23 aniversari de l’assassinat de Guillem Agulló | Antiblavers\n← Felicitacions a la RACV\nOnzè aniversari del projecte antiblavers →\n23 aniversari de l’assassinat de Guillem Agulló\nPublicat el 4 d'abril de 2016 per Administrador\nEl pròxim dia 11 d’aquest mes es compliran 23 anys de l’assassinat del jove nacionalista i antifeixista Guillem Agulló i Salvador per part d’un grup de feixistes.\nMolt s’ha parlat i escrit del tema, i no anem a repetir la història, que en si és desagradable, de com els feixistes assenyalaren, acaçaren i finalment assassinaren Guillem.\nSí que convé que recordem l’entrevista que férem des d’aquesta web a son pare, també de nom Guillem, fa un temps, on conta com la seua família va viure tot això. Més interessant creiem que és la part on conta el patiment enorme de la seua família després de l’assassinat del seu fill, que al nostre entendre és potser tan greu com l’assassinat en si.\n23 anys després continuen passant coses molt escandaloses al vontant d’aquest fet. Començant per com gent d’alguns grupuscles com el GAV, España2000, la Curva Nord o altres xicotets grupuscles continuen burlant-se de la seua mort. Sense anar més lluny, en la processó (in-)cívica del 9 d’octubre pel matí del 2014, alguns d’aquests grupuscles feren càntics repetits burlant-se de Guillem i lloant aquest assassinat.\nSeguint per com en alguns mitjans de la dreta espanyolista continua criminalitzant-se la figura de Guillem i repetint que allò va ser una baralla de bandes. Seguint per com en alguns pobles i ciutats governats pel PP se li continuen negant carrers i places a Guillem, i en canvi sí que dediquen carrers a personatges tan curiosos com Alfonso Rus o Vicente González Lizondo (quins mèrits han fet aquests individus perquè els dediquen carrers?)…Un llarg etcètera.\nEl més greu potser és que els assassins estan en llibertat i continuen fent de les seues. Com conta el pare de Guillem en l’entrevista que li férem, ni l’assassí ni la seua família li han demanat perdó, quan és el mínim que podien fer.\nL’exemple de Guillem, però, té aspectes positius. Representa la lluita de tota una generació, que despertà al nacionalisme en aquell temps. Representa igualment la fidelitat a eixos principis. Representa en darrer terme com, malgrat el seu assassinat pels feixistes, el nacionalisme no sols ha minvat sinó que continua creixent sense parar. Ací podem dir allò que deia l’Església en els primers temps de que sang de màrtirs, llavor de cristians.\nAquest home ha patit al llarg d’aquests anys tot un calvari, que explica molt bé l’entrevista, i que no anem a repetir ací. Tanmateix, la seua lluita constant i la seua valentia són tot un exemple. Sempre se parla del fill, i és normal, però cal parlar també de son pare, i per això enguany anem a homenatjar-lo a ell també. Igual que hem dit de l’assassí, tota la gent que al llarg de tot aquest temps s’ha burlat o ha faltat el respecte a aquesta família, deurien si tingueren un mínim de dignitat, demanar-los perdó.\nP.D.: Com a modest homenatge, posarem una música bellíssima que s’escau perfectament a aquest trist tema. És Una furtiva lacrima, de l’òpera Elissir d’amore, de Gaetano Donizzetti, i cantada per possiblement el millor cantant d’òpera de tots els temps, Luciano Pavarotti. Guillem se mereix la millor música amb el millor cantant.


Aprenenatge de la llengua | Cruïlla Educació Infantil\nRIALLES afavoreix el pensament lingüísticoverbal, la compresió i l'expressió oral\nAprenenatge de la llengua\nRIALLES ajuda els alumnes a desenvolupar el seu pensament lingüísticoverbal afavorint-ne la comprensió i l’expressió oral, i treballant les seves capacitats bàsiques prèvies a la lectura i l’escriptura.\nCom es treballa a Rialles?\nEl projecte RIALLES estructura les propostes didàctiques i els recursos per treballar la llengua en cinc blocs de contingut\nRIALLES provoca en els infants la necessitat de parlar i escoltar, treballant així les estructures del llenguatge relacionades amb la comprensió i l'expressió oral.\nRIALLES dedica una fitxa de cada quadern de l'alumne al treball sistemàtic de la consciència fonològica mitjançant activitats de discriminació auditiva.\nPer a ampliar el vocabulari dels alumnes RIALLES proposa activitats a partir de contextos significatius i temes que els motivin a aprendre noves paraules relacionades amb diferents centres d'interès (la classe, els sentits, la roba, els animals, etc.)\nRIALLES estimula el pas per les diferents fases d'iniciació a l'escriptura a través de les fitxes, el material d'aula i els recursos digitals. La grafomotricitat es treballa practicant traços previs a l'escriptura i de forma progressiva per passar de la lletra majúscula a la lletra lligada.\nLectura dialògica o compartida\nRIALLES inclou propostes de lectura compartida en els contes. Mentre observa com llegeix un adult, l'infant viu el fet lector sense pressions, acompanyat i feliç, gaudint de la lectura. Així hi participa més activament, s'involucra en l'anàlisi dels continguts i aprèn estratègies de lectura i comprensió.\nL'APRENENTATGE DE LA LLENGUA EN EL MATERIAL DE L'ALUMNE\nEl projecte RIALLES inclou quatre contes a cada trimestre: dos contes protagonitzats per la mascota del curs i dos contes populars.\nContes de la mascota\n• Permeten treballar la comprensió lectora amb l'ajuda de la imatge, els personatges, les accions, el lloc i el temps.\n• Iniciació a la lectura dialògica (compartida).\n• Editats amb diferents tècniques plàstiques.\n• Treballen la seqüència temporal i la memorització.\nFitxes per a treballar l'aprenentatge de la llengua\nEn els quaderns de fitxes dels alumnes trobaràs propostes per a treballar continguts de llengua i activitats de comprensió dels contes.\nVeure una fitxa ampliada d'exemple\nFitxes per a treballar la grafomotricitat\nEn els quaderns de l'alumne s'inclouen diverses fitxes per a fer un treball seqüenciat de la grafomotricitat.\nProgressió de continguts de llengua\nDescarrega la progressió de continguts de llengua que es treballen en el projecte RIALLES a 3, 4 i 5 anys.\nProgressió de continguts de grafomotricitat\nDescarrega la progressió de continguts de grafomotriciat que es treballen en el projecte RIALLES a 3, 4 i 5 anys.\nA la guia didàctica trobaràs propostes amb què podràs seguir la metodologia proposada en els materials. El procés d'aprenentatge de cadascun dels blocs de llengua es planteja des de l'experiència, la lectura dels contes, les converses col·lectives i múltiples jocs. Es proposa treballar cadascun dels blocs de forma sistemàtica dins la dinàmica de l'aula i amb continguts seleccionats per a treballar a la fitxa.\nL'APRENENTATGE DE LA LLENGUA EN EL MATERIAL D'AULA\nCartes amb l’abecedari\nCartes amb les lletres de l'abecedari per a 4 i 5 anys.\nTargetes de seqüència temporal\nTreballar amb seqüències temporals permet que els alumnes que desenvolupin l’expressió oral i la comprensió de certs fets (narratius, hàbits, matemàtics, de l’entorn...).\nRIALLES t'ofereix la possibilitat de treballar la llengua a través de materials manipulatius, de manera que els infants desenvolupin el pensament lingüisticoverbal inventant, experimentant i creant de manera conjunta.\n• Personatges per a fer un teatret.\n• Pissarres transparents per a repassar traços amb retolador deleble.\n• Abecedari de la classe, amb una targeta per lletra.\n• Làmines temàtiques per a treballar el vocabulari.\n• Targetes amb foto (i paraula a l’anvers).\n* Les il·lustracions del material d'aula són recreacions de dibuixos d'alumnes d'Educació Infantil. Gràcies Lluís, Clara, Gemma, Pau i Daniela.


El Consell Consultiu de Dones del Baix Ebre recuperarà la trobada anual | Consell Comarcal del Baix Ebre\nEl Consell Consultiu de Dones del Baix Ebre recuperarà la trobada anual\nEl Consell Consultiu de Dones del Baix Ebre es va reunir ahir al vespre i va acordar recuperar la trobada anual amb totes les associacions de dones de la comarca, que durant el període de pandèmia no s'ha pogut celebrar. Una trobada que tindrà lloc al mes d'octubre a Deltebre i que servirà perquè aquest òrgan de participació ciutadana reactive la seua activitat. "Aquest Consell Consultiu ens facilita, com a administració, tenir interlocució amb el moviment associatiu de dones del Baix Ebre, un moviment que és ric perquè comptem amb més d'una vintena d'associacions i ens permet orientar les decisions sobre les polítiques públiques", va manifestar el president del Consell Comarcal del Baix Ebre, Xavier Faura.\nLa reunió del Consell Consultiu de Dones del Baix Ebre va comptar amb la participació també de la consellera comarcal de Serveis Socials, Laura Fabra; la delegada del Consell Consultiu de Dones, Vanessa Callau i la coordinadora territorial d'Igualtat i Feminismes, Mar Lleixà. "El contacte amb el teixit associatiu de dones de la comarca ens permet conèixer quines són les seues necessitats. Des de les institucions locals ens hem de comprometre i assumir la perspectiva de gènere en les polítiques locals, per tenir una comarca més cohesionada i amb una mirada lila", va dir Fabra.\nPer la seua banda, la delegada del Consell Consultiu de Dones va agrair a les associacions de dones la feina que duen a terme als respectius municipis. "Les entitats de dones són el motor de molts pobles", va dir Callau. Pel que fa a la trobada anual que tindrà lloc a la tardor inclourà una visita cultural i un dinar.\nFinalment, la coordinadora dels serveis territorials d'Igualtat i Feminismes va explicar a les membres del Consell Consultiu de Dones del Baix Ebre quins són els àmbits d'actuació del departament: dones i equitat de gènere; violències masclistes cures, temps i treballs; serveis d'atenció i acompanyament; antiracisme, migracions i refugi; drets humans i igualtat de tracte i LGTBI.


