Per la berena, caragols homeopàtics | card.cat\nPer la berena, caragols homeopàtics\nPublicat el 2 d'Abril de 2013 per Jeroni Galmes\t, null\nHi ha coses un no faria en un dia qualsevol, però que se poden permetre en ‘bon dia de sa berena’ – terme 100% llorencí molt difícil de fer entendre per Ciutat. Un exemple. Que te pega un atac de caragolitis dia 5 de març o 4 de desembre, idò te fots! Que te pega es dia de sa berena, idò agafes els topins, i t’atures a un restaurant a la vorera de la carretera Palma-Manacor – i que segur no és el que primer vos vendrà al cap. Són de granja? La majoria, sí, però per dissimular hi posen un parell de caragoles petites, ‘boca-molles’. Arribat a la segona platada, fullejant el Diario de Mallorca, a la contraportada, llegeixo en titulars ‘La homeopatia y los horóscopos son la misma basura’. Qui ho diu és el Dr. Xurxo Mariño, neurocientífic gallec i professor del departament de Medicina de la Universitat de La Corunya. M’agrada sabre quines són les credencials de qui xerra, i panxada plena, peg una ullada a la xarxa sobre què ha fet aquest científic. A part d’activista de la malmesa cultura gallega (el que me provoca una primera sensació ‘homeopàtica’ sensu latto), és un bon científic, autor de més de 30 articles especialitzats en el tema de la neurociència, i bon divulgador de la ciència – al contrari que d’altres divulgadors amb major glòria televisiva, que tot sigui dit, tenen de científic lo que jo de merengue.\nAl gra. Homeopatia, del grec homios ‘similar’ i pathos ‘sofriment’, és un tipus de medicina alternativa, descrita a finals del segle XVIII per Samuel Hahnemann, i basada en el principi similia similibus curantur, que en català vendria a ser ‘allò similar es cura amb alguna cosa similar’. Dit d’una altra manera, allò que causa determinats símptomes pot curar aquests mateixos símptomes si la dosi és baixa. Els que practiquen l’homeopatia consideren aquest principi com a axioma – normal, no ho poden demostrar – i el denominen llei de similitud. A qualsevol que tengui accés a documentació científica, li serà ben fàcil comprovar que a aquest principi homeopàtic li manca tot rigor científic. Mai s’ha pogut demostrar científicament, i ja veureu que no és l’únic aspecte de l’homeopatia que coixeja en aquest sentit.\nEn essència, l’homeopatia difereix de la medicina convencional en que la malaltia no és causada per un agent físic, sinó pel que en diuen ‘falta d’harmonia amb la força vital’. Per justificar-ho, Hahnemann es demanava ‘si algú havia vist mai la matèria de la gota o el verí de l’escròfula?’ (dues malalties molt comunes al seu temps). En el moment en que Hahnemann va formular aquesta pregunta, la resposta era no. Però es tractava de qüestió de temps. Gràcies a l’avenç de la ciència, uns anys després de la seva mort, es va demostrar que l’urat monosòdic era la ‘matèria de la gota’ i que el bacteri Mycobacterium tuberculosis era el ‘verí de l’escròfula’. Com il·lustra aquest exemple, l’homeopatia es va proclamar sobre conceptes arcaics i encara ara tendeix a alimentar-se d’aspectes que la ciència en la seva vessant mèdica no pot explicar. De fet, els clients de l’homeopatia, en gran part, provenen d’experiències fallides en el camp de la medicina convencional. En aquest aspecte, té bastant en comú amb les persones que, fruit de l’angoixa, acudeixen a l’astrologia, tarot i altres ciències ocultes. Segons qui ho miri, pot ser igual d’eficient posar un ciri al sant més estimat que prendre un remei homeopàtic.\nUn altre aspecte dogmàtic de l’homeopatia és que els seus remeis curatius se basen en substàncies molt, però que molt, diluïdes en aigua. En concret, la preparació dels remeis homeopàtics consisteix en una sèrie de dilucions seguides de remenades vigoroses. Se veu que això de les remenades és important perquè cada remenada provoca la transferència de ‘l’essència espiritual’ de la substància en qüestió a l’aigua – sí, ho heu entès bé, les substàncies tenen esperit. A això de les dilucions l’anomenen dinamització o potenciació perquè se veu que com més diluïda està la substància, major és l’efecte. El problema aquí és que aquestes dilucions poden ser tan extremes que la substància ja no sigui present dins de l’aigua que la dilueix. Es tracta d’un concepte químic ben simple: en dilucions superiors al un límit – el nombre d’Avogadro 6,023 x 10^23 – te pots quedar fàcilment sense cap molècula ni una de la substància original. Per ser precisos, una dilució 30x – estàndard a molts remeis homeopàtics – implica que la substància curativa va ser diluïda en una proporció 1:10, remenada i després fet el mateix procediment 30 vegades. He fet dos comptes sobre aquest procés i el resultat és que la dilució final conté una part de substància curativa per cada 10.000.000.000.000.000.000.000.000.000.000 parts d’aigua! O sigui, que en una dilució estàndard d’homeopatia, un ha de beure 29.803 litres de la solució homeopàtica per trobar una sola molècula de la substància curativa. Si feim cas als metges – ups, perdó, he dit metges – a 2 litres per dia, suposen 14.902 dies, o el que és el mateix: per trobar una part de substancia homeopàtica curativa hauria de beure l’aigua que me tocaria beure en 41 anys!!! Certament, en Hahnemann devia tenir arrels catalanes – per allò de la dilució infinita. Feta la broma, el que és cert és que si comprau compostos homeopàtics és ben probable que químicament acabeu comprant aigua amb sucre. Ni més ni pus. Això sí, segurament serà l’aigua dolça més cara que hagueu comprat mai. Una altra conseqüència d’això és que si vos pega antojo de productes homeopàtics – com a jo avui de caragols – no passeu pena, en podeu berenar, dinar i sopar. Són completament innocus, tant que el ‘Food and Drug Administration’, que regula la comercialització d’aliments i medicaments als Estats Units no obliga als productes homeopàtics a dur etiquetats els seus principis actius, al contrari del que passa amb la resta de medicaments (basta veure el prospecte). Clar, és que en alguns casos no podrien posar res més que aigua. Llavors resulta que no, que segons els seguidors de l’homeopatia l’aigua té ‘memòria’, i que se’n recorda d’haver estat en contacte amb aquella substància que suposadament li ha traspassat les propietats curatives. Ja ho sabeu, anau alerta si vos enviau aigua nedant per Cala Millor, no sigui que el tros de mar que vos heu empassat tengui memòria d’after-sun o ves a sabre de què hagin fet els guiris dins de la mar… La veritat és que, tenint en compte el seu cicle natural, si ha de recordar tot allò amb què ha estat en contacte, l’aigua deu tenir moltes neurones.\nMalgrat això, els seguidors afirmen que l’homeopatia funciona, que té efectes. He fet una cerca d’articles científics a les revistes internacionals de major qualitat que contenen estudis comparatius. I la conclusió és taxativa: els efectes clínics de l’homeopatia són efectes placebo. Un dels articles més complets és una comparativa a gran escala que es va publicar l’any 2005 a la prestigiosa revista ‘The Lancet’ per Shang i col·legues, titulat ‘Are the clinical effects of homeopathy placebo effects? Comparative study of placebo-controlled trials of homeopathy and allopathy’. De fet, el comitè de Ciència i Tecnologia de la Cambra dels Comuns, format pels científics més prestigiosos del Regne Unit, en un informe publicat al 2010 fa referència als més de 200 estudis científics que demostren l’estafa. En aquests estudis clínics els malalts es van separar en dos grups: uns van prendre productes homeopàtics i els altres pastilles de sucre. No es va trobar cap diferència significativa entre els dos tractaments. En això precisament consisteix l’efecte placebo. En base a aquest fet, el comitè va suggerir al govern britànic que aturés l’aportació de fons públics per a l’homeopatia.\nAquesta conclusió ha estat demostrada una i més vegades. Així, no és estrany que la immensa majoria d’estats desenvolupats mantenguin l’homeopatia fora del quadre d’atenció mèdica del sistema sanitari públic. Als Països Baixos, fins i tot, el Ministeri de Salut va prohibir que els productes homeopàtics diguin a l’etiqueta que curen dolències. A Alemanya, els tractaments homeopàtics han deixat de ser finançats per la seguretat social. Malgrat això, hi ha excepcions, sobretot als països en desenvolupament com Mèxic. Més a prop, tenim el cas de França, on part del cost del tractament homeopàtic és cobert per la seguretat social (a la forma de copago a lo bruto).\nA l’Estat espanyol, el Ministeri de Sanitat va publicar l’any 2011 el document ‘Documento de análisis de de situación de las terapias naturales’. No deixa lloc al dubte: ‘les revisions realitzades conclouen que l’homeopatia no ha provat la seva eficàcia en cap indicació o situació clínica concreta (…) i és difícil interpretar que els resultats favorables d’alguns assajos siguin diferenciables de l’efecte placebo’. Mira per on he acabat trobant un argument d’orgull de pertinença a aquest estat… Llevat d’això, hi ha certs arguments per a la intranquil·litat. Recentment, algunes poques universitats espanyoles comencen a oferir cursets d’homeopatia, sovint, al públic en general, independentment de la titulació prèvia. Per exemple, la Universitat Pública de Navarra ofereix dos cursos d’especialització en homeopatia. És una autèntica vergonya que institucions públiques que s’haurien de regir pel rigor científic es venguin per dos duros. Deuen ser coses del Pla Bolonya, i del seu lema ‘no miris la qualitat sinó la quantitat de matriculats’ (o sigui, dels diners que se derivin de la matrícula). Per altra banda, tranquil·litza veure com científics de l‘estat amb renom internacional estan posant el crit en el cel (http://www.change.org/es/peticiones/pide-a-la-univ-p%C3%BAblica-de-navarra-que-retire-el-curso-de-especializaci%C3%B3n-en-homeopat%C3%ADa). La universitat no ha de promoure creences, sinó ciència, i de qualitat.\nRecopil·lam. Llei de similitud homeopàtica, contrària a les bases científiques de la medicina convencional –basades en el contraria contrariis curantur. Dinamització o potenciació amb dilucions extremes, completament irracional segons la ciència. L’homeopatia és, per tant, una pseudociència o paraciència (segons Wikipèdia ‘afirmació, creença o pràctica que, malgrat presentar-se com a científica, no se basa en un mètode científic vàlid, li manca el recolzament d’evidències científiques i no pot ser verificada de forma fiable’). A nivell científic és com els caragols de granja que m’he topat avui per la carretera de Ciutat: una estafa. S’ha de reconèixer que malgrat ser tan màgic i absurd com l’horòscop, el negoci no està gens malament. Sovint, des dels sectors pro-homeopatia es prenen posicions en contra de les grans multinacionals farmacèutiques i dels seus interessos i poder d’influència sobre els sistemes sanitaris públics. No sense raó. Però aquest és un tema que requereix un debat diferenciat i fora de postures demagògiques. Cal recordar que la indústria homeopàtica mou a nivell d’Europa més de 2.000 milions d’euros. Així hi tot hi ha gent amb dos dits de seny que passa de fer negoci amb la salut dels altres. Mirau la nota informativa de la farmàcia Rialto de Madrid. Casi res, va dir en Magí.\nAquest article s'ha catalogat com a Ciència i s'ha etiquetat amb Homeopatia per Jeroni Galmes representant null. Afegeix a les adreces d'interès l'enllaç.\n84 comentaris a “Per la berena, caragols homeopàtics”\nGuillem Pomt el 2 d'Abril de 2013 a les 13:48 ha dit:\nGracies Jeroni. Interessant aportació.\nLa veritat es que moltes vegades els ciutadans “consumidors” anam ben desinformats. Segurament també hi hauria aplicacions habituals de la medicina convencional que tampoc passarien pel sedàs de la constatació científica.\nJeroni Galmes el 2 d'Abril de 2013 a les 14:22 ha dit:\nGràcies a tu Guillem.