Spider-Man: avaria del tràiler a casa - Pel·lícules | Febrer 2021\nDetalls ocults que heu perdut al tràiler de Spider-Man: Homecoming\nPer Chris Snellgrove/9 de desembre de 2016 14:40 EDT/Actualitzat: 22 d’abril de 2020 18:29 EDT\nUna nova pel·lícula de Spider-Man no és, doncs, res de nou, l’any vinent Spider-Man: Homecoming marcarà la sisena sortida de la pantalla gran del cap. Tot i això, sí és la primera pel·lícula en solitari en què Spider-Man forma oficialment part del Marvel Cinematic Universe, permetent-se fregar d'espatlles amb Tony Stark i aspirar a un dia a unir-se als Venjadors. Ara que el primer tràiler de Llar de casa ha caigut, els fans analitzen cada tipus de trucada, trucada i clip. Hi ha uns quants detalls ocults a l’espera de ser desemmascarats i el vostre barri amable Looper els ha recollit tots aquí.\nTony segueix mantenint Spider-Man el seu petit secret\nQuan Tom Holland va debutar com a Spider-Man Capità Amèrica: Guerra Civil, una part de la trama va trobar a Tony Stark mantenint deliberadament els poders de Peter Parker —i la seva mateixa existència—, un secret del món del superheroi. Això li va permetre trucar a Peter per ajudar a combatre el capità Amèrica i els altres, cosa que va donar clarament a Peter la inspiració per lluitar contra els nois a gran escala. Al final d’aquesta pel·lícula, el Acords de sucs havia estat signat, obligant els herois a treballar amb els governs mundials més que a actuar unilateralment. A la Spider-Man: Homecoming tràiler, els públics poden veure les forces policials apuntant-se a Spider-Man mentre s’aferra al Monument de Washington.\nHi ha diverses raons per les quals la policia podria pensar que Spider-Man és un enemic, però el més probable és que, en part pels esforços de Stark, no sàpiguen qui és o què és. El secret de Stark es va significar probablement com a cortesia, un esforç per permetre a Parker gaudir de la seva joventut i d’una vida normal (cosa que Stark surt i diu al tràiler), però això significa que Spider-Man es presenta a Washington, és una persona no registrada. amb superpoders que només són un salt, esqueixen i salten del president. En aquest escenari, és comprensible que la policia no tingui cap forma de saber que és un heroi.\nLa pancarta de trobada a casa de l’Escola\nUn dels misteris que envolten aquesta propera pel·lícula de Spider-Man es refereix a la part de 'casament' del títol. Al cap i a la fi, no semblava que el jove Peter Parker tornés a tornar a res del que ell havia deixat; si és el cas, sembla aspirar a avançar en coses més grans i millors, unint-se als Venjadors i ajudant a Tony Stark a salvar el món. Tanmateix, una breu part del tràiler mostra un nou interès amorós Liz Allan posant una pancarta de l'escola on es diu 'Homecoming is here here!'\nPer descomptat, el títol de la pel·lícula probablement acabarà tenint un significat secundari i més profund, però aquesta pancarta sembla cristal·litzar la lluita que va encarnar Peter Parker en els seus primers anys: un peu ferm al món del superheroi i un peu a la vida. d’un adolescent incòmode només intenta fer-ho passar tot el dia. Sembla que la pancarta demana als estudiants si encara han preguntat algú al ball, una trama destinada a posar en relleu la solitud romàntica de Peter. A nivell més meta, aquest estendard ajuda a entusiasmar els fanàtics, ja que reforça que la pel·lícula mateixa 'està gairebé aquí'.\nL’altra, d’interès amorós\nMolt abans que sortís el tràiler, els fans especulaven sobre quin pot ser l’interès amorós de Peter per la pel·lícula. Com que es tractava d'un retorn a les arrels de Peter, molts van suposar que Spider-Man assoliria el jackpot amb un nou retrat de Mary Jane. Altres es preguntaven si Gwen Stacy tornaria en aquest univers reiniciat. Quan Marvel va llançar Zendaya, els aficionats es van preguntar si jugaria a Mary Jane o Stacey, cosa que va causar el seu propi revolta d’internet quan alguns fanàtics es van dir que una actriu negra podria retratar un personatge blanc.\nAra que ja està aquí el tràiler, és evident que Marvel llançava boles de curva a les audiències: Zendaya, que només ha estat identificada per Marvel com a 'Michelle', serveix principalment per llançar ombra a Peter mentre que l'atenció del nostre heroi és sobre Liz Allan. En els còmics, ella era algú que a Peter li agradava a l'escola, però ella estava ocupada amb sorts com Chat Thompson. Més tard, va esbrinar que feia com Peter, però va passar a Gwen Stacy i, posteriorment, a Mary Jane. Liz va acabar casant-se amb el fill de Norman Osborn, Harry. Al tràiler, és probable que el focus en Liz sigui una mica desviada i Michelle acabi sent el veritable interès amorós, però és interessant que Marvel llenci algunes espurnes romàntiques a l’aire.\nEl retorn de Gwen Stacy?\nAquest és una mica de tram, però no impossible. Quan es tracta de les dones del tràiler, la majoria de les coses es concentren a Liz (amb Peter que s’ho fa petar) i a Michelle (cridant a Peter a buscar Liz). Però una altra escena mostra una jove rossa que camina al costat de Liz al passadís. Ella no té cap diàleg ni interacció significativa amb ningú, però té una notable semblança amb Gwen Stacy com es retrata en els còmics.\nEl Peter dels còmics va córrer en un petit cercle on tothom coneixia tothom, per la qual cosa és completament possible que la seva aparició al tràiler prevegués un paper més important en aquesta pel·lícula i les seves inevitables seqüeles. Una cosa que sembla augmentar aquesta probabilitat és la popularitat actual del personatge de Gwen dins dels còmics. Com saben els lectors, Marvel va presentar recentment Spider-Gwen, un superpoder Gwen Stacy (d'una altra dimensió, natch) que lluita contra el crim mentre intenta sobreviure a la secundària. Pot ser que només sigui qüestió de temps abans que aquesta jove rossa s’impliqui en alguns superheroics cinematogràfics propis.\nElaborar equips científics\nQuan Peter camina pels passadissos de la seva escola, sembla que dos companys d'estudiants porten equips científics de gran qualitat i colors. No sembla res del que haurien tingut per una classe normal i pot apuntar-se a algun tipus de competència científica a la pel·lícula.\nNo es tracta gaire, ja que l’adolescent Peter Parker dels còmics Marvel va guanyar premis en diverses fires de ciències. Més recentment, Miles Morales -un Spider-Man desplaçat dimensionalment que s’instal·lava a l’univers original de l’Spider-Man- va mostrar la seva ratxa competitiva en una fira de ciències on va topar amb la seva companya heroi Sra. Marvel. Si bé una fira científica probablement no serà una gran part Llar de casa (si, efectivament, n’hi ha una fira), ajudarà a subratllar el geni científic de Peter. Aquests intel·ligents, molt més que les seves fantàstiques acrobàcies, són probablement al centre del seu vincle amb Tony Stark.\nL’amic de Peter és un fan més gran de Star Wars que ell\nEn un dels moments més divertits del tràiler, Peter va veure absentament observant imatges de les seves pròpies gestes de Capità Amèrica: Guerra Civil–Específicament, el moment en què el seu pla s’aconsegueix i l’equip comença a enderrocar el Gigant Ant-Man de mida gegant. Durant aquesta seqüència, Peter va fer sentir als venjadors i al públic antics quan va preguntar si havien vist 'aquella pel·lícula realment antiga Empire Strikes Back,fent referència al món gelat de Hoth com 'el planeta de la neu' i els AT-AT de l'Imperi com 'les coses a peu'.\nEl Spider-Man: Homecoming El tràiler introdueix el públic al millor company de Peter Ned Leeds (Jacob Batalon), i mostra a Ned descobrint el secret de Peter amb una mica divertit que revela molt més de Ned Guerra de les galàxies ventilador. Com es pot dir? Quan se sorprèn en veure Peter caminant per les parets, deixa caure un Lego Death Star completat. Per als amants de Lego, aquest és el seu propi moment de la tragèdia, ja que haurà de tornar a ajuntar prop de 4.000 peces. En aquesta mateixa escena, el nas d'una ala X es mira pel fotograma i un altre tret mostra el que sembla Guerra de les galàxies figures a prop d’una làmpada. Els públics hauran d’esperar fins al juliol per esbrinar si Peter aconsegueix alienar el seu amic cridant a l’Estrella de la Mort “aquell cos de lluna làser”.\nA part del seu amor mutu per la cultura pop, els Spider-heroics i la part superior de Liz Allan, hi ha molt pocs detalls al tràiler sobre l’amic de Peter, però els lectors de molt de temps ja comprenen amb quina importància s’imagina.\nNed Leeds dels còmics va ser un periodista del Daily Bugle que, mitjançant una complexa xarxa de rentat de cervells i trames torturades, es va convertir en el vilà Hobgoblin... o, segons qui estigués escrivint aquell dia, simplement algú que pensés que era el Hobgoblin. Si bé sembla poc probable que formi part de cap gir dramàtic de la mateixa pel·lícula, serà interessant veure si el coneixement de Ned de Peter i les seves habilitats Spider s'utilitza per al mal en futures instal·lacions. Alternativament, pot simplement seguir fent el paper d’amic i confident, ajudant a separar l’Spider-Man dels infernals herois solitaris com Batman.\nEl tràiler és deliberadament feixuc quan es tracta de descobrir visites de Michael Keaton com el voltor dolent, però una cosa que els fans del còmic poden notar de seguida és que es tracta d’una versió molt més centrada en la tecnologia del personatge.\nEl voltor original era alimentat tècnicament per un arnès electromagnètic, però el seu vestit va semblar que estigués recobert plomes d’ocells verds. La versió cinematogràfica del voltor sembla que està sentint un auditor per a ser un vilà de Iron Man amb el seu complex vestit mecànic. La comparació de Iron Man continua amb un breu tret del voltor que va sobrevolar la càmera, donant-nos una visió de la tecnologia que sembla sospitosament com els ascensors del repulsor de Iron Man. Una part de la trama de la pel·lícula pot centrar-se en armes robades (més en poc), i si això és cert, donaria a Iron Man una participació personal per ajudar a Spider-Man a detenir el voltor. Al cap i a la fi, evitar la seva tecnologia per matar gent va ser la motivació de Stark enrere fins a la seva primera pel·lícula.\nCol·lecció de samarretes de ciència nerd de Peter\nMentre que Peter pot haver perdut la seva acreditació Guerra Civil al no conèixer alguns noms bàsics de Star Wars, el tráiler surt del seu camí per establir la seva bona fe nerd a través d'una sèrie de samarretes de ciència dorky. Quan parla amb Tony Stark al cotxe de Stark, Peter porta una samarreta que diu 'La física és teòrica'. Mentre que la resta de la samarreta queda tallada per l'enquadrament de l'escena, la resta de la dita de la camisa és 'però la diversió és real'.\nEl pensament de Peter per l’humor nerd continua en una escena posterior amb Tony, durant la qual Peter porta una samarreta amb dos àtoms mantenint una conversa. 'He perdut un electró', diu el primer. La segona pregunta: 'Ets positiu?' Curiosament, Peter sembla que només porta aquestes samarretes quan estigui amb Stark, que és una forma absolutament adorable d’intentar vincular-se amb el geni científic més antic ... o simplement xupar-se per aconseguir aquell treball de Avengers.\nLes pel·lícules de Marvel anteriors han girat sovint al voltant de la tecnologia de les armes en mans equivocades. Dins Home de ferro, Tony Stark es va horroritzar en saber que Obadiah Stane venia armes de Stark als Deu Anells i a altres grups ombrívols de tot el món. Dins Els venjadors, els herois titulars es van quedar commocionats en descobrir que S.H.I.E.L.D. havia estat treballant per armar la tecnologia alienígena recuperada com una forma de lluitar contra les futures invasions alienígenes. Aquesta preocupació es va traslladar a la secció L'era d'Ultron pel·lícula, en què els Venjadors tancaven les bases d’Hidra que estaven protegides tecnologia especial alienígena.\nHi ha un parell de trets ràpids en aquest tràiler que indiquen que aquesta trama pot produir una remuntada. En una escena, un policia dispara un raig làser d'aspecte potent cap a una cosa fora de pantalla. En una escena posterior, el voltor sembla disparar la mateixa arma especial, o una cosa molt similar a ella. És possible que una part de la trama de la pel·lícula comporti que Vulture roba tecnologia alienígena per utilitzar-lo per als seus propis propòsits egoistes. Això pressionaria a Tony perquè també l’aturés, ja que és una de les raons més importants que la meitat dels venjadors estan actualment en marxa.\nDebut de les aixelles\nEn una escena ràpida, Spider-Man s’escapa de la policia feliç disparant llançant-se amb les seves 'teixides d'aixelles'. Els aficionats ocasionals de les pel·lícules de Spider-Man podrien preguntar-se si es tracta d'un poder nou afegit per a la pel·lícula, o simplement un ajustament al seu vestit de Tony Stark. I, tot i que el jurat encara no està pendent de si se suposa que les webs han estat la idea de Tony Stark, aquest disseny no és cap novetat.\nDe fet, el fet de tenir aquestes aixelles va ser una part important del disseny de Spider-Man en els seus primers còmics, començant pel seu debut a Fantasia increïble # 15. El fet que Spider-Man les utilitzi per projectar aquesta pel·lícula pot apuntar a un retorn a un altre tema clàssic dels còmics primerencs de Spider-Man: un dels problemes que va trobar sovint és que es quedaria sense teranyines en els pitjors moments, i pel pressupost d'un adolescent pobre, tot això era difícil de substituir. La capacitat de planejar de l’edifici a l’edifici significa que haurà d’utilitzar menys d’aquestes coses precioses per al transport i la pot estalviar per a la cerca d’equips dolents.\nHola, és Donald Glover!\nUn altre moment intermitent del tràiler és l’aparició de Donald Glover, i si no el veieu per primera vegada, no us sentiu malament; no sembla gaire res més que quedar-se al costat de l’home misteriós que dispara un explosiu d’estranger. Alguns fans han especulat que aquest altre home pot ser una versió del Shocker, però el tràiler internacional mostra a algú que s’assembla més al clàssic vilà; aquesta pel·lícula pot tenir molts personatges secundaris o, possiblement, una colla relacionada amb dolents elèctrics, amb el col·lega de Glover.\ncameo fènix fosc\nEls aficionats en línia van intentar fervorosament aconseguir que Glover fos un Spider-Man el 2011i Glover va fer una bonica referència a això apareixent en pijama Spider-Man en el seu clàssic de comèdia Comunitat. Més tard, quan Marvel va crear un personatge de Spider-Man diferent per a les seves Definitiva línia de còmics, van crear un personatge hispànic negre anomenat Miles Morales, que va dir el creador Brian Bendis va ser influenciat per Glover. Morales va desenvolupar un seguidor molt propi, i molts fans esperaven que Glover acabés retratant el personatge que va ajudar a inspirar. Glover va fer la veu a Morales en el temps Spider-Man final dibuixos animats i alguns seguidors continuen mantenint l’esperança que pugui interpretar d’alguna manera aquell personatge d’aquesta pel·lícula, però al tràiler sembla més que pot ser un dolent.\nEl cameo de Bruce Banner\nMolta de l'atenció de l'audiència es dirigeix a Tony Stark en aquest tràiler, però hi fa aparició un altre Avenger, tot i que realment fàcil de perdre. A la classe de ciències de Peter Parker, ell està ocupat a veure imatges de si mateixos petant cul Guerra Civil (va fer el noi Luke Cage vendre’l un Blu-ray?) quan el seu professor el crida per no prestar atenció. Al seu damunt hi ha imatges d'alguns dels més grans científics de la història, que van des d'Albert Einstein i Nikolai Tesla fins a la pionera de la ciència femenina Marie Curie ... i Bruce Banner.\nÉs realment molt interessant veure Banner a la paret perquè implicaria que la resta del món el reconegui com un científic brillant i no pas com Hulk que es desafia. Sembla ser que es tracta d’una suau reinici de la història d’Hulk o d’una revelació subtil sobre un canvi d’estat quo, perquè pel que el món sap, l’experiment científic de Banner va acabar amb la seva tragèdia. enfrontat públicament per l'Exèrcit en un campus universitari abans de destruir la meitat d'Harlem en la seva dramàtica lluita amb l'abominació. Si bé és cert que ha continuat per salvar el món en diverses ocasions, sembla una mica estrany que hagués estat honrat per la seva falla ciència en lloc del seu superheroisme.\nreferències de pel·lícules de lego\njessica jones malcolm còmic