FORTNIQUE, Club Capitol, humor, monòleg, notRubí, Rubí or notRubí, Cultura, Teatre, Toni Moog, sala Pepe Rubianes,\nToni Moog diu que ho té clar: "les aplicacions de lligar estan sobrevalorades" i, per això, confessa haver-se donat de baixa de Lovoo, Tinder, 3nder i Tindog perquè ha descobert nous mètodes més eficaços que està disposat a compartir amb el públic.\nEl fucker i guru del riure vol revelar els seus secrets per ser feliços amb molt sexe i passant de les típiques frases de Coelho o Tagore. Així, entre altres tècniques, Toni Moog explicarà com convertir-se en un autèntic "PILF" (segons ell, la versió masculina de les MILF), com aparentar ser un pare modèlic per lligar al parc, com utilitzar el Wallapop per tirar la canya o com treure el màxim benefici dels sopars d'exalumnes.\nI, com sol ser habitual en els seus espectacles, Toni Moog també abordarà amb el seu estil salvatge qüestions d'actualitat relacionats amb la temàtica de l'obra, com la polèmica de les gallines.\nToni Moog porta prop de 13 d'anys ininterromputs establert a la Sala Pepe Rubianes del Club Capitol superant les 1.000 funcions i més de 400.000 espectadors en el temple de l'humor barceloní, el que el situa com un dels humoristes més destacats i prolífics del panorama nacional.\nMés en aquesta categoria: « Us convidem a veure "Navidad con Toni Moog" aquest dijous al 'notRubí' Us convidem a veure "FORTNIQUE" de Toni Moog al 'notRubí' »


Expo al Philadelphia Photo Arts Center - Bad Weather Press\nExpo al Philadelphia Photo Arts Center\nBy Pere Saguer on 17/05/2013\nNo deixen d’arribar-nos bones notícies sobre “Natureza, Luz, Homem“, el fotollibre del portuguès Carlos Cancela ha estat seleccionat per participar en la 4a fira anual del llibre de Philadelphia. L’esdeveniment tindrà lloc al Philadelphia Photo Arts Center el 18 de maig del 2013 i l’entrada és lliure.\nLa tria l’han fet l’Emily Mason, Cameron Vaughan, i en Brandon Eddy, tots tres estudiants del MICA, la facultat d’art i disseny de Baltimore a partir de la col·lecció de l’Indie Photobook Library(*) on el llibre d’en Carlos hi és des de fa temps, juntament amb altres publicacions de Bad Weather Press.\n(*)Postedició: El setembre del 2016 es farà oficial el traspàs de la ILP a la Beinecke Rare Book & Manuscript Library de la Universitat Yale. D’aquesta manera, l’arxiu que durant tots aquests anys ha anat confeccionant la Larisa Leclair, serà visitable a tots els que ho vulguin (i seguint les normes que marqui la Beinacke).\nLarisa LeclairPhiladelphia Photobook\nPreviousBooklet a l’Space Utility (Tòquio)\nNextGRAF 2013: Còmic d’autor i edició independent


El quadern de Carme: Curiositats lingüístiques 3\nCuriositats lingüístiques 3\nSi busquem qualsevol xorradeta per fer qualsevol esport (amb pilota, sense pilota, amb esquís, o amb pals) sabem que podem anar a Decathlon i tornar-nos bojos amb tantes coses, i la veritat és que de bona qualitat.\nResulta que fins i tot trobem en alguns casos els músculs que es treballen amb cada aparell o amb cada esport. Doncs bé, fa uns dies la meua germana i el meu cunyat em va enviar aquesta foto des d'un Decathlon de la província de Girona:\nSenyors Decathlon! Amb tants corredors com tenen, un per a cada esport, se'ls ha oblidat el corredor de llengua!\nLA LLENGUA TAMBÉ ÉS UN MÚSCUL\nA més, cal tindre en compte que aquesta empresa va rebre una denúncia de la Plataforma per la llengua sobre la manca d'ús del català als catàlegs, etc. que finalment es ressolgué però pel que sembla és només per fer veure que l'usen, perquè....vaja!\nPublicat per Carmeta a 11:16\nEtiquetes de comentaris: llengua. curiositats\nIncreible!!! mare de dèu!!!...\nAquestos pareix que estiguen del revés de la manera que tradueixen.\nGràcies per compartir, bo a tu i a la teua germana!!! jejeje\nPD: quan és el teu aniversari?? que eres del 81 igual que jo pero encara no has fet els 27...\n26 d’agost de 2008 a les 9:58\nel 4 de setembre...ja està prop!\n26 d’agost de 2008 a les 16:52\nAcabe de descobrir el teu blog. Uf, quant de temps!\nLa veritat és que estic un poc desconnectat de la nostra gent. El Vicent (Albuixec) et alii em mataran un dia. El dia que em pillen, clar.\n27 d’agost de 2008 a les 13:01\nEi, aquesta és boníssima, però encara en tinc una altra millor a punt per a enviar-te, de la piscina del càmping.\n2 de setembre de 2008 a les 1:40


Declaració de París - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n16 abril 1856\nLa Declaració de París va ser una declaració sobre el dret marítim europeu en temps de guerra realitzada a París, França, el 16 d'abril de 1856. L'objectiu principal d'aquesta declaració va ser tractar el tema dels corsaris.\nDesprés de la signatura el 30 de març de 1856 del Tractat de París, que va posar fi a la Guerra de Crimea, els plenipotenciaris dels diferents estats van fer pública la Declaració. Va ser el resultat d'un modus vivendi entre França i el Regne Unit, que va ser la Guerra de Crimea. Les dues potències van acordar no confiscar els béns o mercaderies enemigues presents en vaixells neutrals i no confiscar béns de països neutrals que poguessin trobar-se en vaixells enemics. De la mateixa manera, es van comprometre a no atorgar patents de cors.\nLa Declaració de París va confirmar aquests acords i va afegir el principi que perquè un bloqueig fos obligatori, havia de ser efectiu. Pràcticament tots els estats es van adherir a aquesta declaració. Els Estats Units van retirar la seva adhesió formal el 1857, ja que la seva esmena, presentada pel secretari d'Estat William L. Marcy, no va ser acceptada. Malgrat això, EUA va anunciar que respectaria els principis de la Declaració durant possibles hostilitats, com va passar a la Guerra Hispano-estatunidenca. Les normes presents en aquesta declaració es van considerar més tard com a part del Dret internacional, i fins i tot els Estats Units segueixen les seves disposicions.\nConferències de la Haia de 1899 i 1907, que van expandir els acords de la Declaració de París.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Declaració_de_París&oldid=19458525»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 12 gen 2018 a les 15:52.


Més del 10% d’infectats greus per Covid té anticossos que boicotegen el sistema immunitari\nLa troballa ha sigut possible gràcies a l’estudi de 987 mostres de sang, de pacients de coronavirus a hospitals d’arreu del món, entre ells l’Hospital MútuaTerrassa\nLa simptomatologia causada pel SARS-CoV-2 pot variar molt entre persones, provocant des d’infeccions asimptomàtiques fins a pneumònies molt greus, o fins i tot la mort. Aquest dijous, la revista Science publica un estudi internacional on ha participat el Campus Can Ruti, amb l’Hospital Germans Trias i Pujol i l’IrsiCaixa –centre impulsat conjuntament per la Fundació “la Caixa” i el Departament de Salut de la Generalitat de Catalunya–, juntament amb l’Hospital Universitari MútuaTerrassa i la Fundació Docència i Recerca MútuaTerrassa, així com l’Hospital Universitari de Gran Canaria Dr Negrín.\nL’estudi, liderat per l’INSERM i la Universitat de Rockefeller, demostra que el 10,2% de les persones que passa la infecció amb simptomatologia greu té anticossos que bloquegen una molècula pròpia del sistema immunitari: l’interferó tipus 1 (IFN). Aquests autoanticossos, doncs, estarien boicotejant la funcionalitat del sistema immunitari en aquests pacients. La troballa ha sigut possible gràcies a l’estudi de 987 mostres de sang, totes elles de persones que han estat ingressades degut a pneumònies greus causades pel nou coronavirus a hospitals d’arreu del món, entre ells l’Hospital Germans Trias i Pujol i l’Hospital Universitari MútuaTerrassa. L’equip internacional d’investigadors ha comparat els resultats d’aquest estudi amb les dades de 663 persones asimptomàtiques, cap de les quals presentava aquests autoanticossos, i de 1127 individus sans, dels quals només 4 sí els presentaven. El descobriment permetrà identificar quines de les persones amb infecció pel SARS-CoV-2 és més probable que desenvolupi símptomes greus. També facilitarà l’adaptació dels tractaments destinats a aquestes persones amb autoimmunitat.\nParal·lelament, la revista Science també publica un estudi internacional del mateix consorci d’investigadors on, a més a més, també han participat l’IDIBELL i l’Hospital Universitari Vall d’Hebron. L’estudi demostra que determinades alteracions genètiques que afecten la producció d’interferó explicarien el 3,5% dels casos greus de COVID-19. Així, els investigadors han identificat la importància de l’IFN en la lluita contra el SARS-CoV-2 i poden justificar per què un 15% de les infeccions acaba desencadenant una clínica greu. Davant d’una infecció vírica, algunes cèl·lules produeixen IFN, el qual actua com a avís d’alerta del sistema immunitari que, a través d’una primera resposta d’emergència, bloquejarà la infecció viral.\nDesprés d’aquest bloqueig, es donarà pas a una resposta més sofisticada i específica per part del mateix sistema immunitari. “El que va despertar la nostra curiositat van ser tres pacients amb infecció per SARS-CoV-2 que van desenvolupar una pneumònia greu i que, degut a una malaltia prèvia, sabíem que tenien anticossos que comprometien el seu propi sistema immunitari”, expliquen Javier Martinez-Picado, investigador ICREA a IrsiCaixa, David Dalmau, investigador de l’Hospital Universitari MútuaTerrassa i de la Fundació Docència i Recerca MútuaTerrassa i Carlos Rodríguez-Gallego, investigador de l’Hospital Universitari de Gran Canaria Dr. Negrín, tots tres investigadors de centres de l’estat espanyol que figuren entre els principals autors de l’article. “Vam pensar…: pot ser que no es tracti de casos aïllats i que aquesta situació sigui la desencadenant de la simptomatologia greu en més persones? I és per això que vam començar a analitzar si més pacients tenien aquests autoanticossos”, afegeix Martinez-Picado.\nPer poder saber si els autoanticossos són un dels motius pels quals hi ha pacients que passen la COVID-19 de manera molt greu, els investigadors han reunit gairebé 3000 mostres d’individus d’arreu del món. Així, han demostrat que un 10,2% de les persones amb infecció greu tenien autoanticossos, els quals, enlloc d’atacar al virus, ataquen el propi sistema immunitari, impedint el correcte funcionament del mateix. “Aquests anticossos són previs a la infecció, és a dir, les persones ja n’eren portadores i, a conseqüència d’aquesta disfunció immunològica, presentaran unes manifestacions de la COVID-19 més severes i potencialment mortals. En altres paraules, aquesta alteració és la causa i no la conseqüència de la gravetat de la infecció pel SARS-CoV-2”, explica Dalmau. D’aquest 10,2%, la majoria de casos descrits són homes. “Aquesta tendència podria relacionar la producció dels autoanticossos contra l’IFN, prèvia a la infecció, amb el sexe”, comenta Rodríguez-Gallego.\nLes implicacions clíniques dels resultats d’aquest estudi seran directes. En primer lloc, el simple fet de detectar aquests anticossos permetrà preveure alguns dels pacients que acabaran desenvolupant simptomatologia greu. Paral·lelament, sempre que aquests pacients facin una donació de sang, caldrà comprovar si hi ha presència d’aquests autoanticossos. Els interferons es troben en la primera línia de defensa del nostre cos a l’hora de combatre la infecció per SARS-CoV-2. És per això que, en alguns casos, es poden administrar com a tractament de la COVID-19. No obstant, en el cas dels pacients amb autoanticossos, el tractament amb interferó és inefectiu, ja que aquests anticossos bloquegen, precisament, l’interferó. Aquests pacients, però, podran rebre tractaments més personalitzats, amb l’objectiu d’eliminar els autoanticossos.