\nPodria ser que trobéssim alguna d’aquestes aplicacions, però en tot cas les diferències són abismals, tant en número de casos, com en la revisió periòdica i exhaustiva (sota estricte criteri científic) a la qual se sotmeten els nous fàrmacs. Al departament hi ha companys que estan desenvolupant nous fàrmacs (en concret pel tractament de tumors) i és impressionant els exàmens als que s’han de sotmetre – estam parlant de proves que fàcilment poden superar els 10 anys des de que es descobreix el seu efecte al laboratori fins que s’obté el permís de comercialització (i després encara hi ha un llarg període de seguiment). Qualsevol comparació amb els remeis homeopàtics és ridícula. No vull dir amb això que hagin de disminuir els tests als que se sotmeten els nous fàrmacs (així mos sentim segurs), ni tampoc que hagin d’augmentar els tests dels productes homeopàtics (al final són aigua i sucre). De l’únic que es tracta és de no perdre la perespectiva i la racionalitat.\nGuillem Pomt el 2 d'Abril de 2013 a les 15:57 ha dit:\nTotalment d’acord. Quan esmentava “aplicacions habituals” no hem referia tant als fàrmacs com a la pràctica habitual, als camins d’aplicació d’aquests: diagnosi, esperes, venda de fàrmacs als professionals…\nJoan Ribot el 2 d'Abril de 2013 a les 14:00 ha dit:\nMolt bo, una pseudociència per pseudomalalts. Tal vegada recuperant Sa barena de caragolins amb un bon amic sería més efectiu.\nMariabel Servera el 2 d'Abril de 2013 a les 16:46 ha dit:\n– 200 estudis? i quans finançats per la indústria farmaceutica?\n– “És una autèntica vergonya que institucions públiques que s’haurien de regir pel rigor científic es venguin per dos duros. “, jajajaj si això mateix dic jo!\nMariabel Servera el 2 d'Abril de 2013 a les 16:54 ha dit:\ni sense ofendre, me pareix ridícul que copiis la definició de la homeopatia de la Wikipedia…\nQue tengueu bon dia!\nJeroni Galmes el 2 d'Abril de 2013 a les 18:08 ha dit:\nGràcies per posar en dubte els meus arguments. La discrepància sempre és bona si se raona en base a fets objectius i demostrables. És un tema que se pot enfocar des de diferents punts de vista. Si ho enfocam en base a creences, res a dir, cada un es lliure de creure el que vol. Una cosa distinta és que allò que un cregui sigui cert o real.\n“Quants finançats per la indústria farmacèutica?” Segurament alguns. Ho hauria de mirar. En qualsevol cas, quan un publica un article en una revista científic ha de declarar si té conflictes d’interès i se sol indicar quines són les fonts de finançament. Per tant, seria bo de sabre el què demanes. Ja te puc avançar que els articles de revisió i de referència que acab de mirar (els de major impacte) són de científics que treballen a centres de recerca públics, sense anar més enllà l’article de The Lancet. Declaren no tenir conflicte d’interessos. Per altra banda, moltes de les conclusions que coment provenen de col•legis oficials de metges, comitès de científics o ministeris. Que volem creure que tots els científics són perversos i cobren de les grans farmacèutiques, endavant…\n“jajajaj si això mateix dic jo!” Interpret que fas referència a la retallada d’inversió en investigació pública. No hi podríem estar més d’acord.\n“i sense ofendre, me pareix ridícul que copiis la definició de la homeopatia de la Wikipedia…” Per vici professional solc citar les fonts d’informació, i a l’escrit ja faig referència a la mateixa Wikipèdia, al Diario de Mallorca, a ministeris, a universitats, a comitès, etc. Te don la raó en que hagués pogut emprar més citacions, però en un escrit com aquest la citació contínua hagués dificultat la comprensió. En qualsevol cas, tenc tots aquests documents científics a la teva disposició (me pots enviar un mail a jeroni.galmes@uib.cat). Respecte de la Wikipèdia, en alguns casos pot servir com a font d’informació primera, sempre i quant se contrasti el seu contingut i es complementi amb altres fonts. Lo ridícul seria creure que allò que diu la Wikipèdia és incorrecte i escriure el contrari. Cap ofensa ni una.\nEncantat de discrepar.\nMariabel Servera el 2 d'Abril de 2013 a les 18:29 ha dit:\nGràcies per la teva resposta!!!\nUi jo allò que volia expresar es que per fer tal argumentacions hauriem de ser informacio validada (com bé tu ja saps)… i que les hipotesis que tu presentes no haurien de tenir variables d’aquestes que perverteixen els resultats jejej\nI clar és fàcil deixar en ridícul la homeopatia quan un es basa amb una definició de la Wiki que qualsevol persona, sabi o no, la pot fer…\nSaludos cordials, no m’enred més…\nJoan T. Matamalas el 2 d'Abril de 2013 a les 22:27 ha dit:\nMmmm, curiós que critiquis el tema de les citacions… i més quan els defensors de l’homeopatia alaben els seus beneficis sense citar cap estudi, ni tan sols la wikipedia.\nJeroni Galmes el 2 d'Abril de 2013 a les 23:33 ha dit:\nMés bé al contrari: si la wikipèdia és suficient com per deixar en ridícul l’homeopatia és que realment és ben ridícula. De qualsevol manera, aquestes pseudociències se solen deixen en ridícul per elles mateixes. T’aconsell que consultis un manual sobre agrohomeopatia. Agafa kleenex.\nMariabel Servera el 3 d'Abril de 2013 a les 8:51 ha dit:\nUi no! no cal que trargiversis les meves paraules perquè et sentis atacat…\nDe totes, ja et bases amb la Wiki, podries també haver copiat les postures a favor 😉\nLes teràpies naturals o alternatives s’han estès entre la població per qualque cosa… És curiós que per defensar una teoria necessitem despresciar-ne una altra o fer comentaris o articles despectius…\nPare Bernat Romaguera (exprior de Sant Salvador) el 2 d'Abril de 2013 a les 17:49 ha dit:\n‘Segons qui ho miri, pot ser igual d’eficient posar un ciri al sant més estimat que prendre un remei homeopàtic.’\nUrooooo, no hagués dit mai que els remeis homeopàtics fossin tan efectius. Estic per preparar l’aigua beneïda amb una dilució d’essència espiritual del tamarell de la platja d’aubarca… (flors del pare bernat)\nJosep Cortès el 2 d'Abril de 2013 a les 19:28 ha dit:\nEl que més m’ha sorprès ha estat el comentari del Pare Bernat, que en el seu primer paràgraf ve a dir que un remei homeopàtic té el mateix efecte terapèutic que una oració, com varen comentar diumenge passat al Què-qui-com? Que ho digui un heretge com jo, passi, però que ho digui el Pare Bernat…!\nTambé vaig llegir que totes les malalties són psicosomàtiques, ja que el “psico” també és “soma”, o sigui, que el pensament també forma part del cos i la possibilitat de curació augmenta si s’adopta una actitud positiva.\nEnhorabona, Jeroni, pel teu article.\nSa libèl•lula portenya el 2 d'Abril de 2013 a les 21:05 ha dit:\nSi la comunitat científica té una postura tan rotunda sobre aquests productes, com és que es permet la venta d’aquests remeis a les farmàcies, sent com són establiments que únicament poden estar conduïts per professionals de formació científica? No haurien de ser els coŀlegis farmacèutics els primers en oposar-s’hi?\nSi els medicaments només es poden vendre a farmàcies, per què aquests productes que no ho són, sí s’hi poden vendre? I això que tant els defensors com els detractors d’aquests remeis s’esforcen en diferenciar-los clarament de la medicina i la farmàcia…\nIgualment que hi ha una llista de productes que només es poden vendre a farmàcies, n’hi ha una de productes que no s’hi poden vendre? Si no hi és, per què, i si hi és, per què no s’hi inclouen aquests productes? Si seguim l’argumentació de l’article, també puc trobar cartes astrals a una farmàcia? (bé, si hi puc trobar pulseres power balance….)\nEn la meva opinió no és tant denunciable el producte en si, ni la gent que decideix fer-ne ús, sino l’aparença de producte com a contrastat cientificament que es desprèn del seu tractament social, començant pel caire cientíc de qui el ven, i que el situa, diferenciat del producte farmacològic, però en un nivel paraŀlel. Així, del cartell adjuntat a l’article no acab de deduir si el farmacèutic ven o no ven aquest producte (amb un medicament, que té l’obligació legal de dispensar, podria posar aquest cartell informant de la seva opinió, però sempre l’hauria de vendre, deixant de banda els supòsits legals de la denominada ‘objecció de consciència’. Pareix que és aquest mateix tractament el que el farmacèutic dóna a aquest producte quan, si de veres creu que no l’ha de recomanar, el que hauria de fer és retirar-lo de la venta, cosa que no pot fer amb els productes farmacèutics).\nConclusió: l’homeopatia deu ser a la medicina, el que la wikipèdia és a una font de coneixement científic.\nPau Quina Jaume el 2 d'Abril de 2013 a les 21:16 ha dit:\nAixò només t’ho pot contestar s’expert dels experts en això de farmàcies: en deeeeeel.\nEsperam la teva resposta!\nJoan T. Matamalas el 2 d'Abril de 2013 a les 22:14 ha dit:\nM’indigna que comparis l’homeopatia amb la wikipedia. No sé perquè li teniu tanta mania la veritat. La major part dels seus articles estan força encertats, i el contrari que el que passa amb la homeopatia, abans de fer segons quins tipus d’afirmacions és demana una citació que la sustenti. De fet, vos convid a que intenteu fer un canvi a la definició de l’homeopatia que hi ha actualment a la wikipedia, a veure quan de temps dura publicada…\nSa libèl•lula portenya el 2 d'Abril de 2013 a les 23:04 ha dit:\nNo era la intenció ni ofendre ni indignar a ningú; era més una forma coŀloquial de fer broma sobre les qüestions que havien sorgit.\nAixò no lleva que consideri abismal la diferència que hi ha entre la wikipèdia i les publicacions científiques, sobretot pel control reglat de persones doctes en la matèria que han de passar les segones, i que no passa la primera. Per això crec que si bé, la wikipèdia, ens és a tots de gran utilitat a nivell de consulta personal, no crec que sigui un fonament adequat per a un escrit científic.\nPD: Per a la indiganció que t’he causat no et recomanaré ni unes flors de Bach, ni del Pare Bernat, ni un digestiu, sino una passejada pels ametllers de sa Real, que segur que t’han anat mel aquest dies, jejej\nPau Quina Jaume el 3 d'Abril de 2013 a les 0:00 ha dit:\nT’equivoques en una cosa Libèl·lula: en Jeroni no ha fet cap article científic sinó que argumentatiu, usant, si vols, arguments de base científica per demostrar una cosa. A més ho ha fet a una revista de caire divulgatiu “per a tots els públics” com és Card.cat, per la qual cosa no veig incorrecte la citació del Viquipèdia. Una altra cosa seria que això fos un treball universitari (és el cas que deia na Maribel) o un escrit per a una revista científica especialitzada (no és el cas de Card.cat).\nPer altra banda, si en Jeroni només s’hagués limitat a usar la cita del Viquipèdia al seu article podríem acusar-lo d’emprar “arguments pobres”, però no és el cas d’aquí (usa un bon grapat de fonts, a part del Viquipèdia).\nJoan T. Matamalas el 3 d'Abril de 2013 a les 18:55 ha dit:\nA veure, quan un cita alguna cosa no agafa és primer paper o notícia que troba i la referencia. No, primer ha de contrastar el seu contingut, sigui quina sigui aquesta font!\nPer exemple, un pot esta escrivint un article sobre en Franco i amb ànim de cercar informació decideix renunciar a la wikipedia, total, com de fiable pot ser una enciclopèdia editada per quatre frikis de manera gratuïta? Per tant decideix anar a una font d’informació més fiable com pugui ser, mmmm, no sé… Posem el Diccionario Biográfico Español, editat per historiadors que cobren una pasta. Ha de ser més fiable per força, no? No importa contrastar res, fantàstic, si ho diuen aquests senyors deu ser cert. A més sona bé, quedara molt millor a la bibliografia que no pas wikipedia. Seguint aquest raonament un pot acabar citant aquesta BURRADA de frase:\n“Franco fue un general valeroso y católico, que participó en un golpe de Estado contra un Gobierno caótico con el único fin de restaurar la monarquía democrática[…]Montó un régimen autoritario, pero no totalitario[…]”\nPD: No pots aplicar llei de Godwin, no importa t’ho plantegis 😉\nSa libèl•lula portenya el 3 d'Abril de 2013 a les 19:28 ha dit:\nVols dir que no trobarem burrades a la viquipèdia? Si n’hi ha, duen la signatura de l’autor per poder identificar la seva trajectòria?