El Campus de la UPV vol iniciar col·laboracions amb l'Alcoyano i el Patín Alcodiam Salesiano | ARA Multimèdia\nReunió amb el Patin Alcodiam Salesiano\nEscrit per Lirios Silvestre 23 setembre 2021\nL'objectiu és potenciar la promoció del campus alcoià gràcies als clubs que militen en categories importants en l'àmbit nacional.\nDes del Campus d'Alcoi de la UPV han celebrat sengles reunions amb els dos principals clubs esportius de la ciutat, el Patín Alcodiam Salesiano i el CD Alcoyano SAD. Segons expliquen des del campus, l'objectiu és establir línies de col·laboració per a promocionar el campus, però també iniciar possibles convenis per a una col·laboració esportiva al voltant de l'hoquei i el futbol.\nEl director del campus Pau Bernabeu ha assistit a les reunions amb el vicerector de diàleg social Santiago Guillem, el subdirector de comunicació Carlos Sastre, i el subdirector de dinamització interna i col·legi major, José María Gadea. Per part de l'ajuntament també ha participat el regidor d'esports Alberto Belda.\nPer part de l'Alcoyano ha assistit el seu president Toni Justicia. I per part del PAS el seu president Andrés Hernández i la vicepresidenta Elena Amorrortu.\nL’equip rectoral de la UPV es reuneix en Alcoi per a tractar el futur del campus 19 maig 2022\nLa festa universitària torna a omplir la Glorieta 13 maig 2022\nLa UPV inaugura al Centre Comercial Alzamora l’exposició Fotciencia 18 amb motiu de la Setmana de la Ciència 13 maig 2022\nTornen les paelles de la Universitat Politècnica de València després de la pandèmia 12 maig 2022


Quant recapta Menorca en ‘ecotaxa’ dels 64,3 milions d’euros de Balears? - El Iris.cat - Digital d'informació i cultura\nQuant recapta Menorca en ‘ecotaxa’ dels 64,3 milions d’euros de Balears? El 85% de la recaptació balear s'obté dels 2.276 hotels en les seves diferents modalitats\n8 Febrer, 2018 8 Febrer, 2018 - by Bep Al·lès - Deixa un comentari\nLa consellera d’Hisenda Catalina Cladera\nDesprés de comptabilitzar el que ha representat el primer any de tributació completa (2017), els establiments que han liquidat l’Impost del Turisme Sostenible (ITS) de l’illa de Menorca van recaptar 5,5 del total de 64,3 milions d’euros de totes les Illes Balears. Aquesta xifra, procedent de 623 establiments, representa el 8,5% del total balear, havent retrocedit un 1,7% respecte a la recaptació obtinguda en 2016.\nL’Agència Tributària de les Illes Balears (ATB) ha donat per finalitzat el termini voluntari per efectuar la liquidació definitiva de l’ITS 2017 amb una recaptació provisional de 64.310.164,19 €. Segons s’ha explicat des de la conselleria balear d’Hisenda i Administracions Públiques, el fet que aquest impost, conegut popularment com a ‘ecotaxa’, es posés en marxa el juliol de 2016 explica en part l’augment del 57% entre la recaptació obtinguda en 2016 (40,9 milions d’euros) respecte a la del passat 2017, el primer any de tributació completa. Encara que també s’ha fet notar que aquest darrer any, en el total balear, s’han realitzat declaracions per un total de 5.988 models, que es corresponen amb establiments que han liquidat l’ITS, i que significa una xifra un 15,5% superior a la de 2016.\nArticle anterior Carnaval 2018: a la mar hi falta gent!\nSegüent article El PP demana l’ampliació del polígon de Ciutadella per a evitar que marxin empreses


Candlewood Suites NYC -Times Square Nova York (NY) Estats Units - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n339 West 39th Street, Times Square, Nova York (NY), Estats Units, 10018 - Veure al mapa\n"Really close to Port Authority bus station, time square, but..."\nEstudi amb Llit Gran i Vista sobre la Ciutat (Queen Studio City View )\nHabitació amb Llit Gran - Adaptada per a Persones amb Discapacitat Auditiva (Queen Room - Hearing Accessible)\nAquest hotel de suites de Manhattan, situat a només 5 minuts a peu de Times Square, ofereix suites amb WiFi gratuïta, TV de pantalla plana i reproductor de DVD. A més, disposa d'una botiga de queviures, oberta les 24 hores del dia. Totes les suites del Candlewood Suites NYC – Times Square disposen d'una cuina completament equipada amb rentaplats, així com de zones de menjador i d'estar i d'un escriptori. El Times Square Candlewood Suites té un centre de negocis i centre de fitness modern. El personal de la recepció està disponible les 24 hores del dia. L'hotel es troba a 5 minuts a peu de Broadway i del districte dels teatres i a 9 minuts amb autobús del Madison Square Garden. Macy's i el centre de convencions Javits Center són a 15 minuts a peu del Candlewood Suites NYC.\nEn efectuar el registre d'entrada, cal presentar un document d'identitat amb fotografia i una targeta de crèdit. Les peticions especials depenen de la disponibilitat en efectuar el registre d'entrada a l'hotel (no es poden garantir i poden comportar suplements). No hi ha privilegis d'estacionament d'entrada i sortida. Els clients han de presentar un document d’identitat amb fotografia i una targeta de crèdit durant el registre d’entrada. Les peticions especials són segons disponibilitat i poden comportar suplements.\nComentaris de Booking.com (1997)\nTots els tipus de viatgers (49) Viatger de Negocis (10) Parelles (19) Viatgers en solitari (15) Famílies amb infants petits (1) Famílies amb infants grans (2) Grups (2)\nTots els tipus de viatgers (1997) Parelles (1134) Viatgers en solitari (386) Famílies amb infants petits (210) Famílies amb infants grans (86) Grups (184)\nde 1997 comentaris


Moltes festes majors tenen ofici propi en el dia dels patrons, al qual solen acudir el Consistori i el Seguici popular. El que és quasi únic i paradigmàtic de Mataró és que tenim molt més que un Ofici. La Missa de Les Santes supera per molt la categoria d’un simple acte litúrgic consagrat a la veneració religiosa de dues patrones, altrament suposen tres hores d’efervescència popular, d’adscripció a la ciutat i d’un gran valor cultural. La Missa és, de fet, el valor més alt del patrimoni cultural mataroní perquè s’hi interpreta des del 1848 la ‘Missa de Glòria’, una composició de Mossèn Blanch amb una sonoritat propera a l’òpera que és el gran reclam de la nostra Festa Major.\nLa Missa de Les Santes és l'acte més genuí de la festa, el que fa més anys que es repeteix de forma quasi ininterrompuda –des de 1848, el mateix any que el primer ferrocarril de la Península– i representa, encara, un element potser no prou difós del patrimoni festiu local.\nLa Missa de Glòria data de l'any 1848, igual que el primer ferrocarril de la Península\nLa Missa de Glòria de mossèn Blanch només es pot escoltar a dins de Santa Maria en un dia com aquest. El cor popular de cantaires estarà dirigit aquest any per Francesc Cortés, que ja acumula experiència com a director de l'obra. Les veus solistes seran les de Júlia Farrés-Llongueras, soprano, Laura Vila, mezzosoprano, el mataroní Josep Fadó de tenor i Josep Pieres de baix. En finalitzar la interpretació, que sumat a l'ofici religiós se'n va fins a les tres hores de durada, la Missa acaba amb la interpretació dels goigs a les Santes Juliana i Semproniana i amb la sortida d'ofici, amb processó de les relíquies que surten pel Fossar Xic i l'acte simbòlic de l'aclamació a aquestes amb el ball solemne de l'Àliga de Mataró i l'aviada de coloms. Just després les figures s'acomiaden de Santa Maria i la del 2016 formarà part de la història de la Missa de Les Santes.\nFrancesc Cortés, al capdavant dels cantaires\nEl cor de cantaires popular, amb l'orquestra dirigida per Francesc Cortés, són els encarregats de perpetuar la tradició d'aquest 27 de juliol.\nLa Missa, ben bé una òpera, és una peça que s'interpreta per permís exprés del Vaticà i només es pot escoltar el dia de Les Santes, a Santa Maria.\nMissa de Les Santes, Basílica de Santa Maria a les 10h


La Comissió d'Hisenda, Coordinació Jurídica, Inspecció General i Desenvolupament Econòmic Sostenible ha aprovat este matí les ordenances fiscals per al 2019 i la setena modificació tècnica de crèdits «per donar cabuda a l'operació de refinançament de deute de 134,5 milions d'euros, la qual generarà un estalvi d'interessos superior als 2,6 milions d'euros», segons ha assenyalat el regidor d'Hisenda, Ramón Vilar.\nL'Ajuntament incorporarà un «estímul fiscal» per a les persones amb diversitat funcional que requerixen realitzar qualsevol obra d'adaptació en la seua llar. En estos casos, s'aplicarà una bonificació d'un 90% sobre l'Impost sobre Construccions, Instal·lacions i Obres (ICIO). A més, bonificarà els propietaris d'aquelles finques rústiques del terme municipal de València que es troben cultivades. «Sempre que el Consell Agrari Municipal demostre que la terra està en explotació, aplicarem una bonificació del 95% de l'IBI agrícola», ha concretat l'edil.\nLa comissió també ha acordat la nova bonificació, d'un 50% sobre l'Impost de Béns Immobles (IBI), que s'aplicarà a «aquells teatres i altres immobles dedicats a les arts escèniques, sempre que, almenys un 30% de la seua programació siga en valencià». D'altra banda, Vilar ha recordat que «s'ha tancat una operació de refinançament i novació de deute per import de 134,5 milions d'euros, la qual suposa un estalvi d'interessos superior a 2’6 milions d'euros».


