Totes som valentes | Enderrock.cat\nAnna Tisora | 22/03/2021 a les 18:15h\nArxivat a: Enderrock, dani coma, mcdn, castellar del vallès, comiat macedònia, macedònia, cròniques\nSemblava que no havia d'arribar mai, però com tots i cadascun dels moments d'aquesta vida, aquest també ha estat transitori. Sense que ens n'adonéssim ha passat, i allò que tant anhelàvem, avui ja és ahir. Que de tant en tant encara cantem "No em vull fer gran", però ho fem amb la grana de recança de saber que ja ens hi hem fet, i avui toca assumir que el que vam reviure aquest cap de setmana ja s'ha col·locat, amb absoluta inèrcia, en aquell raconet lluminós que protegim sense adonar-nos, sumat a la resta de records que les cançons de Macedònia són capaces de fer-nos desbloquejar.\nEl creador, compositor i director de la mítica banda de música per a públic infantil i juvenil Macedònia, Dani Coma, va reunir ara fa uns mesos les vint noies que en algun moment han pres amb força i personalitat un dels cinc micros de la banda, des que va engegar l'any 2002, fins ahir. Anit, plegades van posar punt final a la seva trajectòria en un doble concert difícil de descriure sense biaix emocional -almenys per algú que, per a l'ocasió, va treure la pols a una d'aquelles samarretes que, per més neteja d'armaris que facis, mai no t'has vist capaç de llençar: la que posa el nom de la formació de banda a banda del pit, senzilla però essencial-.\nIrene Carreras (kiwi de la tercera generació de Macedònia) Foto: Eduard Busquets\nUna estona abans que les fruites més fresques pugessin a l'escenari de l'Espai Tolrà de Castellar del Vallès, els jardins del davant presumien els colors de desenes de joves d'entre setze i vint-i-cinc anys, apoderades per l'energia de qui té l'oportunitat de fer un viatge en el temps just allà on més desitjava. Un retrobar-se cara a cara amb les nenes que durant la resta de l'any s'amaguen rere uns cossos ja formats, carpetes de la universitat o feines mal pagades que, fa quinze anys, quan cantaven Macedònia des del seient del darrere del cotxe dels seus pares, no havien somiat tenir. Els jardins de davant de l'edifici on esdevindria el concert, pintaven el quadre de tota una generació marcada pel desencís, les revolucions inacabades i la tendresa entesa com a eina de combat. Tot un exèrcit de postadolescents preparades per topar de nou amb algunes de les seves primeres referents, les que ho van ser quan encara no hi havia influencers ni tan sols xarxes socials.\nEl concert de comiat, que es va celebrar en dos passis repartits entre dissabte i diumenge, es va estructurar en quatre parts: una per a cada generació. Les primeres a trepitjar l'escenari -plantat davant de quaranta-dues fileres de cadires on reposava l'excitació- van ser la Noa, la Gina, la Carlota, l'Anna i la Mar, fruites des del 2017. Elles han estat les encarregades de posar veu a la darrera faceta del projecte amb cançons com "Perdona", "Avui t'estimo", "Meravellós", "Blue blue", "Ser una estrella" o "El meu abric". Aquests i algun altre títol van sonar en directe per últim cop al concert de comiat d'aquest cap de setmana, denotant la particularitat d'aquestes darreres fruites com a generació de caràcter ferm, conscient i gladiador, tot sense perdre la dolçor de les seves veus compassades i entrenades, que desvelen entre coreografies elegants. En la seva mitja hora com a protagonistes no hi va faltar tampoc la presència de la bandera LGTBI, en línia amb les lletres més inclusives que Macedònia ha signat mai.\nEl segon torn va ser per a la tercera generació, les fruites que van voltar Catalunya entre el 2012 i el 2017. La Irene, la Paula, la Maria, la Sara i la Carlota feia poc més de quatre anys que no pujaven juntes a un escenari -almenys com a Macedònia, ja que més tard ho van fer amb el projecte Noah-. Tanmateix, la seva actuació va demostrar que el que van crear no era un bol de fruita amb data de caducitat, sinó una síndria fresca de juliol amb molt suc per esprémer. Les cinc noies es movien per l'escenari com si el temps no hagués passat, sincronitzades i enèrgiques com se les recordava, i mostrant la seva essència al ritme d'algunes de les seves cançons més afortunades com "La colla alegre", l'emotiva "Joan", "Baltasar", "Pesada", o "Univers", una de les primeres que van aprendre quan van entrar al grup ara fa nou anys.\nVan baixar de l'escenari i tot seguit va tornar el compte enrere, aquest cop per donar la benvinguda a l'Aida, l'Èlia, la Clàudia, la Laia i la Berta: la segona generació de Macedònia. Elles van ser les primeres a entrar al grup a través d'un càsting, i van esdevenir el quintet capaç de mantenir la frescor de la banda tot i el canvi de cares. "Som amigues", "Tartamudejant", "Només amb tu" o "Et cau la baba" van ser algunes de les cançons que van voler rememorar en aquest concert de comiat, juntament amb d'altres com "Bla, bla, bla..." o "El joc dels disbarats", amb les quals el públic ja no va poder mantenir els culs a les cadires i l'Espai Tolrà es va veure immers, de cop i volta, en una estranya, però entusiasmada, visita al 2009.\nClàudia, Berta, Aida i Èlia (de la tercera generació de Macedònia) Foto: Eduard Busquets\nLa recta final del concert va engegar amb crits d'emoció per part d'un públic que vivia en una mena de déjà-vu més llarg de l'habitual. Era el torn de l'Amanda, la Laura, la Nina, l'Alba i la Mariona, les primeres Macedònia. El quintet pioner va pujar a l'escenari després de quinze anys per commemorar els fruits de la llavor que elles mateixes van plantar, i retrobar-se amb aquells ulls brillants que ençà saltaven a les places, no gaire lluny dels adults que en tenien cura i que, aquesta vegada, eren allà pel seu propi peu, amb uns quants centímetres més, però la mateixa candidesa, a punt per deixar-se la veu amb algunes de les cançons que els van marcar la infantesa. Així, van delectar-nos amb temes tan emblemàtics com ara "Divendres", "Sakam Té", "La Delegada", "Megasideral" o "No em vull fer gran", acompanyades per coreografies més que particulars que el públic, entregadíssim, recordava amb pèls i senyals. Tampoc van faltar temes com les transcendentals "Superfashion" o "Posa'm un suc", ni alguna de les melodies més amargues, com ho són "El vell roure" o "Tarik". La seva actuació va avivar la caiguda d'alguna llàgrima sobre les mascaretes, en moments crucials com quan la Nina, la primera maduixa, va proclamar les paraules: "ja no volem ser valentes, volem ser lliures, perquè de valentes ara, ja ho som, totes som valentes", i així van donar una segona vida a una de les lletres més conegudes de la discografia amb la petjada del temps.\nNina Uyà (Maduixa de la primera generació de Macedònia) Foto: Eduard Busquets\nEl concert va concloure amb la família Macedònia al complet sobre l'escenari. Músics, fruites de totes les generacions i un tema especial per a l'ocasió: "Ho soc tot", interpretat per les noies més joves, que van retre homenatge a la trajectòria i al perdurable llegat de la banda creada per l'admirat Dani Coma. El visionari creador del projecte va rebre, juntament amb la resta de músics que han instrumentat la formació durant tots aquests anys, un ram de flors entregat entre abraçades i llàgrimes per part de les cantants, que va posar punt final a una vetllada d'emocions a flor de pell, nostàlgia i reconnexions.\nI ara qui farà cançons per la preadolescencia?\nAnònim, 28/03/2021 a les 10:51\nQuin article més bonic. Només ens queda preguntar-nos que podran cantar els nens i nenes ara que entenguin i es reconeixin?


Servei industrial - Indom | Cuina, bany i instal·lacions\nA Grup Indom realitzem i Instal·lacions i manteniment de tipus industrial i comercial.\nComptem amb una àmplia plantilla de professionals altament qualificats per podem oferir un servei de la màxima qualitat, rapidesa i a un preu ajustat.\nEstem especialitzats en i Instal·lacions elèctriques, fontaneria, instal·lacions d'aire condicionat / calefacció, energia solar, etc..\nJa sigui per a urbanitzacions, edificis de nova construcció o locals comercials. També realitzem treballs per a tot tipus d'empreses, indústries i entitats.\nCobertura a tota la zona comarcal i provincial\nperò també podem estudiar altres desplaçaments.\nRealitzem el servei sigui quina sigui la seva envergadura\namb la major serietat, rapidesa i preus ajustats


CAMPANERS DE MOIXENT: COMENÇA LA RESTAURACIÓ DE L'EXPOSITOR DEL RELIQUIARI\nCOMENÇA LA RESTAURACIÓ DE L'EXPOSITOR DEL RELIQUIARI\nEl Restaurador Xavier Ferragut del taller Art i Restauració d'Algemesí ens ha enviat el dia 3 de febrer unes fotografies amb unes notícies sobre els treballs que ha iniciat.\nEns complau comprovar que ha arreplegat l'obra amb molt d'interés i ens fa participes d'això, i al notificar-nos els greus deterioraments que es presenten, ens alegrem que ja este en fase de reparació.\nLa pintura descansava no sols amb una tela sencera i uniforme, sinó sobre trossos d'altres materials com a paper, -te-les i fins una peça de pantaló vaquero. Algo absolutament primari i lamentable però que era l'única cosa que van poder fer per a evitar el total deteriorament de la peça. És magnífic que ara tinguem mitjans adequats perquè puga recuperar un nou estat bell i adequat.\nEns informa Xavier Ferragut que el primer ha sigut desmuntar la pintura del bastidor, i eliminar els pedaços que tènia apegat la tela trencada (molts d'ells molts grans). Lo seguüent será aapegar a una tela completa per a que tinga un suport uniforme y després començaran la restauració de la capa de pintura.\nLa Sarga o Expositor del Reliquiari es restaura gràcies a una Subvenció de la Diputació de València de 3.500 euros. Després de restaurarse i de la seua benedicció es té pensat exposar-la degudament en el Museu Pare Moreno.\nANIVERSARIS PARROQUIALS ANY 2019\n-125 anys del Naixement del H.Luis Tortosa (1894)\n-1er Centenari de la defunció del Rvd. En Francisco Carreres Liñana (1919)\n-75 anys de la imatge de la Verge de la Soledat (1944)\n-75 anys de la imatge de Sant Vicent de Paul (1944)\n- 50 anys de la defunció del Rvd.En José Pellicer Valero (1968)


En la representació egípcia, les figures més aviat són diagrames d'allò que mostren; el seu objectiu principal és proporcionar informació. Basat en convencionalismes, la forma típica en què els egipcis dibuixaven és abans un aplegament de coses que una visió de conjunt. La representació de la figura humana consistia a dibuixar el cap com a un perfil, en què se situa una mitja boca; dins d'aquest perfil es col.loquen l'ull i la cella complets. Les espatlles es mostren en tota la seva amplada, però en la part frontal del cos la línia de l'axil·la a la cintura és un perfil que inclou el pit. No es reprodueix cap part específica del cos. La cintura es mostra de perfil, com ho estan les cames i els peus. Ambdós peus es reprodueixen per la cara interna, indicant el dit gros i l'arc plantar; aquest darrer es mostrava separant el peu sencer del terra per formar l'arc.\nEl color és uniforme en tota la figura. El repertori bàsic de colors és reduït: negre (fum o carbó), blanc (carbonat de calci), vermell (òxid de ferro), groc pur (trisulfit d'arsènic), groc-taronja (ocres de l'argila), blau (atzurita) i verd (malaquita). Els colors no es mesclen i són poques les transicions d'un a l'altre. El que hi predomina, però, és la línia; els contorns es destaquen per mitjà de colors contrastants.\nLa base de la composició és el registre. Les figures són de peu sobre unes línies horitzontals anomenades línies de base, que poden representar el terra. Les escenes relacionades entre sí poden estar juxtaposades en un sol registre, poden llegir-se en seqüències.\nEl tractament de l'escala constitueix -juntament amb la iconografia- el principal recurs d'expressió ideològica. Dins d'una figura, les parts apareixen en la seva proporció natural; però el conjunt de les composicions s'organitza a escala al voltant de les seves figures principals. Quan més gran és la figura, més importància té.\nLa base de l'obra era el dibuix preparatori. S'hi empraven pautes quadriculades o conjunts de línies de guia per assegurar-se una representació acurada i precisa. Les pautes del cos humà es fonamentaven en la grandària del puny de la figura, que es relacionava proporcionalment amb totes les altres parts del cos. Els dibuixos preliminars s'inscrivien dins d'aquestes pautes fins a esdevenir un producte acabat mitjançant un llarg procés d'elaboració. Les pintures es duien així a terme, sobre un fons de pedra, d'argamassa o de fusta preparat i blanquejat amb una capa fina de guix. Per a que les mescles que formaven els colors s'adherissin al suport triat, es necessitava un aglutinant: es preparava una solució amb què s'aconseguia una pintura al temple, a base de goma aràbiga, clara d'ou i una mica d'aigua. Els colors es preparaven dins de conquilles marines. El pinzell estava fet amb canya picada en un des seus extrems. Entrava en la composició de les brotxes, mesclada amb herbes i fines nervadures de fulles de palmera.