\nSi l’ecrit va per jo, torn a repetir que no he criticat la viquipèdia ni per la seva gratuïtat, ni per la qualificació de ‘frikis’ dels seus autors, sino per la falta de control qualitatiu de la seva publicació. Així que no m’imputeu argumentacions que vos inventau per defensar la vostra postura.\nJoan T. Matamalas el 3 d'Abril de 2013 a les 19:34 ha dit:\nJo no dic això, jo dic que tota font d’informació s’ha de contrastar. Sa wikipedia, per exemple, afegeix un apartat de referències a n’es final que pots utilitzar per intentar contrastar s’article.\nDe totes maneres també hi ha frases no contrastades a sa wikipedia, de fet aquestes solen estar marcades com a “citation needed”.\nEn vista a sa confusió que hi ha entorn a sa wikipedia tal volta algun dia hauria de fer un article sobre es seu funcionament. Ho anoto! A veure quan puc posar-mi…\nJeroni Galmes el 2 d'Abril de 2013 a les 23:14 ha dit:\nSí, i a jo m’agradaria que un metge m’expliqués per què se passa a l’homeopatia…\nCompletament d’acord que aquests productes haurien de ser eliminats de les farmàcies, però la farmàcia és un negoci. I no són els farmacèutics els que fan les lleis que regulen la venda de medicaments. Hi ha més d’un farmacèutic que se deu tapar el nas mentre obri la caixa. També se venen productes miracle per 1000 remeis, des de la caiguda del pèl fins a crema-grasses. Aquests pseudomedicaments com els homeopàtics van bé a tothom, són innocus, el client se’n va content perquè se’n va amb un placebo que creu que el curarà i el farmacèutic perquè cobra (cosa difícil en els temps que corren). Repeteisc que lo fotut fotut és que penetrin dins de les universitats públiques.\nEl que diu en Pep sobre el poder de la ment és ben cert. Hi ha exemples per vendre. Un company meu que té un nin molt malatís abans no podia consentir la publicitat homeopàtica, però l’altra dia me va reconèixer que sí, que funcionava. El nin segueix igual de malat que sempre, però sa mare ja no passa pena. A jo en Gili de s’autoescola me va llevar un fic fent una creu amb un guix de pissarra.\nEn qualsevol cas, no hem de menystenir l’efecte placebo per a algunes dolències. És millor que un pacient nerviós se tranquil·litzi prenint pastilles de sucre que determinats ansiolítics.\nSe sol fer referència a l’homeopatia en el cas de malalties cròniques, lleus i amb una important base psicològica. Vull pensar que en altres casos més sèrios (tumor de pulmó o sida, per posar dos exemples), un homeòpata serà abans persona i l’enviarà a un metge especialista, en comptes de receptar-li barrabassades (nitrosamones i partícules víriques, respectivament).\nMariabel Servera el 3 d'Abril de 2013 a les 10:08 ha dit:\nMariabel Servera el 3 d'Abril de 2013 a les 11:18 ha dit:\n“En relación a la evidencia científica disponible, el documento señala que todavía es muy escaso el número de estudios publicados de\nsuficiente calidad que proporcionen alto grado de evidencia sobre\nsu efectividad en situaciones clínicas concretas mediante la\naplicación de métodos científicos.\nSin embargo, esta ausencia de demostración de su eficacia no debe\nser considerada siempre como sinónimo de ineficacia. Muchos\npacientes refieren cierto grado de satisfacción asociado a una\npercepción de mejoría de los síntomas o en su bienestar o en calidad de vida, aunque en muchas ocasiones no se dispone de estudios que\npermitan determinar si esta mejoría es debida al efecto específico\ncausado por el tratamiento administrado o a un efecto placebo.”\nPau Quina el 3 d'Abril de 2013 a les 13:29 ha dit:\naixò és més o manco el que deia en Jeroni Galmés idò. Que científicament no s’ha pogut provar res i que els efectes de millora que reben alguns pacients bé potser simplement l’efecte placebo, que també podria existir amb un ciri a Lluc (depèn de les creences de cadascú).\nMariabel Servera el 3 d'Abril de 2013 a les 13:38 ha dit:\nSí, clar… deu ser que no sé llegir o cadasqú interpreta el que li dóna la gana.\nPuntuació: -2 (de 2 vots)\nPau quina el 3 d'Abril de 2013 a les 15:24 ha dit:\nMariabel Servera el 3 d'Abril de 2013 a les 10:14 ha dit:\nPd: llegint per la web i me renyareu perquè no he citat, parlen de canviar el nom de Teràpies Alternatives a Complementàries, ja que la idea seria que tot fos una suma de coneixements i no una resta. Jo estic totalment d’acord amb aquesta idea. Llistat de teràpies complementàries:\n1. Sistemas integrales o completos (homeopatía, medicina\nnaturista, naturopatía, medicina tradicional china, acupuntura,\n2. Prácticas biológicas (fitoterapia, terapia nutricional,\ntratamientos con suplementos nutricionales y vitaminas).\n3. Prácticas de manipulación y basadas en el cuerpo\n(osteopatía, quiropraxia, quiromasaje, drenaje linfático,\nreflexología, shiatsu, sotai, aromaterapia).\n4. Técnicas de la mente y el cuerpo (yoga, meditación,\nkinesiología, hipnoterapia, sofronización, musicoterapia,\narteterapia y otras).\n5. Técnicas sobre la base de la energía (Qi-Gong o Chi-kung,\nReiki, terapia floral, terapia biomanética o con campos\nPau Quina el 3 d'Abril de 2013 a les 11:00 ha dit:\nBuf… Tot això hi ha?\nI jo que només coneixia en Ramiro!!!\nJeroni Galmes el 3 d'Abril de 2013 a les 16:24 ha dit:\nAra sí que BEN CLAVAT de la Wikipèdia (perdonau està en castellà):\nAROMATERAPIA: La validez del mecanismo de acción es rechazada por las comunidades científica y médica. Se considera que la creencia en la aromaterapia se basa nada más que en evidencia anecdótica y pensamiento mágico, como ocurre con muchas terapias alternativas. Pocos estudios rigurosos y controlados han sido efectuados, y algunos de los beneficios que han sido reportados son atribuibles a una mala metodología y al efecto placebo. Esto ha llevado a que la aromaterapia sea catalogada por algunos como pseudociencia o charlatanería.\nSa libèl•lula portenya el 3 d'Abril de 2013 a les 17:09 ha dit:\nMentre hi hagi un sector important de la comunitat científica, com són els farmacèutics, que promoven la venta d’aquests productes, com es pot dir que el producte està rebutjat per la comunitat científica? Hauria de dir que està rebutjat per aquella part de la comunitat científica que no n’obté beneficis directes…\nAqui trobarem una enquesta del 2008 entre els apotecaris que es manifesten a favor d’aquestes ‘xarlataneries’ com diu en Jeroni, (no es tracta d’un cas puntual, a diferència del metge que es passa a l’homeopatia que em deies abans) i al final també es destaca que la Agència Europea del Medicament reconeix els efectes de la menta, anís i el fonoll, com a exponents de l’aromaterapia. (no conec ni la web referenciada, ni als professionals que cita, però com que el president de card.cat ha deixat clar que aquesta revista no necessita cap tipus de contrast, i que ho agunta tot, confiarem en què tot lo que es diu en ella és cert)\nÉs una llàstima que també les opinions científiques es venguin per dobers, en el seu moment amb productes farmacèutics, com diu na Maribel abans i en Serafí més abaix, i ara amb aquests productes, atribuint-lis un caràcter i una aparença que és alié a ells.\nPau Quina Jaume el 3 d'Abril de 2013 a les 17:14 ha dit:\n“aquesta revista no necessita cap tipus de contrast, i que ho agunta tot…”. Si aquesta és la teva opinió del Viquipèdia… Tu sabràs. Veig que gent experta o entesa en això de la informàtica (Joan Tomàs o Serafí) no en tenen la mateixa opinió.\nA part, ja t’explic que en jeroni va més enllà de citar només la Viquipèdia…\nSa libèl•lula portenya el 3 d'Abril de 2013 a les 17:28 ha dit:\n‘la aromaterapia está catalogada por algunos como…’. Aquesta afirmació no tendria cabuda a una publicació impresa seriosa, gratuïta o no. Qui son ‘algunos’? Qui son ‘los otros’? En aquest sentit la meva crítica.\nJeroni Galmes el 3 d'Abril de 2013 a les 18:52 ha dit:\nQui va descriure l’homeopatia per primera vegada era un metge, no un bruixot. No cal dir com ha evolucionat la ciència i la medicina des de quan aquest senyor va descriure l’homeopatia a avui en dia.\nLa ciència (i la medicina, toxicologia, farmacologia, etc. com a branques), no avança amb opinions ni amb creences, sinó amb experiments CIENTÍFICS, els resultats dels quals són posteriorment analitzats i discutits en ARTICLES CIENTÍFICS, que són enviats revistes CIENTÍFIQUES INDEPENDENTS i revisats per 1 o 2 editors i un mínim de 2 revisors anònims i experts en la matèria. Una vegada feta la primera revisió, l’editor en cap t’envia un veredicte, que pot ser ‘reject’, ‘major changes’, ‘minor changes’ o ‘accept’. Seguidament, si cal, continua el procés de revisió fins que el manuscrit és acceptat o rebutjat. El sistema és criticable en alguns aspectes, però passa un poc com la democràcia (el menys dolent de tots els sistemes). Una de les normes més estrictes que aplicam durant el procés de revisió és el de demanar una anàlisi estadística rigorosa, que permeti concloure de forma inequívica que el tractament té efectes ESTADÍSTICAMENT significatius. En el camp de la medicina, això servei per diferenciar de l’efecte placebo.\nLes revistes científiques són classificades en funció del camp científic i del factor d’impacte (fórmula matemàtica).\nA partir de fets empírics, demostrables i repetibles creix i es consolida el coneixement científic. Que hi ha ALGUNES EQUIVOCACIONS, sense CAP dubte, i algunes són de campionat. Però d’aquí a comprarar el mètode científic, en què es basa la farmacologia, amb les experiències personals de ‘que a jo m’ha anat bé’ de l’homeopatia, acupuntura, shiatsu, sotai, aromateràpia, sofronització, musicoteràpia, arteterapia..). Entre altres coses perquè una vegada publicats, els articles científics poden ser contrastats per altres articles, que també han seguit el mètode científic.\nRespecte dels científics i de les seves OPINIONS. Estam en el mateix. No mesclem opinions, amb articles científics. Conec excel•lents científics que són molt creients, i fins a on jo sé, no s’ha demostrat CIENTÍFICAMENT l’existència de Déu.\nL’OPINIÓ (però NO la dada) científica és corrompible i es pot comprar i vendre, com gaire tot en aquest Món. Hi ha governs que se serveixen d’opinions de científics (biòlegs en aquest cas) per justificar que una carretera pugui ser construida atravessant un espai natural.\nMariabel Servera el 4 d'Abril de 2013 a les 9:07 ha dit:\nMolt bona aportació Libe!!!\nJoan T. Matamalas el 3 d'Abril de 2013 a les 18:28 ha dit:\nBufff, quina quantitat de pseudocoses que hi ha!!!\nSegur que es difícil recordar tot això. Amb ànim d’ajudar-te, t’adjunto un diagrama de Venn relacionat que sempre va bé a l’hora de relacionar conceptes.\nPD: És un comentari ‘pseudo’-humoristic, no l’agafis pel costat que no toca 😉\nMariabel Servera el 4 d'Abril de 2013 a les 9:15 ha dit:\nUoooh Chemtrails i tot surt per aquí…\nFalten els OVNIS… per acabar de fer més macu el teu cartell. Per cert, la imatge de WIki no??? jejjejeje\nSerafí Lliteres Maçanet el 3 d'Abril de 2013 a les 16:40 ha dit:\nJo faig servir una pomada homeopàtica de nom “Traumel” i just puc dir coses bones.\nPer altra banda els qui defensau a ultrança els medicaments farmacèutics pareix que vareu nàixer ahir i oblidau certes animalades que han passat. Per posar-ne un exemple si voleu podeu cercar, a la wikipèdia si voleu, “Talidomida”.\nPerquè no cercau que en deien (o obviaven) aquestes publicacions plenes de propaganda farmacèutica que tant bravejau quan es venia aquest medicament.\nEl més lògic és cercar un equilibri entre medicina, homeopatia i els remeis de la padrina sense obsessionar-se amb cap d’elles.\nP.D.: Em crec molt més les paraules de na Teresa Forcades que no les de la OMS. He dit 🙂 .\nSa libèl•lula portenya el 3 d'Abril de 2013 a les 17:11 ha dit:\nPer ventura m’he perdut al llarg de tants comentaris però, qui i a on s’ha brevejat alguna publicació plena de propaganda farmacèutica? Quina publicació s’ha destacat?\nSerafí Lliteres Maçanet el 3 d'Abril de 2013 a les 16:53 ha dit:\nPer cert, l’únic mal de la Viquipèdia és que és gratuïta i hi ha certa gent que no te altra costum que criticar el que és gratuït i després veneren i compren obres com el diccionari de la RAE a on hi podeu trobar articles total o parcialment polititzats.