Departament d'Animació Cristiana : de febrer 2022\nPregàries del 1 al 4/03/2022\nE.I., 1r, 2n i 3r de Primària\n1\tCOMPARTINT MIRADES : El cor\nCom batega el teu cor?\n2\tCOMPARTINT MIRADES : Dimecres de Cendra La Quaresma és un camí de 40 dies que ens preparem per a la festa de Pasqua. És un temps per ser millors, per canviar i aprendre.\nAvui dimecres comença la quaresma, se’n diu el dimecres de cendra.\nSabeu per què té aquest nom? Observem bé les imatges (el procés) i les comentem entre tots/es.\n3\tCOMPARTINT MIRADES : La Vella Quaresma\nCantem la cançó de la Vella Quaresma.\n4\tCOMPARTINT MIRADES : Agraint la vida\n“La vida és tant fràgil. És tant fràgil estar aquí, recorrent el camí, agraint cada passa”\n4t, 5è, 6è de Primària i ESO\n1\tCOMPARTINT MIRADES : Carnestoltes\nLa celebració de Carnestoltes també ens serveix per a la reflexió.\nEn aquest cas us presentem un curtmetratge que ens transporta a la diversitat que existeix al món, i com es pot expressar en menys de dos minuts d'una manera molt visual.\nFeliços nosaltres quan per damunt de les barreres que no ens deixen ser humans,\nens sentim germans de les dones i homes de totes les races,\nideologies, religions, llengües, cultures i condicions socials.\nAlegrem-nos'en! perquè estem sembrant llavors de pau entre les persones.\n2\tCOMPARTINT MIRADES : Dimecres de Cendra\nEt deus haver adonat que després del Carnaval ve sempre el Dimecres de Cendra.\nEns assenyala l’inici de la Quaresma, que ens recorda els 40 dies que Jesús se’n va anar al desert per pensar i reflexionar.\nPer a nosaltres aquest temps ens pot servir per esforçar-nos i estar atents a classe, fer millor la feina, ser més obedients.\nLa cendra representa les nostres baralles, els nostres disgustos i rebequeries…\nLa cendra d’aquest dia s’obté cremant les palmes del Diumenge de Rams de l’any anterior.\nLa posa el sacerdot al front de tots els que van a missa el dia d’avui.\nJesús volem convertir en cendra les coses que no fem bé i\nfer el possible per ser bones persones.\n3\tCOMPARTINT MIRADES : Som humans\nQuè passaria si els humans ocupéssim el lloc dels animals i els animals actuessin com ho fem avui en dia nosaltres?\n“La vida és tant fràgil. És tant fràgil estar aquí, recorrent el camí, agraint cada passa”\nPregàries del 14 al 18/02/2022\n1\tCOMPARTINT MIRADES : L’aigua\nMés de la meitat dels coralls del món s'han perdut en els darrers trenta anys i els científics diuen que, a nivell mundial, el culpable més gran és l'escalfament dels mars provocat pel canvi climàtic.\nUna missió de científica ha descobert davant de les costes de Tahití (Polinèsia Francesa) un dels principals esculls de corall sans del món i de grans dimensions.\nAquest descobriment és una notícia molt bona, un raig d'esperança per al món.\nEncara tenim una oportunitat per canviar les coses!\n2\tCOMPARTINT MIRADES : L’aigua\nReflexionem sobre la importància de l'aigua i el mar com a font de vida i recurs imprescindible per al nostre benestar que cal valorar i preservar.\nEn la seva Carta encíclica Laudato si' sobre la cura de la casa de tots el Sant Pare Francesc afirma:\n“Defensar la terra, defensar l’aigua, és defensar la vida”\n3\tCOMPARTINT MIRADES : L’aigua\n4\tCOMPARTINT MIRADES : L’aigua\n5\tCOMPARTINT MIRADES : L’aigua\nMés de la meitat dels coralls del món s'han perdut en els darrers trenta anys\ni els científics diuen que, a nivell mundial, el culpable més gran és l'escalfament dels mars provocat pel canvi climàtic.\nYusra era una adolescent quan, amb la seva germana Sara, va sortir de Damasc fugint de la guerra. El seu objectiu era poder continuar la seva vida en pau i per això van viatjar fins a Turquia on van agafar una barca per arribar a la costa grega.\nLa barca anava molt carregada i va començar a enfonsar-se al mig del mar.\nYusra i Sara eren bones nedadores i quan van veure que gairebé ningú a la barca sabia nedar, no van dubtar a tirar-se a l'aigua al costat de dos homes i remolcar la llanxa durant hores fins a la riba grega.\nGràcies al seu valor i generositat tothom es va poder salvar.\nYusra va prosseguir el seu viatge fins a Alemanya, on viu ara i entrena com a nedadora.\nVa participar als Jocs Olímpics de Rio de Janeiro a la primera selecció d'esportistes refugiats i és una activista pels drets de les persones que busquen refugi.\nPublicat per Departament Pastoral Col·legi Sant Josep a 11:38\n▼ de febrer 2022 (4)\nPregàries del 7 al 11/02/2022


La nova edició del Festival Kesse es trasllada al claustre del seminari — Ajuntament de Tarragona\nS’ha presentat la 13ena edició del Festival Kesse, que tindrà lloc del 17 al 26 de juliol i se celebrarà íntegrament al Claustre del Centre Tarraconense El Seminari. L’espai ha estat reformat recentment i aporta un plus monumental que ajuda a gaudir millor dels concerts que s’hi oferiran. Segons ha afirmat la consellera de Cultura, Carme Crespo, “el Kesse és el complement perfecte per l’estiu de Tarragona”.\nDurant les dues setmanes de festival hi ha programades 5 actuacions musicals que començaran a les 20.30 h i tindran un preu de 5€ cadascuna. El seu director artístic, Jordi Freixes, ha destacat que “hem apostat per música de qualitat, que representi sons de fora però feta per músics catalans”. La programació d’enguany del Kesse ofereix una proposta ideal per aquelles persones que tenen moltes ganes d’escoltar música que, partint d’un format suposadament molt normal, són capaces d’aglutinar tradició, risc, sensibilitat i molta actualitat. I a més en un espai totalment aïllat i suggerent a la Part Alta de la ciutat de Tarragona.\nEs pretén crear un espai d’acció i reacció anímica als vespre de l’estiu tarragoní i que tingui interès tant per al públic adult i per al jove inquiet. De fet, la majoria de propostes sorgeixen de col·lectius ben joves però altament experimentats, la major part dels quals es presenten per primer cop a Tarragona. El Kesse 2012 suposa un punt d’inflexió davant els reptes de la situació general i en relació a la programació d’anys anteriors. D’aquesta reflexió n’ha de sortir en el futur una programació renovada sobretot pel que fa a la creació d’encontres amb d’altres programacions i col·laboradors.\nDies: 17-26 de juliolHorari: 20.30 hores Preu: 5 euros Lloc: Centre Tarraconense El Seminari (C/Sant Pau 4, Tarragona)\nDimarts 17: MINIMA DISTÀNCIA V.2.0\nDimecres 18: AMAR MANDÉ\nDivendres 20: URBAN JAM SESSION amb MARKOOZ\nDimecres 25: THE HANFRYS QUARTET\nDijous 26: VIDA


Els treballadors de TV3 tornen a tenir conveni col·lectiu – CGTCatalunya\nInici > General > Notícies > Els treballadors de TV3 tornen a tenir conveni col·lectiu\nDe les forces sindicals presents al comitè d’empresa, CCOO, Sindicat de Periodistes i CGT van signar l’acord, mentre que la Candidatura de Treballadors de TVC se’n va abstenir.\nEl nou conveni col·lectiu és fruit d’unes llargues negociacions entre direcció i representants dels treballadors les quals van culminar a finals de juliol en un preacord que al setembre va rebre el vistiplau de la majoria de la plantilla.\nPer al comitè d’empresa de TV3, la prioritat ara és completar la consolidació de promocions i aconseguir que es pugin fer contractacions temporals de treballadors per cobrir baixes i mantenir la producció. Un altre punt en l’agenda dels sindicats és garantir una negociació “franca i constructiva” al voltant del pla de confluència de redaccions entre TV3 i Catalunya Ràdio.\nEl 13è conveni col·lectiu té una vigència de dos anys, fins al 2016, amb una possible extensió de dos anys més en cas de no haver-hi acord per a un de nou, i contempla l’execució de la sentència de l’Audiència Nacional amb la devolució a terminis fins al 2018 del 5% de reducció salarial que s’aplicava des de 2013.\nA més, el document inclou el compromís per part de la direcció de la Corporació de no obrir cap procediment d’acomiadament col·lectiu ni de modificar de forma substancial les condicions de treball fins al 31 de desembre de 2018.\nLes taules salarials per al 2015 són les que hi havia fins ara sense la reducció del 5% del RAV, mentre que per al 2016 i possibles pròrrogues del conveni l’increment de sou serà el que marqui la Llei de pressupostos de la Generalitat.\nA més, al conveni s’hi incorporen els treballadors provinents dels serveis corporatius de la CCMA i de les empreses tecnològiques del grup, que són plenament equiparats en condicions laborals i salarials.\nAra només queda pendent d’incorporar-hi la plantilla de Catalunya Ràdio, el comitè d’empresa de la qual ja ha començat a negociar per tal que els seus treballadors assoleixin la plena equiparació dins del nou conveni col·lectiu de la Corporació.