Com visitar el vostre nou lloc de construcció d’habitatges - el bloc nzLlegir Més\nPrincipal el bloc nz Com visitar el vostre nou lloc de construcció d’habitatges\nDesprés de mesos de preparació, la nova casa de nova construcció comença a prendre forma. Estàs emocionat i voldràs fer un seguiment del progrés de casa teva de dalt a baix. Visitar el vostre lloc de construcció és una manera fantàstica de mantenir-vos connectat a casa vostra durant tot el procés, però fer-ho fora d’anuncis podria fer més mal que bé. Si teniu previst visitar la vostra nova llar durant la construcció, recordeu que es tracta de respecte. Els treballadors, els superintendents i els contractistes estan treballant dur a casa vostra, i la vostra visita no hauria de develar el seu progrés. A continuació, es detallen algunes coses a tenir en compte a l’hora de visitar el vostre nou lloc de construcció d’habitatges.\nParleu amb el vostre constructor sobre el potencial per visitar la vostra nova llar. Imatge: Erotas Custom Builders\nParla amb el teu constructor\nSi teniu previst visitar el vostre nou lloc de construcció d’habitatges, pregunteu al vostre constructor les normes de seguretat. És probable que el vostre constructor tingui polítiques per protegir els propietaris d’habitatges de lesions mentre visiten llocs de construcció; ignorar aquestes normes pot suposar un risc. El vostre constructor també us pot convidar al lloc de construcció per a inspeccions informals durant tot el procés de construcció, de manera que no és necessària la programació de les vostres visites.\nAssegureu-vos de seguir totes les normes del vostre constructor, especialment les de seguretat. Es pot aconsellar que portis determinades peces de roba o que se’ls demani que deixis els fills a casa per reduir la responsabilitat del constructor en cas de ferides.\nProgramar un temps\nConduir o caminar pel vostre lloc de construcció de tant en tant no és gran cosa, però si voleu una mirada més propera, el millor és programar una visita. Una obra nova és un ball complicat d’ordenació i contractistes, i tenir-hi allà podria significar aturar la feina. Si bé hi pot haver contractistes al lloc, el superintendent o el contractista general només pot venir una vegada al dia per comprovar el seu progrés. Sense un superintendent, no tindreu una guia fiable per fer-vos passar per casa. És poc probable que diversos contractistes sàpiguen alguna cosa sobre la vostra programació o progrés, per la qual cosa el millor és esperar fins que el vostre super estigui. D’aquesta manera, el lloc de creació es pot modificar per seguretat i no trastornaràs els contractistes a mesura que intentin fer la feina.\nPrograma una cita amb el teu súper per a una gira. Imatge: Domiteaux Architects\nEls nous llocs de construcció són desordenats, polsosos i potencialment perillosos. Visitar el lloc sense la roba i el calçat adequats pot causar lesions. A continuació, es mostren alguns consells generals per vestir la peça.\nPorteu sabates de punta tancada. Les ungles exposades i estelles de fusta són queixes habituals per a cases sense acabar, i sandàlies i xancletes et deixen en risc.\nEspereu que s’embruti. Porteu roba més antiga que no us importi embrutar-vos-en i espereu pols, pintura i guix.\nPorta una llanterna i cinta mètrica. És possible que no tingueu electricitat i una cinta mètrica és útil per pensar en mobles o tractaments de finestres.\nSeguiu totes les instruccions del vostre constructor. Es poden requerir capes dures, guants i ulleres per a visites al lloc.\nSi no vesteix la peça, la visita al lloc de construcció es pot reduir o ser perillós.\nDocumentar la visita\nNo oblideu passar una mica de la vostra visita al lloc documentant el procés de creació. Les imatges són excel·lents records, però la documentació de dates, mesures i processos també us pot ajudar en el futur. Digueu que voleu substituir un aparell lluminós, per exemple: Les fotografies que heu fet durant el procés podrien ajudar el vostre electricista a localitzar el cablejat i els panells. Gravar els colors de la pintura significa una millor concordança quan fregueu accidentalment una paret. Un cop de paret del vostre mur nou acabat d’emmarcar us permet trobar un puny fort abans de penjar un pesat mirall.\nA mesura que aprofiteu la vostra nova construcció, feu moltes fotos i conserveu una carpeta d’elements com ara opcions de pintura, opcions de sobretaula i detalls de fontaneria i elèctrics. Ara pot ser difícil imaginar-ho, però tornareu a mirar amb molta atenció el procés de creació. Tenir una bona documentació contribueix al llegat de casa vostra.\nQuan una nova construcció té la sensació que s’està movent endavant, és important visitar la vostra nova llar per quedar-se sensió. El seguiment del progrés de casa us fa sentir més optimista i us permet veure fins a quin punt heu arribat realment. Només heu d'assegurar-vos que una visita a casa no llança involuntàriament la vostra generació fora de pista. Programant un temps amb el vostre constructor i complint les normes de seguretat, podeu consultar el vostre progrés i estar al dia.\nTens algun consell addicional per visitar un lloc de construcció de nova construcció? Ens encantaria escoltar-los a continuació.\n41 Riverwood blvd16


Els avenços en investigació clínica i bàsica en diabetis es donen cita a Barcelona « Bloc del Clínic\nEl president de l’EASD, el Prof. Andrew J.M. Boulton, obrirà la reunió inaugural al Claude Bernard Hall, donant la benvinguda a uns 20.000 metges i científics procedents de més de 120 països. A partir d’aquest moment, investigadors de tot el món procedents d’institucions acadèmiques i la indústria farmacèutica presentaran els nous avenços en camps com epidemiologia, prevenció, educació terapèutica, organització sanitària, investigació bàsica i recerca clínica. Es tracta doncs d’un congrés molt significatiu per a la diabetis, per a la promoció i projecció internacional de la ciutat de Barcelona i per a la investigació biomèdica a Catalunya en general.\nEs calcula que la diabetis afecta més de sis milions i mig de persones a Espanya, i a prop d’un milió de persones a Catalunya. La malaltia i les seves complicacions, incloent-hi cardiopaties, ceguesa i deteriorament dels ronyons i del sistema nerviós, estan adquirint unes proporcions epidèmiques i generant un gran cost social i econòmic. Per això la diabetis és una malaltia que requereix una gran atenció per part de la comunitat científica així com per part de la societat i dels seus representants polítics.\nEn l’apartat clínic es pot remarcar que s’actualitzaran els resultats i repercussió de dos grans estudis clínics. Es tracta, d’una banda, de l’UK Prospective Diabetes Study (UKPDS), els resultats inicials del qual es van presentar també a Barcelona el 1998 en el marc del mateix congrés amb un gran impacte sobre el maneig de la Diabetis tipus 2. D’altra banda, es repassarà i s’actualitzarà la repercussió de l’estudi DCCT (Diabetis Control and Complications Trial), realitzat en pacients amb Diabetis tipus 1, i que va convertir al tractament amb múltiples d’insulina en el paradigma del maneig correcte d’aquesta malaltia.\nEn l’apartat d’investigació bàsica també hi ha molts focus d’interès, entre ells la influència de l’ambient sobre la malaltia o les noves estratègies experimentals de teràpia cel·lular. Cada vegada és més evident que portar una vida sana amb una dieta equilibrada, evitant el consum de tòxics o fent exercici, ajuda a prevenir i gestionar millor malalties com la diabetis. Estudis epigenètics comencen a explicar les claus moleculars per les quals es produeix aquest efecte beneficiós. El descobriment dels processos que permeten la regeneració de les cèl·lules beta pancreàtiques productores d’insulina també aporta coneixements importants per al disseny de noves estratègies terapèutiques.\nFinalment, la diabetis ocupa una importància cada vegada major en la salut pública i la política, així que els simposis que tindran lloc dins del marc de la Reunió també representen una plataforma per debatre temes d’interès polític i social. L’Agència Europea de Medicaments (EMA) i la Direcció General de Recerca i Innovació de la Comissió Europea tindran representació en els simposis, per discutir les perspectives de futur del finançament de la recerca i també de l’aprovació de nous fàrmacs a nivell europeu. D’altra banda, la Reunió és un punt de trobada per diabetòlegs i persones afectades per la diabetis que treballen junts per a millorar el nivell d’educació i d’atenció als pacients. Les associacions de pacients són especialment actives i tindran una gran presència al recinte del congrés.\nAnna Novials, Diabetes, Diabetis, EASD, Ignacio Conget, Ramon Gomis


Agustí Roc i Àngela Castelló s'emporten la VerticAlp Skyrace - FEEC - Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya\nAgustí Roc i Àngela Castelló s’emporten la VerticAlp Skyrace\nLa Copa Catalana de Curses Verticals de la FEEC ha reprès l’activitat amb la VerticAlp Skyrace, organitzada pel Club Esportiu Cerdanya Pirineus el 19 d’agost. Amb la localitat d’Alp com a punt de sortida, els participants han hagut d’arribar fins al cim de la Tosa d’Alp (2.356 m).\nGairebé 250 corredors s’han enfrontat als 7,5 quilòmetres amb 1.440 metres de desnivell positiu, rebent a canvi les espectaculars vistes de la Serra del Cadí mentre pujaven i del Pedraforca a l’arribada.\nAgustí Roc i Àngela Castelló, guanyen la vertical de la Baixa Cerdanya\nAgustí Roc (AE Diedre) ha encapçalat la cursa en tot moment, creuant la meta en 1 hora 1 minut i 25 segons. L’ha seguit de prop Fernando López de Sagredo (CE Cerdanya Skimo Team) durant tota la cursa, que ha acabat en 1 hora 4 minuts i 5 segons. Un minut i 20 segons més tard arribava Sergi Brau, que ha anat guanyant posicions durant l’últim tram de la cursa fins a fer-se amb el tercer calaix del podi.\nPel que fa a la categoria femenina, Àngela Castelló (CE Girona (SE)) no ha tingut rival, i en 1 hora 12 minuts i 51 segons s’emportava la medalla d’or. Alicia Beth Hudelson, provinent de Geòrgia (EUA), arribava en 1 hora 20 minuts i 36 segons. Irene Torres ha entrat a meta un minut més tard, tancant el pòdium.\nAquesta ha estat la tercera prova de la Copa, després de disputar al maig la Vertical Quiri i la Cara Amon. La propera i última parada, serà el 21 d’octubre a la 4a VertiKalM, on es definiran els guanyadors d’aquesta Copa Catalana, que ara es troba bastant ajustada.\nFotos / UltraCerdanya