Intervenció de la plataforma al Ple de l’Ajuntament el 7 de juny de 2017 | Salvem l'Artesà\nIntervenció que vam fer durant el Ple de l’Ajuntament del Prat el 7 de juny de 2017. Us adjuntem les preguntes que vam presentar, la majoria de les quals van quedar sense resposta, el vídeo i la transcripció de la intervenció completa:\nQuina opinió tenen de les 3700 persones que van signar contra el projecte?\nObriran vies de diàleg o mantindran l’actual actitud?\nCom és que l’estudi d’impacte ambiental no contemplava la presència de fauna i quins canvis comporta a les obres l’aparició de nius de falciot?\nHan informat al veïnat sobre com es duran les tasques de retirada de l’amiant?\nPerquè cap polític interpel·lat va venir a dialogar a l’Acampada?\nPerquè els mitjans locals no van treure cap declaració dels acampats tot i tenir-les?\nQuin és el cost econòmic dels desproporcionats dispositius policials d’aquests dies?\nQuin és el suport real que té el projecte de l’Artesà i perquè no es plantegen preguntar en un referèndum públic si estem d’acord?\nSaben quin és el cost real i social d’un procés participatiu?\nHan pres alguna mesura per ajudar als treballadors i treballadores que aquest Ajuntament ha deixat sense feina? Saben en quina situació han quedat?\nPensa algú donar explicacions o assumir responsabilitats per la despesa inútil de 624.329,74€ en les obres del bar entre 2013-14?\nEn el context actual de crisi és imprescindible dedicar 16 milions d’euros per un teatre nou?\nEn el ple del passat 7 de juny vam fer aquestes 12 preguntes a l’equip de govern. Després d’una intervenció lamentable, provocadora i prepotent del portaveu d’ICV Rafael Duarte, on no en va respondre cap però si que va ajudar a entendre moltes, la regidora d’urbanisme Alba Bou només va respondre parcialment a les dues referents als falciots i la presència d’amiant.\nEn la primera no va fer cap esment a perquè a l’estudi ambiental del projecte no els havia contemplat. Va reconèixer que els agents rurals havien testimoniat la presència dels falciots, espècie protegida per llei en període de nidificació que s’allarga unes 6-8 setmanes, i va dir que demanarien una autorització al Departament de Territori de la Generalitat i encarregarien un dictamen a una empresa segons el qual actuarien: “Si cal esperar-nos, si cal avançar, si cal modificar alguna cosa d’aquest pla d’obres ho farem”. El dia següent ja estaven rebentant tot l’interior del teatre.\nSobre la informació al veïnat del procés de retirada de l’amiant va dir que aquests havien estat informats en les reunions prèvies, però en la seva resposta ja s’endevinava que aquesta no havia estat la seva prioritat: “Hem tingut en compte els veïns? Hem tingut en compte les normatives, les regulacions, les lleis que s’han de tenir en compte per retirar una coberta de fibrociment”. Sobre la resta de preguntes, continuarem esperant.\nVídeo i transcripció de la intervenció completa:\n1) El passat mes de juliol la Plataforma Aturem l’Enderroc, Salvem l’Artesà va presentar una moció al Ple on es demanava l’aturada de l’enderroc, i que es fes un procés participatiu per decidir el futur de l’edifici. Aquella moció va ser tombada amb els vots d’ICV-EuiA, PSC i també el PP. En aquell mateix Ple la Plataforma veïnal va presentar el seu manifest fundacional amb 3.686 signatures que l’acompanyaven. Quina opinió mereix a l’Ajuntament el manifest i el suport signat de gairebé 3.700 persones en aquell moment? Ara serien més. El govern municipal obrirà vies de diàleg amb els veïnat que dóna suport a la plataforma o pel contrari mantindrà l’actitud que ha mantingut fins ara?\n2) La descoberta per part de les persones que estaven acampant al pati de l’Artesà, en protesta pel seu enderroc i demanant un procés participatiu, de diversos nius de falciots negres a la façana del teatre, ha permès que se salvessin els nius i s’hagin d’implementar mesures de protecció per a les aus. Aquests elements no estaven recollits en l’estudi d’impacte ambiental de l’obra presentat per l’Ajuntament i denoten mancances molt importants del mateix, alhora que genera seriosos dubtes sobre la seva qualitat i efectivitat. Perquè tot i ser evident la nidificació d’aus a la zona, l’Ajuntament del Prat no va estudiar la possibilitat de la seva presència en aquest entorn i per conseqüència no apareix cap tipus de menció sobre la fauna, i en especial dels nius d’aus protegides a l’estudi d’impacte ambiental? Resulta evident que aquest fet suposa modificacions en el projecte d’obres d’enderroc de l’Artesà i en la construcció del nou edifici. Quins canvis comporta l’aparició d’aquests nius d’aus protegides en l’enderroc i en la nova edificació? Quines tasques de control, seguiment i preservació té previst fer l’Ajuntament del Prat?\n3) D’altra banda, és sabut per tothom, i en especial per aquest Ajuntament i per aquest ple, el perill que suposa l’amiant i el seu tractament per a la salut pública. Són diverses les mocions debatudes i aprovades al respecte que avisen dels riscos d’aquest material. És també conegut el perill per a la salut de certes tasques de desinfecció, eliminació de paràsits, entre d’altres, pels produtes que s’usen en aquestes tasques. Una evidència són les mesures de seguretat obligatòries que s’han d’implementar en aquestes tasques tan sensibles. Per això us preguntem: s’ha informat al veïnat de la zona sobre com es duran a terme aquestes tasques? Se’ls ha tingut en compte a l’hora d’elaborar els protocols i els plans per a dur-les a terme?\n4) El passat 27 de maig diversos veïns i veines acampaven al pati de l’Artesà reclamant diàleg amb el govern municipal, a la vegada que plantejaven les demandes d’aturada de l’enderroc de l’Artesà i l’obertura d’un procès participatiu per decidir-ne el futur. Durant els 6 dies d’activitat desenes de joves van dormir a l’espai, es van fer diverses activitats i es van celebrar assemblees amb més de 50 persones. El dijous 1 de juny per ordre de l’alcalde Lluís Tejedor, es feia efectiu el desallotjament amb un dispositiu policial desproporcionat de 6 furgonetes dels Mossos d’Esquadra, a dins d’elles aproximadament uns vuit antiavalots, i dues dotacions més de la policia local. Durant els 6 dies d’acampada hem reclamat el diàleg amb el govern municipal, i cap de les persones interpel·lades de manera reiterada: Alba Bou, Lluís Mijoler, Quim Bartolomé, David Vicioso i el mateix Lluís Tejedor, no ens van donar cap signe de voluntat de diàleg deixant com a única resposta per part del govern d’ICV-PSC l’enviament dels agents del cos dels Mossos d’Esquadra a altes hores de la matinada.\nLa notícia de l’acampada va aparèixer a mitjans d’abast local, comarcal i nacional, la pròpia TV3 en parlava en prime time al seu TN vespre. Van ser diversos els mitjans que van informar-nos de la negativa de l’Ajuntament a fer cap declaració, a la vegada que, tal i com pertoca a un mitjà que fa periodisme seriós i segueix el codi deontològic, s’informaven del que plantejaven les persones acampades i ho traslladaven a les notícies elaborades posteriorment. L’alcalde Lluís Tejedor emetia un decret de desallotjament de l’espai públic el 26 de maig, un dia abans que es produís l’acampada. D’aquesta manera s’ha emprat la força coarcitiva amb el veïnat de manera preventiva, i s’ha deixat el diàleg al calaix. Els mitjans públics del Prat no van publicar declaracions de les persones acampades durant el seu desallotjament, tot i tenir-les, i les xifres aparegudes a les notícies tenien com a única font la traslladada per l’Ajuntament. A què es deu aquesta manca de voluntat de diàleg i l’enviament dels Mossos d’Esquadra al veïnat, a la vegada que es mirava d’evitar que els periodistes i treballadors i treballadores dels mitjans locals informessin correctament de tot el que estava passant? Qui ha gestionat comunicativament aquesta situació, es té previst pel govern municipal assumir o depurar responsabilitats al respecte?\n5) Quin és el cost econòmic dels desproporcionats dispositius policials que s’han utilitzant aquests dies, tant de les sis furgones de la ARRO dels mossos d’esquadra que van intervenir en el desallotjament, com sobretot, de les diverses patrulles de policies municipals que estan dedicades les 24 hores exclusivament a vigilar les obres, i que per suposat , cobren sous de diners públics i estan deixant de fer funcions realment importants?\n6) Quin és el suport real que té el projecte de l’Artesà? De moment cap entitat de la població s’ha mostrat públicament favorable a aquest projecte, ni tan sols ho han fet aquelles que en el ple de juny de 2016 va esmentar la regidora Alba Bou, les quals només van ser informades i no van participar en la decisió com es volia fer veure, de fet, algunes de les quals arrel d’aquella intervenció es van desmarcar a posteriori. En canvi, hi ha constància pública de moltes entitats que s’han declarat contràries a aquets projecte i s’han sumat als milers de signatures de veïns i veïnes que han sigut absolutament ignorades. Aquesta decisió unilateral d’enderrocar l’Artesà només s’està defensant per motius partidistes de les forces de l’equip de govern i una molt reduïda part dels seus militants. Perquè no es plantegen cedir la veu a la ciutadania i preguntar en un referèndum públic si estem d’acord? Saben quin és el cost real i social d’un procés participatiu?\n7) Amb el permís de la Plataforma contextualitzaré una mica aquesta pregunta que faré, i és que heu dit que havieu preguntat o us havieu preocupat per als comerciants i propietaris dels negocis de l’Avinguda, i el que nosaltres volem preguntar és si també heu tingut aquest treball de preguntar, informar-vos i preocupar-vos per la situació en la que quedaran els treballadors i treballadores que han quedat a l’atur del Cafè de l’Artesà. Coneixem a la gent d’allà, com segurament molta gent d’aquí els coneix, son joves, són mares i pares de família, i sabem el sotrac que els ha suposat a la la majoria aquesta pèrdua de feina. Un contracte que en un principi estava estipulat en cinc anys s’ha vist interromput i retallat per la decisió de l’Ajuntament, a més, just abans de l’època de l’estiu tan necessària per aquest gremi. Han pres alguna mesura per ajudar als treballadors i treballadores que aquest Ajuntament ha deixat sense feina? Saben realment en quina situació han quedat moltes i molts d’ells?\n8) Les obres de remodelació del cafè de l’Artesà executades entre el 2013 i 2014 van costar 624.329,74€. La gran majoria de reformes que es van fer llavors no hauran servit per res, remodelant-se amb el nou projecte la barra, cuina, serveis, i moltes de les obres realitzades llavors. Pensa algú donar explicacions o assumir responsabilitats per aquesta mala planificació i aquella despesa inútil de diners?\n9) I per acabar, vostès creuen necessari que en el context actual de crisi és imprescindible dedicar 16 milions d’euros, que el Sr. Mijoler ha dit que eren de la ciutadania, en la construcció d’un teatre nou, quan només reformant el que ja tenim se’n podien dedicar aproximadament 9 milions d’euros, que és el cost que té previst dedicar l’Ajuntament de Barcelona en la remodelació del Teatre Arnau, en la qual ens podríem comparar. No creuen que es podrien dedicar tots aquests recursos sobrants, 7 milions d’euros, a altres temes tan necessaris al nostre municipi com poden ser els serveis socials, l’habitatge o un llarg etcétera?