Avui us vull presentar algunes de les darreres obres originals del pintor i gran amic Hilari Vericat.\nHilari du a terme una acurada pintura figurativa i realista de la qual destacaria sens dubte la seva mestria vers el retrat.\nCasa Batlló (oli sobre llenç, 60 x 60 cm.)\nVirgen de la Rosa (oli sobre llenç, 50 x 61 cm.)\nCena de Emaús (oli sobre llenç, 162 x 97 cm.)\nCena de Emaús, detall\nCena de Emaús, detall autorretrat\nMi nieta Júlia (oli sobre llenç, 81 x 65 cm.)\nMi hija Begoña (oli sobre llenç, 54 x 81 cm.)\nReal Santuario de la Virgen de la Salut. Traiguera, Castelló (oli sobre llenç, 81 x 64 cm.)\nCampanario e iglesia de Sant Jaume. Sant Jordi, Castelló (oli sobre llenç, 54 x 64 cm.)\nHilari Vericat i Nos va néixer l’any 1942 a Sant Jordi, un petit poble del Baix Maestrat a la província de Castelló.\nBatxillerat laboral a Castelló\nRelacions laborals a la Universitat de Barcelona\nDibuix tècnic i publicitari a l’Escola Nav-Al de Madrid\nDibuix artístic al Cercle Artístic de Sant Lluc de Barcelona\nWorkshop de disseny industrial a la Fira de Barcelona\nDibuix i pintura al Centre Blau Marí de L’Hospitalet\nDepartament de dibuix tècnic a Indústries Figueras, a L’Hospitalet\nDepartament de dibuix publicitari a Mattel España, a Barcelona\nVa formar part del col·lectiu de pintura GrupArt 2000 de Santa Eulàlia a L’Hospitalet\nPUBLICAT EL LLIBRE SOBRE L’ESTUDI FOTOGRÀFIC DAGUERRE DE SANTS\nDesprés de l’exposició itinerant “El Daguerre de Sants. Memòria d’un barri” promoguda per l’associació cultural Fotoconexió, projecte del qual ja hem parlat en aquest blog, ara acaba de sortir al carrer el llibre sobre la coneguda galeria fotogràfica de Sants.\nEl passat dijous dia 2 d´octubre, a la Sala Anselm Cartañà de l’Arxiu Municipal del districte de Sants-Montjuïc (carrer de la Creu Coberta, 104), va tenir lloc la presentació oficial del llibre “L’estudi Fotografia Daguerre de Sants”.\nEl llibre, publicat pel Arxiu Fotogràfic de Barcelona dins de la seva col·lecció Documents de Fotografia, és una recopilació d’articles escrits pels principals investigadors del projecte “El Daguerre de Sants. Memòria d’un barri” que du a terme Fotoconexió. L’obra és un compendi de dades, imatges, records, vivències i mirades sobre el vell estudi de retrat de Sants, encara en actiu, quan estan a punt de complir-se cent anys de la seva existència.\nL’obra està estructurada en sis capítols, a quin més interessant, escrits per diversos autors, que tracten sobre distints aspectes de l’estudi fotogràfic santsenc vists des de diferents perspectives:\nAquesta molt recomanable obra és pot adquirir per només 5 € a la seu de l’Arxiu Fotogràfic de Barcelona, Plaça Pons i Clerch, 2.\nA l’acte de presentació, a més de Jordi Martí i Galbis regidor del districte, van intervenir Jordi Serchs Serra director de l’Arxiu Fotogràfic de Barcelona, Susanna Muriel Ortiz coordinadora del projecte i membre de Fotoconexió i Francesc Tàpia Bonet l’actual Daguerre. En Francesc és net de Martí Bonet Berenguer, fundador de l’estudi, i és qui el regenta actualment.\nD’esquerra a dreta: Susanna Muriel, Jordi Martí, Francesc Tàpia i Jordi Serchs\nLa Sala Anselm Cartañà plena\nEntre els molts assistents l’acte va comptar amb una convidada d’excepció, Joana Bonet Busom, la persona a qui està dedicat el llibre; na Joana és filla de Martí Bonet Berenguer i la mare d’en Francesc. Joana Bonet era l’encarregada dels treballs de retoc a l’estudi i en un moment de l’acte va pronunciar unes improvisades, senzilles i emotives paraules referents al seu ofici que van posar de manifest el seu amor per la fotografia.\nEL DAGUERRE, UN CAS EXCEPCIONAL\nObert al 1916, El Daguerre de Sants és una de les darreres galeries fotogràfiques dedicades principalment al retrat, de les moltes que hi havia a Barcelona, que continua en actiu. Els estudis de retrat van esdevenir molt populars a partir del darrer terç del segle XIX, però, degut a molts factors, ja fa temps que aquests negocis tant entranyables van desapareixent de la geografia urbana dels nostres pobles i ciutats.\nPlaca commemorativa a la façana del Daguerre\nFotografia Daguerre ha sigut i és un dels estudis més populars i afamats de la capital catalana i sempre ha estat regentat per la mateixa família, en Francesc Tàpia pertany a la tercera generació de fotògrafs de la galeria santsenca.\nL’edifici que alberga l’estudi va ser construït amb aquesta finalitat i encara conserva molts espais i elements de l’estructura original, com part de la coberta de vidre del sostre del plató, així com càmeres, estris, materials, mobles i d’altres elements antics.\nCal destacar que Fotografia Daguerre conserva també una gran part del seu important arxiu tant fotogràfic com documental; al llarg dels quasi be cent anys d’existència, pel Daguerre de Sants han passat milers i milers de persones de diverses generacions i de totes les classes socials a fer-se retratar; gent de Sants, de Barcelona, dels voltants i de tot arreu.\nAquestes son algunes de les coses que fan de Fotografia Daguerre de Sants un cas tan singular.\nPer a mi El Daguerre de Sants és també molt important des del punt de vista personal:\nTot i que no vivim a Sants sinó a la veïna Santa Eulàlia, la meva família anava a cal Daguerre a retratar-se, moltes de les nostres fotos familiars antigues son de la coneguda galeria santsenca; totes les meves fotos d’estudi de petit, les dels meus dos germans i les de la Primera Comunió de tots tres son fetes al Daguerre.\nPer un altre banda, el meu avi va ser el fundador de la centenària banda de música La Popular Sansense, la qual també es feia les fotos de grup al Daguerre.\nCom moltes altres persones, totes aquestes imatges les conservo com a tresors que son, sempre han estat amb mi i son una part important dels meus records, de la meva memòria i de la memòria de la meva família.\nLa Popular Sansense: 19. El estudio fotográfico Daguerre de Sants\nLa Popular Sansense: 22. Los tesoros del Daguerre de Sants\nAvui vull presentar-vos un petit tast de l’obra artística de l’amic i gran pintor Robert Pérez-Sala, al qual, de ben segur, alguns i algunes coneixereu, entre d’altres motius, per haver estat professor de dibuix i pintura del Col·lectiu de Pintura Santa Eulàlia a L’Hospitalet.\nAusencias (oli sobre llenç, 100 x 100 cm.)\nDías de verano (oli sobre llenç, 100 x 81 cm.)\nEmbarcadero (oli sobre llenç, 60 x 60 cm.)\nNaturaleza muerta con melocotones (oli sobre llenç, 60 x 60 cm.)\nLa castración simbólica (oli sobre fusta, 50 x 63 cm.)\nLuna nueva (oli sobre llenç, 100 x 81 cm.)\nNostalgia (oli sobre llenç, 38 x 46 cm.)\nLa siesta (oli sobre llenç, 65 x 73 cm.)\nLaura (oli sobre llenç, 65 x 73 cm.)\nReflejos (oli sobre llenç, 60 x 80 cm.)\nPlace du Tertre (oli sobre llenç, 130 x 92 cm.)\nRobert Pérez-Sala va néixer l’any 1961 a Ruoms (França).\nEntre els anys 1977 i 1981 va cursar estudis artístics a Barcelona, primerament a l’acadèmia Albarrán, sota la direcció de l’artista Gonzalo Beltrán, i més tard al Taller de arte regentat per Gloria Muñoz, jove del cotitzat pintor Josep Puigdengolas. Ha participat en varies exposicions col·lectives i individuals i ha estat membre de l’associació artística Grupo 111. les seves pintures han estat seleccionades en diversos certàmens i concursos.\nDurant quatre anys (1996-2000) va impartir classes de dibuix i pintura al Centre Cultural de Santa Eulàlia (L’Hospitalet de Llobregat), activitat a la que segueix dedicant-se actualment en diversos centres privats.\nUn altre de les seves facetes és la d’escriptor. Com a militant (1984-1996) de la Liga Obrera Comunista (LOC), secció espanyola del Comité Internacional de la Cuarta Internacional (CICI), col·laborà amb la revista mensual Marxismo i amb el diari Prensa Obrera, òrgan setmanal del partit. Robert ha publicat nombrosos articles i columnes sobre art, historia, política i filosofia en alguns setmanaris i diaris. També és autor del llibre “De la República a la revolución” (un treball d’investigació sobre el bàndol republicà durant la Guerra Civil Espanyola), de pròxima aparició.\nPer a contactar directament amb en Robert: arteblaumari@hotmail.com\nLA BANDA DE MÚSICA LA POPULAR SANSENSE I L’ESTUDI FOTOGRÀFIC DAGUERRE DE SANTS\nLligant els dos darrers articles anteriorment publicats en aquest blog, es dona la circumstància de que La Popular Sansense també es feia fer les fotos de grup a l’estudi Daguerre de Sants. Als anys vint i trenta del passat segle XX la banda es va fer varies fotografies a cal Daguerre, gracies a les quals avui dia tenim uns molt bons testimonis gràfics de La Sansense d’aquells anys.\nConcretament en tenim tres fotografies magnífiques i en molt bon estat de conservació de La Sansense al plató del Daguerre, preses entre el 1923 i el 1935, on podem veure els musics perfectament uniformats i formats lluint els seus vistosos instruments. Només en tenim constància de l’existència d’aquestes tres imatges, en principi és poc probable que hi hagi alguna foto més, encara que no podem descartar del tot aquesta possibilitat.\nAprox. 1923. Arxiu Ricard Marco\nAprox. 1928. Arxiu Josep Cortés\nAprox. 1935. Arxiu Josep Cortés\nSi observem atentament les imatges podem veure els problemes que va tenir en Martí Bonet Berenguer per fer encabir un grup tan nombrós (fins a 25 músics) en un estudi pensat més per a fer retrats a dos o tres persones alhora com a molt que no a tota una banda de música; l’estora, els afegits en els fons i les dimensions del propi plató ho denoten.\nEn tenim constància de que La Sansense va fer servir aquestes fotografies com a presentació i publicitat de la banda, be imprimint les imatges en targetes postals i publicacions diverses o directament usant les copies fotogràfiques fetes pel mateix estudi Daguerre.\nTargeta postal, davant i darrera, aprox. 1923. Arxiu Josep Cortés\nAnunci publicitari publicat al programa general de la Festa Major de Sants, 1935. Arxiu Històric de Sants\nTambé el mestre José Mª. Vallespí, el meu avi, fundador i primer director de La Sansense, es va fer una foto (que sabem) d’estudi a cal Daguerre, uniformat i amb batuta i faristol. En aquest cas, però, la imatge, en format targeta postal, està en molt mal estat de conservació. Recordo que hi havia una ampliació de grans dimensions, penso que d’aquesta mateixa fotografia, acolorida, al despatx del meu avi a casa.\nEl mestre Vallespi, aprox. 1920. Arxiu Josep Cortés\nCal afegir que La Sansense va assajar al llarg de quasi be trenta anys al costat mateix del Daguerre; els assajos setmanals de la banda es duien a terme a l’altre cantonada del carrer d’Alcolea amb el carrer de Sants, concretament al bar Elèctric, avui dia reconvertit en una oficina del Banc de Santander.\nEn realitat el fet de que tant la banda com la nostra família es fessin les fotos al Daguerre es una mera coincidència, fruit de la casualitat; en aquells anys en els que els meus germans eren petits, a la dècada dels quaranta, el mestre Vallespí encara no era el meu avi, es molt probable que els meus avis ni es coneguessin. No va ser fins l’any 1951 que els meus avis es van casar i ell va deixar el seu estimat Sants per a venir a viure a casa, a la veïna barriada de Santa Eulàlia de L’Hospitalet.\nCENT ANYS DE BONA MÚSICA, 1914 – 2014\nEnguany la banda de música La Popular Sansense celebra el seu centè aniversari. Son poques les agrupacions musicals que tenen al seu darrera una tan dilatada i prolífica historia com La Sansense.\nLa Popular Sansense, una de les bandes més conegudes i reconegudes de Barcelona, després de cent anys de quasi bé ininterrompuda activitat musical, continua avui com ahir, com sempre ho ha fet, actuant en tota mena d’actes públics i esperem i desitjem que ho pugui seguir fent molts més anys. Moltes felicitats Sansense!\nLa banda fou fundada l’any 1914 per José María Vallespí i Moragrega, el meu avi, i pren el seu nom del barceloní barri de Sants (en aquells anys Sans) que la va veure néixer i amb el qual la banda sempre ha estat molt lligada. La Sansense és de Sants, i encara podríem dir més, per a propis i estranys La Popular Sansense és la banda de Sants.\nL’any del començament de La Gran Guerra europea, el 1914, a la popular barriada de Sants un joveníssim José María Vallespí de vint-i-un anys, ajudat pel seu germà Gabriel, agrupa a una vintena de músics i funda La Popular Sansense, banda de la qual serà el seu director al llarg de més de cinquanta anys, fins a meitat de la dècada dels seixanta. Actualment dirigeix la banda el mestre i gran amic Antonio Martín Sánchez.\nLa primera foto de la banda 1914, portada de la revista Sants juliol 1967\nDurant tots aquests anys La Popular Sansense ha actuat, i ho continua fent, en tota mena d’actes públics: festes majors, processons, cercaviles, cavalcades, rues, concerts, homenatges, inauguracions… a Barcelona ciutat i a d’altres municipis. Però si l’agrupació és popular, coneguda i destaca per quelcom és per haver estat durant molts anys la banda titular de les dues places de toros de Barcelona, regentades per la coneguda saga d’empresaris Pedro Balañá. Es compten per milers les tardes de braus a Barcelona amenitzades pels pasdobles que tocava La Sansense, la qual cosa la fa ser també una important banda de referència en l’àmbit taurí.\nLa banda tocant a La Monumental de Barcelona, dirigeix Antonio Martín. Finals dels anys 80\nLes actuacions de l’agrupació no s’han limitat tampoc mai exclusivament a la ciutat de Barcelona ni als seus barris; encara que a la Ciutat Comtal, com cal esperar, la Sansense ha actuat i actua freqüentment, des de sempre la banda ha tocat també en actes d’índole diversa en moltes altres poblacions de Catalunya, principalment de la província de Barcelona: L’Hospitalet de Llobregat, Cardedeu, Sant Feliu de Llobregat, Ripollet, Rubí, El Prat de Llobregat, Mataró, Santa Coloma de Gramenet, Vilanova i la Geltrú, Berga i també a Tarragona ciutat i a Banyoles (Girona).\nCercavila al carrer Major de L’Hospitalet, dirigeix José Mª Vallespi. Finals dels 40 o principis dels 50\nActualment podem sentir tocar a La Popular Sansense, en cavalcades, cercaviles de tota mena, romeries, etc., però principalment en les processons de Setmana Santa; la banda actua habitualment en varies de les més multitudinàries processons de diversos municipis de l’àrea metropolitana de Barcelona, L’Hospitalet de Llobregat, Santa Coloma de Gramenet, El Prat de Llobregat.\nProcessó de Dijous Sant, Mare de Deu dels Dolors, Santa Coloma de Gramenet, dirigeix Antonio Martín. 28 de març de 2013\nLa propera actuació de La Popular Sansense és especialment significativa; la banda tocarà aquest diumenge 5 de gener de 2014 a la cavalcada de Reis de Sants/Les Corts, que millor manera de començar l’any del centenari de l’agrupació que tocant pels carrers Sants, el barri on va néixer ara fa cent anys i on tantes i tantes vegades ha actuat.\nCavalcada de Reis de Sants/Les Corts, carrer Vallespir. 5 de gener de 2013\nPer molts anys Sansense!\nEL DAGUERRE DE SANTS, UN ESTUDI AMB HISTORIA\nMartí Bonet Berenguer, fundador de l’estudi\nL’estudi fotogràfic Daguerre de Sants, encara en actiu, és un dels estudis fotogràfics de retrat més antics, coneguts i afamats de Barcelona.\nEl Daguerre va ser fundat per Martí Bonet Berenguer i pren el nom d’un dels pares de la fotografia Louis-Jacques-Mandé Daguerre, inventor i difusor del Daguerreotip.\nL’estudi Daguerre està situat al carrer de Sants nº 78 cantonada amb el carrer d’Alcolea i roman en funcionament ininterrompudament des de principis de 1916. Actualment regenta l’estudi en Francesc Tàpia Bonet, la tercera generació de la saga familiar de fotògrafs.\nL’edifici que alberga l’estudi Daguerre va ser construït amb aquesta finalitat i tot i que al llarg dels anys ha patit reformes encara conserva part de l’estructura original de vidre del sostre del plató, a l’estil dels grans estudis fotogràfics de París. D’aquesta manera es podia emprar la llum natural per a retratar, més en aquells anys en que les emulsions fotogràfiques tenien poca sensibilitat i necessitaven de molta llum per tal de no allargar massa el temps d’exposició, i els mitjans d’iluminació artificial, flaixos i focus, estaven encara a les beceroles.\nLa tècnica avança, la generalització de l’ús de l’electricitat a Espanya, la gran novetat del segle, i les noves llums (de mercuri) mes petites i potents van propiciar la modernització dels estudis fotogràfics i uns anys més tard, al voltant de 1924, el Daguerre (i molts altres estudis, sobretot a les ciutats) oferia ja als seus clients la possibilitat de fer-se retratar inclús de nit.\nAnunci publicitari, 1924\nDarrerament, promogudes per les amigues i amics de Fotoconexió (associació que sense ànim de lucre es dedica a promoure l’estudi, la investigació, la conservació i la difusió de la fotografia) es porten a terme una campanya de recollida de fotos realitzades al conegut estudi de Sants i una exposició itinerant que explica la historia del Daguerre i mostra moltes de les fotografies preses a l’estudi al llarg dels quasi cent anys d’existència. L’exposició, titulada El Daguerre de Sants, memòria d’un barri, es pot visitar del 20 de gener al 20 de febrer de 2014 a la sala Anselm Cartañà de la seu de l’Arxiu Municipal del Districte de Sants-Montjuïc, carrer de la Creu Coberta 104 (Hostafrancs), Barcelona. Abans, la mostra ha estat exposada a Les Cotxeres de Sants i a la Sala Nova de la Parròquia de Sant Medir.\nTot i que, llògicament, El Daguerre és i ha estat tradicionalment l’estudi (o un dels estudis) de Sants, no només ho és de Sants sinó que al conegut estudi han acudit a fer-se retratar persones d’altres barris i municipis. Com exemple, i sense anar més lluny, la meva família; nosaltres sempre hem residit a la veïna barriada de Santa Eulàlia de L’Hospitalet i els meus pares ens van portar als meus germans i a mi a fer-nos les fotos de petits i de comunió al Daguerre.\nMEMÒRIA COMERCIAL DE SANTA EULÀLIA\nAvui us vull mostrar uns quants anuncis publicitaris impresos, dels anys seixanta, de comerços i d’altres empreses del barri de Santa Eulàlia de L’Hospitalet de Ll.; botigues, bars, industries i tallers diversos, molts dels quals, malauradament, amb l’inexorable pas del temps, han desaparegut de la geografia dels nostres carrers.\nÉs només un petit tast de la memòria recent d’una barriada com la nostra que ha patit una gran transformació urbana i social en les darreres décades; us en recordeu?\nDe ben segur molts eulaliencs i eulalienques recordaran aquests establiments i molts altres que durant anys han format part de la nostra vida quotidiana i del paisatge urbà del nostre barri.\nJa que parlem de comerços i empreses de la dècada dels seixanta, i per a tancar aquest petit exercici de memòria, dos dels bitllets més populars que circulaven en aquells anys amb els que podíem haver pagat en qualsevol d’aquests establiments: el de cent pessetes de Julio Romero de Torres i el de cinc-centes d’Ignacio Zuloaga.\nInauguració i jornades de portes obertes al jaciment romà de Mons Observans\nAquest darrer cap de setmana, 27 i 28 d’octubre, es va inaugurar amb una bona assistència de públic les obres de posada en valor realitzades a l’assentament romà de Mons Observans (Can Tacó – Turó d’en Roina), ubicat entre els municipis de Montmeló i Montornès, a la comarca del Vallès Oriental.\nUna talaia privilegiada, Montserrat al fons\nDurant els dos dies, es van realitzar visites guiades, tallers, jocs, etc.\nVisita guiada. Cisterna superior\nExplanada de la font\nCal destacar el taller, demostració i tast de cuina romana dut a terme el dissabte on, de la mà de KuanUm! els assistents, a més de conèixer alguns dels diferents aliments i condiments que consumien els romans fa més de 2000 anys i d’aprendre a elaborar moretvm en viu, varem poder degustar diversos plats que formaven part de la seva variada dieta com epityrvm albvm et nigrvm, moretvum defrvtvm, i begudes com mvstvm o mvlsvm.\nDues belles romanes d l’equip KuanUm!\nAlguns dels aliments i condiments romans\nEl sempre imprescindible oli d’oliva\nExplicacions del Dr. Solias. El déu Hermes\nTaller de cuina, fent moretvm\nEl tast, epityrvm\nEl jaciment: L’assentament romà de Can Tacó – Turó d’en Roina fou construït al darrer terç del segle II aC. dalt d’un petit turó de 120 m d’altitud sobre el nivell del mar des d’on es podien controlar les principals vies de comunicació que discorrien per la plana, entre les quals destacava la via Hercúlia (posteriorment coneguda com a via Augusta).\nLa plana i les vies de comunicació a la vista\nL’assentament ha estat interpretat com un possible praesidium. Edificat a la manera itàlica, amb paviments d’opus signium i parets decorades amb pintures murals de primer estil pompeià, ha conservat el traçat de les principals dependències que el conformaven, desgastades per l’erosió natural i el pas dels anys. L’any 2008 fou declarat bé cultural d’interès nacional (BCIN), en la categoria de zona arqueològica.\nGran cisterna inferior\nA la singular sala d’exposicions de La Torre del Baró de Viladecans es pot visitar fins el 31 de març de 2013 l’exposició “Pagesos i Vilatans, Viladecans al segle XIX – Vincle. Art, arrels, pagesia. Hervás Amezcua”.\nAquesta original i interessant proposta organitzada pel Museu de Viladecans i comissariada per Kuanum, conjuga dues exposicions en un mateix espai, on es mostra la vida, el dia a dia dels habitants al Viladecans del segle XIX a través dels seus objectes d’ús quotidià, juntament amb una selecció d’obres de l’artista plàstic actual Antonio Hervás Amezcua, amb el fort vincle comú de l’arrelament a la terra.\nL’exposició roman oberta al públic de dilluns a divendres de 9 a 14, dimarts i dijous de 16 a 20 h i els primers dissabtes i diumenges de mes d’11 a 14 h.\nEls primers i tercers dimarts (no festius) de cada mes a les 18 h. es fa una vista guiada.\nTorre del Baró, carrer d’Àngel Guimerà, 2, Viladecans, Barcelona.\nUnes quantes imatges de la V Festa Ibèrica de Premià de Dalt que aquest passat diumenge al matí es va celebrar al poblat ibèric de La Cadira del Bisbe, amb la participació de KuanUm!\nKuanUm! L’alimentació en època ibèrica\nKuanUm! Garós (garvm)\nXavier Mitjà. L’ibèric i el català\nFent el mitotós