\nCosa semblant passa en el tema de la tecnologia: a un telèfon que no hauria de costar més de 250€ li poses una poma mossegada a la part del darrere i en fas pagar més de 600€ i la gent el compra a poalades. Si el regalassin ningú el voldria.\nSa libèl•lula portenya el 3 d'Abril de 2013 a les 17:22 ha dit:\nJo som un dels que ha qüestionat la Vikipèdia així que no sé si la teva afirmació va per mi. Encara que m’extranya perquè he fonamentat el per qué de la meva crítica, sempre en relació a l’ús que en volguem fer de la infromació. La meva crítica xerrava de la maca de control de qualitat a la publicació (el que no impedeix que una publicació seva, en particular, pugui ser exceŀlent). En cap cas he criticat la seva gratuïtat, que sense dubte crec que és un dels seus millors valors.\nSerafí Lliteres Maçanet el 3 d'Abril de 2013 a les 22:34 ha dit:\nJo no dic que no sigui qüestionable, ara bé, a qualsevol article seu si t’hi fixes a dalt a mà esquerra hi ha un apartat a on posa discussió. De totes maneres crec que en Joan Tomàs també t’ha contestat més amunt.\nMariabel Servera el 3 d'Abril de 2013 a les 17:48 ha dit:\nJeroni! tot i que no tenim sa mateixa opinió, crec que el teu article ha donat per molt!!! esper el pròxim.\nEsper que en cap moment t’hagin molestat els meus comentaris…\nJeroni Galmes el 3 d'Abril de 2013 a les 19:24 ha dit:\nComprenc és un tema espinós que pot ferir sensibilitats. Amb la religió hagués passat una cosa semblant, o amb la llengua, o amb l’hotel de la Ràpita… Quan vaig enviar aquest escrit als editors ja els dir que passava pena que me penjessin a la rotonda de l’entrada des poble. Devora això lo teu ha estat un no-res!\nRes d’ofendre. La discrepància lògica és un bon símptoma (motor de revolucions polítiques i culturals). Lo fotut és l’uniformisme i l’avenència inquebrantable (dictadures, monarquies, exèrcits).\nSí estam d’acord en que ha estat un debat divertit, en qual he intentat donar el MEU punt de vista, que he creat després de llegir un bon grapat d’articles científics sobre el tema (que solen ser d’accés restringit però al quals hi tenc accés, i de nou t’ofereisc). Jo no he emprat mai l’homeoteràpia, i per tant no puc parlar a nivell empíric.\nCertament en tenia pensat un altre encara més espinós, sobre agricultura ecològica i transgènics, sempre amb evidències científiques i amb la intenció de fer trontollar axiomes (=proposicions que se creuen evidents i s’accepten sense demostració prèvia). És l’agricultura ecològica realment més respectuosa amb el medi ambient? És lo natural més sà? Són realment els productes ecològics més nutritius? És viable l’agricultura ecològica a nivell mundial? Són els transgènics perillosos o pel contrari poden ser més ecològics, nutritius i sans que els naturals? Què en diu la CIÈNCIA?\nMariabel Servera el 4 d'Abril de 2013 a les 8:58 ha dit:\nEsper el teu article amb ànsiaaa!!\nJO QUE ESTIC CUIDANT SES TOMATIGUERES ECOLÒGICAMENT I AMB MOLT D’AMOOOR\nNo entiendo nadaaaaaaa… 🙂\nGuillem Pomt el 3 d'Abril de 2013 a les 23:42 ha dit:\nIdò, més de quaranta respostes!. Enhorabona Jeroni! (No crec que el President no et faci arribar un bon present, hahaha).\nEntre un i altre han sortit o s’han insinuat moltes coses…em queda l’endarrer d’alguna possible referència de l’efecte placebo en els animals (les homeopàtiques (?) “píndoles de l’amo en Borges” s’aplicaven, també, a les bísties) i, sobre tot, i atès que alguns dels editors del Card.cat som productors i consumidors de productes ecològics, el proper article que has anunciat.\nJeroni Galmes el 4 d'Abril de 2013 a les 9:20 ha dit:\nMentre esper el present (hahaha), he pegat una mirada ràpida al què hi ha publicat sobre homeopatia i animals, a revistes científiques indexades. La veritat és que no hi ha gran cosa. El primer que ha trobat la meva cerca ha estat un article a The Veterinay Journal (la vuitena en índex d’impacte en les ciències veterinàries), de KL Overall i AE Dunham, que treballen a la Universitat de Pennilvània. KL Overall és un expert en el camp de la neuropsicologia animal, amb més de 60 articles a revistes d’impacte. He copiat la part final de l’article científic (està en anglès):\nWhen an approach declares itself outside the accepted methodologies of science, it should not and cannot be taken seriously by scientists. Hypothesis testing and falsification are at the very core of the scientific approach. If homeopathy and other CAMs (complementary and alternative medicine) wish to be considered by scientists, they must be shown to be valid using methods that science uses to evaluate all treatment modalities. If these fields are not willing to comply with these rules they cannot be considered scientific and cannot be used in any set of scientific and medical best practices.\nQuite simply, the onus is not on the rest of the scientific community to provide and prove others’ experiments – it is on the proponents of CAM. If, for validation, one has to invoke another, non-specific way of thinking or authority separate from that used in science, one should not be surprised when the outcome of such invocations is that results are considered non-scientific and the proponents’ assertions are considered invalid using the methods by which all of science is tested.\nThe ultimate findings of Cracknell and Mills (2008) could, we suggest, be restated as follows:\n1. There is no evidence of any effect of the homeopathic ‘treatment’;\n2. There was no effect of treatment using the homeopathic ‘treatment’;\n3. Dogs suffering from fear associated with the noise of fireworks will not benefit from ‘treatment’ with the homeopathic preparation;\n4. The homeopathic preparation will not help fearful dogs who worry about the noise of fireworks.\nBy co-opting the status implied by the phrase ‘placebo-controlled, double-blind studies’, Homeopet asserts efforts not made and effects not found to gain them credentials they do not have in the eyes of a public that cannot know this. The veterinary community simply must not allow their intellectual and professional credibility to be stolen so blatantly.\nSa libèl•lula portenya el 4 d'Abril de 2013 a les 13:24 ha dit:\nI sa wiquipèdia, no en diu res? Com pot ser?!?! Jejeje\nJoan T. Matamalas el 4 d'Abril de 2013 a les 21:23 ha dit:\nDoncs m’alegra que facis aquesta pregunta libèl·lula. I sa veritat es que sa Wikipedia si que en diu alguna cosa, almenys s’edició anglesa que es sa que he consultat.\nHi ha un apartat dins l’article de l’homeopatia, titulat ‘Veterinary use’. On s’exposa el que estaves demanant. Entre d’altres diu:\n“[…]Other studies have also found that giving animals placebos can play active roles in influencing pet owners to believe in the effectiveness of the treatment when none exists.”\nQue traduït seria:\n“Altres estudis també han demostrat que donar placebos als animals pot tenir un paper important en induir a fer creure als propietaris de les mascotes en l’eficàcia del tractament quan realment aquesta no existeix”\nAquesta afirmació està sustentada, com bé indica l’article de la Wikipedia, en un paper del Dr. Hektoen de la escola noruega de ciència veterinària publicat al seriós journal Veterinary Record.\nSa libèl•lula portenya el 4 d'Abril de 2013 a les 21:49 ha dit:\nExacte. Satisfet. A més t’he de donar s’enhorabona perquè ets de les poques persones que contesta, de forma directe i sense revolts, allò que he demanat davant del dubte.\nJeroni Galmes el 4 d'Abril de 2013 a les 9:28 ha dit:\nTal vegada seria més pràctic que Card.cat organitzés un acte el format que trobi més convenient (p.e. conferència/es que aportin dades i idees, seguit de debat obert). Per complementar-ho més amb la revista, una vegada acabat l’acte, es podria motivar la gent a publicar la seva opinió on-line…\nMariabel Servera el 5 d'Abril de 2013 a les 8:45 ha dit:\nMolt bona idea!!!\nSimplement demanaria que a l’acte hi assistissin diferents professionals de diferents branques i ideologies. Sempre podria ser més enriquidor.\nJoan T. Matamalas el 5 d'Abril de 2013 a les 9:29 ha dit:\nQuan tu fas les xarrades sobre educació sexual també hi assisteix, per exemple, un capella? Ja saps, per tenir professionals d’altres branques i ideologies, i pugui d’aquesta manera explicar la postura oficial de l’església catòlica sobre aquest tema.\nO simplement ho descartes? Total, què putes ha de saber s’església catòlica de sexe, si tot lo que diuen esta basat en suposicions i concepcions místiques de sa realitat, no?\nVeus es símil???\nMariabel Servera el 5 d'Abril de 2013 a les 11:04 ha dit:\nAh perdona, jo no havia entès que si feim una conferència només seria de caire científic (sí és així, doncs que tengueu molta sort perquè segurament cap persona que pensa igual que jo no assistirà, ni tan sols ha tengut coratge de contestar).\nSi allò que t’interessa és el debat i l’enriquiment cultural, aquí som.\nUn professional amb carrera de ciències de la salut i amb estudis d’altres teràpies a ritme de 7 pacients per dia amb un marge de 10 anys de feina, (cosa que en conec un parell), dóna molt de marge per fer estudis científics i tenir una base per poder contrastar informació. Ara que si tu trobes que això no és informació rellevant, doncs tu mateix.\nVa quedar clar a l’informe que vam penjar tant Jeroni com jo, que no hi ha suficient quantitat d’estudis com per poder-los valorar òptimament.\nLo dels capellans per jo no té cap símil ni un i sincerament no sé que contestar a lo que has dit abans..\nJoan T. Matamalas el 5 d'Abril de 2013 a les 12:00 ha dit:\nEt contesto paràgraf per paràgraf:\nSi feim una conferència que tracte d’un tema tan delicat com és la salud pública, crec que el més convenient és que sigui de caire científic (ja que és l’únic que a nivell metodològic pot aportar proves empíriques fiables). I sí, m’interessa el debat i l’enriquiment cultural, però basat en una argumentació racional no en suposicions místiques no demostrades.\nUn professional amb carrera de ciències de la salut i amb estudis d’altres teràpies a ritme de 7 pacients per dia amb un marge de 10 anys de feina, a lo que dóna molt de marge és a s’enriquiment econòmic des subjecte (Posem 300 dies treballats per any i 100 euros per pacient… 2.100.000€!!!:-O). A realitzar estudis, pot ser, però científics ho dubt molt, no sense fallar a sa metodologia experimental o a sa demostració de sa hipòtesis. A més, tenint en compte es doblers que hi ha per mig, un poc esbiaixada pot estar la seva opinió, no? Tot i que sigui a nivell subconscient.\nEs fet que no hi hagi estudis suficients per demostrar una cosa no li dóna validesa, és una fal·làcia com un piano (Nota mental: escriure un article sobre sa tetera de Russell\nCom que no té cap símil? Dona, això és que no t’interessa es debat i s’enriquiment cultural des teus alumnes ;-), jejeje\nMariabel Servera el 5 d'Abril de 2013 a les 12:25 ha dit:\naaah vols dir que els estudis d’un subjecte així no tenen validesa perquè hi ha una variable econòmica que interromp la validesa, en canvi als medicaments de tota sa vida, amb una indústria farmacèutica darrera i unes variables econòmiques d’escandol, si tenen validesa… i després sa mística som jo.\nJoan T. Matamalas el 5 d'Abril de 2013 a les 12:51 ha dit:\nJo no he dit això, jo dic que no són vàlids perquè fallen a sa metodologia experimental o a sa demostració de sa hipòtesis (dos pilars bàsics del mètode científic).\nI tampoc dic que ses farmacèutiques no tinguin en compte la variable econòmica, clar que la tenen, és un negoci. Però a diferència de s’homeòpata, es tests que han de passar els seus medicaments abans de la seva comercialització són moooolt extensos, com bé va explicar en Jeroni a n’es segon comentari d’aquesta, a hores d’ara, llaaaaaarga llista de cometaris.