Dels carrers, carregats d’història, del nucli antic pararem esment en dos, per les característiques formals d’alguns dels seus edificis. El carrer del Pont situat a l'antic camí ral, continuació del carrer Major, el formen cases entre mitgeres, de planta baixa i un o dos pisos. A més de les cases conservades dels segles XVIII i XIX amb els portals dovellats o amb llindes, trobem cases de les primeres dècades del segle XX, amb alguns elements modernistes.\nAiguafreda - Nucli antic, Carrer del Pont, Rectoria\nL’aspecte que presenta la Rectoria respon a les reformes portades a terme a l’edifici a finals del segle XIX quan es bastí la galeria de quatre grans arcades de mig punt de la banda sud. Es tracta d’una casa unifamiliar entre mitgeres, de planta baixa i pis, separats per una franja horitzontal decorada amb motius florals. La façana principal presenta una composició simètrica i té esgrafiats amb motius florals.\nAiguafreda - Nucli antic, Carrer del Pont, Torre Viader\nLa Torre Viader és una casa senyorial construïda el 1922 per l’arquitecte Joaquim Blanch Cairo seguint l’estètica noucentista. Es tracta d’un edifici de planta quadrada, que consta de planta baixa, pis i golfes, i cobert amb teulada a dues vessants. El tractament dels murs és arrebossat i pintat.\nEl frontis es composa segons tres eixos d'obertures d'arc de mig punt, on destaca una tribuna semicircular situada a l'eix central. Sobre d'aquesta hi ha una cornisa i un ràfec amb coberta de teules ceràmiques vidriades, des d'on arrenquen els capcers esglaonats que coronen cadascuna de les façanes. El capcer de la principal presenta la data de construcció, així com en cada extrem dues columnes amb capitells d'estil dòric sostenen travessers de fusta.\nAiguafreda - Nucli antic, Carrer Major, Can Queló\nCan Queló deu el seu nom a Miquel Aregall, constructor inicial de l'edifici: Miquel> Miqueló>Queló. Després de la guerra de Successió la família Aregall, que havia vist com la seva masia havia estat saquejada i malmesa, decidí traslladar-se al poble, i en un solar de la seva propietat, en ple carrer Major, hi bastiren un ampli i senyorial edifici, i també hi establiren un hostal, negoci molt lucratiu a peu del camí ral.\nÉs un edifici de planta quadrangular que consta de planta baixa, pis i golfes, amb coberta a dues vessants amb el carener paral·lel a la façana. El frontis es composa simètricament segons tres eixos, definits per obertures d'arc pla de pedra. Al centre hi ha el portal d'arc de mig punt adovellat amb una orla a la clau inscrita: "MIQEL ARAGALL 1733".\nDurant les guerres napoleòniques s’hi va hostatjar el general Francesc Copons, que comandava l'exèrcit català. La casa va pertànyer a la nissaga Aregall fins a la mort el 1940 de Joan Aregall i Soler, quan va passar a la família Palmarola, l’última hereva de la qual, Pilar Palmarola i Aregall, fou la promotora de la residència que actualment acull la casa.\nAiguafreda - Nucli antic, Carrer Major\nAiguafreda - Nucli antic, Carrer Major, Can Cintet\nEntre els segles XVI i XVIII, a redós d’una ferreria que ja existia el 1553 es van anar edificant un seguit de cases de planta baixa i de dos pisos, entre mitgeres, que configuraren la fesomia del carrer Major, emplaçat sobre l’antic camí ral. La seva història ha deixat empremtes, així encara es conserven alguns portals adovellats i amb llindes. Inscripcions com la de "PAV AVANCÓ 1675" o la data orlada de "1751" de Cal Cintet són testimonis del període de creixement d’aquest carrer.\nAiguafreda - Nucli antic, Carrer del Pont\nAiguafreda - Nucli antic, Carrer del Pont, Can Franquesa\nEdificis de línies més sòbries alguns, més reculats en el temps, com l’habitatge del número 40 del carrer del Pont i d’altres més en consonància amb els nous corrents i gustos imperants a principis del segle XX com Can Franquesa al mateix carrer dibuixen la fesomia del nucli antic d’Aiguafreda i ens transmeten la seva història.\nAiguafreda - Nucli antic\nMúltiples són les possibilitats que ens ofereix la nostra vista de copsar detalls i elements que ens parlen d’un passat i d’unes persones que a les seves cases hi deixaren el testimoni mut del seu feinejar diari com és el cas de la llinda on podem llegir: "AGUSTI BO/SCHS FARRER/17-90", inscripció flanquejada per imatges de eines i l’enclusa i el martell, pròpies de l’ofici del seu propietari.


Carlos de Massalfassar i Alejandro encapçalen l'individual de frontó - PilotaViu\nDimecres, 27 de setembre de 2017 - 20:00h\nEl passat cap de setmana es va disputar la tercera jornada del Campionat Autonòmic Individual de Frontó.\nAl grup A, Carlos de Massalfassar va guanyar Enrique, a casa, per 41 a 20, mentre que Pasqual va véncer Dani, a domicili, al frontó d’Almussafes per 22 a 41. Pel grup B, Javi Moro no cedia a casa davant Vicent Cervera al qual s’imposava per 41 a 26, Roberto també va aconseguir els tres punts davant Christian després de véncer per 41 a 31, mentre que Adrián de Quart va caure a casa davant un gran Alejandro per 29 a 41.\nEstos resultats propicien que Carlos siga el líder del grup A, tot i que compta amb una partida més que Adrián de Museros, qui podria llevar-li el liderat en cas d’aconseguir la victòria en la partida que té pendent contra Enrique. Al grup B, Alejandro està realitzant un magnífic campionat, guanyant partides tan difícils com les jugades contra Moro o Adrián de Quart.\nEl grup A de la primera categoria està dominat per Julio de Vinalesa mentre que al grup B és Zarzo qui es mostra intractable després d’haver aconseguit els nou punts en joc.\nJesús de Les Alcubles és el líder del grup A de la segona categoria amb 5 punts, mentre que José Maria de Paterna i Edu de Godella manen en el grup B després de tres jornades.\nVicent d’Almussafes, amb 10 punts, és el primer classificat de la primera categoria d’entre setmana, seguit de prop per Iván, amb 9 punts. En la segona categoria d’entre setmana hi ha bastant igualtat, sobretot en el grup A, amb un triple empat, mentre que, en el grup B, Jorge de Vinalesa és líder. Pel que fa a la tercera d’estes categories, Francesc de Godella mana al grup A; Toni Costa, al B, i Carlos de Godella, al C.


20 ANYS DE LA REVOLUCIÓ ZAPATISTA A LA TURBA – Casal Popular la Turba\non 15 gener 2014\n20 ANYS DE LA REVOLUCIÓ ZAPATISTA A LA TURBA\nPosted on 15 gener 2014 by La Turba\nAquest 2014 és el vintè aniversari de la revolta zapatista a Mèxic. L’1 de gener de 1994, el dia que entrava en vigor el Tractat de Lliure Comerç de Mèxic amb els Estats Units i Canadà, l’Exèrcit Zapatista d’Alliberament Nacional (EZLN) irrompia a la ciutat de San Cristóbal de Las Casas, a l’estat de Chiapas.\nDesprés d’un parell de setmanes de conflicte armat que va provocar uns tres-cents morts, el president mexicà Carlos Salinas de Gortari va decretar un alto-el-foc que avui encara es manté, a falta d’un acord de pau.\nEl moviment zapatista es proclamava aleshores portaveu dels indígenes mexicans, sense veu fins ara, i emprenia un projecte de transformació política i social.\nVan substituir els fusells per una campanya de comunicació global que va convèncer una gran part de l’esquerra mundial amb nou discurs\nDesprés de 20 anys, les noves generacions de zapatistes miren cap a l’autogestió, la col·lectivitat i la recerca de suport internacional per mantenir un ideal que, tot i passar per clarobscurs els darrers anys, avui continua mirant cap endavant.\nDes del Casal Popular la Turba i l’ong IGMAN-Acció Solidària, volem fer memòria del compromís dels zapatistes amb la lluita pel canvi social, com diu un dels seus eslògans, “per un món on hi càpiguen tots els mons”, a més de recordar el nostre granet d’arena amb el suport a projectes de cooperació d’aigua i salut a les comunitats zapatistes de Chiapas.\nLes activitats que estem preparant són de diversos tipus. Per una banda el passi de pel·lícules i documentals els diumenges al vespre al Casal, dins de l cicle “Diumenge de crispetes”.\nSe sumarà la inauguració d’una mostra fotogràfica dels zapatistes el dissabte 25 de gener a dos quarts de vuit del vespre al bar del Casal, i tancarem el cicle amb una petita trobada amb un debat-vermut amb persones que han compartit un temps de les seves vides amb els zapatistes, des de diferents nivells i compromisos, oberta a tothom que vulgui conèixer i compartir les experiències.\nTot començarà el proper diumenge 19 de gener a les 19h al Casal, amb la pel·lícula “La Ley de Herodes”, que amb un to humorístic ens explica la realitat política de Mèxic durant el període on el PRI i la corrupció anaven de la mà. Us hi esperem”\nAprofitem fer fer-vos arribar un article d’opinió signat pel Jordi Martí Font sobre l’aniversari de l’alçament zapatista i el què això va significar també per a nosaltres: Zapata, el dia que vam néixer\nPosted in Convocatòries\t| Leave a comment |


