association Promotion Projects Canyon. Es tracta d’una topo-guia amb un recull dels millors i més bells descensos d’Europa. 104 descensos entre Portugal, Espanya, Catalunya, Itàlia, França, Bulgària, Àustria, Suiza, Eslovènia, Gracia, Croàcia, Montenegro i Marroc.\nEl més sorprenent és el Barranc del Canaletes esta a dins d’aquesta selecció, ja era hora algú reconeixes que al Port hi ha barrancs espectaculars. Personalment crec que la Vall Figuera també tindria que estar dins d’aquesta selecció.\nEs pot aconseguir:\nUna respuesta a “Nova publicació del 2007 (Ja està a la biblioteca de la UEC)”\n13 de septiembre de 2007 a las 7:29\nJa el tenim a la biblioteca de UEC!!!