\nMariabel Servera el 5 d'Abril de 2013 a les 13:01 ha dit:\nEls 200 estudis que diu Jeroni clar (que no sabem qui els ha financiat) i que torn a repetir el que diu l’informe: “En relación a la evidencia científica disponible, el documento señala que todavía es muy escaso el número de estudios publicados de\nJoan T. Matamalas el 5 d'Abril de 2013 a les 13:20 ha dit:\nCrec que necessites llegir més atentament el text que referencies, com ja t’han comentat unes quantes vegades…\nEl text el que diu és que no pots establir relació de causalitat entre la milloria del símptomes i la ingesta de substancies homeopàtiques, és una fal·làcia —Post hoc ergo propter hoc— ja que la milloria podria ser derivada de l’efecte placebo o a altres causes.\nI et repetesc, es fet que no hi hagi estudis suficients per demostrar una cosa no li dóna validesa, lo contrari és una altra fal·làcia… Encara em faràs treure temps de davall ses pedres per escriure s’article de sa tetera de Russell\nJeroni Galmes el 5 d'Abril de 2013 a les 14:50 ha dit:\nPer darrera vegada:\n– Tots els estudis CIENTÍFICS rigorosos metodològicament han demostrat que l’efecte homeopàtic = placebo.\n– No els he llegit a tots. Però dels 10 que he seleccionat d’entre els que tenen més impacte, no n’hi ha CAP que estigui finançat per una farmacèutica. CAP NI UN.\n– Per molt finançats que puguin estar per farmacèutiques, no se publica CAP article científic ni s’aproven nous fàrmacs que no passin un estricte control seguint la METODOLOGIA CIENTÍFICA (tant en el laboratori com després en el mercat). De fet, perquè una farmacèutica amolli doners per financiar el teu nou fàrmac, l’hauràs de convèncer i bé del seu possible efecte emprant la METODOLOGIA CIENTÍFICA.\n– Els homeopàtics no passen aquest control. Per què? La resposta està al cromatograma del Què, Qui, Com.\n– Pel fet de no passar aquests controls de més de 10 anys, amb milions d’euros d’inversió CIENTÍFICA, les MULTINACIONALS productores de substàncies homeopàtiques tenen grans uns beneficis. Quina és la seva inversíó? Un poc de substància ‘activa’, molta aigua, pots per fer les dilucions, etiquetes, i un remenador. Un exemple és BOIRON (pegau una ullada http://www.boiron.com/en/). Boiron és la FARMACÈUTICA (ella mateixa es descriu així) gran distribuidora de productes homeopàtics. Per cert, bé es preocupa de finaçar cursos d’homeopatia: http://www.unavarra.es/fundacionuniversidadsociedad/formacion/formacion-continua/cursos-de-especializacion/curso-de-especializacion-en-homeopatia?submenu=yes).\n– Ja que imparteixes xerrades sobre sexualitat i mètodes anticonceptius, mos podries descartar categòricament que en l’espècie humana no és possible la reproducció asexual (sense fecundació) mitjançant òvuls (el que s’anomena apomixis en les plantes). Nota: no me creuré la teva resposta si no me demostres que hi ha estudis CIENTÍFICS que ho neguin. Altera amb el que dius perquè igual demostres que una verge por concebir per obra de l’esperit.\n– Finalment, te record que els mètodes anticonceptius que ensenyes es van obrir camí, al seu temps, amb l’experimentació CIENTÍFICA, i tenen efectes secundaris (alguns d’ells). Ah! Esper que els anticonceptius que ensenyes als al·lots no siguin els que venen les grans farmacèutiques, no fos cosa els fessis propaganda gratuïta.\nMe sap greu no seguir a partir d’aquest comentari, però el debat no pot quedar encallat en aspectes absurds que ja han estat més que comentats.\njmmulet el 4 d'Abril de 2013 a les 12:03 ha dit:\nBon artícul Jeroni:\nSols una recomanació per els que esteu convençuts que la homeopatia es una disciplina seriosa. Heu provat d’emprar un anticonceptiu homeópatic en compte de la píndola o el preservatiu? Si us haguéreu de sotmetre a cirurgia: Voldrieu que l’anestesista emprara homeopatia en compte d’anestésics convencionals?\nSa libèl•lula portenya el 4 d'Abril de 2013 a les 13:22 ha dit:\nPel que es desprèn de moltes aportacions, crec que la majoria de gent que es mostra a favor ho fa amb cert sentit comú i només per a dolències o molèsties lleus. Així na Mariabel xerrava de tecniques complementàries, enlloc d’alternatives, la mateixa idea de combinació defensava en Serafí, i en Jeroni confiava que per casos extrems com de càncer no s’aplicassin aquests tractaments. Sempre hi pot haver excepcions, però no crec que la postura que planteges sigui l’acceptada per la majoria i, almenys, en aquest debat ningú la defensada.\nMariabel Servera el 4 d'Abril de 2013 a les 13:34 ha dit:\nHas provat mai de fer preguntes serioses?\nMariabel Servera el 4 d'Abril de 2013 a les 13:36 ha dit:\nImpartesc xales als IES sobre Educació Sexual! tal vegada no tens clar quins són els mètodes anticonceptius…\nJeroni Galmes el 4 d'Abril de 2013 a les 17:28 ha dit:\nAra t’hem plegat, Mariabeleta!!!!\nHem de donar per fet que com que imparteixes xerrades als IES sobre Educació Sexual tens un major coneixement que la resta, i per tant, t’hem d’atribuir una major autoritat moral per parlar d’aquest tema. Hi estic d’acord, perquè presupòs que ets una bon professional i t’has procurat bona informació d’aquest tema.\nPer què no apliques, idò, el mateix raonament envers als què ens dedicam a la ciència?\nMariabel Servera el 4 d'Abril de 2013 a les 18:14 ha dit:\nEn cap moment he dubtat de la teva professionalitat.\nHe parlat de la meva experiència empírica en quant a teràpies complementàrires sesnse menysprear ni desvalorar en cap moment la medicina occidental…\nQui extremitza o és alarmista sou voltros…jejejej d’aquest pas no acabrem mai i jo estic esperant el d’agricultura ecològica.\nPixacantons calamillorer el 4 d'Abril de 2013 a les 16:23 ha dit:\nCrec que heu batut el rècord de comentaris en un article de Card.cat ( I NO DIRÉ RES DELS COMENTARIS QUE CIRCULEN PEL LINE D’ALGUNS QUE ESCRIVEN A CARD.CAT ). Au venga al·lots,…Don’t stop!!!!\nJoan T. Matamalas el 4 d'Abril de 2013 a les 21:29 ha dit:\nDoncs el record estava en 60 comentaris de l’article de les glosses de Sant Antoni de fa dos anys. I amb aquest comentari que ara escric aquest article en tindrà 61, per tant… Sí. New Record!!!!\nPare Bernat Romaguera (exprior de Sant Salvador) el 4 d'Abril de 2013 a les 16:49 ha dit:\nIdo que farem ara?\nDiuen que els homeòpetes s’anestesiaran amb floretes, i que tornaran als anticonceptius homeopàtics que alguns coŀlegues prediquen damunt sa trona.\nVol dir això que els antihomeòpetes, per prendre un poquet d’aire i oxigenar el cervell, enlloc de caminar enmig d’un alzinar, aniran a cercar botelles d’oxígen a Son Espases? Per posarse morenos triaran la cabina de rajos abans de solejar-se enmig del claustre de Sant Salvador, com feia el vostre servidor abans de ser exprior?\nL’únic que està clar és que aquest debat prové d’un pecat original: fer una caragolada en bon dia de berena o de pancaritats, quan lo cristianament mallorquí és anar de panades i robiols…\nMiquel Ribas Carbó el 4 d'Abril de 2013 a les 18:15 ha dit:\nA tots aquells que volgueu fer una ullada a un programa molt didàctic os aconsello aquest capítol del Què, Qui, Com de TV3\nJoan T. Matamalas el 4 d'Abril de 2013 a les 18:36 ha dit:\nJo el vaig veure ja fa un temps i està molt bé!!! M’agrada molt sa part on fan examinar a un expert en homeopatia dues substancies diferents, un placebo i una homeopàtica, amb un espectrògraf d’infrarojos. I va i s’equivoca. Sa cara que se li queda és un poema. Quin expert, jejejeje\nMªAntònia d'Oliver el 4 d'Abril de 2013 a les 21:49 ha dit:\nexcel·lent article digne de ser llegit una i una altra vegada.\nTotalment d’acord pel que fa a l’exposició tan exhaustiva i clara sobre l’homeopatia.\nÉs clar que no podem deixar de banda el món científic ni posar-lo al costat d’aquests nous tractaments basats en teràpies complementàries o medicina alternativa. Personalment no catalogaria l’homeopatia com una teràpìa complementària ja que des del meu punt de vista no complementa res sino que crea, sí, crea una nova font d’adicció o creença que suposadament ha de servir d’ajuda per poder fer front a problemes de salud que els científics, professionals i demés no ens poden solventar. On queda el món de la ciència i dels coneixements adquirits amb la professionalitat d’aquests científics si ens decantem pels nous mons de “medicina” i deixam de banda aquells que veritablement són els que ens poden ajudar?\nNo sé si l’exemple dels caragols de granja, acaba de ser massa vàlid per fer la comparació amb la teràpia de l’homeopatia ja que crec que aquest “mol·lusc gasteròpode” sí que pot complementar un buit per falta d’existències malgrat la matèria o composició no sia la mateixa, però… aquest nou mol·lusc té un caire científic…? L’elaboració es fa a les granges, o no?\nTotalment d’acord amb la reflexió d’en Josep quan diu que l’actitud positiva augmenta la possibilitat de curació, valgui doncs la redundància de la frase “Mens sana in corpore sano” del poeta romà Juvenal. No es tracta de menysprear una teràpia de l’altra sino de ser conseqüents amb allò que realment forma part del món amb el qual hem nascut i que ens pot donar una solució davant d’un problema.\nAl·lots, i passant a termes més col·loquials, aclarim les nostres ments i considerem allò que veritablement ens ajuda i ens solventa els problemes que poden sorgir en determinats moments de les nsotres vides.\nEnhorabona Jeroni per tot !\nSa libèl•lula portenya el 4 d'Abril de 2013 a les 21:56 ha dit:\nOn queda el món de la ciència? No ho sé, perquè fa una seixentena de comentaris que esper que algú relacionat amb el món farmacèutic m’aclari quina és la seva postura en aquest debat, i com es justifica la seva promoció i venta a través d’establiments regentats per científics.\nSa libèl•lula portenya el 5 d'Abril de 2013 a les 20:52 ha dit:\nBé, com que diuen que el debat ja s’ha acabat, i com que ja s’han destacat alguns aspectes possitius del mateix com el récord de comentaris, i la irrupció de nous comentaristes, per la meva part i com a opinió personal, lamentaré:\n-la deriva massiva d’argumentacions de reducció a l’absurd relacionada amb les circumstàncies personals i/o professionals dels debatents. Crec desitjable evitar la subjectivitat dialèctica i així, no fer referència a circumstàncies personals de l’altre debatent encara que els hagi posat damunt la taula de forma voluntària, sobretot si la mateixa idea es pot defensar de forma objectiva i no caure en l’aparença d’un atac personal (que no crec que sigui la intenció), però que és facil caure-hi sobretot amb aquest tipus de reduccions. És una mera opinió personal, cada un sabrà on vol posar els seus límits argumentals en un debat públic on tothom que hi particpa ho fa sense aspiracions de guanyar-hi res.\n-la falta de participació quantitativa de gent de caire prohomeopàtica (encara que vista la contraargumentació personal a què s’exposaven ho puc entendre. Una cosa molt similar passa amb els debats polítics a card.cat).\n-que els que ocupen el caire científic del quadrilàter hagin estat incapaços de incidir en el paper que ocupen els coŀlegues farmacèutics (i per extensió qualsevol científic que participa del negoci homeopàtic. Només he estat capaç d’apreciar una crítica a la Universitat de Navarra pels cursos que impartia, i al final la resposabilitat pareixia recaure en el Pla Bolonya).\n-la falta de particpació del gremi farmacèutic, malgrat les múltiples soŀlicituts, i que pel seu doble caire de científics i de graó en el negoci homeopàtic, gaudeixen d’una inmillorable posició per intervenir en el debat.\n-que es recuperi l’estil, que es va iniciar en un debat sobre l’avortament, de declarar unilateralment tancat el debat.\nGuillem Pomt el 6 d'Abril de 2013 a les 13:27 ha dit:\nGracies per tancar el tema.\nSi hi hagués la possibilitat amb un “m’agrada” bastaria, però “ja que hi som” deixa’m fer un petit i insignificant afegitó en el primer apartat. Primer “tot el que es diu és dit per algú” (Maturana, Echeverria…) és a dir que el què i com es diu defineix a qui parla. I també allò de que en els debats, a diferència dels actes cooperatius, tothom intenta guanyar, tenir més raó que l’altre (Bauman, Sennet)\nTrinidad García Barceló el 8 d'Abril de 2013 a les 15:21 ha dit:\nGràcies per enviar-me aquest article Jeroni! Estic totalment d’acord, uns amics farmaceutics m’explicaren més o manco el mateix, però tú en el teu article ho expliques amb molta claretat, esper que tengui molta difusió….