Lluís Martí – Lluís Martí Aguilera\nAutor: Lluís Martí\nQuè tal? Quina calor que fot, eh? De ben segur molts de vosaltres aprofiteu les vacances per llegir una mica més, ara que disposeu de més temps.\nNo saps què llegir? T’ho poso fàcil. He seleccionat uns quants relats dels que he publicat en aquesta web des de l’estiu passat (no m’hi he matat gaire: hi són tots menys dos), els he corregit una mica i els he compilat en un ePub. Així podreu llegir els relats al vostre mòbil o tauleta allà on aneu.\nDownload “Lectures 1”\tLectures-destiu-1.epub – Downloaded 14 times – 4 MB\nPell de serp (VI)\nA la Naja se li van acumular les emocions. Per un costat, havia trobat al Käse. Per un altre costat, el seu germà era viu i, per tant, ella no era una assassina. Per un tercer costat, el seu germà era viu i, per tant, la vida d’ella corria perill. La d’ella, la del Käse i la del Hörstdu.\n–Mateu els dos homes. La meva germana és meva! –va ordenar el Muridœ –. És el meu deure com a germà castigar-la.\nEls tres homes van desembeinar les espases i van començar a caminar, sense pressa.\nLa Naja va córrer cap al Käse i va deixar el farcell a terra. En veure-ho, el Hörstdu va desembeinar.\n–Haurem de guanyar temps mentre no arribin els reforços del rei Arlenten –va xiuxiuejar a la Naja quan passava pel seu costat.\n–No estic segura que li hagi arribat el missatge.\nEl Hörstdu va ignorar la Naja i va interposar-se entre el Käse i els tres homes.\n–No us permetré que li feu res a la millor dona del món! –va cridar el Hörstdu posant-se en posició defensiva.\n–Ah! Tu ets el desgraciat que me la va intentar robar a la festa?\n–No. El desgraciat que dius és el Käse. Jo sóc el desgraciat que us matarà a tots si us acosteu una mica més.\nEls tres homes van riure amb ganes, però la riallada més gran la va emetre el Muridœ.\n–Mateu-lo a poc a poc –va dir el germà de la Naja mentre entrava al castell.\nLa Naja va intentar deslligar al Käse. Els nusos eren fots.\n–Ho sento Naja. Sóc un lladre. Però pensava deixar-ho estar si tu i jo… Si ens hagués anat bé. Però el dia abans de la nostra cita vaig tenir l’oportunitat de robar un bon botí. I em van començar a perseguir els tarats aquests. No vaig poder venir.\nEls tres homes, espases a punt, ja eren davant del Hörstdu. L’home de la dreta tenia una cicatriu al llavi superior i uns braços que aparentaven tenir més músculs del compte. L’home del centre semblava el menys fort dels tres però empunyava una espasa curta i fina, segurament per a compensar la manca de força amb agilitat. L’home de l’esquerra només tenia tres dents i semblava poder aguantar l’envestida de deu dracs. De fet, aquest podria ser el motiu pel qual només tenia tres dents, si no fos perquè, probablement, no quedaven tants dracs.\n–I si no ens hagués anat bé? –va preguntar la Naja al Käse.\n–Sincerament no ho sé. Però si sortim vius d’aquí, canviaré de vida. Estiguis amb mi o no. Ja n’estic fart d’amagar-me i de causar molèsties a la gent.\nEl Hörstdu vigilava a dreta i a esquerra esperant el primer moviment dels enemics. Era bo amb l’espasa, però contra tres a l’hora seria complicat. Potser podia guanyar temps fins que la Naja i el Käse el poguessin ajudar d’alguna manera.\nEls tres homes van atacar al Hörstdu a l’hora i el que van aconseguir va ser que les seves tres espases xoquessin. Els tres es van mirar malament els uns als altres.\nDarrera d’ell, la Naja continuava barallant-se amb la corda.\nL’home de la cicatriu va intentar avançar però el Hörstdu el va aturar aixecant l’espasa i amb el mateix moviment fluid va fer tornar l’espasa enrere per a aturar l’intent d’estocada del nyicris del centre. El tercer home va quedar darrera del seu company.\nEls dos homes de davant van començar a xocar les espases amb el Hörstdu, obligant-lo a forçar els músculs per a aconseguir prou velocitat. Al mateix temps, el Hörstdu feia moure a l’home de l’espasa curta per a què el de les tres dents no pogués entrar a la baralla.\nDe tant en tant se sentia una mena de xiulet apagat. Sortia de l’home desdentat que s’estava posant nerviós per no poder participar.\n–No podies haver tallat la corda abans de començar a barallar-te? –va cridar la Naja.\n–Bona idea! No podies haver tingut la idea abans que comencés la baralla? –va replicar el Hörstdu.\nEls xocs metàl·lics ressonaven al pati del castell en runes quan la Naja va aconseguir deslligar al Käse. L’home es va acariciar els canells entumits i la Naja el va ajudar a aixecar-se. Quan es van girar cap a la baralla van veure que el Hörstdu queia a terra. L’home àgil va aixecar l’espasa amb la intenció de clavar-la al cos del jove.\nLlavors, van passar moltes coses molt ràpidament: la Naja va agafar una pedra gran de terra i la va llençar amb totes les seves forces contra el cap del poca-cosa quan l’espasa era a pocs centímetres del Hörstdu. I l’home àgil i el Käse van caure a terra. La Naja es va girar i va veure que el Käse tenia una fletxa al coll. Al davant de la porta el Muridœ celebrava l’encert amb una ballesta a la mà. I el Hörstdu va aprofitar la sorpresa per a tallar una cama a l’home de la cicatriu, aixecar-se d’un salt i clavar l’espasa a l’estómac del tercer, estrenant-lo en la baralla.\nLa Naja va ajupir-se cap al Käse però l’home era mort.\nEl Muridœ va començar a carregar la ballesta i el Hörstdu ho va voler aprofitar, corrent cap a ell. Malauradament quan era a prop el Muridœ va aconseguir carregar, apuntar ràpid i disparar.\nLa fletxa es va clavar al bíceps del braç dret del Hörstdu que va haver de fer un esforç per no caure a terra del xoc. L’espasa, en canvi, li va caure massa lluny. El Hörstdu va intentar treure’s la fletxa. El Muridœ se li va acostar i li va estampar la ballesta al cap. El Hörstdu va caure inconscient. Només quedaven drets la Naja i el Muridœ.\nEl Muridœ va somriure i, de cop, la Naja va recordar com feia pocs dies el seu germà la va intentar violar. I en adonar-se que aquest cop no trobaria un ganivet per casualitat va tenir por. Va mirar quina espasa li quedava més a prop encara que no sabia com fer-la servir. Va fixar-se en la de l’home àgil.\nVa córrer cap a l’espasa i el Muridœ també. Quan la Naja s’ajupia va rebre una bufetada al clatell que gairebé li va fer perdre l’equilibri. Però no hagués caigut perquè el seu germà li va agafar del braç esquerra.\nSense deixar-la anar, el Muridœ va començar a caminar cap al castell. La Naja es va entrebancar amb l’home que estava morint dessagnat sense mitja cama (ja s’havia desmaiat) i el Muridœ no va tenir inconvenient a arrossegar-la per terra.\n–La roba de bruixa no et queda bé –va dir el Muridœ amb la tranquil·litat d’un llac en una nit d’estiu en la que la brisa s’ha quedat a casa perquè fa massa calor –, però no et preocupis que ara te la trauré.\nVan passar pel costat del cos estès del Hörstdu. El noi va obrir els ulls i va veure l’escena. Sense que els altres dos ho veiessin es va aixecar lentament i encara amb la fletxa clavada va llençar una pedra amb la mà esquerra. La pedra caure al costat del Muridœ i va seguir rodolant inofensivament algun metre més.\nEl Hörstdu va començar a córrer –o, millor dit, a caminar ràpid amb cara de velocitat– cap al Muridœ. En veure-ho el germà de la Naja va llençar la noia a terra amb desgana.\n–Fuig, bruixeta meva! –va cridar el Hörstdu.\nLa Naja va fugir cap a l’entrada i no va veure com el Hörstdu rebia un cop de puny a la cara i queia a terra un cop més. El Muridœ va perseguir la Naja fins que va ser prou a prop seu com per empènyer-la i fer-la caure al costat del Käse i del farcell.\n–Bruixeta, diu l’imbècil? Una mala puta és el que ets –va dir el Muridœ.\nLa Naja va obrir el farcell.\n–Saps què? Ja estic cansat d’anar amunt i avall. Treu-te la roba. O prefereixes que te la tregui jo?\nLa Naja es va girar i li va llençar la pell de serp al seu germà. I mentre la pell volava també s’omplia i on hi havia d’haver el cap va aparèixer-hi un cap i la serp remenava en l’aire i treia la llengua bífida. I el Muridœ va caure de cul a terra, completament acollonit com un nen petit atemorit davant d’una bèstia enorme. La Naja va llençar el pot buit que fins feia no res havia contingut el líquid negre.\nEs va aixecar i va apropar-se al Muridœ.\n–Fa molts anys que vas deixar de ser el meu germà –va dir la Naja just abans de donar-li un cop de peu a la cara amb totes les seves forces.\nEnrabiada, va agafar una espasa de terra. L’espasa pesava massa per a què ella la pogués brandar, però no era aquesta la seva intenció. Agafant el puny amb les dues mans va aixecar l’espasa sobre el seu ex-germà. Quan anava a baixar l’espasa contra el Muridœ, una ombra que es movia va fer que s’aturés i aixequés la vista.\n–Me cago en la puta hòstia reconsagrada! Però què collons ha passat aquí! Recony! –es va sentir de lluny, d’una veu que provenia del cel.\nEl sol es va veure eclipsat per una ombra en forma de drac. Millor dit, de dragona. De dragona petita, almenys comparada amb el que se suposa que ha de ser la mida d’un drac.\nLa Phaseolus va descendir fins arribar a terra.\n–Qui ha sigut el fill de puta que ha intentat matar la Phaseolus? –va dir la mateixa veu que abans.\n–Ja t’he dit que no crec que m’hagin intentat matar. Ha sigut casualitat, Hans –va dir la dragona mentre de darrera d’ella en sortia un home. Després es va dirigir a la Naja: –és que m’he ennuegat amb un missatge que hi havia en un colom. Sort que no l’he fregit abans, eh? Em venia de gust cru, avui. I, si m’ho permets, et donaré un consell. No ho facis.\nEn una habitació àmplia del Palau Reial de Schockolandentortestadt, més austera del que algú podria esperar d’un palau, el rei Arlenten i la Naja seien davant per davant. Els separava una tauleta amb dues tasses de cafè. La de la Naja ja era buida. S’havia pres el cafè molt ràpid, amb l’esperança inútil que els esdeveniments dels dies anteriors haguessin estat un somni.\n–La Carel m’ha dit que volies ser la seva aprenent.\n–Ella volia que jo fos la seva aprenent. Que és aquí?\n–No, és a la capital de Plins, a visitar la seva néta.\n–Aquesta dona és una mentidera. Us diu a vós que vull ser la seva aprenent i a mi em va dir que no tenia fills.\n–La Carel no menteix mai: és una bruixa.\n–Vós també sou un bruixot, oi?\n–Sí, tot i que m’agrada que m’anomenin mag, que té més glamur.\n–I els bruixots tampoc no menteixen mai?\n–És clar que no.\n–Si la Carel és a la capital de Plins i va sortir de casa seva fa tres dies, és impossible que hagueu pogut parlar. Esteu mentint. Els mags o bruixots o com us vulgueu dir mentiu.\n–Estàs acusant al teu rei de mentider?\nLa Naja va dubtar. Li semblava recordar que al llarg de la història la gent que s’enfrontava al seu rei acabava morint, a no ser que tingués un bon exèrcit al darrera. D’altra banda el rei Arlenten no tenia fama de cruel.\nEl rei va començar a riure.\n–Màgia –va respondre l’Arlenten.\n–Oh! Impossible! Has dit la paraula… màgica! –va dir rient l’Arlenten –. Ben mirat que una pell de serp es converteixi en una serp és impossible. Ens has mentit a tots?\n–No. Jo no menteixo.\n–Per què t’hauria de creure?\n–Perquè sóc una bruixa.\n–No, no ho ets –va dir l’Arlenten amb posat seriós, fins i tot regi.\nLa Naja es va quedar de pedra.\n–Has dubtat, i les bruixes no dubten mai sobre el fet que són bruixes. No ets una bruixa. Encara no.\n–Tampoc no tinc gaire clar si ho vull ser.\n–Ho seràs. Jo te n’ensenyaré.\n–I si m’hi nego?\n–És la teva vida. Tu decideixes.\nVan trucar a la porta i el rei va donar permís per a entrar. La Phaseoulus va creuar la sala amb parsimònia. La Naja va aixecar-se.\n–Quan temps triga en passar l’efecte d’una poció d’amor?\nLa Naja va començar a passar i es va creuar amb la dragona. Es van mirar i es van saludar amb una mitja reverència.\n–Una última cosa, Naja –va dir el rei –. Les bruixes, oficials o en potència, no m’heu de parlar de vós.\nLa Naja va assentir amb el cap i va començar a caminar cap a la porta.\n–Pel que hem estat investigant, el tal Muridœ captava joves per a una secta i després els enviava a Pertiumilla –va explicar la Phaseoulus al rei.\nLa Naja va sortir i va tancar la porta.\n–Li estaves mirant el cul, Arl? –va dir la Phaseolus–. Per fi!\n–No –va dir ell amb la boca petita.\nLa Phaseolus va somriure.\nFora del Palau Reial el Hörstdu esperava la Naja assegut en un banc de fusta. Duia benes per tot arreu però se’l veia content.\n–M’alegro de veure’t –va dir el Hörstdu quan la Naja va arribar al banc.\n–T’agradaria que –va començar a dir nerviós– anéssim a fer un cafè.\n–No ho entenc. Segons el rei, l’efecte de la poció ja hauria d’haver-se acabat.\n–Deixa’t estar de pocions. M’agrades i crec que jo no et desagrado. Podríem parlar, donar un volt i veure com va la cosa.\nLa cara del Hörstdu va perdre tota alegria.\n–En certa manera sí que m’agrades, però…\n–Ets valent i fort. I llest. I no ets lleig del tot.\n–Però les bruixes no es casen –va mentir la Naja.\nLa imatge que il·lustra aquest capítol ha sortit d’aquí: https://pixabay.com/es/eva-mujer-desnuda-biblia-1235170/\nFe d’errates: si algú va llegir el capítol IV abans del dia 8 al vespre, que sàpiga que on deia Käse havia de dir-hi Hörstdu. Això em passa per complicar-me la vida amb els noms. Dit això, segueixo amb les meves coses.\nLa Naja va apartar les mans.\n–No m’estimes –va dir la Naja lentament–. Et penses que m’estimes.\n–Quina diferència hi ha?\nLa Naja va començar a caminar. El Hörstdu la va seguir després d’agafar l’espasa de l’Emil.\n–No és real, es màgia!\n–Oi, que sí? Aquest sentiment tant poderós que sembla irreal… Hi ha res més bonic?\n–És que és irreal. No ho veus que s’acabarà quan et passi l’efecte de la poció?\nEl Hörstdu s’ho va pensar.\n–És una pregunta trampa? No hi cauré: t’estimaré tota la vida.\nLa Naja va tenir un calfred. Va adonar-se que era inútil discutir. Hauria d’esperar que la poció deixés de funcionar. Quan podia durar? Unes hores? Un dia? Tota la vida?\n–Afanya’t. És tard i no crec que arribem a Kirschlikör avui, o sigui que haurem de trobar un bon lloc per acampar.\n–Qualsevol lloc serà bo si hi ets tu.\n–Brrrrrr –va sentenciar la Naja.\nDesprés de caminar dues hores tot era fosc. El Hörstdu va improvisar un parell de torxes amb uns troncs que va trobar i dos retalls de roba dels pantalons. No feia fred.\n–Amb el que has agafat de la casa, segur que hi ha algun líquid inflamable –va dir el Hörstdu mentre treia l’espasa.\nLa Naja va obrir el farcell i va olorar els líquids un a un. El Hörstdu es va apartar un moment amb una de les torxes i l’espasa a la mà.\n–Aquest deu ser inflamable, fa olor d’alcohol –va dir la Naja.\nEl Hörstdu es va apropar i li va donar la torxa. La Naja va posar unes gotes del líquid a la roba i va encendre’n la punta ràpidament amb una esca. Quan el Hörstdu va apropar l’altra torxa per a encendre-la, la Naja va veure que la seva torxa tenia un cor gravat.\n–De veritat? Has gravat un cor en una torxa barroera amb una espasa de metre i mig?\n–Gràcies, sabia que t’impressionaria.\n–Serà una nit llarga –va sospirar la Naja.\n–No ho deia en aquest sentit! Ho deia en el sentit en què et lligaré a un arbre a tres metres de mi i, sobretot, sense genitals en el moment que tingui la mínima impressió que passa pel teu cap alguna marranada.\n–No puc pensar en marranades, només puc pensar en tu.\n–Per què? –va cridar la Naja desesperada mirant al cel.\n–No t’ho deia a tu!\n–No és tan difícil. Representa que ets intel·ligent, ets un espia del rei Arlenten –va dir la Naja, però llavors se’n va adonar –. Ah! Cert, estàs enamorat.\nLa Naja va sospirar i va posar-se un altre cop en marxa seguida pel Hörstdu.\nUna hora més tard van arribar a un clar que, com que estava fosc, no era gaire clar, però era més clar gràcies a la llum de les torxes. Allà van recollir branques i van fer una foguera petita. Es van repartir les pastanagues.\n–Tant de bo trobem al Käse.\n–No és cap lladre!\n–No passa res, tu també ets una lladre i m’he enamorat de tu.\n–Sí, és clar –va dir la Naja amb ironia – Sóc una lladre perquè t’he robat el cor i tot això. Molt romàntic, uh!\n–Oi que sí?\n–Fins a quin punt t’ha deixat de funcionar bé el cervell?\n–Em funciona perfectament. Vull trobar al lladre per a protegir-lo. Gràcies a ell sóc viu.\n–Això està millor.\n–I gràcies a ell t’he conegut.\n–A més, he d’enviar un colom al rei Arlenten amb les noves.\n–Només hi ha una nova: tot això de la secta –i llavors la Naja se’n va adonar– Ah! I no cal que li diguis res sobre que t’has enamorat.\n–Vols portar-ho en secret? –va dir el Hörstdu en un intent de picardia.\n–Sí, tant en secret que no vull saber-ho ni jo!\nEs va fer un silenci que, ben pensat, no era gaire silenciós. Els sons apagats del bosc nocturn (les bestioles de la nit anant d’aquí a allà, fent això i allò) se sentien en un rerefons llunyà. Poc a poc les parpelles de la Naja i el Hörstdu s’anaven aclucant. Van decidir fer guàrdies de dues hores per torns. Tot seguit es van adonar que no tenien cap manera de saber que havien passat dues hores. Així que cadascú faria guàrdia fins que no pogués més.\nQuan la Naja es va despertar a l’alba el Hörstdu roncava. Tenia una gana horrible i va començar a mirar al seu voltant. Les falgueres potser serien nutritives. O potser no. Es va aixecar i es va endinsar una mica al bosc. Malauradament no era temporada de bolets ni d’espàrrecs però potser hi hauria algun animaló, ni que fos una rata. O una serp, com aquella de pell vermella que la mirava penjada d’un arbre, com dient “sóc molt bonica, vine a acariciar-me” però que també deia “espero que no t’hagis fixat en el color vermell i et pensis que sóc verinosa, perquè ho sóc”.\nA la Naja li encantaven les serps, potser per la seva afició a fer teatre, per com li agradava canviar de pell. La Naja va tornar la mirada a la serp. Es van mirar com dient “tinc gana”. Lentament, la Naja es va ajupir per a agafar una pedra. La serp li va treure la llengua. I va deixar-se caure de l’arbre. Però abans que caigués a terra la Naja la va agafar amb una mà del que podríem considerar el coll. La serp intentava escapolir-se. Es va entortolligar al braç de la Naja, però la noia premia amb força. Fins que la serp va deixar de resistir-se i va morir.\nI llavors una pedra va xocar contra el cap de la serp.\n–Sort que t’he salvat, estimada meva.\nLa Naja va girar el cap mirant el Hörstdu visiblement enfadada. Sense dir res va anar a les restes del foc de la nit, i amb el ganivet va treure-li la pell a la serp. Després de guardar la pell al farcell, va tornar a encendre el foc, va ficar una branca per la boca de la serp i la va posar sobre les brases. En part a desgana, va compartir la serp amb el Hörstdu.