Inici del curs més esperat - El Dietari del Procés - Blogs de l'indirecte!cat\nOpinió amb independència. Divendres, 19 d'abril de 2019 21:13 h\nDietari 2014 Dimarts, 3.9.2013. 21:15 h\nindependència, Parlament, referèndum\nEstarà a l'alçada del poble el Parlament aquest nou curs? (font: Google)\nTothom espera acció aquest curs polític. En els últims anys, des de l'inici de la desafecció ciutadana envers la política, mai cap curs havia causat tanta expectativa i seguiment.\nQuin serà el suport real de la cadena humana? I l'impacte de la mobilització de l'Onze de Setembre? Permetrà Rajoy el referèndum? Què farà Mas com a pla B? I Junqueras, tensarà la corda per fer esclatar eleccions i ser majoritari? Es convocarà la consulta el 2014? Hi haurà trencament en el si dels partits? Naixerà un front unitari i potent antiindependentista? La crisi afluixarà i amansarà a molts catalans que ara anhelen el nou estat? Els aturats continuaran veient frustrats els seus futurs? Catalunya trencarà amb Espanya en l'apartat fiscal? I en l'àmbit judicial, segons els experts, la sentència del cas Millet s'ha de saber en algun moment abans del segon semestre de 2014. Es farà justícia? Sortirà esquitxat el partit de Mas? I el procés sobiranista?\nEl curs 2013-2014 comença tal i com va acabar l'anterior: CiU en desbandada, amb Unió que ara de manera oficial no participarà a la cadena com a partit, PSC que intenta que no se li escapin més vots a Ciudadanos fent campanya oberta contra la cadena humana, ICV continua intentant marcar perfil en un terreny espinós per ells, ERC aprofita cada moment per desgastar la resta i el PP intentarà dinamitar la cadena amb actes propis. El joc dels disbarats.\n3122 lectures Un comentari\n6 de setembre de 2013, 10.39 h\nPOTSER ES QUE ELS MULTIMILIONARIS s´han adonat que la INDEPENDENCIA de CATALUNYA podria ser l´inici del SOCIALISME (NO CONFONGAU AMB ELS SOCIOLISTOS EH?) segurament tenen RAO però que busquen....el DILUVI FINAL? que també es veu a vindre.....en fí o ho arregleu o.......