\nJordi C. el 10 d'Abril de 2013 a les 10:32 ha dit:\nFantastic Jeroni, et felicito, has fet que el meu mati d’avui fos molt i molt entretingut i didactic.\nTb felicitar a tots els que heu participat del debat pq ho heu fet super enriquidor.\nEspero ansios els transgenics i el seu debat.\nDespres tb podem passar a religions i altres…\nPau el 13 d'Abril de 2013 a les 10:36 ha dit:\nEnhorabona per l’article Jeroni!!!\nNo tardis molt en publicar l’article que parli de l’agricultura “ecològica” i dels transgènics, crec que encara serà més controvertit que aquest.\nSegueix amb aquesta tasca de difusió científica, que avui en dia és molt necessària,\nVivim en un temps on la ciència té més influència que mai en la vida quotidiana de la gent, però al mateix temps hi ha una ignorància científica generalitzada.\nCom a mostra un botó: etiqueta un producte alimentari com “natural” o “ecològic” i automàticament la gent li pressuposa tot un seguit de qualitats positives i beneficioses.\nEn canvi si l’etiquetatge desglossa els additius químics que se li han afegit, per millorar-ne les qualitats organolèptiques o de conservació, molta gent ja el considera perjudicial, la paraula “química” els hi produeix pànic. Fins i tot pseudocientífics com en Punset es presten en aquest joc anunciant pans de motlle “naturals.\nAdéu i una abraçada Jeroni!!!\nPau quina el 13 d'Abril de 2013 a les 20:12 ha dit:\nVal a dir q aquest Pau no som jo, sinó que un altre Pau.\nHo dic per evitar confusions.\nRetroenllaç: Nova enquesta de Card.cat | card.cat\nRetroenllaç: Agricultura… “ecològica” (I) | card.cat\nPau Quina Jaume el 30 de Desembre de 2013 a les 16:34 ha dit:\nBuf 81 comentaris!!! Ja no recordava el debat que havia suscitat el tema. Bé aquí us deix una petita aportació nova: és d’un programa de Radio 3 que escoltava avui mentre feia pedra. i he trobat curiós.. Xerra un tal Víctor Javier Sanz, metge especialista en cardiologia, medicina familiar i comunitària y diplomat en sanitat. Curiosament opina bastant igual que en Jeroni…\nJeroni Galmés el 30 de Desembre de 2013 a les 22:43 ha dit:\nSense intenció de ressucitar el debat, Pau, no es tracta de d’opinions ni creences, sinó d’evidències. Vos suggereixo fortament el següent vídeo sobre una mini xerrada del mag James Randi, especialista desenmascarador de pseudociències:\nÉs curiós, però pel que he vist per la xarxa, sembla que hi ha un lligam bastant fort entre homeopatia, biodinàmica (tipus d’agricultura ecològica acientífica “extremista”) i la doctrina Waldorf. Clar que aquestes dues darreres són aportacions de l’esotèric Rudolf Steiner. No m’atreveisc a dir-li pedagogia (i sí doctrina) perquè la pedagogia és una disciplina cientifica. Per exemple, i segons tenc entès, a les escoles Waldorf pasen hores practicant “eurritmia”, una mena de disciplina de moviments i contorsions amb i sense música que harmonitzen les ànimes dels nins i que, segons Steiner, cura malalties, entre elles, clar està, el càncer.\nSeria interessant que algun professional del camp de la pedagogia i l’ensenyament ens pogués fer algun article d’aquesta altra “pseudo”. Ben interessant.\nRetroenllaç: Coneixent en… Jeroni Galmés | card.cat\nRespon a jmmulet\tCancel·la les respostes\nGuillem Pont Ballester en Els salers de Sant Llorenç\nPEPE en Crida de “Unió de Pagesos” a la recerca de treballadors per a la propera campanya agrària\nSerafí Lliteres Maçanet en Testimoni de Bernardino de Arriba, president de l’Associació de la 3a Edat de Cala Millor i la seva dona, Mari Sánchez, afectats pel coronavirus\nSerafí Lliteres Maçanet en Consells de l’amic i mecànic de Son Carrió, Joan Santandreu, per tenir cura del cotxe amb temps de crisi\nPEPE en In Memoriam de Miguel Muñoz Arcos\nMargalida en In Memoriam de Miguel Muñoz Arcos\nMaria Magdalena en Consells de l’amic i mecànic de Son Carrió, Joan Santandreu, per tenir cura del cotxe amb temps de crisi\nPinzellades legals sobre el Covid19 (Presentació) (7)\nRecomanacions en sèrie (5) (5)\nMots perduts: begasser (3)\nIn Memoriam de Miguel Muñoz Arcos (3)\nMots perduts: vexil·la (2)\nConsells de l’amic i mecànic de Son Carrió, Joan Santandreu, per tenir cura del cotxe amb temps de crisi (2)\nEls salers de Sant Llorenç (1)\nLa televisió serverina ofereix en directe la missa del diumenge de rams oficiada per Mossèn Jaume Mercant (1)\nTestimoni de Bernardino de Arriba, president de l’Associació de la 3a Edat de Cala Millor i la seva dona, Mari Sánchez, afectats pel coronavirus (1)\nVuit morts i 40 nous casos de coronavirus a les Balears en un dia\n605 persones mortes i 4.576 nous contagis arreu de l'Estat les últimes 24 hores\nEl govern espanyol recomana l'ús de mascaretes "higièniques" per als trajectes en transport públic\nLes persones entre 40 i 59 anys, les més afectades pel covid-19 a les Balears\nTrilla revela que el govern espanyol no ha consultat el Comitè Científic de la Covid-19 per aixecar el confinament total


El Sindicat de Llogaters del Penedès denuncia 'l'imminent desnonament d'una família vilafranquina d'un habitatge cedit per la SAREB' - El Cargol l El setmanari del Penedès l Societat l Política l Economia l Cultura l Vins i Caves l Món casteller l Entrevistes l Esports\n26 Juny, 2019, 12:14\nEl Sindicat de Llogaters del Penedès denuncia 'l'imminent desnonament d'una família vilafranquina d'un habitatge cedit per la SAREB'\nEl Sindicat de Llogaters del Penedès ha denunciat a través d'una nota de premsa, "l’imminent desnonament d’una família vilafranquina per part de l’Ajuntament de Vilafranca en una de les vivendes cedides per la SAREB".\nEn el document, el sindicat explica que una de les seves usuaries amb dos menors escolaritzats a la Vila serà desnonada d'una de les vivendes que la SAREB va cedir en conveni d’us de fruit a l’Ajuntament durant la campanya electoral.\nEl Sindicat de Llogaters lamenta que "en vivendes que han estat cedides a l’Ajuntament per donar-hi un ús social es produeixin desnonaments deixant una família amb menors sense vivenda. Aquest fet es contradiu amb la finalitat que han de tenir aquestes vivendes".\nPer la seva banda, el Coordinador de l'àrea de Serveis a les Persones i Promoció Social de Vilafranca, Ramon Zaballa, ha explicat que l'Ajuntament està treballant en aquest cas. Zaballa ha assegurat que "no ens consta que la família sigui usuària de serveis socials però en cas que ho sigui es buscarà una solució". Tanmateix, segons el Cap de Serveis a les Persones aquest habitatge està okupat i encarà està en fase de diagnòstic. Tal com ha explicat Zaballa, els tècnics de Serveis Socials han citat a les famílies per estudiar cada cas.\nZaballa es reunirà divendres amb els tècnics de Serveis Socials per esbrinar si aquesta família és usuaria de Serveis Socials i buscar una solució.\nEn el comunicat, el sindicat també denuncia que l’Ajuntament de Vilafranca abans de desnonar a aquesta família la va donar de baixa del Padró municipal "sense cap motiu". A més, expliquen que han fet arribar aquest fet al Síndic de Greuges de Vilafranca. Per la seva banda, Zaballa ha declarat que desconeix aquesta dada però ha volgut remarcar que "és difícil que un cop tens el Padró municipal que te'l treguin".\nDes del Sindicat del Penedès exigeixen que l’equip de govern de l’Ajuntament de Vilafranca faci públic el conveni signat amb la SAREB per fer arribar a la població els termes de l’acord.


Cau una perillosa banda a Barcelona de robatori i venda de mòbils - XCatalunya.cat\nCau una perillosa banda a Barcelona de robatori i venda de mòbils\nBarcelona continua descontrolada mentre Colau s’ho mira com si no passés res\nEls Mossos d’Esquadra han desarticulat a Barcelona una banda criminal especialitzada en vendre mòbils robats. L’operatiu policial es va fer el dimecres 21 d’abril i va consistir en fer dos escorcolls en dos pisos ocupats al barri del Besòs del districte de Sant Martí. Durant el dispositiu es van detenir tres persones que vivien en aquests domicilis i es van recuperar una vintena de mòbils d’alta gamma, una tauleta tàctil i un portàtil robats que la policia calcula que tenen un valor que ronda els 10.000 euros.\nQuatre dels telèfons han pogut ser retornats als seus propietaris i els mossos fan gestions per retornar la resta d’objectes sostrets. Els detinguts van passar a disposició judicial i van quedar en llibertat. Alguns dels objectes electrònics recuperats havien estat robats amb violència i intimidació durant les darreres setmanes al districte de Sant Martí. Un dels mòbils va ser sostret el mateix dia de l’operatiu, concretament cap a les dotze del migdia.\nLa víctima era una dona de 78 anys que viatjava en un autobús i que duia el terminal dins la seva bossa de mà. La víctima només va poder veure com tres homes baixaven amb molta pressa de l’autobús i s’enduien el seu telèfon mòbil.\nLa majoria dels telèfons recuperats són models d’alta gamma i de recent llançament al mercat. La investigació ha conclòs que la banda només venia els aparells i que no s’encarregava de cometre ni els furts ni els robatoris violents del material electrònic. De fet, segons la policia catalana, els lladres acudien a aquests dos immobles per tal de lliurar el material sostret que els membres del grup s’encarregaven de posar a la venda.\nTags: Banda, Barcelona, Mòbils\n1 pensamiento sobre “Cau una perillosa banda a Barcelona de robatori i venda de mòbils”\nRetroenllaç: Festassa a un local de Barcelona amb més de 200 persones i una altra a un pàrquing de Nou Barris - XCatalunya.cat


Visitem la Fundació Tàpies – Escola Garbí Pere Vergés Badalona\nLes classes Sant Jordi i Canigó han visitat la Fundació Tàpies per conèixer una mica més l’obra d’aquest artista i sobretot el seu procés de pensament i de treball.\nPublicat el 11 d'octubre de 2016 23 d'octubre de 2016 By noticiesbdn2\nLa sortida tenia com a objectiu acostar-nos a l’art per entendre’l com a mitjà de comunicació universal.\nConèixer l’obra d’artistes rellevants en l’espai expositiu i realitzar-hi activitats relacionades afavoreix el desenvolupament del criteri estètic dels alumnes.\nL’activitat “Mireu, mireu fons” posava els nois en la situació de creadors conceptuals, i al taller han hagut d’expressar plàsticament, amb diferents materials i tècniques, idees al voltant d’un tema o model poc emprat en l’art de forma autònoma: el peu.\nA continuació, veureu algunes de les seves creacions i algunes fotografies que il·lustren l’activitat.\nEtiquetes: activitats, art, arts plàstiques, Canigó, curs 16-17, primària, Sant Jordi\nNotícia prèviaLes nostres escoles incloses al programa Escola Nova 21\nNotícia següentRenoi, quin mercat!


REGATA OPTIMIST AL C.M. TORREDEMBARRA - Club Nàutic Salou\nREGATA OPTIMIST AL C.M. TORREDEMBARRA\nCoincidint amb el primer cap de setmana del mes de març, s’ha celebrat en aigües de Torredembarra el primer campionat zonal de la temporada d’Optimist N3. Aquestes regates serveixen com a introducció a la competició dels regatistes més petits de cada Club així com un excel·lent entrenament i posta a punt per als més experimentats (G1 i G2) per a qui es celebren proves, malgrat que no són puntuables.\nCoincidint amb el primer cap de setmana del mes de març, s’ha celebrat en aigües de Torredembarra el primer campionat zonal de la temporada d’Optimist N3.\nAquestes regates serveixen com a introducció a la competició dels regatistes més petits de cada Club així com un excel·lent entrenament i posta a punt per als més experimentats (G1 i G2) per a qui es celebren proves, malgrat que no són puntuables.\nEn aquesta ocasió s’hi han desplaçat els quatre regatistes del Grup 3 del Club Nàutic Salou; l’Àlvar Vila (7è), el Víctor Pujol (10è), l’Oriol Pujol (23è) i l’Emma Pujol (26a) juntament amb l’Àlex Martínez (14è) de Grup 2 i l’Albert Pujol (9è) del Grup 1.?