\nQuan van acabar de menjar van apagar el foc i van fer camí cap a Kirschlikör. Encara tenien gana i potser això els empenyia amb més força per a arribar al seu destí.\nDesprés de deu minuts de caminar van sortir del bosc. A dreta i esquerra del camí el camp s’estenia verd. El camp de l’esquerra tenia esquitxos blancs en forma de desenes d’ovelles, un esquitx gris en forma de gos i un pastor. A dos-cents metres un grapat de cases convertien el camí en carrer.\n–Resulta que hem dormit molt a prop d’un poble.\n–La nostra primera nit junts.\n–Al final et fotré una hòstia.\nLa Naja va entrar al camp.\n–Bon dia! –va cridar.\n–Iep! –va respondre el pastor.\nL’home es va apropar a la Naja i el Hörstdu, seguit del gos pelut.\n–Tu vigila les ovelles, Mond –li va dir al gos.\nEl Mond, obedient, va tornar amb els portadors de jerseis en potència.\n–Ens podria dir si ens falta molt per arribar a Kirshlikör? –va preguntar la Naja.\n–Si us quedeu parats aquí, molta estona. Si seguiu cap al poble a la velocitat mitja del caminar humà, dos minuts –va contestar el pastor.\n–Aquest poble és Kirschlikör? –va preguntar retòricament la Naja. – Que ens podria dir on viu el Käse Mandel?\n–Käse Mandel? El Lladregot?\n–Ho veus? –va intervenir el Hörstdu.\n–És un lladre? –va dir la noia.\n–Li van posar el malnom de petit perquè sempre robava fruita i verdura dels camps. És un bon home: sempre saluda. No sé a què es dedica, la veritat. Potser roba, però no a Kirschlikör –va dir el pastor, com si això disculpés al Käse.\n–I on viu?\n–A l’última casa del poble, la que queda una mica separada. Des d’aquí no es veu. Va tornar ahir a la tarda de vés a saber on. Quan he sortit amb les ovelles fa una hora he vist el seu carro. Si hi aneu ara, m’imagino que el despertareu.\n–Ara que hi penso. Ahir a la nit tres homes em van preguntar el mateix que vosaltres. Sí que té amics el Käse!\n–Sí –va dir la Naja per dir alguna cosa–. Moltes gràcies.\nLa Naja i el Hörstdu van arribar al poble. No hi havia gaire moviment encara, tot just algunes xemeneies començaven a treure fum. L’olor de cansalada i ous ferrats els va fer entrar gana.\nQuan van arribar a la casa del Käse el primer que van veure va ser que no van veure cap carro. Potser havia marxat? No hi havia cap cavall tampoc al petit cobert que semblava fer d’estable. Van trucar a la porta, però no estava ben tancada i es va obrir. Van entrar.\n–Käse? –va dir la Naja.\nNo va obtenir cap resposta. Amb sigil, la Naja i el Hörstdu van entrar. El menjador estava fent un desastre. La taula estava trencada, com també ho estaven dues cadires. Hi havia un plat trencat i una salsitxa per terra. I molts trossets de vidre.\n–Hi ha hagut una baralla.\n–Segons el pastor el Käse va arribar ahir a la tarda. Devia tenir gana i es va preparar el sopar.\nLa Naja va anar a la cuina.\n–Va menjar dos ous –va dir la Naja en veure dues closques d’ou trencades. Després va mirar la paella–. Una truita de dos ous. I una salsitxa.\n–Devia estar sopant quan els homes que ha dit el pastor van trucar a la porta –va afegir el Hörstdu–. Segur que són de la Secta.\n–El Käse es va aixecar per obrir, deixant la salsitxa al plat.\n–Quan va obrir devia començar la baralla. Fixa’t, la taula trencada ha quedat a l’esquerra.\n–El Käse devia caure a la dreta de la taula. Però mira, aquí hi ha un tros de roba.\n–No és de gaire qualitat. El Käse devia arrancar-li a l’atacant.\n–Aquí hi ha un rastre de sang –va notar la Naja –. El van arrossegar cap a fora.\nVan seguir el rastre que, efectivament sortia al carrer. Allà sobre la sorra es convertia en una petita marca sobre el terra, que seguia fins a les roderes deixades per un carro.\n–Se l’han emportat. Cap al nord –va dir la Naja.\n–Som a Kirschlikör. El camí del nord és el camí que duu a Pertiumilla, tot i que hi ha alguns pobles de Mittwoch abans d’arribar-hi. He d’avisar al rei Arlenten, sense falta. Vaig a buscar un colom.\n–Jo aniré al nord.\n–T’acompanyaré, però deixa’m avisar al rei.\n–D’acord, faré alguna cosa per esmorzar.\n–Perfecte. No trigaré, amor meu.\nPer un moment la Naja va pensar en deixar-lo allà, però també va pensar que podria ser perillós i que seria millor anar acompanyada.\nQuan el Hörstdu va tornar a la casa amb un colom, la Naja ja havia preparat dues truites de quatre ous. El Hörstdu va escriure un missatge i el va lligar a la pota de l’ocell i el va fer volar.\n–No s’han d’entrenar el coloms per a què portin els missatges al destinatari?\n–No –va dir el Hörstdu no gaire convençut. – Crec que no. Neixen sabent-ho. Són molt llestos els coloms.\nVan acompanyar les truites amb uns bons talls d’embotit i van regar-ho tot amb un te calent. Després van sortir de la casa del Käse en direcció al nord.\nEl camí seguia planer una bona estona fins que començava a fer una mica de pujada. Es convertia en un camí irregular, amunt i avall, amunt i avall.\n–Ara que ho penso –va començar a dir la Naja –. Per aquí no hi haurà el Diable de Dues Polles, no?\n–Diria que no –va dir el Käse– . Però ara que ho dius, sí que va viure per aquí. El Diable de Dues Polles vivia per aquesta zona. És pràcticament immortal però un cop es va trobar amb una parella que el va derrotar, o això diu la gent. Pel que sembla van arribar a un tracte i va marxar d’aquí. O sigui que ara és segur. A més, si passa res, saps que donaré la meva vida per tu.\n–Estic esperant que arribi aquest moment.\nI vet-ho aquí que van arribar a una bifurcació. No hi havia marques de roderes ni de cap mena. El Hörstdu va asseure’s mentre la Naja observava l’entorn.\n–Per aquí! –va dir assenyalant a l’esquerra.\n–Per aquesta marca –va dir assenyalant un arbre.\nL’arbre tenia una marca: un pal amb dos semicercles, com si el pal d’una P s’ajuntés amb el d’una d, tallat pel mig per un segment en diagonal. Com al cau on havia trovar al Hörstdu.\nVan seguir el camí esquerra una bona estona. Es va bifurcar dos cops més i tots dos cops la marca de la secta els va guiar. En l’últim giravolt van veure a uns tres-cents metres les restes d’un castell petit. Encara conservava una torre i pràcticament tot l’edifici principal, però la muralla no era més que unes quantes pedres mal col·locades.\nQuan van arribar al que molts anys abans havia estat la porta principal de la muralla van veure un home ferit lligat a un pal.\nLa Naja va córrer cap al Käse. Estava inconscient i ple de ferides.\nTres homes van sortir del castell.\n–Aquell no és l’home que es va escapar? –va dir un dels homes.\n–Sí, sí que l’és –va dir un altre.\n–I aquella dona sembla una bruixa –va dir el tercer.\nDarrera dels tres homes en va aparèixer un altre. Duia un ull tapat.\n–Sí, és una bruixa. La bruixa de la meva germana –va dir el Muridœ.\n-272Dies -21Hores -48Minuts -49Segons\nLa imatge que il·lustra aquest capítol ha sortit d’aquí: https://pixabay.com/es/serpiente-del-ma%C3%ADz-snake-naranja-414802/\n-279Dies -21Hores -48Minuts -49Segons\n–No són teus. Aquests calçotets són d’un amic meu.\n–No, mira. Tenen una hac brodada a l’interior. L’hi vaig demanar a la meva mare.\n–I per què els tenia el meu amic?\n–Perquè me’ls va robar.\nAbans que la Naja pogués contestar, el Hörstdu va continuar parlant.\n–Millor que ho parlem fora. Si tornen els de la Secta Ncdnld, ens torturaran i ens mataran. I a tu, probablement et facin coses pitjors.\n–Què és la Secta Ncdnld?\n–Sortim i t’ho explico? O ens quedem aquí fent petar la xerrada?\nLa Naja volia contestar-li, però internament va reconèixer que, si el que deia l’home aquell sobre la Secta era cert, el millor era marxar el més ràpid possible.\nUn cop fora del cau, la Naja va oferir líquid verd al Hörstdu.\n–Oh, gràcies! El meu me’l van robar els de la secta.\n–Tu també tenies líquid verd? Que està de moda?\nEl Hörstdu va beure un glop del líquid i va tornar el que quedava a la Naja. Va començar a caminar, encara taponant-se la ferida del pit amb les calces de la Naja.\n–Com que m’has salvat, crec que et mereixes una explicació. Per on començo?\n–Fa uns… a quin dia estem?\n–Avui és dimarts, dotze d’agost.\n–Ah, ja? El temps passa volant quan et torturen. Doncs, fa dues setmanes i tres dies, vaig haver d’acampar al bosc, a no molts kilòmetres d’aquí. Quan em vaig despertar la meva bossa no hi era.\nEl Hörstdu va mirar-se la ferida i, en veure que ja no sagnava, va llençar les calces entre els arbres. La Naja, que mirava cap a tot arreu, pendent de si s’acostava algú estrany, potser de la Secta, no ho va veure.\n–I no saps qui te la va robar?\n–No, però de moment crec que va ser el teu amic.\n–He de reconèixer, tanmateix, que gràcies a que em van robar ara sóc viu.\n–L’endemà del robatori vaig decidir tornar a Schokoladentortestadt, però quan portava caminats un parell de kilòmetres em van assaltar els de la secta. Em van emmordassar i em van dur al cau on m’has trobat. M’han estat torturant fins ben bé mitja hora abans que arribessis.\nLa Naja va esperar que el Hörstdu continués parlant i li respongués la pregunta que li havia fet, però l’home va quedar callat.\n–I per què dius que ets viu gràcies al robatori?\n–Ah! Resulta que es pensaven que jo els havia robat un sac ple d’or i que l’havia enterrat en algun lloc amagat. Per això em torturaven, per saber on l’havia amagat.\n–No t’he preguntat això!\n–Sí, vols saber perquè sóc viu. Fa mitja hora que t’ho estic explicant. No tens paciència.\nAquell va ser el segon cop que la Naja es va penedir d’haver alliberat al Hörstdu.\n–Sóc un espia.\n–Un espia? De qui contra qui?\n–Del rei Arlenten contra qui pretengui fer res contra el Regne de Mittwoch.\n–Després et preguntaré alguna cosa més sobre això –va dir la Naja amb una tranquil·litat que posava nerviós–. De veritat que és molt interessant. Espies, reis, conspiracions. Buf –va afegir sense cap mena de sentiment–. És interessantíssim –de cop, la Naja va pujar la veu molt, molt i molt–. Però em pots dir per què el fet que et robessin fa que siguis viu!\n–Però si ja t’ho he dit! –va dir el Hörstdu empipat–. Sóc un espia. Si hagués tingut la bossa que em van robar, els del Secta haurien vist que sóc un espia. Després d’una setmana de tortures van acabar creient gairebé del tot que els deia la veritat sobre l’or robat. Perquè era veritat! I llavors em van continuar torturant però sense ganes, com si no fos més que rutina. Però si haguessin sabut que era un espia no m’haurien cregut, m’haurien continuat torturant i potser ara en comptes d’un home seria un puzle.\n–No costava tant, oi?\nEs va fer el silenci una bona estona per dos motius. Un d’ells era que havien d’estar atents per si venia algú per alguna banda. L’altre, perquè no tenien ganes de barallar-se fins la mort.\nEl cel s’enfosquia poc a poc. Els núvols cada cop eren més grisos.\n–Ara que ho penso –va dir el Hörstdu –. Estic en deute amb el lladre. I pel que van dir els torturadors, els havia arribat una descripció diferent de la meva. Crec que un parell o tres van marxar per a cercar-lo. A veure… la descripció que vaig sentir deia… que era alt i ros, no molt atractiu, però tampoc lleig, més escanyolit que no pas fort i amb poca pinta de tenir gaire diners.\n–Pot ser qualsevol. Però reconec que el meu amic s’hi ajusta.\n–Tenint en compte que també em va robar a mi… L’he de trobar abans que ells i avisar-lo. I també he d’avisar al rei Arlenten.\n–Viu a Kirschlikör. Jo vaig cap allà.\n–T’hi acompanyo. A veure si pel camí trobem un colom.\nDurant el trajecte el Hörstdu va explicar a la Naja el que havia de comunicar al rei. La Secta Ncdnld s’encarregava de captar homes i nens per a un exèrcit secret. On era l’exèrcit? No ho sabia. Què volia aconseguir l’exèrcit? Tampoc. A més, realment no en tenia proves, però era el que havia deduït dels comentaris que havien anat fent els torturadors entre cop de fuet i pessic als mugrons.\nVan arribar a un cruïlla. Un camí duia al sud i l’altre continuava cap al Clar de Serps del Bosc de la Vella. Al fons del camí del sud dues figures humanes s’apropaven. Abans que els veiessin, la Naja i el Hörstdu es van amagar darrera d’uns arbustos.\n–I què farem amb el tal Hörstdu? L’hauríem de matar, no? –va dir una de les figures.\n–Sí, però ara que sabem que és un espia, hauríem d’esbrinar què sap –va dir l’altra.\n–Espero que el Robiq hagi trobat al lladre de veritat. Si no, ens castigaran a tots. Encara tinc problemes per anar de ventre. I ja fa mig any de l´últim cop que ens van castigar! –va dir la primera figura mentre s’allunyaven d’on s’amagaven la Naja i el Hörstdu.\nLes dues figures van girar pel camí que duia al cau.\n–Per les veus diria que aquests dos són els que em pegaven sense ganes –va comentar el Hörstdu mentre ell i la Naja sortien de l’amagatall –. Afanyem-nos. Em sona que el Robiq és el més fill de puta –va dir. Però s’ho va repensar – No, el més fill de puta és el que manava.\nVan seguir caminant fins que van arribar al Clar de Serps del Bosc de la Vella. Allà van fer una petita parada aturada. Va començar a bufar un aire desagradable i els núvols eren tant foscos que semblava que ja fos el vespre. Ràpidament es van repartir el que quedava de líquid verd i van seguir fins la Barraca de la Bruixa.\nLa Barraca estava igual que quan la Naja havia marxat: semblava a punt de caure i a l’hora semblava que res ho pogués aconseguir. La Carel ja no hi era i la porta estava tancada.\nComençaven a caure gotes.\nNo es podia entrar per la porta ni per la finestra. La pluja va començar a agafar força. Era un pluja que tenia ganes de ploure, que se la reconegués com a pluja. No era un diluvi, però es notava que aquella pluja volia arribar a ser-ho.\n–A les cases de les bruixes només s’hi pot entrar si una bruixa t’obre la porta –va dir el Hörstdu.\n–Jo hi he passat l’última nit.\n–Sí, però ara la bruixa no hi és, oi?\nEs van aixoplugar sota un om enorme i frondós. No és que fos perfecte, però els va semblar que es mullaven una mica menys. O més a poc a poc.\n–Tens família? –va preguntar el Hörstdu.\n–Sí –va dir la Naja –. Bé, ja no. Els meus pares van morir fa anys i el meu germà fa poc.\n–I a què et dediques?\n–Tu tens família? –va ignorar-lo la Naja.\n–Sí –va dir el Hörstdu sense insistir –. El meu pare recull vímet dels salzes i després, amb la meva mare, fan cistells. El meu germà gran els ajuda. La meva germana petita encara és massa petita. I també vaig tenir dos germans més, que van morir d’una grip.\nLa pluja no escampava però xerrar els ajudava a no pensar-hi. I també a no pensar que si agafaven un refredat potser moririen.\n–Vaig començar a treballar pel rei Arlenten una mica abans de la Caravana de la Dragona. La Phaseolus no em va escollir i de vegades penso que si ho hagués fet potser ara seria mort.\n–Però haurien posat el teu nom a una cervesa o a una torre del Palau Reial.\n–Crec que prefereixo seguir viu.\n–I com és el rei Arlenten? Vull dir… el vaig veure a la festa de l’esturió i la truita, però no sé com és ell de tu a tu.\n–Ah! És molt trempat. I molt intel·ligent. Li agrada molt estar amb la gent de qualsevol classe mentre sigui bona gent. Fins i tot, diu que té guàrdies al palau més per tradició que per una altra cosa. Crec que si al món hi hagués menys fills de puta, el rei Arlenten diria que casa seva és casa de tots i que hi entréssim quan volguéssim.\n–Oh! –va exclamar la Naja.\nLa noia va començar a caminar sota la pluja fins la porta de la barraca. El Hörstdu la va seguir.\n–Què passa? –va preguntar el xicot.\nLa Naja s’havia posat nerviosa. Somreia i a l’hora movia els braços mentre pensava.\n–Digues. Què passa?\n–Ja ho tinc! –va dir la Naja. Es va relaxar –. És una pena que no puguem entrar, perquè si entréssim podria fer més líquid verd.\n–Sí, i podria preparar un beuratge que et curaria totes les ferides.\nLa Naja només va somriure.\n–No fotis que ets una bruixa!\nLa Naja va somriure encara més.\n–Per això no m’has dit a què et dediques! Ets una bruixa! –va dir l’espia –. Ha! Ha! Ja ho diu el rei que serveixo per a investigador.\nLa Naja va atansar la mà dreta al pom de la porta de la barraca. I va obrir la porta.\n–Com ho has fet?\n–Perquè sóc una bruixa –va contestar la Naja picant l’ullet.\nVan entrar. La Naja va cercar esca mentre el Hörstdu posava troncs i branques a la llar. Quan la noia va trobar l’esca, va començar a encendre foc.\n–No ho entenc. Com has pogut obrir? Abans no has pogut!\n–Perquè abans no era una bruixa.\n–T’he mentit. No sé fer res del que he dit. Però tu m’has fet bruixa pensant… no, creient que ho sóc.\n–I només per això has pogut obrir?\n–Sí, perquè la Carel em va dir que una casa de bruixa és la casa de totes les bruixes. A més, ella em volia fer la seva aprenent, o sigui que en dec tenir fusta.\n–La Carel? La Carel Cadirabuida?\n–És molt amiga del rei! A ella li vaig comprar els calçotets!\nVan deixar que el foc els eixugués mentre una olla bullia amb aigua i quatre trossos d’animals dessecats. Mentrestant, la pluja va marxar cap a una altra banda, desitjant que la nova localització fos més propicia per a fer realitat els seus somnis més humits.\nA la mateixa taula en la què aquell mateix matí havia esmorzat amb la bruixa, la Naja va servir dos plats de caldo. Era calent, tenia color de caldo i tenia gust a ranci. Però l’escalfor del beuratge els va reconfortar.\nQuan ja acabaven de menjar van sentir uns lladrucs enfurismats, llunyans. I al cap de poc, es van tornar a sentir, però una mica menys llunyans. Els lladrucs anaven acompanyats de crits.\n–Aquestes veus… –va començar a dir el Hörstdu aixecant-se.\nEs va apropar a la finestra. La Naja també. Des d’allà van veure dos animals que semblaven gossos. La Naja va pensar que potser eren gossos creuats amb algun animal salvatge enorme. O potser un ésser mitològic. O amb un carruatge de càrrega. No deixaven de mostrar els ullals afilats i tenien els ulls inflats de sang. Cadascun d’ells anava lligat amb dues cordes. Cadascuna de les quatre cordes duia al seu extrem un home. Un d’ells duia unes calces a la mà.\n–Són de la Secta. Els de la dreta són els d’abans i els de l’esquerra em sembla que els vaig veure el primer dia.\nEls animals i els seus amos van aturar-se davant de la porta.\nI després… TOC-TOC-TOC!\nPots llegir el quart capítol aquí\nLa imatge que il·lustra aquest capítol ha sortit d’aquí: https://pixabay.com/es/snake-serpientes-cobra-1247053/\n© 1980-2016 Lluís Martí Aguilera