Elx-Atlètic de Madrid: un pal salva el líder d'un altre 'pal' (0-1)\nBarcelona. Dissabte, 1 de Maig 2021. 20:24\nCom està la Lliga! L'Atlètic de Madrid s'ha enfrontat aquest dissabte a l'Elx. Els del Cholo Simeone buscaven a domicili una victòria, a priori senzilla, davant d'un Elx que busca sortir dels llocs de descens. Un gol de Marcos Llorente dona els tres punts als matalassers en un partit que quasi acaba en sorpresa. Al minut 91, però, Fidel ha enviat al pal un llançament de penal. Veure per creure.\nL'Atlètic domina, però no sentencia\nTal com està la Lliga Santander, les cinc jornades que resten per acabar el campionat s'han convertit en cinc finals per als quatre primers classificats. Així i tot, el partit de l'Atlètic de Madrid davant l'Elx no semblava gaire perillós. Els del Cholo Simeone han dominat el partit des de l'inici i s'han fet amos de les ocasions més clares del partit. Després de la punxada davant de l'Athletic Club, els matalassers han sortit avisats de la importància de cada partit i sabent el que es jugaven.\nLuis Suárez, en una jugada del partit davant de l'Elx / EFE\nL'Atlètic de Madrid ha avisat diverses vegades abans de fer el primer. Fins i tot, li han anul·lat un gol a Luis Suárez per fora de joc. Al minut 23, una entrada per la banda esquerra de Carrasco que el belga ha enviat a Marcos Llorente amb una gran passada, ha obert el marcador. Primera mitja hora de partit i els de Simeone ja guanyaven al Martínez Valero. Abans de marxar al descans, el VAR ha hagut de revisar una altra jugada de l'Atlètic, on finalment s'ha dictaminat que no hi havia penal després que l'àrbitre l'assenyalés per unes suposades mans.\nFidel falla un penal en el descompte\nLa segona part ha permès l'Elx refer-se una mica i buscar l'empat en diferents jugades a pilota parada. La insistència dels locals, que també sabien el que s'estan jugant en aquest tram final de la temporada, han aconseguit fer patir als del cholo en els últims minuts de partit.\nUnes mans de Trippier ha sembrat el caos quan el partit tocava el minut 90. L'Elx tenia l'oportunitat d'empatar el partit mitjançant una falta des del costat esquerre. La falta ha provocat unes altres mans, aquest cop dintre de l'àrea, de Marcos Llorente, que han concedit a l'Elx un penal al 91'.\nJugada on Fidel Chaves ha estavellat contra el pal un penal al minut 91 / EFE\nAmb la pena màxima, el conjunt de Fran Escribá tenia l'oportunitat d'empatar el partit. Fidel ha estat l'encarregat de xutar un penal que finalment el jugador ha estavellat contra el pal esquerre de la porteria d'Oblak. L'Elx ha perdut l'oportunitat de dormir fora dels llocs de descens i de complicar-li a l'Atlètic de Madrid la competició. Un pal ha evitat que els matalassers rebessin un altre pal.\nImatge principal: Marcos Llorente, en una jugada del partit davant l'Elx / EFE\nBARÇA Comença l'operació Neymar: primeres converses Barça-PSG Ignasi Noguer\nBARÇA Brutal missatge de Messi per afegir-se al boicot del futbol a les xarxes socials Ignasi Noguer


recomana.cat - Crítica de l'obra: El llarg dinar de Nadal | La Ruta 40 recupera a un gran autor mig oblidat a casa nostra, i ens convida a un commovedor dinar de Nadal per Ramon Oliver\nA Thorton Wilder el teniem massa oblidat, malgrat tractar-se d’un dels grans del teatre nord-americà del segle XX. I malgrat que el mateix Orson Welles, reconeixia la influència que havia exercit al seu cinema: a “Ciutadà Kane”, hi ha una escena d’esmorzar matrimonial directament inspirada en aquest text, les petjades del qual són també ben detectables a “L’esplendor dels Amberson”. Però per sort, Wilder torna a ser ara entre nosaltres gràcies a aquesta petita joia escènica recuperada per la companya La Ruta 40 amb notables dosis de talent i sensibilitat. L’autor de “La nostra ciutat” ( probablement, la seva obra mestra, i la més representada de les seves peces teatrals) i “The Machmaker” ( l’argument de la qual va inspirar el cèlebre musical “Hello, Dolly!”) no necessita més de 60 minuts - quan l’obra es va representar per primer cop, tot just arribava als tres quarts d’hora- per tal d’explicar nos de forma commovedora ni més ni menys que 90 anys de la història d’una família que, d’una banda, i com els mateixos Amberson de Welles, se’ns presenta com una família genuïnament nordamericana que d’alguna manera reflecteix els canvis viscuts per la societat del seu país entre l’últim terç del segle XIX i les primeres dècades del segle XX. Però que , d’altra banda, és també una família com qualsevol altra més propera temporalment i geogràficament que us pugui venir al cap. Tres generacions passaran al voltant d’aquesta taula de Nadal, els comensals de la qual envelleixen davant els nostres ulls de vegades en qüestió de segons, i sense necessitat de cap maquillatge: també en aquest sentit, el treball interpretatiu resulta ben destacable. I quan a aquests personatges els hi toqui fer el “mutis” definitiu , ho faran sortint discretament per una porta lateral que, un cop travessada, ja no pot tornar-se a travessar en sentit contrari. De vegades ( i aquest, és un altra gran encert de la proposta) , l’angoixa dels vius fa que els ja quasi moribunds es prenguin un temps de petita pròrroga , i tornin a seure a taula una estoneta més. Però a la curta o a la llarga, i com ens passarà a nosaltres mateixos, tots acaben dirigint les seves passes cap a aquesta porta oberta sempre de bat a bat. I és que el temps, és l’únic veritable amfitrió d’aquest àpat nadalenc.


A favor del periodisme local – Jordi Cuadras\n(Article publicat a Anoiadiari.cat el 09/07/13)\nIgualada va ser la seu, fa dos divendres, de la gala d’entrega dels Premis de Comunicació Local que anualment lliura la Diputació de Barcelona. Un acte organitzat amb tota la pompa al Teatre Municipal l’Ateneu i que va servir per reconèixer els millors treballs periodístics de ràdio, premsa i televisió del 2012 entre els mitjans que s’hi havien presentat, a més d’un premi a la millor iniciativa d’informació municipal i un reconeixement a una trajectòria individual. És tot un orgull que la comunicació local de la província tingui els seus propis guardons i es valori el periodisme de proximitat, encara que sigui per un dia. Ara bé, la realitat no és gens pomposa i les coses són d’un altre color.\nNomés posant la mirada sobre Igualada, en l’últim any s’ha tancat una televisió, han caigut dos diaris de paper i la ciutat ha perdut fins a tres corresponsalies que projectaven les notícies d’aquí a l’exterior. A l’altre costat de la balança, ha nascut un nou diari digital. El resultat és totalment desequilibrat: hem perdut sis altaveus i només n’hem guanyat un, sense oblidar les dificultats per les que passen els mitjans que fa anys que treballen i són constants en la seva militància amb el periodisme local. Per molts cants que es facin a destacar la importància que té la comunicació local i que, faltaria més, es van poder escoltar al lliurament dels premis, la realitat és la que és.\nMentre els mitjans parlen de les retallades a TV3 i Catalunya Ràdio i dels acomiadaments a La Xarxa o a l’Agència Catalana de Notícies, hi ha tot un teixit de premsa local que es va desfent silenciosament i que ens hauria de peocupar, tan o més, que el teixit periodístic nacional. I és que el dia a dia d’una ciutat o d’una comarca només pot ser seguit i explicat pels mitjans i els periodistes del territori, que són els qui el trepitjen i en coneixen bé el seu passat i present, el que els permet fer una notícia contextualitzada i amb totes les fonts d’informació. Per entendre’ns, periodisme local no és el que fa TV3 o el mitjà nacional de torn quan parla de nosaltres i en fa la típica peça pel Telenotícies que sovint és un servilisme a qui l’encarrega i no pas un treball periodístic profund, per molt contents que estiguem de veure que ens fan cas.\nÉs cert que és força difícil que els mitjans locals tinguin una gran rendibilitat econòmica (poden equilibrar ingressos i despeses) i no m’atreveria a dir quants en necessitem però són una eina amb una gran rendibilitat social perquè són una peça més de la cohesió social que necessita qualsevol territori. Primer de tot, per estar informats i tenir les claus per opinar i generar debat sobre el que passa a casa nostra, i en segon lloc pels mateixos anunciants i empreses que difícilment podrien assumir la inversió de publicitar-se a un mitjà nacional. El periodisme local fa possible establir aquesta xarxa i diàleg entre uns i altres i reunir en un mateix espai diari o setmanal el moviment polític, social, cultural o esportiu d’una ciutat. En definitiva, fomenta una coneixença entre els ciutadans i promou un sentiment de pertinença i arrelament a un territori difícil d’aconseguir per altres bandes i que crec totalment necessari per enriquir-nos com a societat.\nPer moltes vegades que s’hagi dit, no està de més tornar a recordar que una societat amb diversitat de mitjans de comunicació i periodistes és una societat que guanya llibertat, diversitat de pensament, capacitat crítica i pressiona per la transparència informativa dels seus principals agents. L’altra cara de la moneda és una societat adormida que no conegui el dia a dia del seu voltant i que només faci cas del qui cridi més fort, de les polèmiques més sensacionalistes o dels comunicats i notes de premsa oficials. A segons qui potser això ja li va bé perquè li genera menys incomoditats. Ara bé, jo prefereixo el primer model i això està a les mans dels periodistes que hem de saber com reinventar la professió per sortir del tsunami que tenim a sobre però també de tots i cadascun dels ciutadans que són, en definitiva, els qui trien si consumir o no la informació de proximitat que els explica què passa allà on viuen.\nFotos de l’European Balloon Festival