Com utilitzar endolls de Djibouti a Alemanya\nConnectors, preses de corrent, adaptadors i altra informació necessària per viatjar des de Djibouti a Alemanya en aquesta pàgina. Si voleu un informe per a altres països, torneu a iniciar l’ assistent per trobar a adaptadors elèctrics per al vostre viatge aquí .\nLa tensió no és exacta, però la diferència sol ser tolerable pels dispositius elèctrics. És molt segur connectar el vostre aparell elèctric de Djibouti a Alemanya sense un adaptador de tensió. Si teniu algun problema amb un dispositiu especial, és a dir, un dispositiu mèdic, probablement voldreu demanar més ajuda professional.


Més de 130 estafes cada dia\nAugmenta la delinqüència a Catalunya després de vuit anys, amb un 17% més d’assalts a les botigues\n5 min. Barcelona 06/04/2018 22:55\n651x366 La majoria de les estafes a internet han sigut per compres en webs no segures. / GETTY La majoria de les estafes a internet han sigut per compres en webs no segures. / GETTY\nPer primer cop en els últims vuit anys, el 2017 es va tancar amb més delictes que l’any anterior a Catalunya: un 4,18% més que el 2016. Aquest canvi de tendència, segons les dades dels Mossos d’Esquadra, es deu a l’augment dels fets criminals que afecten les persones (un 1,22% més) i el patrimoni (un 4,64% més). “En seguretat és normal que les xifres oscil·lin”, defensa el portaveu dels Mossos, l’inspector Albert Oliva, que afegeix que “no és fàcil” que la delinqüència es mantingui a la baixa. Entre els delictes contra el patrimoni que més s’han incrementat en un any hi ha les estafes (un 18% més), els robatoris de vehicles (un 9% més) i els furts (un 6% més).\nPel que fa als fets penals contra les persones, els que més han augmentat han sigut els homicidis i els assassinats (un 18% més) pels atemptats terroristes de Barcelona i Cambrils: de les 65 víctimes mortals del 2017, 16 van ser el 17-A. Si no es comptabilitzessin aquests casos, els homicidis i els assassinats haurien disminuït gairebé un 25%.\nL’any passat es van produir, de mitjana, més de 130 estafes al dia. El 52% dels casos han sigut a internet, la majoria per compres fraudulentes en webs no segures. De fet, el 69% de totes les estafes estan vinculades a les targetes bancàries. “Cada any, la meitat de la població fa com a mínim una compra per internet”, recorda Oliva: “Això anirà a més”. Per això, els Mossos llançaran aviat una campanya sobre l’ús d’internet. “El sistema de pagament de les webs ha de ser segur i s’ha de mirar bé on es posen les dades”, avisa Oliva, que admet que és complicat reclamar les estafes vinculades a la xarxa. El 2017 només es van resoldre el 16% dels casos. Ha sigut el quart any consecutiu que s’han incrementat les estafes, que també han afectat empreses que reben correus electrònics d’un proveïdor a qui han suplantat la identitat, al qual han arribat a fer pagaments de milers d’euros.\n540x327 Gràfics dels fets delictius de l'any 2017 a Catalunya Gràfics dels fets delictius de l'any 2017 a Catalunya\nPugen els robatoris violents\nTambé el 2017, després de quatre anys a la baixa, els robatoris violents s’han incrementat un 12%. Els que més han augmentat són els que es produeixen a l’interior d’establiments. Segons el balanç dels Mossos se n’han produït 355 més que el 2016, el que suposa un increment del 17%. Els únics robatoris amb violència que disminueixen són les estrebades. Pel que fa als robatoris sense violència, baixen els assalts a domicilis, però el portaveu de la policia catalana alerta d’un “repunt” els últims mesos de l’any que continua aquest any. El 2017 s’han produït un 6% més de furts i més de la meitat s’han registrat a Barcelona, on aquest tipus de delicte ha crescut un 9%. Segons els Mossos, els petits robatoris es concentren especialment a les ciutats que reben més visitants. Bona prova és que sumant els que es produeixen a l’àrea metropolitana de Barcelona i als municipis turístics de Girona i Tarragona representen el 95% del total.\nLes ordres d’allunyament al metro han fet fora els carteristes del transport de la capital catalana i els han tornat als carrers, on s’aprofiten principalment dels descuits. Els lladres també aprofiten els oblits a l’interior d’establiments, sobretot “en aglomeracions i hores punta”, segons Oliva, que destaca un altre tipus de robatori als comerços: emportar-se la mercaderia anul·lant les alarmes amb bosses o paper d’alumini. Aquesta estratègia preocupa especialment els petits establiments, “que no es poden permetre contractar un vigilant” perquè a les grans superfícies, afegeix Oliva, és una tècnica més “coneguda”. En canvi, amb les campanyes específiques a les grans ciutats, els Mossos han pogut “erradicar” els furts de lladres al carrer que es feien passar per falsos policies i els de falsos operaris que picaven a la porta per acabar robant dins el domicili.\n757 agressions sexuals\nUn altre dels delictes que han augmentat el 2017 ha sigut el de les agressions sexuals: un 2% més que el 2016. Suposen un 1,6% dels delictes contra les persones, i l’any passat es van denunciar 757 casos (16 més que l’any anterior). Els 100% dels autors són homes, i gairebé la meitat tenen entre 17 i 33 anys. “Entre les víctimes hi ha menors”, destaca el portaveu dels Mossos, que apunta que hi ha casos que es produeixen en l’àmbit de l’oci nocturn i altres per part de les persones més pròximes a l’entorn de les víctimes. Pel que fa als abusos sexuals, després del repunt de fa dos anys pel cas Maristes, el 2017 es van reduir gairebé un 2%. La policia ara treballa per fer aflorar els casos entre les persones amb discapacitat intel·lectual.\nL’any passat els delictes van pujar a totes les regions policials catalanes menys a les Terres de l’Ebre, el Pirineu Occidental i Ponent. Els augments més importants han sigut a Barcelona (amb un 7% més d’activitat delictiva) i Girona (amb un 5% més).\nLa discriminació política es duplica coincidint amb l’1-O\nEls delictes d’odi suposen només un 0,1% del total de víctimes, però en un 2017 marcat per la celebració de l’1-O, la violència policial, la declaració d’independència i l’empresonament del Govern destaca que la discriminació per raó de l’orientació política de la víctima hagi pujat un 111%, passant de 72 víctimes a 152. “No és gaire difícil amb el que ha passat”, admet el portaveu dels Mossos, Albert Oliva. El creixement es dispara els últims tres mesos de l’any, que han concentrat 89 delictes amb 106 víctimes de les 152 totals. Oliva descarta parlar de “crispació” al carrer. “Afortunadament la gent pot anar tranquil·la, són expressions puntuals”, assegura. També han crescut la discriminació religiosa, la LGTBIfòbia i el racisme.


José Ríos ha de renunciar al mundial per passar pel quiròfan | Atletisme Català\nInici General José Ríos ha de renunciar al mundial per passar pel quiròfan\nJosé Ríos ha de renunciar al mundial per passar pel quiròfan\nJa feia unes setmanes que hi havia la possibilitat real de publicar aquesta notícia que no hauríem volgut haver de publicar mai, però finalment el presi s\_’ ha vist obligat a prendre aquesta decisió. Després d\_’ un 2008 difícil semblava que el 2009 seria un gran any per a en José Ríos, sobretot havent dut a terme probablement la millor temporada d\_’ hivern de la seva vida. El passat 1 d\_’ abril va operar-se per solucionar una molèstia que arrossegava ja feia anys i havia d\_’ estar entre 6 i 8 setmanes de baixa per reprendre posteriorment els entrenaments de cara a la marató del mundial pel qual ja estava seleccionat. Després d\_’ aquest període, però, en Jose només ha pogut rodar degut a un altre dolor que li aparegué. Tot i això, ha intentat en tot moment continuar entrenant per arribar bé a la marató del campionat del mundial de Berlín, però no serà possible.| Finalment li han diagnosticat un osteofit en el sacre ilíac que li han de treure per la part interna, però s\_’ ha d\_’ operar per davant i és una intervenció complicada. Un osteofit és una protusió d\_’ un os o un cartíleg que es sol desenvolupar pels voltants d\_’ alguna articulació que està degenerant. No són font de dolor per si mateixos, però poden crear pressió en qualsevol nervi que surti de la columna vertebral i originar forts dolors. L\_’ operació la durà a terme el dr. Humbert Ferrer el dia 19 d\_’ agost i probablement el presi haurà d\_’ estar ingressat uns 7 dies. En Jose, però, és optimista. Tot i que és conscient que als seus 35 anys molts il.luminats el jubilaran, ell està convençut que li queda molta corda encara i farà tot el possible per ser campió d\_’ Europa de marató l\_’ any vinent a Barcelona. Serà la segona gran cita internacional que es perdrà des dels Jocs Olímpics de Sidney al 2000. En l\_’ anterior ocasió, igual que en aquesta, també havia estat seleccionat, de manera que encadena 10 anys consecutius dins la llista d\_’ escollits, cosa de la que molt pocs poden presumir. L\_’ altra absència fou al 2003 amb motiu el campionat del món a París. Aleshores fou una inoportuna apendicitis que, pocs dies abans de viatjar a la capital francesa, el va deixar K.O. Li desitgem que es recuperi el més aviat possible de la intervenció i que pugui fer realitat el seu somni de ser campió d\_’ Europa.


Un decret per arraconar el català: l'obsessió de Bauzá\nFins i tot el sindicat més proper al PP s'ha sumat a l'aturada\n3 min. Palma. 16/09/2013 00:25\n260x366 L'oposició al TIL ha anat creixent per moments i ha generat tot tipus d'iniciatives ciutadanes que protesten pel fons i per les formes del Govern. / A. BASSA L'oposició al TIL ha anat creixent per moments i ha generat tot tipus d'iniciatives ciutadanes que protesten pel fons i per les formes del Govern. / A. BASSA\nEl conflicte a l'educació a les Illes Balears està ple d'incògnites. Algunes tenen resposta, d'altres encara no.\nÉs el pla del Govern Bauzá per aplicar el trilingüisme a les escoles\nEl TIL és l'acrònim de Tractament Integrat de Llengües, el decret que ha aprovat el Govern balear per aplicar el trilingüisme a l'ensenyament a partir d'aquest curs. Implica la introducció d'un idioma estranger (generalment l'anglès) com a llengua vehicular de l'ensenyament. Això vol dir que a partir d'ara es començaran a fer assignatures no lingüístiques (matemàtiques, per exemple) en anglès. De moment, només s'aplica als primers cursos de cada cicle i, de manera progressiva, s'estendrà a la resta.\nI la immersió?\nLa immersió lingüística en català desapareix a les aules balears\nL'aplicació del TIL suposa la fi de la immersió lingüística als centres que la practicaven a Balears no només perquè la introducció de l'anglès en l'ensenyament es fa a costa de la llengua catalana, sinó perquè, a més, es fixen uns mínims de classes en castellà que també suposen un increment de les assignatures.\nPer què es queixen?\nMolts docents rebutgen la imposició del TIL sense mitjans\nTot i que són molts i diversos els motius de queixa, bona part dels docents (i per extensió, de la comunitat educativa) centren la indignació en la imposició del TIL per part de la Conselleria d'Educació. Consideren que s'aplicarà de manera improvisada, sense els recursos necessaris, sense prou preparació dels professors i a costa de l'ensenyament en català.\nI els llibres de text?\nMolts centres encara no saben en quin idioma han de ser\nEl permanent estira-i-arronsa d'aquest estiu entre Educació i les escoles ha ajornat l'aprovació definitiva dels projectes lingüístics. Això suposa que desenes d'escoles no tinguin encara una idea clara de quines assignatures s'impartiran en anglès, castellà i català.\nCom afecta la vaga?\nL'aturada comença avui a la pública i a la concertada\nTots els sindicats amb presència en l'ensenyament públic fan costat a la vaga convocada per l'STEI-i i CCOO. Fins i tot el sindicat ANPE (més proper a les tesis del PP) es va sumar a darrera hora a la convocatòria després que fracassàs l'última reunió amb la Conselleria dijous, que només durà una hora i mitja. Educació es va negar a ajornar l'aplicació del TIL ni la paralització dels expedients als tres directors de Maó destituïts. L'aturada comença avui.\nEl TIL no estava suspès?\nNo, perquè el Govern ha aprovat un decret llei per mantenir-lo\nL'aplicació del decret de llengües va quedar suspès divendres de la setmana passada dematí, després que el Tribunal Superior de Justícia de les Illes Balears (TSJIB) en paralitzàs el calendari d'aplicació. El Govern balear, però, va anunciar de seguida un nou decret llei per mantenir l'essència del TIL, que va ser aprovat just tres hores després que es conegués la decisió del TSJIB.\nEls projectes lingüístics?\nHi ha escoles que s'ajusten al TIL, però n'hi ha trenta que no ho fan\nCada escola ha seguit el seu ritme a l'hora d'aprovar els projectes lingüístics. És per això que alguns centres ja s'adapten al TIL (sigui perquè han cedit davant la Conselleria o perquè no hi estan en contra), mentre que desenes d'escoles s'han negat a acceptar les correccions fetes pels inspectors d'Educació en els seus projectes inicials (sense rebaixar el català). Aquests centres són una trentena a la Illes i han decidit prorrogar els projectes lingüístics vigents, que garanteixen com a mínim un 50% de classes en català.