A l'arrel: A l'IES Jaume Callís\nDilluns passat vaig començar a anar a l'IES Jaume Callís de Vic, igual que la majoria d'alumnes de 6è de l'any passat a l'Andersen. M'ha tocat a 1r D. Com que era el primer dia només ens hi vam haver d'estar dues hores. El dimarts ja vam començar a fer classe amb els horaris normals.\nDivendres, el dia de la diada, vam anar a fer un dsender que anava de Manlleu a la gleva pel recorregut de BTT i pel sender de la Gleva a Torelló i tornava pel Vora Ter. La foto és del tram del sender de Torelló a la Gleva amb la llarga cua que hi havia a la C-17 al fons. (MÉS FOTOS)\nI dissabte passat, el Nàstic va jugar contra la Real Societat i van perdre per 1 a 2, tot i que trobo injust que la jugada del segon gol de la Real fos gol, ja que la jugada va començar que ja es passava del temps afegit i, pel que diuen, la pilota no va entrar del tot a la porteria.\nHo ha fet... l' Arnau Comajoan Cara a les (GMT +1h) 21:57


El Govern crea la comissió per impulsar una candidatura per tenir Jocs d'hivern als Pirineus - Regió7\nEl Govern crea la comissió per impulsar una candidatura per tenir Jocs d'hivern als Pirineus\nEl nou òrgan inclourà la representació territorial de l'Alt Pirineu i de la Catalunya Central\nEl Govern ha creat la Comissió Interdepartamental del Programa per impulsar la candidatura als Jocs Olímpics i Paralímpics d'Hivern Pirineus-Barcelona. Així ho ha anunciat la Generalitat aquest dimarts, tot explicant que el grup estarà format per representants dels departaments de Territori i Sostenibilitat; d'Acció Exterior, Relacions Institucionals i Transparència; de la Vicepresidència, Economia i Hisenda, de les delegacions territorials de Barcelona, Lleida, Girona, Alt Pirineu i Aran, i Catalunya Central i de l'Agència Catalana de Turisme. L'entitat s'encarregarà de seguir i avaluar els resultats del programa, aprovat el març passat, que prepara la candidatura de Catalunya als Jocs Olímpics d'Hivern per al 2030.\nLa Comissió tindrà com a president el secretari general de l'Esport i de l'Activitat Física, Gerard Figueras. La vicepresidència recaurà en la persona titular de la Secretaria General del departament de la Presidència, les vocalies seran exercides pels titulars de les secretaries generals dels departaments del Govern implicats, i la secretaria correspondrà a una persona designada per la presidència de Ferrocarrils de la Generalitat de Catalunya.\nFinalment, Ferrocarrils de la Generalitat de Catalunya podrà contractar els professionals externs al sector públic de la Generalitat de Catalunya que siguin necessaris per tal de desenvolupar aquelles tasques relacionades amb el Programa.\nEl Govern lidera des del 2017 la Taula de treball permanent dels Jocs d'Hivern del 2030, formada per representants d'institucions públiques i privades. La Taula compta amb la presència de les principals institucions públiques, esportives i empresarials d'àmbit català, sota el lideratge de la Generalitat de Catalunya, amb l'objectiu de preparar una candidatura de país. Els objectius del programa, creat el març de l'any passat, són intercanviar informació i experiències en l'àmbit de l'esport; estudiar els reptes que representa per a Catalunya i, per últim, aprofitar l'expertesa dels organismes i de la Generalitat sobre els esdeveniments esportius.