El bloc d'Eudald Carbonell | Dignitat i 15-M\nDignitat i 15-M\nPublicat per eudaldc 18:44 | Enllaç permanent | Comentaris (0) | Retroenllaços (0) | Articles Mundo\nRecordo que quan varen començar les revolucions del Nord d’Àfrica les definirem com pròpies de la classe mitjana. Estàvem entranyats que els moviments de rebel·lia s’iniciessin en països on l’estratègia que estava avançant era una altra de ben diferent. Ara hem de veure com acaben i, estar segurs que no hagin fet el treball brut al fonamentalisme. Pot ser que sense saber-ho, aquest pobles que havien perdut la dignitat hagin obert la porta a una situació pitjor.\nComenço d’aquesta manera, perquè a Espanya s’està produint un moviment social, amb el que estic d’acord amb el que promouen: més democràcia, una democràcia real. Però que la única democràcia real és la econòmica. Hem de pensar que aquesta fórmula política va néixer a Grècia i que només els ciutadans grecs podien votar, els esclaus per descomptat no.\nNo fa gaire, vaig llegir un article on es reclama la participació dels intel·lectuals, no els veiem en lloc deien. Vaig pensar millor que no hi siguin, perquè podria passar que manipulessin el moviment. Aquest es el pitjor problema que pot tenir el 15-M. Bé, aquest i que hi hagi líders. Evitar-los en la protesta ha de ser una mesura profilàctica, ja que són representacions arcaiques de l’evolució biològica i etològica, defensen la jerarquia, amb la qual cosa no hi hauria moviment de nou tipus. Tampoc han de donar confiança als partits politics, que estan burocratitzats i només responen als interessos corporatius. Perquè la plataforma 15-M funcioni ha de ser social i col·lectivista, antisistema i sistemàtica, sense líders, però amb organització i econòmicament independent.\nPot ser, és hora de construir una nova consciencia social sota la direcció de la societat civil. Però, sobretot perquè aquest moviment sigui un rebel·lió, estructural, transversal i revolucionari, ha d’incorporar a les persones que no tenen estudis, als immigrats, als qui no tenen treball, els qui tenen formació superior i són crítics.\nUna revolució és un qüestió molt seria. És una esperança per a l’espècie, no només una enfadada per la situació econòmica i social. Hauria de continuar sent pacifica, un element de prestigi, però hem pregunto fins quans els poders econòmics i el polític estan disposats a permeteu-ho. Cal tenir-ho present i cal que els que heu impulsat aquest moviment sigueu capaços de construir estratègia. La tàctica ha estat bona. Estem amb vosaltres. Endavant els somnis.\nAquest article va ser publicat per primer cop a la secció Prisma del diari El Mundo del siglo XXI el 15 de juny de 2011\ntechnorati tags: capitalisme , antisistema , economia , organització social , reivindicacions , immigració , estructura


RECEPTES SALUDABLES CAN BUSQUETS - VERDURES ESCALIVADES - Receptari Can Busquets\nPosted on Thursday May 24th, 2018 Thursday May 31st, 2018 by canbusquets2018\nVERDURES ESCALIVADES AMB ROMESCO, SARDINES I TORRADES D’ESPELTA\n120 gr pebrot vermell\n150 gr albergínia\n200 gr patata (2 unitats de 100 gr)\n100 gr de calçots\n250 gr tomàquet (3 unit petits)\n120 gr ceba (1 und petita)\n3 und grans d’all\n3 und torrades de pa d’1 cm\n8 und d’avellanes\n1 c / p vinagre\n3 c / s oli d’oliva\n2. Punxa les albergínies perquè no rebentin.\n3. Col·loca en una safata de forn les verdures per escalivar (pebrot, albergínia i calçots) i les patates embolicades en paper d’alumini.\n4. Forneja a 200 graus durant 30 minuts aproximadament.\n5. Al mateix temps, posa en una altra safata de forn els ingredients del romesco (el tomàquet, l’all amb pell i la ceba) i col·loca al forn al costat de l’altra safata, però els ingredients del romesco es faran en 20 minuts, excepte l’all que amb 10 minuts n’hi haurà prou.\n6. Treu la safata del romesco, posa els ingredients al got de la batedora (a l’all, treu-li la pell), juntament amb les torrades de pa, i afegeix les avellanes, el vinagre i un pessic de sal. Tritura durant 1 minut. Segueix triturant afegint les 3 cullerades d’oli d’oliva per obtenir la salsa de romesco. Reserva.\n7. Treu del forn la safata de les verdures. Pela el pebrot, l’albergínia i les dues primeres capes dels calçots. Fes tires d’1 cm amb les verdures i talla la patata per la meitat.\n8. Emplata les verdures, juntament amb les sardines. Acompanya amb la salsa de romesco per sobre o en un bol, i les torrades d’espelta.\nLa sardina conté minerals essencials com el calci, el ferro, el iode i sobretot és una font important dels famosos àcids grassos omega-3, bons per al cor i el cervell i amb efectes antiinflamatoris.


Google s’alia amb Novartis per desenvolupar lents intel·ligents | CTL.CAT\nHome/Blog/Google s’alia amb Novartis per desenvolupar lents intel·ligents\nGoogle s’alia amb Novartis per desenvolupar lents intel·ligents\nLa comunicació i explotació de xarxes i recursos s’alia amb la medicina. Que Google hagi anunciat un acord amb la companyia Novartis a través de la seva divisió Alcon per seguir desenvolupant aquestes lents de contacte i crear un producte comercial és una excepcional notícia. Fa temps que s’estan sentint comentaris entorn a crear unes lents intel·ligents que ajudin a curar. La idea és unir el coneixement electrònic de Google amb l’experiència en l’àrea dels aparells farmacèutics de Novartis. Hi ha un doble objectiu: controlar i curar.\nEn les darreres setmanes ha anunciat un acord per la creació d’unes lents de contacte intel·ligents amb la farmacèutica Novartis, que utilitza sensors, microxips i altres components electrònics miniaturitzats, tot sense que aquests resultin invasius.\nLes lents de contacte en qüestió permeten fer un seguiment de la diabetis, mesurant els nivells de glucosa que hi ha al fluid lacrimal, podent mostrar les dades en una tablet o un smartphone. També és capaç d’ajudar a curar la hipermetropia.


Enfortiment dels serveis de salut per la població refugiada de palestina mitjançant la millora de la capacitat diagnòstica en laboratoris d’UNRWA - Project detail\nEnfortiment dels serveis de salut per la població refugiada de palestina mitjançant la millora de la capacitat diagnòstica en laboratoris d'UNRWA\nEl projecte d'UNRWA té l'objectiu d'enfortir els serveis de salut que atenen a la població palestina refugiada a Jordània mitjançant la millora de la capacitat diagnòstica en els laboratoris. Es beneficiaran directament a 56.950 refugiats i indirectament al voltant de 445.000 persones.\nEls refugiats palestins van arribar a Jordània a finals dels anys 40, fugint de la primera guerra àrab-israeliana que va expulsar al voltant de 700.000 persones de les seves llars i els va dispersar des de Palestina a altres països limítrofes. Els primers camps van ser aixecats sense planificació. Els refugiats van viure en tendes de campanya fins a finals dels anys 50 quan la UNRWA va substituir les tendes, primer per habitatges prefabricats i posteriorment per construccions una mica més sòlides, però igualment precàries. El terreny sobre el qual es van aixecar els camps és majoritàriament propietat de l'estat i va ser cedit amb la condició de no poder expandir-se en el futur. Avui en dia, amb la quarta generació de refugiats tot i residir-hi, l'espai disponible en els camps s'ha quedat petit i hi ha una important sobrepoblació i sobreutilització dels serveis i recursos disponibles, insuficients per a una població creixent.\nA Jordània hi ha actualment 2.110.114 refugiats palestins registrats per la UNRWA, part dels quals viuen en un dels 10 camps gestionats per l'Agència. Una altra part s'ha traslladat progressivament a altres poblacions, majoritàriament prop de les ciutats principals, encara que també en pobles i viles. Tots ells, amb Independència de la seva residència, tenen dret a rebre l'atenció d'UNRWA per la seva condició de refugiats, i per tant l'agència té l'obligació de subministrar els serveis necessaris per cobrir les seves necessitats bàsiques, tal com recull el seu mandat.\nL'objectiu principal del projecte es enfortir els serveis de salut de UNRWA per a la població refugiada de Palestina mitjançant la millora de la capacitat diagnòstica en els laboratoris.\nL'objectiu específic es millorar els serveis de prevenció, detecció i seguiment de les malalties cròniques, especialment la Diabetis, mitjançant la provisió de noves metodologies de detecció i control i la formació del personal de laboratori.\nS'espera una millora de la detecció i seguiment de la diabetis mitjançant la capacitació de noves tècniques de laboratori en tècniques de bioquímica clínica.\nUn total de 60.702 beneficiaris directes: 56.550 beneficiaris del diagnòstic de diabetis segons les estadístiques estatals, 4.141 beneficiaris ja diagnosticats de diabetis que seran tractats mitjançant el mesurament HbA1C i, finalment, 11 persones d'entre el personal sanitari dels centres de salut, que seran formats en diabetis i el seu tractament.\n445.000 beneficiaris indirectes: 145.000 són la població de cobertura del camp de Wihdat, 300.000 beneficiaris indirectes que inclou la població de cobertura de Irbid i Wihdat, que es beneficiaran de la millor formació del personal de laboratori.


Codi: 101953 Crèdits: 6\nL'idioma Català és la llengua més utilitzada però també s'utilitza Espanyol.\nTot i que no hi ha cap prerequisit oficial, s’aconsella als estudiants revisar els conceptes que es refereixen al món microbià estudiats prèviament. Així mateix és convenient tenir un bon coneixement de les assignatures que es cursin simultàniament durant el primer semestre.\nEs tracta d'una assignatura obligatòria, central y bàsica del grau de Genètica, que introdueix als estudiants en el món microbià, donant una visió general dels microorganismes, en connexió amb la resta d'éssers vius i amb els diferents ambients en els quals viuen els microorganismes, incloent la relació que s'estableix entre els microorganismes i els humans.\nAquesta assignatura, atès el seu caire introductori, dóna els conceptes i les competències més bàsiques referides a la Microbiologia, per tal que els estudiants puguin aprofundir en els següents cursos la resta d'assignatures que formen part del nucli del grau de Genètica.\n1. Identificar i descriure les diferents estructures, així com la composició de la cèl·lula procariota.\n2. Descobrir la versatilitat metabòlica dels diferents grups microbians.\n3. Analitzar el creixement de les poblacions microbianes i discutir com controlar-les amb agents físics i químics, incloent els antimicrobians.\n4. Distingir els virus basant-se en les seves característiques generals, el seu cicle vital, les relacions amb l'hoste i la seva diversitat.\n5. Reconèixer la variabilitat genòmica dels microorganismes i comparar els principals mecanismes d'intercanvi d'informació genètica en procariotes.\n6. Descobrir, a grans trets, la diversitat microbiana i distingir les característiques que defineixen els diferents grups microbians.\n7. Descriure les principals relacions dels microorganismes amb els éssers vius i amb l'entorn físic que habiten, incloent la relació amb els humans.\nDescriure la dinàmica poblacional microbiana i els processos físics i químics que la controlen.\nIdentificar la diversitat metabòlica microbiana i la seva relació amb els diferents grups de microorganismes.\nReconèixer la diversitat del món dels microbis i identificar els grups principals que el componen.\nRelacionar els components i les estructures bàsiques dels microorganismes amb les seves funcions.\nTema 1. El món dels microorganismes.\nLa història i les societats humanes i els microorganismes. Descobrint els microorganismes. Nivells d'organització. Principals diferències entre virus i organismes cel·lulars. Organització procariòtica i eucariòtica. Grups i denominació dels microorganismes.\nTema 2. La cèl·lula procariota.\nGrandària i morfologia. El citoplasma. La regió nuclear. Membrana citoplasmàtica.\nTema 3. Envoltes de la cèl·lula procariota i mobilitat.\nEstructura i funció de la paret cel·lular. Càpsules i capes mucoses. Principals mecanismes de motilitat.\nTema 4. Inclusions intracel·lulars i formes de diferenciació.\nInclusions funcionals i de reserva. Endòspores. Filaments i micelis. Espores i cists. Cossos fructífers.\nFISIOLOGIA I METABOLISME BACTERIÀ\nTema 5. Esquema metabòlic global i diversitat metabòlica dels bacteris.\nFonts d'energia, de carboni i de poder reductor. Estratègia biosintètica. Processos d'obtenció d'energia. Tipus de microorganismes segons la seva nutrició. Litotròfia, organotròfia i fototròfia. Autotròfia i heterotròfia.\nTema 6. Respiració.\nCadenes respiratòries. Respiració aeròbica. Respiració decompostos inorgànics i orgànics per facultatius.Respiració anaeròbica.\nTema 7. Fermentació.\nCaracterístiques generals d'un procés fermentador. Productes finals i classificació de les fermentacions. Fermentacions sense fosforilació a nivell de substrat. Sintròfia.\nTema 8. Fotosíntesi.\nPigments fotosintètics i organització de l'aparell fotosintètic. Fotofosforilació. Diferències entre fotosíntesi anoxigènica i oxigènica.