Desè aniversari de Agromart – Agromart\nDesè aniversari de Agromart\nAquest mes és un mes molt especial per a nosaltres. Celebrem el nostre desè aniversari. Fa molts segles Ramón Llull, va dir “Persevera, amb bondat, en les teves empreses.”\nI és des de la sinceritat i la creença plana i oberta que estimem el treball que fem. Perquè amb els peus en la terra podem imaginar un futur una mica millor, almenys per als que defensem l’equilibri del model productiu a l’illa. Ara tot el que envolta al producte local està de moda (i ens alegrem), però per a nosaltres és una creença arrelada, així ens ho van ensenyar, i per això som aquí, perseverant com millor sabem.\nSi en una jornada, tot pot canviar, imagina 10 anys! Els sentiments, les idees i les creences canvien, a vegades. Les relacions, les carreres, les regles i fins i tot les persones canvien. Els cicles de naixement, vida i mort en l’àmbit humà i en la resta de la naturalesa estan regits pel canvi. Les estacions, el clima i l’evolució del nostre planeta són sempre fruit del canvi. I en aquest canvi permanent vivim, i malgrat les dificultats actuals, quan no n’hi va haver?\nAgromart es va fundar el 2010 després de la fusió de les empreses dels joves foravilers porrerencs, els germans Higuera de Sa Volta (Miquel, Rafael i Apolonia) i Tomeu Lliteres. D’aquesta manera aconseguirem reduir costos i poguéssim seguir produint. Un dels principals canvis que es van posar en marxa després d’aquesta fusió va ser canviar el canal de distribució, i començarem a distribuir els nostres productes a través de les nostres pròpies botigues.\nLa gratitud és la memòria del cor, i per això volem agrair a totes les persones que viatgen amb nosaltres en aquest projecte local, de proximitat i molt arrelat a la nostra benvolguda illa.\n#EstimaLaTerra #Mallorca #Agromart #LaTerraiLesPersones #km0 #SomUnOrganisme #10anys\nEntrada anterior « Al rebost… i a la cuina amb Tomeu Lliteres\nSegüent entrada Son Rossinyol »\nVi Fibló 1940\nPollastre Ecològic de Mallorca\nOli Son Naava


Fes clic aquí per conèixer al nostre grup d’assessors.\nTens una visita de fora de Barcelona i necessites un espai per reunir-te? Vols un espai per poder presentar un nou projecte? Et cal un lloc per reunir-te amb un client o un proveïdor i no disposes d’un espai idoni?\nL’ACEDE t’ofereix la possibilitat de reservar una sala de juntes per poder celebrar reunions. Els socis amb quota d’entitat associada disposen de 3 hores mensuals gratuïtes no acumulables, a partir de la tercera hora la sala té un cost de 15 € per hora. Es pot reservar la sala per a un mínim de 4 persones, per a més de 4 persones el cost de la sala tindrà un suplement de neteja.\nLa sala de reunions no està disponible durant el mes d’agost.\nL’ACEDE disposa de diferents grups sectorials (Turisme, Seguretat, Assessors, Transport, Carnica, Tic, Formació, etc.) que treballen per millorar i solucionar problemes de tota mena relacionats amb el sector. Per mitjà de la formació d’aquests grups sectorials, l’ACEDE promou la interrelació i intercooperació amb tots els grups parlamentaris del Parlament de Catalunya, del Congrés dels Diputats i del Senat. Les tasques d’assessorament sobre les ordres, reglaments i lleis que s’han d’aprovar a les diverses institucions catalanes i espanyoles tenen molta importància per als nostres associats.\nEn els grups sectorials de l’ACEDE en els que sigui necessari fer força per millorar alguna llei o reglament, l’ACEDE els aconsegueix reunions amb les diverses entitats públiques, Govern i institucions pertinents. D’aquesta manera, fem de pont entre les empreses i l’administració pública perquè es puguin comunicar i traslladar les seves preocupacions.\nL’espai de coworking de l’ACEDE permet que el treballador autònom no se senti aïllat. En estar dins de l’ACEDE potenciarà les relacions professionals amb clients i proveïdors:\n– Podrà gaudir de connexió a Internet a través de wifi, impressions a color, sala de reunions,\nvideoconferència i una sala office.\n– Compartirà l’espai amb altres empreses i amb els treballadors de l’ACEDE.\n– Estarà ben comunicat amb el transport públic, amb enllaç amb la línia 5 (blava) parada\nHospital Clínic, línia d’autobús, i a 15 minuts de l’estació de Sants i a 10 minuts de la Plaça\n– El servei de coworking va dirigit a:\nAls que no volen sentir l’aïllament de treballar des de casa\nL’ACEDE ofereix un servei de correspondència amb el qual pot gestionar la correspondència i rebre les cartes o paquets de les empreses que contractin aquest servei. D’aquesta manera, l’empresari no ha de domiciliar la paqueteria a la seva llar. Sempre hi haurà una persona disponible per recollir-los.\nAmb aquest servei l’ACEDE assumeix un paper d’assessorament estratègic i acompanya a noves cooperatives o petites empreses en el procés de materialització d’un projecte. En altres paraules, guiem als emprenedors a fer realitat una idea assessorant-los en totes les fases del procés.\nA l’ACEDE creiem en una economia sostenible i, per això, treballem amb els nostres associats per ajudar-los a conduir la seva activitat d’una forma amigable amb el medi ambient.\nEstem compromesos envers les necessitats dels nostres grups d’interès entre els diferents àmbits, compromesos amb la transparència i els codis de bones pràctiques, i ens impliquem i ajudem als nostres associats a complir amb aquests propòsits.


Prensa Ibérica supera els 2,3 milions de lectors - Diari de Girona\nEl grup, del que forma part Diari de Girona, consolida la seva posició a Catalunya\nredacció | girona 03.12.2020 | 20:22\nPrensa Ibérica, el grup de comunicació del que forma part Diari de Girona, consolida la seva posició com un dels principals grups de comunicació a Espanya. Els seus periòdics i revistes superen els 2,3 milions de lectors, segons les dades publicades avui per l'Estudi General de Mitjans (EGM).\nEls diaris de Prensa Ibérica i Grup Zeta aconsegueixen 1,9 milions de lectors diaris, la qual cosa representa el 25% de l'audiència total. És a dir, un de cada quatre lectors s'informa a través d'una capçalera de Prensa Ibèrica.\nEl grup se situa en segona posició en nombre de lectors de premsa diària, només superada per un estret marge per Unidad Editorial, que suma 2,1 milions de lectors.\nQuatre de les capçaleres del grup, El Periódico de Catalunya, La Nueva España, Faro de Vigo, i Levante-EMV estan entre els dotze diaris d'informació general de pagament més llegits del país.\nPrensa Ibérica confirma una vegada més el seu lideratge en diferents regions. A la Comunitat Valenciana, on edita Levante-EMV de València, Información d'Alacant i Mediterraneo de Castelló, continua sent líder absolut en superar els 347.000 lectors diaris, un 59% del total, segons la nova onada del EGM.\nEls seus diaris són també els més llegits a Canàries, on La Província i El Dia aconsegueixen els 186.000 lectors diaris (60% del total), i a Astúries, on La Nueva España supera els 231.000 lectors diaris (el 73%).\nPrensa Ibérica consolida la seva posició a Catalunya, on les seves capçaleres (El Periódico de Catalunya, Diari de Girona i Regió 7) sumen 307.000 lectors diaris.\nPrensa Ibérica es manté també com a referent en el segment de la informació esportiva, en el qual les seves capçaleres (Sport i Superdeporte) aconsegueixen els 303.000 lectors diaris.\nLes seves revistes, entre les quals destaquen publicacions com Woman i Viajar, aconsegueixen els 485.000 lectors.


Tsipras dimiteix i porta Grècia a les eleccions anticipades\nEl govern de Syriza vol celebrar els comicis al més aviat possible per tancar la crisi interna dins del partit i evitar el càstig per l'impacte social de les retallades pactades\nARA Barcelona 20/08/2015 19:45\n651x366 Alexis Tsipras esperant ser rebut pel president de Grècia, per comunicar-li que ha dimitit / REUTERS Alexis Tsipras esperant ser rebut pel president de Grècia, per comunicar-li que ha dimitit / REUTERS\nEl primer ministre grec, Alexis Tsipras, ha anunciat la seva dimissió en una intervenció televisada aquest dijous. Ha reconegut que no ha pogut complir amb el seu programa electoral i que per això demanarà un altre cop la revàlida de les urnes. Tsipras ha revelat que ha presentat la dimissió a Prokopis Pavlópulos, president del país, set mesos després de guanyar les eleccions, i ara posa en marxa el procés de convocatòria electoral. "Els grecs han de decidir qui governa el vaixell i qui gestionarà el deute", ha dit el primer ministre dimissionari.\nEl ja ex primer ministre no ha concretat la data dels comicis. Al migdia, un membre del govern ha dit que "la intenció és celebrar les eleccions el 20 de setembre", després de la reunió que ha mantingut Tsipras amb els seus homes de confiança.\nTsipras ha defensat que van intentar negociar el millor acord possible per als grecs, el tercer rescat del país, que s'ha fet efectiu aquest dijous i que suposa més retallades que les que els grecs van rebutjar al referèndum del 5 de juliol. Per això ha dit que té "l'obligació moral de posar aquest acord davant del poble, i permetre que el jutgin". "Dimiteixo perquè he esgotat el mandat que el públic em va donar a les eleccions del gener. Ara heu de decidir amb el vostre vot si hem actuat correctament".\nEl líder de Syriza també ha carregat contra els crítics dins del partit, que li retreuen haver traït el projecte de ruptura amb l'austeritat i els ha acusat de "voler destruir" el primer govern d'esquerres de Grècia. "Malgrat les dificultats, continuo confiant que tindrem dies molt millors. Cal escoltar la veu del poble grec per complir el nostre programa. Necessitem més experiència, hem d'estar més preparats", ha reconegut el líder de Syriza.\nLa decisió sobre la data de la convocatòria, en última instància, està en mans del president, que és qui té la potestat constitucional per convocar els comicis. Fins que se celebrin les eleccions, el govern provisional estarà encapçalat per la presidenta del Tribunal Suprem, Vassiliki Thanou, que es convertirà accidentalment en la primera dona cap de govern de Grècia.\nent is Vassiliki Thanou-Christophilou afte\nVassiliki Thanou-Christophilou a\nEl tercer rescat de Grècia, que s'ha fet efectiu aquest dijous, ha trencat Syriza, el partit de Tsipras, amb la deserció d'una quarantena de diputats que no han avalat el rescat ni les mesures d'austeritat que hi estan associades. Això ha deixat el primer ministre, només sis mesos després d'assumir el govern, en mans del suport parlamentari de l'oposició: dels conservadors de Nova Democràcia, els liberals d'El Riu i els socialdemòcrates del Pasok. Una situació insostenible, després d'haver acceptat un acord amb els creditors internacionals encara més dur del que els grecs van rebutjar en referèndum el 5 de juliol.\nSembla que Tsipras ha optat per precipitar els comicis al més aviat possible, abans que Syriza celebri un congrés per intentar tancar la crisi interna. D'aquesta manera limita el desgast del partit, un sector del qual ja ha cridat els grecs a mobilitzar-se contra el tercer rescat: les eleccions se celebrarien abans del congrés de Syriza. A més l'ala esquerra del partit tindrà poc temps per preparar-se per a la contesa. Avançar els comicis suposarà també que els grecs votin abans que es faci notar l'impacte social de les mesures d'austeritat que s'han pactat, com la retallada en les pensions, les privatitzacions i l'augment de l'IVA.\nDurant l'agost no hi ha hagut enquestes, però els sondejos de finals de juliol indicaven que Tsipras manté un important suport dels electors. Amb els partits de l'oposició travessant greus crisis, Syriza no té rival polític, tot i que s'ha de veure fins a quin punt patirà un desgast per la dissidència a les seves files. Tsipras, doncs, haurà de buscar probablement una aliança amb altres partits per governar el país.