Qui vetlla per la llengua a les Franqueses? – GARBUIX\nSom el tercer municipi de la comarca en nombre d’habitants i el cinquè en taxa d’estrangeria, segons dades de 2017 de la Diputació, i estem per sota de la mitjana comarcal en coneixement del català, segons dades de 2011 de l’Idescat.\nNo obstant això, el nombre de cursos de català en conveni amb el Consorci per a la Normalització Lingüística (CPNL) ha anat disminuint, i actualment a les Franqueses no es fa cap curs de català adreçat a la població adulta que no el va poder aprendre a l’escola, ni hi ha cap organisme que treballi per promoure que la nostra llengua sigui present al carrer, en el món del comerç, de l’empresa, del lleure, de l’esport…\nDels deu municipis amb més població de la comarca, les Franqueses és l’únic que no està integrat en el CPNL, l’ens format per la Generalitat, ajuntaments, consells comarcals i diputacions que té com a objectiu facilitar el coneixement i estendre l’ús del català.\nNo podem entendre la desídia del nostre Ajuntament en les darreres legislatures en un aspecte que considerem bàsic per a la cohesió social i la salut del català al nostre municipi i l’instem a fer les gestions pertinents per integrar-se en el CPNL.\nPrevious Post:El cas Mercadona és especial\nNext Post:Valors republicans i acció de govern. Mobilitat, sostenibilitat i medi ambient


Nou revés a la justícia espanyola: el TJUE dona la raó a Valtònyc\nBarcelona. Dimarts, 3 de Març 2020. 09:36\nActualitzat: Dimarts, 3 de Març 2020. 13:44\nEl Tribunal de Justícia de la Unió Europea (TJUE) dona la raó a Valtònyc i assegura que no se li pot aplicar de manera retroactiva la llei penal espanyola del 2015, que castiga de manera més greu l'apologia del terrorisme, i que se li ha d'aplicar la del 2012, que implica una condemna a priori insuficient per ser extradit.\nEl novembre l'advocat general del TJUE, Michal Bobek, ja va defensar que Espanya no podia reclamar l'extradició de Josep Miquel Arenas, àlies Valtònyc, amb un codi penal posterior als fets pels quals va ser condemnat que sigui més dur que el del moment del presumpte delicte.\nLes opinions dels advocats generals no són vinculants per al Tribunal amb seu a Luxemburg, encara que en la gran majoria dels casos les sentències dictades pel TJUE segueixen la línia marcada per aquests dictàmens, tal com ha passat amb el raper mallorquí.\nEl tribunal recorda, però, que per decidir sobre l'euroordre els tribunals belgues encara han d'avaluar si els delictes pels quals ha sigut condemnat a Espanya són equivalents a Bèlgica.\nDesprés del dictamen de Luxemburg, el Tribunal d'Apel·lació de Gant serà qui decideixi si accepta o no l'extradició. En tot cas, l'eventual sentència encara podria ser recorreguda a una tercera instància judicial.\nDesprés de conèixer la decisió del TJUE, el raper ha subratllat en declaracions a Catalunya Ràdio que "les trampes i les mentides no tenen recorregut a Europa". En la mateixa línia, ha apuntat que "no es pot demanar l'extradició per terrorisme per fer música, això no es pot demanar a Europa".\nA l'exili des del juny del 2018\nEl mallorquí, que es troba a Bèlgica des del juny del 2018, va ser condemnat per l'Audiència Nacional a tres anys i mig de presó per delictes d'amenaces, enaltiment del terrorisme i injúries a la Corona, una sentència més tard confirmada per la Sala Segona del Tribunal Suprem.\nLa justícia belga va rebutjar en primera instància el lliurament de Valtònyc el setembre de 2018 al·legant que no existia la doble incriminació, és a dir, rebutjant que cap dels tres càrrecs pels quals va ser condemnat a Espanya no estan tipificats com a delicte tant a Espanya com a Bèlgica, decisió que va recórrer la Fiscalia de Gant.\nFEIXISME Ràtzia ultra a Amer, el poble de Puigdemont El Nacional


Infantil: normes generals\nLa sala està dirigida a infants i joves entre 0 i 17 anys. Per això l'espai, el mobiliari i els fons estan especialment distribuïts per a diferents grups d'edat: els prelectors, de 6 a 8 anys, de 9 a 11 anys, de 12 a 14 i a partir de 15 anys.\nLes normes de la Sala Infantil i Juvenil han estat redactades amb l'objectiu de donar el millor servei possible a tots els usuaris. Són l'expressió dels drets i deures dels usuaris i una guia d'actuació per al personal de la biblioteca.\nEls usuaris han de portar la targeta d'usuari per accedir als serveis. La targeta d'usuari:\nÉs obligatori per accedir als serveis bibliotecaris.\nEls infants petits han d'anar sempre acompanyats d'un adult.\nS'ha de respectar a la resta dels usuaris mantenint una conducta tolerant, educada i higiènica. No està permès:\nAccedir a la biblioteca amb el telèfon mòbil connectat.\nCridar, parlar en veu excessivament alta o fer renou que alteri la tranquil·litat necessària per a la lectura.\nFumar ni prendre cap aliment o beguda.\nS'ha de cuidar el material de la biblioteca per que pugui ser gaudit per tots. No està permès:\nEscriure, pintar, doblegar, rompre ni fer malbé de cap manera els llibres ni cap dels documents de la biblioteca.\nMaltractar cap be moble o immoble de la biblioteca.\nL'ús dels serveis de la biblioteca implica l'acceptació d'aquestes normes. Amb caràcter general a la Sala Infantil-Juvenil s'han de tenir en compte i respectar la normativa general d'ús de la Biblioteca.\ndiumenge, 25 octubre 2020 . Biblioteca Pública de Palma "Can Sales"


La gran majoria dels contagiats a la cinquena onada no estan vacunats\nEns heu preguntat a través del nostre consultori d’Instagram quantes persones infectades de covid-19 tenen la pauta completa de vacunació i estan, per tant, immunitzades. També volíeu saber l’eficàcia de cada marca de vacuna davant la variant Delta del SARS-CoV-2. Ho hem investigat i això és el que hem trobat.\nLes persones amb pauta completa de vacunació que s’han contagiat de covid-19 suposen un 10% dels contagis totals a Catalunya en la cinquena onada. Així ho indica la nota de premsa publicada pel Departament de Salut de la Generalitat de Catalunya el dia 21 de juliol, on s’informa que “en aquesta cinquena onada s'han acumulat 141.083 casos [positius de covid-19], dels quals 14.291 són postvacunals”. Carmen Cabeza, Secretaria de Salut Pública, va especificar en roda de premsa (minut 13:30) que aquesta dada fa referència a persones que fa 14 dies o més que han completat la pauta de vacunació i que, per tant, estan immunitzades contra la covid-19.\nEl Departament de Salut també ha informat que gairebé tres de cada quatre persones que han ingressat a cures intensives al llarg del mes de juliol (el 73,5% de 487 ingressos) no ha rebut cap injecció, mentre que un 13,5% compta amb la pauta completa de vacunació.\nEn el mateix sentit, Carolina Darias, ministra de Sanitat del Govern espanyol, va declarar dimarts 20 de juliol en roda de premsa (minut 16:25) que el 83% dels contagis en tot l’estat les darreres 5 setmanes corresponen a persones que no han estat vacunades, mentre que només el 5,5% de positius per covid-19 tenen la pauta completa de vacunació.\nEficàcia envers la variant Delta\nEls estudis de l’eficàcia de les vacunes davant la variant Delta són encara molt preliminars i escassos. La majoria de dades provenen del Regne Unit, on aquesta variant ja representa el 99% dels casos de covid-19 del país. Tot just dimecres 21 de juliol, la revista The New England Journal of Medicine va fer públic un article en el qual es comparava l’eficàcia de les fórmules de Pfizer/BioNTech i d’Oxford/AstraZeneca amb el contagi simptomàtic per les variants Alfa i Delta.\nL’anàlisi ha conclòs que “les diferències en l’eficàcia de les vacunes després de dues dosis són petites” entre les dues variants tant en la fórmula de Pfizer com en la d’AstraZeneca. És a dir, que els investigadors consideren que les vacunes tenen una eficàcia similar tant amb la variant Alfa com amb la Delta del SARS-CoV-2: amb la injecció de Pfizer, aquest paràmetre es redueix del 93,7% al 88%, mentre que amb la d’AstraZeneca, passa del 74,5% al 67%.\nEl mateix grup de recerca ha compartit un pre-print (un article que encara no ha estat publicat a cap revista ni revisat per parells) en el qual analitzen l’eficàcia de les mateixes dues fórmules per prevenir l’hospitalització. Els resultats, encara pendents de revisió, mostren que tant Pfizer com AstraZeneca protegeixen millor de l’hospitalització en persones contagiades amb la variant Delta que a les contagiades amb la variant Alfa. Tot i això, les diferències entre les dues vacunes segueixen sent petites.\nLes altres vacunes aprovades a Europa\nJohnson & Johnson i Moderna també s’han pronunciat respecte a l’efectivitat de les seves respectives fórmules enfront de la variant Delta, indicant que respectius pre-prints mostren que es desperta una resposta neutralitzant enfront de la mutació. No obstant això, no hi ha dades numèriques de la incidència de la variant Delta en persones vacunades amb aquestes fórmules.


Cap Vermell - Els Judo Reshinkan triomfa al Campionat de Mallorca Júnior\nEls Judo Reshinkan triomfa al Campionat de Mallorca Júnior\nAconsegueix quatre primers i un segon classificats.\nDissabte, dia 10 de gener, els júniors (de 15 a 20 anys) van iniciar el seu camí cap a l'objectiu de la classificació per al Campionat d'Espanya. Una vegada més, va ser Sineu on se van reunir als millors esportistes de Mallorca. I els judokes favorits no van defraudar.\nEren cinc els esportistes inscrits pel Renshinkan i els cinc van aconseguir les millors classificacions, 4 primers i 1 segon lloc , que els obre el passaport per a la disputa del campionat de Balears el proper dissabte dia 24 de gener.\nJaime Fernández va marcar tres ippons per aconseguir la primera plaça; Franco González va guanyar als seus dos rivals més directes, també per la màxima puntuació; Miquel Cabrer i Xisca Martin, aconsegueixen la primera plaça per fusen Gachi; mentre que Pau Rodríguez després de vèncer tres rondes per ippon va perdre la final contra Raúl del Olimpic.\nEls altres esportistes que van obtenir també la primera plaça van ser: del Taikukan, Marga Genovart i Maria Oliver; del Judo ca’n Pastilla: Niki Vera, Georgie Georgiev i Joan Carles Piña; i del Budo Zen, Marta Ortiz.


Vols participar com a voluntària a la Peaceweek sobre migracions? - Servei Civil Internacional\nDijous, 27 de juliol 12:15h de 2017 Camps de Voluntariat\nVols participar com a voluntària a la Peaceweek sobre migracions?\nDel 19 al 28 de setembre tindrà lloc la "peaceweek" a Barcelona. Aquest any un grup de voluntàries d'arreu del món participarà a un camp d'estudi sobre migracions i refugiades. Vols ser una més del grup?\nBusquem un grup de persones locals que vulguin participar de forma voluntària en aquest projecte, formant part del grup de persones voluntàries internacionals i aportant el seu punt de vista i coneixements sobre el teixit social que envolta les migracions: des de persones que hagin viscut un procés migratori, persones que participin d'organitzacions de suport a persones migrades o refugiades, o que simplement tinguin interès en la temàtica.\nSi estàs interessat/ada en participar, pots escriure a incoming@sci-cat.org per a més informació.