Ona Blasco (2) i Marc Altarriba campions de la Copa d’Espanya a Tenerife – Federacio Catalana Esquaix\nOna Blasco (2) i Marc Altarriba campions de la Copa d’Espanya a Tenerife Reviewed by Momizat on Oct 04 . Les instal·lacions del Real Club Náutico de Tenerife i del Pavelló Municipal d'Esports van acollir els passats dies 1 al 3 d'Octubre la Copa d'Espanya d'esquaix Les instal·lacions del Real Club Náutico de Tenerife i del Pavelló Municipal d'Esports van acollir els passats dies 1 al 3 d'Octubre la Copa d'Espanya d'esquaix Rating: 0\nOna Blasco (2) i Marc Altarriba campions de la Copa d’Espanya a Tenerife\nLes instal·lacions del Real Club Náutico de Tenerife i del Pavelló Municipal d’Esports van acollir els passats dies 1 al 3 d’Octubre la Copa d’Espanya d’esquaix a les categories sots 11, 15 i 19, amb la presència de 18 esportistes representants de la Federació Catalana, dels prop de 100 inscrits, una participació récord en tornejos júnior.\nA la categoria sots 11 masculina la victòria se la va endur el jugador local Rafael Segovia al derrotar a la final al jugador del Malibú Esportiu de Sabadell Andreu Mestre per 3 jocs a 0, amb parcials d’11/7, 11/8 i 11/7. Prèviament a les semifinals Mestre es va imposar al galleg Mauro Vilas per 3 jocs a 1. Tercera posició per Vilas, que va derrotar al local Miguel Ripollés al partit pel tercer lloc. Cal destacar la cinquena posició final de l’andorrà del Gestsquash Izan Baños. Baños va caure als quarts de final davant Mestre per 3 jocs a 1, per guanyar després els partits per la cinquena posició davnt el galleg Tiago Vilas i el jugador del Mèlich SportsClub de Sant Just Desvern Oriol Mora, sisè classificat final.\nA la categoria sots 11 femenina, sense representació catalana, victòria clara de la gallega Andrea González, segona posició per Sofía Sansón i tercera per Daniela Oramas, les dues de Tenerife.\nA la categoria sots 15 masculina final catalana, entre el sabadellenc Marc Altarriba (Malibú / BGS) i Oriol Sàlvia (Mèlich), amb victòria pel primer per 3 jocs a 1, amb parcials de 5/11, 11/5, 11/5 i 13/11, en 60 minuts de joc. A les semifinals, Altarriba es va imposar al madrileny Javier Fraser, mentre que Sàlvia va fer el mateix amb el valencià Alex Boni, ambdós per 3 a 0. Meritòria cinquena posició per Bernat Serna (Esportiu Rocafort), després de caure als quarts de final davant Sàlvia, va aconseguir la cinquena posició a l’imposar-se a Alejandro Hernández i Nicolás Merino, de Canàries i palència respectivament. Els jugadors del Mèlich Pol Asensio i Arnau puiggròs van finalitzar a la 21ª i 23ª posició respectivament.\nA la categoria sots 15 femenina domini clar de la jugadora de Lloret de Mar Ona Blasco (Squash Project). Blasco no va cedir cap joc en tot el torneig, imposant-se a la final a l’andalusa Estela Martín amb parcials d’11/2, 11/1 i 11/1. A les semifinals Blasco va derrotar a la local Danila Morales, mentre que Martín va fer el mateix amb la catalana resident a Luxemburg Elisenda Ruiz-Kaiser (Squash Project). Tercera posició final per Ruiz-Kaiser, a l’imposar-se a Morales per 3 jocs a 0.\nA la categoria sots 19 masculina igualadíssima final entre Nacho <Fajardo (Esquaix Igualada) i l’andal´ús Álvaro Martín, amb victòria pel segon per 3 jocs a 2, amb parcials d’11/6, 9/11, 11/6, 10/12 I 12/10, en 82 minuts de joc, i una pilota de partit salvada per Martín. A les semifinals Martín va superar al murcià Adrián gracia per 3 jocs a 1, mentre que Fajardo va fer el mateix amb el jove Hugo Lafuente per 3 jocs a 2, en un partit molt disputat. Gracia es va endur la tercera posició al superar Lafuente per 3 a 0. El jugador Búlgar resident a Barcelona Philip Georgiev (Club Ciudad Diagonal / BGS) va finalitzar a la cinquena posició, després de caure als quarts de final davant Lafuente, es va imposar a Joan Serna (Malibú / BGS) i al valencià Ernesto revert, a la lluita pels llocs. Oriol Herrero (Malibú) va finalitzar a la setena posició, per davant de Serna, vuitè. Meritòria 15ª plaça per Aniol Germà (Triops Banyoles), mentre que Aleix Romero (C.N.Sant Andreu) va finalitzar 21è.\nFinalment, a la categoria sots 19 femenina victòria també per Ona Blasco, al derrotar a la final a la gallega Icía Riveiro per 3 jocs a 1, remuntant el joc inicial, amb parcials de 8/11, 11/7, 11/2 i 11/3 en 36 minuts de joc. A les semifinals, Blasco es va imposar a E. Marín mentre que Riveiro va fer el mateix amb la gallega Sofía Rodríguez. Montse Fajardo (Igualada) va finalitzar a la cinquena posició, després de caure als quarts de final davant Riveiro i imposar-se a la canària Malena López i a la murciana Angela Gracia ambdues per 3 a 0 a la lluita pels llocs. E.Ruiz Kaiser va finalitzar a la 14ª posició.


Concert de l’Escolania de Montserrat — Ajuntament de Riner\nConcert de l’Escolania de Montserrat https://riner.ddl.net/actualitat/noticies/concert-de-l2019escolania-de-montserrat https://riner.ddl.net/actualitat/noticies/concert-de-l2019escolania-de-montserrat/@@download/image/HLJU0590 (14).JPG\nRiner, un any més, va formar part del Festival de Música Antiga dels Pirineus.\nGràcies a això, i a la bona predisposició i col·laboració de la comunitat benedictina del Miracle, es va viure un concert dels que quedaran a la memòria com un dels grans actes realitzats al Miracle i a Riner.\nEl diumenge 1 de juliol, de bon matí, va arribar al Miracle l’Escolania de Montserrat, formada per més de seixanta músics.\nSeguidament, i per primera vegada, els escolans van assistir a la missa del Miracle. Van interpretar una peça a l’ofertori i una peça a la comunió, un tastet del concert de la tarda. El cant dels goigs del Miracle va emocionar tots els assistents.\nA dos quarts de sis, i davant de més de dues-centes persones, el Xavi va oferir la visita guiada en què es va donar a conèixer la història del Miracle.\nS’anava acostant l’hora del concert i l’afluència de persones era constant.\nJust abans de les set, el Xavier Poch va dirigir unes paraules de benvinguda i seguidament va començar el concert, en una església plena de gom a gom, com poques vegades s’havia vist. Per primera vegada, en un concert dins el santuari, que feia un goig digne de les grans ocasions, s’hi van col·locar unes cinc-centes persones!\nUn concert que va fer vibrar tothom i més quan, per cloure el concert i amb tothom dret, l’Escolania i el públic van cantar conjuntament unes estrofes del “Virolai”, que ressonava enmig de les parets del Miracle de forma espectacular.\nEn sortir del concert, a la plaça del Miracle es van oferir begudes i coca i xocolata per a tothom, fet que va propiciar que les tertúlies s’allarguessin fins ben entrat el vespre, amb una plaça que feia goig de veure.\nDe nou, i seguint el camí iniciat en una aposta decidida de l’Ajuntament de Riner per donar a conèixer el nostre patrimoni també des de la vessant més cultural i musical, es va viure un gran concert. D’aquesta manera, el Miracle i Riner, mica en mica, es van situant en un lloc destacat del mapa musical i cultural del nostre país.