Un nou operador mòbil ofereix una tarifa gratuïta amb trucades, dades i W\n🔴 Junqueras recorre al TGUE per recuperar el seu escó a l'Eurocambra\nUn nou operador mòbil ofereix una tarifa gratuïta amb trucades, dades i Whatsapp il·limitat\nAquest nou operador mòbil s’anomena FreedomPop\ndissabte, 8 d’octubre 2016 - 11:59h\nLa guerra dels preus arriba a la telefonia mòbil, fet que tard o d’hora, beneficiarà al consumidor. Les grans operadores ofereixen pocs avantatges per mantenir l’hegemonia i no perdre massa diners amb les noves incorporacions i les que ja fa temps que utilitzen el seu operador. Fa uns anys va aparèixer Yoigo i va començar a oferir una tarifa mai vista, l’anomenada tarifa «Sinfín», amb 20 GB, que sembla que li ha proporcionat uns resultats força profitosos.\nActualment, acaba d’entrar un nou operador mòbil virtual anomenat FreedomPop, que ofereix diverses tarifes a preus molts competitius. D’entre totes elles, una d’aquestes tarifes és la de «200 Básico» que inclou 100 minuts de trucades, 300 SMS i 200 MB de dades amb Whatsapp a banda. Cal destacar que per l’aplicació de missatgeria segons explica l’operadora disposem d’ús il·limitat, però a la pràctica es tracta d’un màxim d’un GB, incloent-hi fins i tot, les trucades. Tot i això, si voleu conèixer les peculiaritats d’aquesta nova companyia telefònica i el seu nou sistema, en el següent vídeo t’ho explica amb més detalls.\nSense cap dubte, el negoci d’aquest operador es basa en dues parts: la primera és l’excés d’ús, ja que, si ens passem dels 200 MB gratuïts, ens començaran a cobrar a 1,5 cèntims per MB consumit. La segona font d’ingressos d’aquesta operadora són els altres plans de dades que ofereixen amb unes característiques molt més convencionals.


Interessant debat al voltant de les violències sexuals | TSCAT\nInteressant debat al voltant de les violències sexuals\nEl 6 de novembre, es va celebrar el segon debat del cicle "Dones en diàleg", que impulsa l'equip de Gènere del Col·legi i que va aplegar unes 25 persones. En aquesta ocasió, el tema de reflexió escollit van ser les violències sexuals, tema que, disortadament, segueix estant en el focus de l'actualitat en els darrers dies.\nPer aquest debat, moderat per Cristina Cruz, de l'equip de Gènere del TSCAT, vam comptar amb tres ponents d'excepció, que van aportar interessants reflexions i molts elements per al debat posterior,\nLa primera en intervenir va ser Ana Burgos, coordinadora Obsevatori Noctàmbul@s (Fundació Salut i Comunitat), que amb la presentació "La manada no son 5, es el sistema", va posar nombrosos exemples de violències sexuals als mitjans de comunicació, a les pròpies campanyes institucionals, a la publicitat, a la jurisprudència, a l'imaginari col·lectiu i refrener o a les nostres tradicions. "L'amenaça de violència sexual és una manera de mantenir-nos dòcils", va assegurar Burgos. I va afegir, "la violència sexual és un conjunt de normes que defineixen la nostra societat. La violència sexual és el sistema".\nSeguidament, Montse Pineda, coordinadora d’Incidència Política. Creación Positiva, que, com a treballadora social, es va alegrar que el Col·legi "hagi posat el feminisme en la seva agenda política". Pineda va reflexionar al voltant del paper de les treballadores socials davant d'aquests casos: "el sistema ens dona informació sobre les prestacions disponibles però no de com abordar aquestes situacions". També va assegurar que el protocol davant de les violències sexuals pivota sobre "l'emergència i en ser penalista".\nFinalment, Anna Hernández, educadora social del programa SICAR. ADORATRIUS, va centrar la seva exposició en parlar del tràfic d'éssers humans i les violències sexuals: quan es dona, com es produeix , quin impacte té sobre les dones o quins factors són determinants en el seu procés de recuperació.\nDurant la segona part de l'acte es va fer un intens i profitós debat amb les persones assistents i les ponents on es va parlar de la influència dels moviments socials, sobre la feina que fan i que poden fer les treballadores socials, sobre les campanyes publicitàries, sobre els espais de reflexió existents al voltant d'aquest tema, sobre l'àmbit de salut o d'infància.\nEt vas perdre el debat? Ja el pots veure al nostre Youtube\n(per motius tècnics els so no té, en alguns moments de la gravació, la qualitat desitjada. Disculpeu les molèsties)


El nombre d'habitatges visats a Espanya en l'últim any sobrepassa les 800.000 | Consumer\nEl nombre d’habitatges visats a Espanya en l’últim any sobrepassa les 800.000\nEls arquitectes adverteixen que el ritme de creixement de la construcció pot posar en perill el sistema financer i econòmic\nMés de 800.000 habitatges s’han visat a Espanya en els últims 12 mesos, segons dades publicades ahir pel Consell Superior de Col·legis d’Arquitectes. L’assessor d’Estadística i Economia d’aquest organisme, Ricardo Vergés, va qualificar aquest ritme de creixement d’insostenible “” i va destacar el risc que aquest imparable avanç de la construcció pugui posar en perill el sistema financer i econòmic nacional, ja que les famílies han de ja més de mig bilió d’euros per les seves cases. Segons el parer de Vergés, el “boom” ha caigut en la costa i s’ha traslladat ara a l’interior.\nEntre abril de 2005 i març d’aquest any s’han visat 820.107 habitatges, la qual cosa suposa un increment interanual del 4,1%, segons les dades de l’informe de conjuntura presentat pels arquitectes. De la suma total, 755.246 (el 92%) van ser pisos del mercat lliure, mentre només 64.861 (el 8% restant) van comptar amb alguna ajuda pública.\nEl ritme imparable queda patent en el desglossament del primer trimestre de l’any. Període pel qual el nombre de visats de pisos lliures va créixer en termes interanuals un 2,9%, fins als 202.033, mentre que el d’habitatges protegits (VPO) es va desplomar un 29%.\nVergés va ressaltar que aquesta situació no pot mantenir-se en el temps. “Això no es pot sostenir, és clar que el lliure mercat ha creat un desequilibri molt fort”, va dir. Va criticar també al Ministeri d’Habitatge doncs, malgrat haver llançat un ambiciós Pla (amb 720.000 VPO en quatre anys), “no té manera de veure com funciona la seva estratègia, ja que no pot analitzar unes dades que moltes vegades no li arriben”.\nExtremadura al capdavant\nLa comunitat on es va registrar un major creixement en el nombre d’habitatges visats en el primer trimestre de l’any respecte al mateix període de 2005 va ser Extremadura, amb un augment del 33,5%. Li segueixen Balears, amb un increment del 31,7%, i La Rioja, amb un 27,9%.\nEn l’altre extrem se situen les ciutats autònomes de Ceuta i Melilla, que en aquest període van experimentar un descens en el nombre de cases visades del 88% i el 47,4%, respectivament, seguides de Navarra, amb un 36% de visats menys.\nLa majoria de les comunitats van registrar baixades en el nombre d’habitatges protegits durant el primer trimestre, excepte Cantàbria, amb un augment de l’1.340%; Balears (+231,6%) i Canàries (+205,4%). Els majors descensos es van produir a Melilla (-100%), Castella-la Manxa (-75,6%) i Aragó (-54,7%).\nFinalment, cal destacar que Andalusia és la que més projectes d’execució d’obra té, amb 171.106 habitatges visats (157.935 lliures i 13.171 protegides), seguida de Catalunya, amb 120.798 (115.117 lliures i 5.681 protegides), i la Comunitat Valenciana, amb 100.833 (97.302 lliures i 3.531 protegides).\narquitectes habitatges número de viviendas visadas en españa-ca protegides ritme de creixement