\nCREIXEMENT I CONTROL\nTema 9. El cicle cel·lular dels procariotes.\nFissió binària. Divisió cel·lular i control. Diversitat del cicle cel·lular dels procariotes.\nTema 10. Creixement microbià i cultiu continu de microorganismes.\nCreixement cel·lular i creixement poblacional. Influència dels factors ambientals sobre el creixement cel·lular. Conceptes del cultiu continu de microorganismes.\nTema 11. Control del creixement microbià per agents químics.\nAgents antimicrobians. Diferències entre antisèptics, desinfectants i agents quimioterapèutics. Resistència als antimicrobians.\nTema 12. Morfologia, estructura i composició dels virus.\nConcepte de virus. Components vírics: àcids nucleics, enzims i altres. Estructura de l'envolta vírica. Embolcalls. Morfologia de les partícules víriques: simetries icosaèdrica, helicoïdal, mixta i complexa. Tècniques d'estudi dels virus.\nTema 13. Relacions virus-cèl·lula hoste.\nCicle víric: el creixement en graó. Adsorció i penetració. Replicació del genoma. Muntatge i alliberament dels virions. Bacteriòfags virulents i atenuats. Cicles lític i lisogènic: regulació. Possibles efectes de la multiplicació vírica sobre l'hoste.\nTema 14. Classificació i diversitat dels virus.\nCriteris de classificació dels virus. Nomenclatura. Classificació de Baltimore. Bacteriòfags, virus animals i virus vegetals. Altres agents infecciosos subcel·lulars.\nGENÈTICA I GENÒMICA BACTERIANA\nTema 15. El genoma dels procariotes.\nEstructura del genoma, gens i operons. Mida, topologia i nombre de cromosomes. Replicació, transcripció i traducció. Material genètic extracromosòmic. Plasmidis i elements mòbils. Mètodes d'estudi dels genomes.\nTema 16. Mutagènesi i manteniment de la integritat del genoma.\nMutacions espontànies i induïdes. El test d'Ames. Selecció de mutants i expressió fenotípica. Mecanismes de manteniment de la integritat del genoma.\nTema 17. Mecanismes de transferència genètica: Conjugació, transformació i transducció.\nConjugació plasmídica. Transferència de material genètic mitjançant el plasmidi F. Transformació natural i artificial. Estat de competència i entrada del DNA. Transducció generalitzada i especialitzada. Paper de la recombinació.\nPrincipis bàsics de biotecnologia i aportacions de la microbiologia. Enzims de restricció. Tècniques de clonació i mutagènesi dirigida. Expressió de gens clonats i producció de proteïnes. Productes de l'enginyeria genètica.\nDIVERSITAT, EVOLUCIÓ I ECOLOGIA MICROBIANA\nTema 19. Evolució i diversitat taxonòmica de procariotes.\nEnfocament polifàsic del concepte d'espècie en procariotes. Taxonomia clàssica i molecular. Diversitat filogenètica. Bases de l'organització filogenètica. L'origen de la vida i la teoria endosimbiòtica. Arqueus versus Bacteria.\nTema 20. Diversitat funcional.\nLa diversitat funcional com a concepte. Diversitat dels bacteris quimiolitòtrofs i fotòtrofs. Principals microorganismes extremòfils.\nTema 21. Els microorganismes en el seu ambient i cicles biogeoquímics.\nConceptes bàsics d'ecologia microbiana. Ambients i microambient. Colonització de superfícies i formació de biopel·lícules. Els microorganismes com a agents de canvi geoquímic. Principals microorganismes implicats en els cicles biogeoquímics.\nTema 22. Relacions entre els microorganismes.\nSimbiosi microbianes. Conceptes bàsics i microorganismes implicats. Tipus d'interaccions intra i interpoblacionals. Interaccions amb plantes i animals. Microbiota normal.\nTema 23. Relació Hostatger-Patogen.\nPatogen vs. Paràsits i relació amb l'hostatger. Mecanismes de patogenicitat microbiana i factors de virulència. Mecanisme de defensa de l'hostatger. Principals malalties infeccioses humanes, epidemiologia i control.\nCONTINGUT DE PROBLEMES*\n- Anàlisi d'imatges de microscòpia. Identificació de morfologies i d'estructures microbianes. Fixació i tinció.\n- Tècniques de sembra i aïllament. Identificació i tipatge de microorganismes.\n- Recompte de microorganismes i corba de creixement poblacional. Antibiogrames.\n- Problemes sobre virologia bàsica i aplicada. Ús dels bacteriòfags.\n- Problemes de genètica i genòmica bacteriana.\n- Problemes de microbiologia aplicada. Tècniques bàsiques de l'ADN recombinant i l'enginyeria genètica.\n- Mètodes taxonòmics en sistemàtica microbiana i descripció d'espècies noves.\n- Epidemiologia i control de les malalties infeccioses.\nL'assignatura de Microbiologia consta de dos tipus d'activitats diferenciades, les quals s'han programat de forma integrada de manera que l'estudiant haurà de relacionar al llarg de tot el curs el contingut i les activitats programades per tal d'assolir les competències indicades en aquesta guia. La metodologia docent proposada pot experimentar alguna modificació en funció de les restriccions a la presencialitat que imposin les autoritats sanitàries.\nClasses teòriques participatives: L'estudiant ha d'adquirir els coneixements científic-tècnics propis d'aquesta assignatura assistint a aquestes classes i complementant-les amb l'estudi personal dels temes explicats. Al inici del curs es lliurarà a l'estudiant un calendari detallat dels temes que es tractaran al llarg del curs, així com de la bibliografia que haurà de consultar per preparar cada classe teòrica i per a l'estudi personal dels temes explicats. La impartició de cada tema es basarà en una exposició teòrica i en una breu discussió del mateix. En algunes classes s'emprarà la modalitat d’aula inversa en la que els estudiants desenvolupen, abans de la classe, una activitat d’estudi guiada i responen un qüestionari online (Moodle). Sobre les respostes del mateix, el professor prepara la sessió, ajustant la seva explicació a les respostes obtingudes.\nClasses de problemes: Aquestes classes són bàsicament sessions d'aprenentatge actiu amb un nombre reduït d'alumnes, amb la missió de: a) treballar aspectes metodològics, b) facilitar la comprensió dels coneixements exposats en les classes teòriques, c) capacitar a l'estudiant per integrar els coneixements i resoldre problemes bàsics de Microbiologia, d) adquirir la destresa necessària per realitzar recerca bibliogràfica, lectura de textos i presentació pública de treballs, e) crear habilitats per al treball en equip. Al llarg del curs l'estudiant rebrà material bibliogràfic amb propostes de problemes que haurà d'anar desenvolupant durant el curs tant individualment com en grup. A més, també rebrà un calendari del contingut aproximat de cada sessió, on s'indicarà la bibliografia que haurà de consultar i la relació de cada sessió amb els temes tractats en les classes teòriques. Es podrà programar alguna presentació/exposició oral i/o escrita d’algun tema, activitat o cas científic de la/es activitats proposades.\nCom a activitats supervisades de l'assignatura es podran realitzar tutories en grup i individuals per tal de donar suport a les activitats formatives indicades anteriorment.\nPer un bon seguiment de l'assignatura, l'estudiant disposarà al Moodle de l'assignatura de la documentació utilitzada durant el curs (material corresponent a les presentacions teòriques, bibliografia especifica, etc.) i altres materials suplementaris (glossari de termes, activitats d'autoaprenentatge o autoavaluació, etc.).\nClasses de problemes i activitats d'aprenentatge actiu 14 0,56 1, 3, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11\nClasses teòriques participatives 30 1,2 1, 3, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11\nTutoria 3 0,12 10\nCerques bibliogràfiques i lectura de textos 15 0,6 1, 4, 6, 10, 11\nElaboració de treballs en grups 10 0,4 1, 4, 6, 9, 10, 11\nEstudi individual 40 1,6 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 10, 11\nResolució de problemes 34 1,36 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 10, 11\nMòdul d'avaluació dels continguts teòrics (50% de la nota global) mitjançant dues proves escrites que poden comptar de preguntes de resposta curta i de preguntes tipus test d'elecció múltiple i/o de cert/fals.\nMòdul d'avaluació dels continguts de problemes (20% de la nota global) mitjançant dues proves escrites amb preguntes de resolució de problemes.\nMòdul d'avaluació de les activitats d'aprenentatge actiu (30% de la nota global). L'avaluació d'aquest mòdul es farà de forma separada tenint en compte la resolució de problemes a l'aula i l'activitat individual i la col·lectiva mitjançant presentacions curtes i/o exposicions orals.\nAl llarg del curs es programaran dues proves parcials que inclouran la part teòrica i de problemes. Cada prova parcial tindrà un pes del 35% de la nota global. Per superar cadascuna de les proves parcials s'ha d'obtenir una qualificació de 5 o superior en cada mòdul.\nLes activitats individuals i col·lectives d'aprenentatge actiu es realitzaran al llarg de tot el curs. A continuació a la següent taula s'especifica aquesta distribució de les notes.\nContinguts de problemes\nActivitats d'aprenentatge actiu\nPer a poder superar i eliminar la matèria, l'alumne haurà d'aconseguir una nota final global >=5.0 i haver superat totes les activitats d’avaluació de cada mòdul. Els parcials no superats podran ser recuperats en un examen de recuperació final. En aquest examen final s'ha d'obtenir una qualificació de 5 o superior per superar-lo. Els alumnes que no es presentin als parcials, o desitgin obtenir una millor qualificació, podran d'examinar-se de tota l'assignatura en aquest examen de recuperació final. La presentació de l'estudiant a l'examen de millora de nota comporta la renuncia a la qualificació obtinguda prèviament.\nPer participar a la recuperació, l'alumnat ha d'haver estar prèviament avaluat en un conjunt d'activitats el pes de les quals equivalgui a un mínim de dues terceres parts dela qualificació total de l'assignatura o mòdul. Per tant, l'alumnat obtindrà la qualificació de "No Avaluable" quan les activitats d'avaluació realitzades tinguin una ponderació inferior al 67% en la qualificació final\nEls estudiants que no puguin assistir a una prova d'avaluació individual per causa justificada i imprevisible (com ara un problema de salut, defunció d'un familiar de fins a segon grau, accident, gaudir de la condició d'esportista d'elit i tenir una competició o activitat esportiva d'obligada assistència, etc) i aportin la documentació oficial corresponent al Coordinador de Grau durant les 48 h posteriors a la sessió a la que ha faltat (certificat mèdic oficial en el que es faci constar explícitament la incapacitat d'assistència, atestat policial, justificació de l'organisme esportiu competent, etc.), tindran dret a realitzar la prova en qüestió en un altre data. El Coordinador de Grau vetllarà per la concreció d'aquesta amb el professor de l'assignatura afectada.\nA partir de la segona matrícula de l'assignatura no caldrà que l'alumne realitzi els mòduls 2 i 3 si va assolir les competències d'aquesta part de l'assignatura en el curs anterior. Aquesta exempció es mantindrà per un període de tres matrícules addicionals.\nActivitats d'aprenentatge actiu 30% 0 0 1, 2, 4, 6, 9, 10, 11\nContinguts teòrics i de problemes 2on Parcial (Prova escrita) 35% 2 0,08 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11\nContinguts teòrics i de problemes, 1er Parcial (Prova escrita) 35% 2 0,08 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11\n-Cann, Alan J. 2015. Principles of molecular virology. 6th ed. ISBN 9780128019467. Elsevier Academic Press. https://cataleg.uab.cat/iii/encore/record/C__Rb1949706\nRecursos a la xarxa (Blogs):\nNo hi ha un programari específic.


per Redacció divendres, 18 de desembre 2020 - 09:00h\nEl Govern anuncia noves restriccions a Catalunya. El president de la Generalitat, Pere Aragonès i Meritxell Budó han assegurat a més que aquestes restriccions no entraran en vigor fins al proper dilluns, 21 de desembre, i es mantindran fins a l'11 de gener.\nLes mesures anunciades pel Govern\nNombre màxim de persones que ens podem reunir: activitats socials limitades a 6 persones. Els dies festius, però, les trobades es podran ampliar fins a un màxim de 10 persones (si hi ha 2 bombolles de convivència com a màxim)\nMobilitat: Perímetre tancat a Catalunya, però es pot sortir en cas de visitar familiars o «gent propera»\nConfinament: Serà comarcal a tot Catalunya fins a l'11 de gener.\nEs manté el confinament nocturn, exceptuant la nit de Nadal i de Cap d'any. El toc de queda serà a la 01.00 de la matinada en aquests dies.\nRestriccions horàries en bars: els bars i restaurants podran obrir de les 07.30 fins a les 09.30; i de les 13.00 fins les 15.30.\n«És un pas enrere. No serà el Nadal que voldríem, no anem bé», ha dit Aragonès per justificar la seva decisió mentre remarcava: «Cal frenar la Covid com sigui, costi el que costi. Per això hem hagut d'actuar. És essencial la responsabilitat de tots, és imprescindible seguir amb el mateix compromís». «Les mesures impliquen una modificació d'espais i aforaments allà on hi ha més interacció social i una limitació de la mobilitat a l'àmbit comarca», ha remarcat.