tot el que sabem sobre l’acusat de kavanaugh deborah ramirez - Crim\nTot el que sabem sobre les al·legacions de Deborah Ramirez contra Kavanaugh\nFoto de Deborah Ramirez: No acreditat / AP / Shutterstock\nUns dies abans que el Comitè Judicial del Senat tenia previst escoltar l’al·legació d’agressió sexual de Christine Blasey Ford contra l’aleshores –el candidat del Tribunal Suprem, Brett Kavanaugh, l’any passat, una dona anomenada Deborah Ramirez es va presentar amb la seva pròpia acusació contra Kavanaugh, al·legant que va empènyer el seu penis en la cara en una festa de dormitori quan eren estudiants a Yale. En el moment del presumpte incident, a principis dels anys vuitanta, estava fortament intoxicada i temia que el GOP faria servir això per desacreditar-la. També es va mostrar reticent a parlar després de presenciar els implacables atacs personals llançats contra Ford.\nA mitjans de setembre de l'any passat, El Nova York va publicar una investigació sobre el presumpte incident, en què Ramírez va compartir el seu record sobre el que va passar i va dir que creia que la investigació del FBI estava 'justificada'. (Kavanaugh va negar rotundament les denúncies en un comunicat a la revista, titllant-les de 'simple, senzilla i senzilla'.)\nDesprés de la publicació de l’article, es van fer realitat moltes de les pitjors pors de Ramírez: estava inundada d’amenaces vitriòliques i els defensors de Kavanaugh van utilitzar el seu estat embriagat en el moment del presumpte assalt contra ella. I tot i que l’FBI va investigar les seves pretensions, no va donar res. Però segons un maldecap informe nou de Nova York Temps, potser va ser perquè els agents van negar a entrevistar nombroses persones amb proves que podrien haver corroborat el compte de Ramírez, algunes de les quals van abandonar el seu camí per arribar al FBI.\ndiccionari de peça dime\nA continuació, hi ha tot el que hem après sobre Deborah Ramirez i la seva al·legació contra Kavanaugh, així com la investigació presencial del FBI sobre ells.\nQui és Deborah Ramirez?\nRamírez és una dona de 54 anys que va assistir a la Universitat de Yale a principis dels anys vuitanta, el mateix temps que Kavanaugh. Avui, viu a Boulder, Colorado, on treballa al departament d’Habitatge i Serveis Humans del Comtat de Boulder des del 2013. Abans d’ocupar aquesta posició, va treballar com a coordinadora d’advocat de la víctima de l’aliança progressiva Safehouse per a la no-violència sense ànim de lucre, que ajuda a les víctimes. la violència domèstica.\nEl setembre de 2018, va acusar Kavanaugh d’haver-li posat el penis a la cara durant una festa de dorm.\nPocs dies abans de l'audiència del Comitè Judicial del Senat, Ramírez es va convertir en la segona dona que va acusar Kavanaugh de mala conducta. El seu compte, que va detallar a Ronan Farrow i Jane Mayer aEl Nova York, data del curs 1983–84, quan ella i Kavanaugh eren estudiants de primer any a Yale. Ramírez diu que ella i altres estudiants es van intoxicar molt en una festa al dormitori mentre jugaven a beure un joc amb un grup reduït d’estudiants (Kavanaugh inclòs) i que els estudiants masculins estaven jugant amb un “penis mordassa”. Però, en algun moment de la nit, Kavanaugh es va treure el penis real a la cara, afirma Ramírez. Per El Nova York:\n'Recordo que un penis estava davant de la cara', va dir. 'Sabia que això no era el que volia, fins i tot en aquest estat d'ànim.' Va recordar que va remarcar que 'No és un penis real' i els altres estudiants es van riure de la seva confusió i de la seva defunció, animant-la a 'besar-la'. Va dir que va apartar la persona, tocant-la en el procés.\nTot i que Ramírez admet que la memòria de l’incident és difusa, diu que pot “veure encara la cara de [Kavanaugh] i els malucs que es van avançant, com quan s’aixecaven els pantalons”, va dir. Ramírez també ho va dirElNova Yorkerque després del presumpte incident, un estudiant masculí 'va cridar a la sala', Brett Kavanaugh només va posar el penis a la cara de Debbie '. (Mentre El Nova York no va confirmar que Kavanaugh estigués a la festa i alguns dels antics companys de classe de Ramírez van disputar la seva denúncia, un antic company de classe va dir que està 'cent per cent segur' que un altre company de classe en aquell moment li va dir que Kavanaugh es va exposar a Ramírez.)\n'No anava a tocar un penis fins que em vaig casar', va dir Ramírez, que era un catòlic devot, sobre l'incident. 'Em vaig avergonyir, vergonya i humiliada.'\nEl GOP va llançar un esforç concertat per desacreditar les afirmacions de Ramírez.\nAl mateix Nova Yorker segons un informe, Kavanaugh va negar l'acusació, titllant-la de 'simple, senzilla i senzilla'.\n'Aquest presumpte succés de fa 35 anys no va passar', va dir. 'La gent que em coneixia, aleshores, sap que això no passava, i ho han dit ... Espero poder testificar el dijous sobre la veritat i defensar el meu bon nom, i la reputació de caràcter i integritat que he passat tota la vida construint - contra aquestes denúncies de darrera hora ”.\n(Segons els missatges de text obtinguts per NBC News, els membres de l'equip jurídic de Kavanaugh estaven treballant tranquil·lament entre reixes per refutar la reivindicació de Ramírez, arribant als testimonis potencials fins al juliol, dos mesos abans que Ramírez decidís presentar-se. suggereix que dies abans El Nova York S'ha publicat un article, el mateix Kavanaugh estava parlant amb antics companys de classe sobre les afirmacions de Ramírez.)\nL'acusació de Ramírez també va generar una resposta de Trump, que va dir als periodistes durant una reunió a l'Assemblea General dels Estats Units que Ramírez 'no té res'.\n'Ella creu que potser hauria estat ell, potser no', va dir. 'Ella admet que estava borratxa. Ella admet que hi ha terminis ”.\nEls que coneixien Ramírez, però, es trobaven al seu costat.\nA continuació El Nova YorkL’informe, una sèrie de partidaris, des de polítics demòcrates fins a l’antic company de cambra de Kavanaugh, va manifestar-se en solidaritat amb ella, i molts dels seus antics companys de classe van exercir la seva integritat.\ndeixar d’utilitzar antitranspirant\n'Tot i que Brett estava reservat normalment, era un bevent notablement pesat, fins i tot segons els estàndards de l'època, i ... es va fer bel·ligerant i agressiu quan estava molt borratxer', va dir l'antic company de cambra de Kavanaugh, James Roche, en un comunicat. “Basat en la meva època amb Debbie, la crec que és inusualment honesta i directa i no puc imaginar-la. Segons el meu temps amb Brett, crec que ell i el seu cercle social eren capaços de les accions que Debbie va descriure. '\nEls informes recents posen en dubte la investigació del FBI.\nA l'octubre de 2018, Kavanaugh va ser confirmada davant el tribunal després que el Comitè judicial del Senat va concloure que no hi havia 'cap corroboració de les denúncies' formulades per Ford i Ramírez. Però després d’una investigació de deu mesos, Nova York Temps Els periodistes Robin Pogrebin i Kate Kelly van poder trobar diverses persones que puguin corroborar el compte de Ramírez. ' Per Nova York Temps informe publicat el 14 de setembre, que adaptava els informes del proper llibre de Pogrebin i Kelly, L’educació de Brett Kavanaugh: una investigacióAlmenys set persones, inclosa la mare de Ramírez, havien sentit a parlar de l’acusació anys abans que Kavanaugh es convertís en jutge federal. A més, Ramírez va presentar una llista de 'almenys 25 persones que podrien haver tingut proves corroboradores' a l'FBI l'any passat, però no es va entrevistar ni una sola persona, tot i que alguns havien intentat acudir a l'agència pel seu compte.\nNo és la primera vegada que s'ha posat en dubte l'adequació de la investigació del FBI. En una publicació publicada a l’Indianapolis Estrella a l'octubre de 2018, William Scheuerman, un dels ex-companys de classe de Yav de Kavanaugh, va dir que va intentar contactar amb el FBI i va ser 'rebutjat' i va dir que la investigació va ser 'broma'.\n'Vaig prometre una llista de noms de persones que podrien assistir al partit en què Ramírez afirma haver estat agredit', va escriure Scheuerman, que actualment exerceix de professor de ciències polítiques a la Universitat d'Indiana. 'L'FBI no va tornar la meva trucada. A partir del que s'ha revelat sobre l'informe de l'FBI, no crec que el FBI es posés en contacte amb la gent d'aquesta llista '.\nEl Temps l'informe ha demanat renovades convocatòries de detenció.\nEn els dies posteriors a la data Temps va publicar el seu informe, els candidats a la presidència demòcrata i els polítics han demanat una nova investigació sobre les reclamacions, així com la intervenció de Kavanaugh.\n'L'any passat, la candidatura Kavanaugh es va transmetre al Senat sense un examen detallat de les denúncies contra ell', va tuitejar Elizabeth Warren. “La confirmació no és una exoneració i aquestes noves revelacions són preocupants. Igual que l’home que el va nomenar, Kavanaugh hauria de ser presa en pràctica.\nL’any passat, la candidatura Kavanaugh va ser estreta pel Senat sense un examen minuciós de les denúncies contra ell. La confirmació no és una exoneració i aquestes noves revelacions són preocupants. Igual que l’home que el va nomenar, Kavanaugh s’hauria d’acomodar.\n- Elizabeth Warren (@ewarren) 15 de setembre de 2019\nLes revelacions d'avui confirmen el que ja sabíem: durant la seva audiència, Kavanaugh es va enfrontar a acusacions creïbles i va mentir al Congrés. Dono suport a qualsevol mecanisme constitucional adequat per fer-lo responsable.\n- Bernie Sanders (@BernieSanders) 15 de setembre de 2019\nVaig seure a través d’aquestes audiències. Brett Kavanaugh va mentir al senat dels Estats Units i el més important al poble nord-americà. Va ser sotmès a la Cort mitjançant un procés descarat i el seu lloc a la Cort és un insult a la recerca de la veritat i la justícia.\nHa de ser empipat.\n- Kamala Harris (@KamalaHarris) 15 de setembre de 2019\nÉs més clar que mai que Brett Kavanaugh va mentir jurament. Hauria de ser imputat.\nI el Congrés hauria de revisar el fracàs del Departament de Justícia d’investigar adequadament l’assumpte. Yg1eh0CkNl\n- Julián Castro (@JulianCastro) September 15, 2019\nVam veure ara mateix a tu, ja ho veiem ara. #ImpeachKavanaugh 81I80QR6tW\n- Ayanna Pressley (@AyannaPressley) 16 de setembre de 2019\nEls millors pols de cintura alta per a cada entrenament\nMadame Clairevoyant: Horòscops per a la Setmana del 25 de novembre\nCalifòrnia deixa James Deen baixar per mandat\n25 Dones famoses sobre la resiliència i la rebel·lió\nBelles coses a l'Emeralda, el color per ara\nAquí es mostra com defineix l’espai personal la resta del món\nFamós guru d’autoajuda acusat d’agredir sexualment una adolescent\nVaig intentar perdre un noi en 10 dies. Aquí teniu el que va passar.\nLa lluita d’aprendre a ser nòvia per primera vegada


Ningú: No cal que ho llegiu (com heu fet fins ara)\nPatillat per Com sabeu vosaltres a les 1:37\nNo ha sido ÉTA... ha sido la OTA...\nDisculpin-me d'avantmà (o d'arrerapeu).\nOstres, això tampoc ho he pogut evitar.\nOstres! Les ostres... són amigues dels llamàntols?\nOstres, tinc dues línies de pensament: una em diu que són amics i l'altra que no.\nLes deixem obertes o ens decantem per una?\nJo crec que són amics, però no "s'ajunten".\nNo s'ajunten ni en un dinar? Si és així tanquem la línia corresponent.\nSi no s'ajunten amb els lletgistes, aleshores de quin corrent són?\nDeuen ser del corrent de Humboldt...\nHombre (mujer), Suposo que sabeu que el ministre Joan Clos torna a fer de les seves per la Ford, ai vull dir General Motors jeje. Bueno, que us volia dir que dijous 8 és la festa majo de la UAB i que dissabte hi ha concert de la vecina atormentada. Jo m'apunto a tot. Ens veurem en algun lloc?\nAl ver pebraç\nSr Xorrilla, em temo que demà hauré d'estudiar de cara a un examen que tinc divendres.\nDissabte no fallaré al xou dels vecinos. A veure quants de vosaltres us hi animeu!\nJoanna give me fluimocil!


ARA MATEIX: Fent memòria\nRecordeu? Sí, cal que fem memòria, per adonar-nos-en de com ens utilitzen.\nSí, molts vam dir prou, però prou...de què?\nDes d'aquell 11 de setembre, dilluns farà just quatre mesos, hem perdut miserablement el temps en baralles i bajanades de passadís, hem recuperat els culebrots a la tele i als diaris, i sobretot a les tertúlies de ràdio matineres, on una colla de savis poc saberuts grandets, (molts més que no pas jo), gosaven dir que correm el perill, si no tenim seny, que tornin salvadors de la pàtria i recordaven Franco.\nUn d'ells, no en recordo el nom, diu que ha sentit a dir en aquests dies, "amb Franco això no passava"\nManipuladors i escalfacaps com aquest n'hi ha un munt. S'ha de ser més gran de 60 anys per saber realment el que va significar la vida social amb Franco. La gent juga amb la memòria (la seva), ignorant que les persones de fins 40 anys no han viscut res d'això. I els que en tenim 10 o 15 més érem molt jovenets a l'època per saber què volia dir dictadura. Ens en vam assabentar de grandets. Que ens preneu per burros?\nMolts adolescents del 68 van néixer pels volts de l'any 1.950. Sisplau, no ens vingueu amb mandangues d'aguantar més, que això de amb Franco vivíem millor és una dita dels 80, no pas d'ara, en ple i corrupte 2.013. El problema és que molts suposats experts opinadors eren gent que sí hi va ser al 68, i s'han fet benestants, i viuen en àmbits ben situats, i ara ens volen entabanar amb les seves pors, calladets i a recuperar l'entesa, que no podem deixar el bracet d'Espanya.\nPer mi, i per molts com jo, no ha canviat res des d'aquell 11S del 2.012. Ben al contrari, em sento més atrapada que mai, i cada dia més convençuda que els qui van entomar la transició sense demanar permís ni parer -només als seus- parents, o pares o amics dels qui ara governen, m'han robat la llibertat, els somnis i un tros de vida. I ells l'han tingut a la seva mida.\nescrit per zel a les 14:08\nI qui farà els pantans si un dia som independents? Vas molt perduda, noia.\nho entendré com una broma...\nEra una broma, òbviament.


Portfoli del 21T: Tuitegem\nBona nit a qualsevol lector que estiga llegint aquesta entrada, que no en seran molts.\nAquesta setmaneta va ser curteta, per tema de vagues i de més.\nDilluns va ser l'unic dia que vam anar a classe. Aquest dia, el profe ens va donar els,controls ja corregits, el qual tingué un 6,3 , que està prou bé, pero perfectament podia haver tret millor nota si no fos pel temps; serà casualitat que sempre es per la falta de temps? Hauria de plantejar-me fer els treballs més ràpid.\nAquest dia Toni ens va comentar que tindrem que llegir Tirant lo Blanc. Cadascú hi tindrà que fer un resúm d'un capitol.\nTambé tindrem que tuitejar i fer xats i comentaris dels personatges.\nDimecres dia de vaga i dijous vam anar la classe a la UPV. Personalment em va agradar molt, i tinc moltes ganes, d'entrar-hi ja!\nPublicat per Anri :) a 0:36


Cervera, elegida Capital de la Cultura Catalana 2019 | Bonart\nCervera, elegida Capital de la Cultura Catalana 2019\nLa ciutat de Cervera (La Segarra, 9.212 habitants i 55 Km2) ha estat elegida com a Capital de la Cultura Catalana 2019, segons que ha informat Xavier Tudela, president de l’organització Capital de la Cultura Catalana (www.ccc.cat).\nCervera té una àmplia vida cultural dinamitzada per un conjunt de grups i associacions. Quant als equipaments culturals Cervera disposa d’un complet Centre Municipal de Cultura, el Museu Comarcal de Cervera, l’Auditori municipal, l’Església de Sant Joan de Jerusalem (segle XIII) i el Paranimf de la Universitat de Cervera, utilitzats eventualment com a sales culturals, que donen cabuda a xerrades, exposicions, recitals poètics, concerts de música, etc. El Conservatori de Grau Professional és un altre equipament de gran rellevància per a la ciutat. També la Biblioteca Comarcal Josep Finestres així com l’arxiu històric comarcal, l’arxiu regional de Cervera i l’arxiu general de la universitat. D’altra banda, el Gran Teatre de la Passió és una de les sales de més aforament de Catalunya, amb 1.800 butaques\nEn els propers dies, el Paer en Cap (Alcalde) de Cervera, Ramon Royes, i el president de l’organització Capital de la Cultura Catalana, Xavier Tudela, signaran l’acord oficial de nominació de la ciutat de Cervera com a Capital de la Cultura Catalana 2019.


Préssecs i nectarinas rostides | Consumer\nPréssecs i nectarinas rostides\nUna forma diferent, senzilla i ràpida de degustar aquestes fruites d'estiu\nEn l’època d’estiu ens trobem als préssecs i les nectarinas en la seva millor època de maduració i de sabor amb un preu assequible.\nAquestes fruites, que en la seva temporada es mengen en general, fresques, per a postres o entre hores, ofereixen moltes possibilitats culinàries durant la resta de l’any. En compota, préssecs secs -anomenats orejones-, en suc, en almívar, com a melmelada o confitura, donant sabor a licors… Però una de les elaboracions més saboroses tant de préssecs com de nectarinas, a part de consumir aquestes fruites crues, és rostides.\nRostir les peces\nPer rostir la fruita escollirem les peces més grans i madures. Rentem les fruites amb aigua i es pelen o no segons ens agradi la seva textura, però sempre conservant l’os/os central perquè no es desfaci massa. A continuació, es col·loquen en la placa del forn amb una mica d’aigua i sucre, i es rosteixen fins que estiguin tous, afegint una mica d’aigua a la placa durant la cocció.\nUna vegada cuites les fruites, es retiren de la placa i amb els sucs que queden en la placa, es fa un desglase.\nEl desglase consisteix a afegir una mica d’aigua i sucre i una mica de licor d’herbes o de suc de taronja i llimona. Es deixa bullir el líquid fins a aconseguir una espècie d’almívar.\nSe sol adornar amb una juliana de pela de taronja confitada per damunt, i els préssecs i les nectarinas rostides es poden servir temperades o fredes.\naigua frutas-ca melocotones-ca nectarinas-ca placa-ca


El ple aprova el projecte d'instal·lació de la climatització de la Sala Albéniz - La Local Tiana | La Local Tiana\nCAUT climatització Escola Bressol Municipal ple Sala Albéniz\nMarta López | 26/07/2019 a les 12:13 0\nLa Sala de Plens ha acollit aquest dijous 25 de juliol el segon ple extraordinari del mes. Entre altres temes, s’ha tractat el projecte de la climatització de la Sala Albéniz, el nomenament dels membres del Consell Assessor d’Urbanisme de Tiana i la licitació de l’Escola Bressol Municipal.\nProjecte climatització Sala Albéniz\nDels 8 punts que incloïa l’ordre del dia, dos estaven protagonitzats pel projecte de reforma de la instal·lació de climatització de la Sala Albéniz. El projecte, redactat per TECTRAM Enginyers, proposa que la instal·lació estigui basada en una climatitzadora amb bateries d’aigua i un conjunt de dues refredadores reversibles d’aigua.\nPer una banda, la proposta d’acord del punt 3 buscava l’aprovació de l’aplicació de part del romanent líquid de tresoreria, provinent de la liquidació del pressupost del 2018, pel finançament de la reforma. La xifra traspassada és de 167.336,49 euros.\nEl motiu d’aquesta petició és que aquest projecte s’emmarca dins d’un programa complementari de reforma i millora d’equipaments locals de la Diputació de Barcelona, que concedeix un ajut de 102.848,80 euros per millorar la climatització de la Sala Albéniz, reduir el consum energètic i complir les normatives vigents.\nUn cop elaborat, el pressupost d’execució del projecte suma la quantitat de 270.185,29 euros amb l’IVA inclòs. És per això que, a fi de poder procedir a la licitació de l’obra, cal comptar amb una aplicació pressupostària que sumi aquesta xifra. Amb l’aplicació dels 167.336,49 euros provinents del romanent líquid de tresoreria i els 102.848,80 euros de l’ajut de la Diputació, ja s’hi arriba.\nPer altra banda, el punt 6 buscava l’aprovació inicial d’aquest projecte, que finalment es va acabar aprovant amb els vots positius d’Esquerra i Junts per Catalunya Tiana i l’abstenció de Junts per Tiana i el PSC. Els quatre grups municipals també van votar igual en la proposta del punt 3.\nEl portaveu del PSC Tiana, Albert Sales, va justificar el sentit del seu vot assegurant que no estaven còmodes amb el projecte, però que sabien que era una acció necessària per al poble:\nSales va dir que el seu grup municipal volia que es presentessin projectes que tinguessin en compte la petjada ecològica i la lluita contra el canvi climàtic:\nPer la seva banda, el portaveu de Junts per Tiana, Isaac Salvatierra, va dir que també compartien les idees dels socialistes sobre la sostenibilitat del projecte i que tenien dubtes tècnics sobre el mateix:\nEl regidor d’Urbanisme i Habitatge, Mateu Hernández, va estar obert a resoldre tots els dubtes que tinguessin i els va emplaçar a participar en la reunió amb l’enginyer tècnic que porta el projecte el pròxim 3 de setembre:\nSalvatierra també va reflexionar sobre la necessitat d’obrir un debat sobre quin paper té i ha de tenir la Sala Albéniz:\nUn debat que l’alcaldessa, Marta Martorell, va dir que també creia necessari i que seria un dels reptes del Consell de Cultura:\nUn cop aprovat, s’obrirà un període d’informació pública del projecte per un termini de 30 dies, amb l’objectiu del seu examen i presentació de possibles al·legacions.\nLa proposta d’acord del punt 7 buscava l’aprovació de la composició del plenari del Consell Assessor d’Urbanisme de Tiana (CAUT). Finalment es va aprovar per unanimitat que el CAUT estaria format per l’alcaldessa Marta Martorell com a presidenta, el regidor d’Urbanisme Mateu Hernández com a vicepresident i un representant de cada grup municipal.\nD’aquesta manera, la regidora Núria Amado representarà a Junts per Tiana, en Jaume Pompido serà el representant d’Esquerra, el regidor Antonio Sánchez estarà en nom del PSC i, per últim, el comissionat David Hernámperez representarà a Junts per Catalunya Tiana.\nEl portaveu de Junts per Tiana, Isaac Salvatierra, va recordar que el CAUT va sorgir d’una proposta del seu grup municipal i que era necessari donar-li més valor i empoderar-lo:\nUna idea amb la qual l’alcaldessa Marta Martorell estava d’acord, ja que ella també creia que havia de ser políticament vinculant:\nLicitació Escola Bressol Municipal\nL’últim punt del ple anava dedicat a la licitació de l’Escola Bressol Municipal. Tots els grups municipals van votar a favor de concedir a l’empresa Atenció Infantil S.L. els serveis de gestió d’El més petit de tots. L’empresa escollida és la que ha tingut una puntuació més alta de les 5 que s’han presentat al procés de licitació, 86,88 punts.\nEscolta el ple sencer a l’ivoox de La Local -> https://www.ivoox.com/39012761


Publicat el Dimecres, 21 Juliol 2021 10:00\nLes pel·lícules estrenades el 2021 s’hi poden inscriure fins el 4 d’octubre\nEl dimecres 21 de juliol l’Acadèmia del Cinema Català anuncia l’obertura d’inscripcions per participar en la catorzena edició dels Premis Gaudí. El termini d’inscripcions romandrà obert fins al dilluns 4 d’octubre a les 14 hores i es podrà fer telemàticament a través de la plataforma d'inscripcions.\nSeguint la línia de treball sobre la diversitat al cinema català iniciada per una Comissió formada per l’Acadèmia del Cinema Català, Dones Visuals i el Col·lectiu Ficcial, enguany l’Acadèmia incorpora un qüestionari de diversitat a les inscripcions dels Premis Gaudí. La informació recollida respecta l’anonimat de les persones i es farà pública només de manera agrupada. La finalitat d’aquest formulari és contribuir a mesurar el grau de diversitat de les pel·lícules inscrites amb l’objectiu d’impulsar les accions necessàries, pròpies i de tercers, per tal que a mig termini tinguem un cinema més igualitari, just, divers i de més qualitat.\nLes Bases d’aquesta catorzena edició recullen que podran participar-hi aquelles produccions catalanes (llargmetratges de ficció, documentals i d’animació) estrenades a sales durant el 2021 (amb una permanència en pantalla mínima de 7 dies no consecutius), i de forma excepcional per a aquesta edició, i en línia amb l’ampliació operada per l’Ordre Ministerial CUD/807/2020, del 27 d’agost de 2020, aquelles produccions audiovisuals l’estrena comercial de les quals hagi tingut lloc entre l’1 de gener i el 31 de gener de 2021, a través de serveis de comunicació audiovisual televisiva així com serveis de comunicació electrònica que difonguin canals de televisió o de serveis de catàlegs de programes operants a Catalunya, sempre que s’ajustin a les condicions fixades a l’Article 10 del Reial Decret Llei 17/2020 del 5 de maig de 2020 i no hagin participat en cap edició anterior dels Premis Gaudí.\nAls efectes dels Premis Gaudí, es considera ‘pel·lícula catalana’ la que compta amb un mínim del 20% de producció catalana i la que acredita la participació de talent català almenys amb sis punts, segons els criteris recollits a les Bases.\nLa data i el lloc de la gala d’aquesta XIV edició dels premis de l’Acadèmia es faran públics a la tardor.\nPel que fa als curtmetratges, podran participar-hi tots els curts qualificats entre l’1 d’octubre de 2019 i el 30 de setembre de 2021 que no s'hagin presentat anteriorment als Premis Gaudí. Tots els curtmetratges inscrits seran valorats per una comissió de selecció externa designada per la Junta directiva de l'Acadèmia, que seleccionarà fins a un màxim de 15 curtmetratges per passar a ser candidats als Premis en la categoria de Millor curtmetratge.\nDe la mateixa manera, una comissió de selecció s'encarregarà d'escollir les sis pel·lícules europees, estrenades a Catalunya entre el 24 d’octubre de 2020 i el 22 d’octubre de 2021, que passaran a ser candidates a Millor pel·lícula europea durant la primera ronda de votacions.\nLes Bases que regeixen la 14a edició dels Premis Gaudí s'han registrat a la Notaria Andújar & Roselló & Martínez de Salinas de Barcelona el dia 30 de juny de 2021.


Bestioles de Marina (delta Llobregat): de novembre 2009\nBicicletada de la Marina fins al Remolar\nDemà dissabte a les 10 del matí tindrà lloc una bicicletada dins el marc de la XIX Setmana Verda.\nEl punt de sortida es troba situat davant la Cooperativa Agrària de Sant Boi, al camí de les Salines. Per arribar a aquest punt cal creuar prèviament l'autopista C-32 a través del pont que passa per sobre l'aparcament del centre comercial Alcampo.\nEl recorregut previst és anar passejant per la zona agrícola de la Marina, tot rebent alguna explicació sobre els conreus, les masies, el valor d'un espai que, com també veurem, es troba amenaçat per l'arribada d'onades especulatives sobre el delta en diferents moments de la nostra història recent.\nA través de la riera de Sant Climent, ja en terme de Viladecans, anirem a trobar el camí de les Filipines o també camí del Mar. Finalment, un cop creuada l'autovia de Castelldefels pel nou pont, arribarem al camí de l'antic càmping Toro Bravo, ara camí d'accés a l'espai natural del Remolar-Filipines. Allà visitarem aquest espai i podrem acabar arribant a la platja de Cal Francès, espai que acull vegetació i dunes d'interès. Un cop visitat aquests espais haurem de desfer camí per tornar a Sant Boi, ja al migdia.\nÉs una bicicletada adreçada a tots els públics i que vol donar a conèixer el nostre entorn natural així com les amenaces que pateix i pot patir en el futur (canvi climàtic, urbanització,...) el nostre delta del Llobregat.\nPublicat per Jaume Sans Margenet a divendres, de novembre 20, 2009 1 comentari:


Novetats Informe d'entrega, Novetats, Release 2013 R14, Sage, SEPA\nEl passat 9 de juliol es va publicar a la Web de Canal i Exclusius Clients de Sage España la nova Release 2013 R14. Es tracta d’una actualització que s’encarrega de solucionar incidències i que, a més, incorpora diverses millores funcionals.\nL’informe d’entrega de la versió conté la identificació de l’entregable, la funcionalitat, amb les novetats i les modificacions d’aquesta versió i, per últim, l’incidència del client, amb el llistat de solucionats Gestió Comercial.\nLes novetats que inclou aquesta Release són les següents:\nGestió de tickets regal (disponibles per usuaris del mòdul de TPV, procedeix de SAGE SUGGERÈNCIES).\nIntegració amb Tenda Online (disponible per totes les línies).\nGestió de Centres Administratius (disponible per totes les línies) Recerca auto en articles (disponible per totes les línies, procedeix de SAGE SUGGERÈNCIES).\nConfiguració d’impresora (disponible per usuaris de mòdul TPV).\nCriteri de Caixa: mitjans de pagament i cobrament (disponible per totes les línies).\nSEPA: tractament de mandats migrats (disponible per les línies, professional i èlit).\nProcediments d’estabilització i optimització de la base de dades (disponible en totes les línies).\nSage acabarà amb el suport de les versions 2010 de Contaplus i Facturaplus


Visites guiades exclusives al MACBA per als socis del Club Vanguardia - Fundació MACBA\nEl passat dimarts 17 de maig, la Fundació MACBA va acollir 60 socis del Club Vanguardia que van gaudir d’una visita guiada exclusiva amb el museu a porta tancada a l’exposició temporal de “Teresa Lanceta. Teixir com a codi obert”, patrocinada per La Vanguardia, i a la mostra permanent de la Col·lecció MACBA.\nL’acte va comptar amb la benvinguda de la presidenta de la Fundació MACBA, Ainhoa Grandes. Posteriorment a les visites, es va servir un pica-pica i un còctel a l’Atri del museu amb tots els assistents.\nLes visites van anar a càrrec del Col·lectiu Avalancha.\nL’exposició “Teresa Lanceta. Teixir com a codi obert” ressegueix la trajectòria de l’artista des dels anys setanta fins a l’actualitat, i inclou una àmplia selecció de tapissos, teles, pintures, dibuixos, escrits i vídeos que constitueixen l’aproximació més exhaustiva al seu treball que s’ha fet mai. També explora l’interès de Lanceta per formats col·laboratius a partir del diàleg que estableix amb diferents artistes i col·lectius.\nL’acte de teixir és per a Teresa Lanceta (Barcelona, 1951) una activació crítica de la imaginació que va més enllà dels límits materials. Per a ella, teixir es formula com un codi obert des del qual es pot llegir, transformar i transmetre un coneixement sempre complex i plural. Es tracta d’un coneixement «tècnic» que depèn d’un context geogràfic, cultural i humà determinat, ja sigui el barri del Raval de Barcelona –on Lanceta va viure– o l’Atles Mitjà –que va sovintejar anualment durant tres dècades.


ELS CAMINS ESCOLARS DE MONTMELÓ FOMENTARAN LA MOBILITAT I L'AUTONOMIA DELS INFANTS\n21:48 | 29/05/2020\nAmb el començament del nou curs escolar, es posarà en marxa la xarxa de Camins Escolars de Montmeló, un projecte triat per la ciutadania de Montmeló en els Pressupostos Participatius 2018, que possibilitarà als infants i a les famílies un recorregut més lliure de trànsit rodat.\nEl gener del 2013, per encàrrec de la Diputació de Barcelona, amb el suport i la col·laboració de l’Ajuntament de Montmeló, les AMPA i l’equip directiu dels centres educatius, es va realitzar l’estudi de Camins Escolars a Montmeló. La idea de camí escolar sorgeix com una proposta d’educació per a mobilitat a l’escola i del Pla de Mobilitat Urbana de Montmeló. Aquest projecte va ser presentat als Consells Escolars del centre, al Consell Escolar Municipal i a l’Espai de Debat Educatiu (EDE).\nEl projecte inicial va ser dividit en dues fases. Una primera fase que és la que s’està duent a terme i una segona fase que consistirà en l’adequació de l’avinguda de Vilardebò i del carrer de Pelai (arranjament de voreres, connexió amb espais públics, instal·lació de separadors, ressalts, paviments diferenciats, senyalització vertical i horitzontal, referencial punts singulars, etc).\nA proposta del representant de l’EDE, el Plenari del Consell de Poble va triar la inversió de la primera fase de Camins escolars i saludables per als pressupostos participatius del 2018, que va rebre un total de 415 vots, essent la proposta més votada.\nEl Camí Escolar és una iniciativa educativa i urbanística que comprèn actuacions en diversos àmbits, amb l’objectiu d’ajudar a que els nens i nenes puguin anar a peu a l’escola de manera autònoma i segura. Calen carrers més segurs, on els infants puguin conquerir progressivament els marges d’autonomia que corresponen a la seva edat, i és bo que per ells mateixos puguin ser conscients de les oportunitats que una major seguretat els pot oferir. A més d’un espai de desplaçament, el carrer s’hauria d’entendre i de potenciar com a espai de relació i de convivència, on es poguessin compatibilitzar els interessos individuals i col·lectius de tots els ciutadans.\nEl camí escolar és una xarxa d’itineraris segurs que permet que els nens, nenes, adolescents i joves es desplacin a l’escola a peu amb els objectius de fomentar la mobilitat sostenible; promoure l’autonomia dels infants; recuperar l’espai públic com a espai de convivència, experiència i aprenentatge i reduir la contaminació atmosfèrica i sonora.\nDins la celebració de la Setmana Europea de la Mobilitat, del 16 al 22 de setembre, des de la regidoria de Mobilitat, es durà una campanya d’informació i sensibilització per donar a conèixer aquest Camí escolar. Al llarg del darrer trimestre de l’any es duran a terme tot un seguit d’accions amb l’alumnat i ciutadania per tal de promoure iniciatives relacionades amb la seva implementació: Veí amic, Xarxa de voluntaris-conductors, establiment de punts de sortida al llarg del recorregut, senyalització dels camins naturals per arribar a les escoles.\nUn municipi on els infants són al carrer és un municipi segur.\nData de modificació: 05/09/2019 20:50:50


Win-win? | Diari de Tarragona\nDonaran suport els regidors d'ERC als regidors de CiU a Torredembarra?\n18/01/2015 20:18 | Actualizado a 22/05/2017 23:54\nDesprés de passar-se setmanes protagonitzant un vodevil polític particularment patètic Artur Mas i Oriol Junqueras han comparegut somrients aquest dimecres anunciant a bombo i plateret un “acord” per “desbloquejar el procés” que passa per convocar eleccions al Parlament el 27 de setembre d’enguany. Bé, en primer lloc sorprèn enormement la frivolitat i la incoherència amb la que es du a terme aquest autoproclamat “procés”. Ens dóna una idea exacte de com es porta el “procés” el fet que tant Mas com Junqueras van haver d’iniciar les seves intervencions demanant “perdó” a la ciutadania. En fi...\nSi seguim el full de ruta fixat ara per CiU i per ERC Catalunya acabarà batent el record Guinness de convocatòries electorals. M’explico, el 2010 es van celebrar eleccions al Parlament, el 2012 Artur Mas va tornar a convocar als catalans a les urnes, ara ho fa pel setembre de 2015 i –si tenim en compte el que ell mateix ha anunciat- a continuació tornarà a convocar eleccions per 18 mesos després (maig de 2017?), que seran seguides per la convocatòria d’un referèndum. Buff! En menys de set anys quatre eleccions al Parlament i dos referèndums o “processos participatius”, o com es vulgui anomenar el succedani. Per afegir un punt de despropòsit a tant de desgavell i d’improvisació Artur Mas ha obert ara un “període d’interinitat” de més de vuit mesos! (fet inèdit i sense precedents al món). El més trist és que fins i tot al final de tot aquest “procés” podem continuar on som ara, és a dir, en una situació de bloqueig polític i institucional i amb unes conseqüències socials a peu de carrer realment dramàtiques. S’ha de dir, però, per a ser justos que no hauríem arribat a aquesta tessitura tan poc envejable sense la intransigència fanàtica del PP i l’obsessió, quasi neuròtica, de Mariano Rajoy a dir NO a tot el que no sigui l’eco de la seva pròpia veu.\nHi ha un aspecte de “l’acord” de dimecres, però, que no s’ha destacat i que ens afecta directament a les comarques tarragonines. Em refereixo a la formació de govern “patriòtics”, derivats de la suma de CiU i d’ERC, als Ajuntaments després de les eleccions municipals. És l’edició catalana del pacte de Lizarra, aquell que comprometia al PNB i a Batasuna a sumar a tot arreu deixant al marge “als altres” (és a dir, a tots aquells que no pensaven el mateix) i que va acabar com el rosari de l’aurora. L’aplicació als nostres Ajuntaments d’aquest pacte “patriòtic” pot ser per recordar... Donaran suport els regidors d’ERC als regidors de CiU a Torredembarra després de tot el que ha passat aquest mandat? I a Reus? Governaran amb el senyor Pellicer que ha estat tres anys i mig abraçat al PP? I a Cambrils, on CiU encara governa amb el PP, es donaran la ma amb aquells que s’han passat la legislatura acusant de tots els mals al Govern de progrés anterior del qual ERC en formava part? Aquesta mutació meteòrica dels actuals pactes de “gestió” -entre CiU i PP- en pactes “patriòtics” -entre CiU i ERC- als Ajuntaments, amb els mateixos actors i en un temps record, pot esdevenir un exemple particularment sorprenent pels historiadors del demà però crec que ara ja no enganyaran a ningú. Al final, hi ha el punt de menyspreu afegit de ser un pacte cuinat i imposat des d’un despatx de Barcelona, d’esquenes a la realitat dels nostres pobles i ciutats.\nEl moment és difícil, no vull ocultar-ho. Davant de l’allau d’ofertes “patriòtiques” que s’auguren pel proper cicle electoral els socialistes ens presentem davant la ciutadania amb les conviccions que sempre hem defensat: prou retallades i prou corrupció! Molt de seny, de sentit comú i de voluntat de pacte per evitar fractures socials que poden trigar molt a cicatritzar. Estic convençuda que darrere els crits i les proclames estridents hi ha una majoria de ciutadans que volem estabilitat, justícia social i els drets i serveis que ens mereixem i que volem per als nostres fills. A ells em dirigeixo perquè ara, més que mai, el canvi real és possible.