Bartumeu aposta per encarar el debat de les competències amb una reforma de la Constitució - FÒRUM.ad\nBartumeu aposta per encarar el debat de les competències amb una reforma de la Constitució\nOn: 17/01/14 13:20\nEl president del grup parlamentari mixt, Jaume Bartumeu, considera que el text que va presentar el Govern sobre la reforma de les competències planteja ‘una reforma disfressada de la Constitució’. Així Bartumeu ha assegurat que caldria presentar aquesta qüestió clarament, i que ‘s’hauria de tornar a fer la taula tripartida per aclarir si volem o no reformar aquest punt de la Constitució’, i ha reconegut que ‘jo ja li dic que sí, que nosaltres entenem que han passat vint anys i s’ha de reformar la Constitució en l’àmbit de les competències comunals’. No obstant, també sospita que el Govern ‘deixarà aparcat’ aquest tema perquè ‘l’ha encarat malament i ara comença l’hora de comptar vots des del matí fins la nit’.\nLa reforma de les competències és una qüestió que tal com assegura el president del grup parlamentari mixt, Jaume Bartumeu, va tractar àmpliament durant la seva legislatura i va començar a analitzar-les una per una. Assegura que durant les negociacions amb els cònsols ‘s’havia avançat molt i hi ha dossiers i actes de les reunions’, però que el canvi de Govern i la circumstància que Toni Martí que hi havia participat com a cònsol fos elegit cap de Govern, fa que ‘el nou cap de Govern canviï un discurs que tenia quan estava assentat a la mateixa taula amb el nostre Govern’.\nBartumeu creu que el text que ha presentat l’actual Executiu als comuns ‘sota la base de la coordinació’ sigui ‘una reforma de la Constitució sense dir-ho’. Considera que ‘s’està intentant buidar part de les competències’ però ‘sense aclarir que el que cal és un procés de reforma de la Constitució’. Per aquest motiu pensa que s’hauria de tornar a reunir la taula tripartida, amb el Consell General, els comuns i el Govern, ‘per aclarir si volem o no una reforma de l’article 6 de la Constitució’. En aquest punt el president del grup mixt s’ha mostrat molt contundent i ha reconegut que ‘jo ja li dic que sí’ perquè afirma que ‘han passat 20 anys i s’ha de reformar la Constitució en l’àmbit de les competències comunals’.\nTot i això, alhora dubta que aquest debat es faci i sospita que la reforma de les competències quedarà ‘aparcada’ aquesta legislatura. Bartumeu ha explicat que ‘per les desautoritzacions que s’han fet al ministre de la Presidència entenc que es vol posar el tap a l’esquella i deixar-ho aparcat’. De fet, el conseller general assenyala que la qüestió havia de ser un dels temes cabdals de la legislatura però que ‘l’han encarat malament i ara que comença l’hora de comptar vots des del matí fins a la nit ho deuran deixar aparcat’. Ara bé, Bartumeu assegura que ‘és el que penso, però no ho desitjo. Tant de bo m’equivoqui i es pugui començar una negociació seriosa sobre aquesta qüestió, perquè el país la necessita’.\nPrevious Post: Més de 20 milions de visites en dos dies al vídeo del nadó diabòlic\nNext Post: Els sindicats de la Funció Pública sortiran al carrer


Museu del Disseny archivos - Cetrencada\nLes Glòries, plena d’entrebancs\nLes GlòriesMercat dels EncantsMuseu del Dissenyprojecte urbanísticTorre Agbar\nEl projecte urbanístic, que pretenia fer realitat els plans d’Ildefons Cerdà, ha topat amb una sèrie de dificultats tècniques que allargaran encara més les obres i les molèsties que causen a la transitada zona.\nLes obres de Les Glòries contrasten amb alguns emblemes de la ciutat, com la Torre Agbar o el Museu del Disseny. La convivència dels veïns amb aquest projecte va per llarg: a l’octubre d’aquest mateix any va anunciar-se que la finalització del projecte s’allargaria 18 mesos més (havia d’acabar-se l’any 2017, en principi). La causa: la necessitat de perforar el futur pas soterrat un metre i mig més avall per raons tècniques.\nLa dinàmica de la plaça es veu marcada per una ziga-zaga de passos de vianants i carrils en obres, que dificulten el pas d’aquells que hi transiten. De totes maneres, els barcelonins ja poden gaudir d’elements provisionals que s’han anat instal·lant, com espais enjardinats o zones esportives. No cal oblidar, també, punts propers com el Mercat dels Encants.\nAquestes obres suposen la utilització d’una gran part del pressupost en inversions municipals de què disposa la ciutat, fet que crea controvèrsia.\nVisualitza el fotoreportatge\nUn segle de fotografia de moda clàssica i contemporània\nbarcelonaExposició fotogràficaFotografia de modaMuseu del Disseny\nEVA RUZ (@evars21)\nLa fotografia de moda sempre ha estat una resposta a la demanda de marques, dissenyadors, editorials i empreses. Amb l’exposició Distinció. Un segle de fotografia de moda, es dóna visibilitat al principal mitjà de difusió de la moda del segle XX.\nFotografia de la secció «Paisatges». PEP ÀVILA\nTrenta-vuit autors, quatre-centes seixanta-quatre fotografies i un segle de moda. Tots ells conflueixen en el Museu del Disseny de Barcelona, l’escenari que acull l’exposició temporal Distinció. Un segle de fotografia de moda des de novembre de 2015 fins al març de 2015. L’objectiu és donar visibilitat a un tipus de fotografia que no es tendeix a concebre com a gènere autònom. És per això que pot dividir-se en diferents àmbits que l’exposició il·lustra a mode de seccions: a cada àmbit li correspon una sala. Així, hi ha set espais dedicats a Fotografia i moda abans de la fotografia de moda, Nova visió, Interiors i exteriors, Moviments, Escenificacions i Ficcions, Identitat i Diferència i Paisatges.\nPer què ‘Distinció’? El Comissari de l’exposició, Juan Naranjo, explica que no té només a veure amb l’associació clàssica entre moda i elegància: “Hem utilitzat aquest terme també per designar allò que és diferent, pel creador que s’escapa de la producció del seu temps i connecta la seva obra amb l’art d’avantguarda”. L’espectador, per tant, pot gaudir alhora tant del material clàssic com de les produccions artístiques contemporànies.\nL’exposició està pensada perquè tots els públics puguin entendre un segle de moda que inclou diferents concepcions i vessants artístiques. De fet, la mostra inclou un recorregut per a persones amb diversitat funcional visual. Aixi, cada sala conté una imatge per a l’exploració tàctil i sonora a través d’una audiodescripció en format mp3. Amb aquesta iniciativa, el Museu del Disseny assegura un espai que, veritablement, poden gaudir tots els públics.


Estàs interessat en Wrangler Logo? En aquests moments el producte està en estoc a dressinn, la teva botiga online de moda . A dressinn trobaràs tot tipus de productes de moda de la marca Wrangler. No esperis més i gaudeix del Wrangler Logo en molts pocs clics. Descobreix a dressinn una àmplia varietat de material de moda avui mateix!


CTR SISTEMA LINEAL - boadaenergia.com\nEl Sistema Lineal de Carandini es compon d'un carril de suport per a muntatge continu. S'hi s'acoblen les lluminàries, de manera senzilla i sense eines, per formar el sistema complet d'enllumenat.\nEs tracta d'un sistema de gran flexibilitat ja que el carril es fixa al llarg de tota la instal·lació i les lluminàries es poden acoblar en qualsevol punt del mateix, il·luminant de manera eficient i amb una gran uniformitat les àrees que siguin necessàries.\nGràcies a l'última generació de tecnologia LED i la qualitat de les òptiques, aquest sistema d'il·luminació pot donar solució a una gran varietat d'espais interiors com magatzems, naus industrials o centres logístics.\nMuntatge ràpid i sense eines.\nPes del carril i lluminària mínims.\nPossibilitat de canviar els elements del sistema en qualsevol punt del carril.\nCONTROL TÈRMIC LED\nUNE EN 60598-1: 2009 i UNE EN 60598-2-3: 1999\nUNE EN 62.384: 2007 i UNE 61347-2-13: 2007\nNorma Requeriments de Rendiment de Mòduls LED:\nIEC - 62.717: 2014


ᐅ Posicionament web Puçol - Posicionament Google SEO Puçol\nLi oferim un servei de posicionament web Puçol potent i eficaç, que garanteix els millors resultats de posicionament a Google.\nExperts en posicionament web Puçol\nEl nostre posicionament web Puçol va de bones pràctiques, metodologia contrastada i experts en estratègies SEO nacional i internacional. El nostre equip professional a Puçol analitza i confecciona en cada cas una proposta a mida sobre l’estratègia SEO On-page i Off-page més adient i que millor encaixa amb les necessitats del client i els seus objectius en aquest sentit.\nPosicionament web Puçol amb màximes garanties\nEls nostres resultats en posicionament web Puçol els podem demostrar amb els nostres casos d’èxit reals i vigents, gràcies a la nostra gran experiència en aquest sector i gran quantitat de clients que confien en el nostre posicionament web Puçol.\nEstratègies SEO Google de Gestinet. El millor posicionament web Puçol\nEl nostre objectiu a l’hora de crear una estratègia SEO Puçol és aconseguir els millors resultats en la generació de trànsit potencial i sa des dels cercadors, sobretot el posicionament Google, cap a la pàgina web del client. La conversió d’aquest trànsit nou potencial en client nou aconseguit, és l’estratègia On-page que també cal abordar per assegurar-nos l’èxit i tancar el procés consolidant l’estratègia dissenyada.\nA l’igual que el Manteniment informàtic és vital per a qualsevol empresa avui dia, la seva estratègia SEO de posicionament web Puçol també forma part de quelcom vital i necessari per a la seva supervivència o en cas contrari, òbviament pot tenir els dies comptats.\nMetodologia pròpia en posicionament web Puçol\nEl nostre secret és tractar el posicionament web Puçol com a metodologia i filosofia dins el nostre ADN i plasmar-ho a l’hora de crear i optimitzar les pàgines web que realitzem. Utilitzem en tot moment metodologia pròpia, tècniques i estratègies SEO contrastades i vigents, amb les màximes garanties d’èxit i sense riscos. Mai hem tingut una pàgina web penalitzada i en tots els casos realitzem una estratègia SEO a mida amb les màximes garanties per a consolidar els objectius marcats.\nAixí doncs, el posicionament web Puçol és una forma de fer les coses, una metodologia constant i una filosofia que cal desenvolupar en cada disseny web, optimització web i projecte en aquest sentit. Aquesta metodologia i filosofia de treball és el resultat de tants anys d’experiència en el servei de posicionament web Puçol, i només es pot assolir entenent i transpirant durant tant de temps els paràmetres, motius i estratègies de posicionament web Puçol òptimes i exitoses que Google contempla en el seu posicionament natural, en evolució constant.\nMetodologia de posicionament web Puçol pròpia, tècniques i estratègies SEO contrastades.\nEls millors resultats en la generació de trànsit potencial mitjançant el posicionament web Puçol.\nPropostes de posicionament web Puçol a mida sobre l’estratègia SEO On-page i Off-page.\nBones pràctiques, metodologia contrastada i experts en estratègies posicionament web SEO Puçol.\nPuçol i el seu posicionament web\nCada ubicació i zona geogràfica te un tractament específic a nivell SEO Google i això afecta directament en una gran majoria d’estratègies de posicionament web Puçol que desenvolupem, tant sigui pel volum i tipus de competència, com tipus de sector, activitat, etc... Cal tractar cada projecte i estratègia de posicionament web Puçol de forma personalitzada i a mida, només així es pot garantir l’èxit de la mateixa i aconseguir els resultats en posicionament web Puçol esperats.\nGestinet ❤ Posicionament web Puçol\nSi, ho reconeixem, som addictes i ens apassiona el cercador Google des dels seus inicis, i les estratègies de superació constant que dissenyem per tal que cada client sobresurti dins el Posicionament dins Google, evolucionant-les amb el temps per tal de millorar i optimitzar resultats constantment. Val a dir que a Puçol comptem amb clients que són models de negoci online i gairebé la única captació de client potencial és via posicionament Google, amb l’exigència i pressió que això comporta.


▷ PLA d'IGUALTAT ➤ OBLIGAT per a EMPRESES【2021】\nQuè és un Pla d’Igualtat? La meva empresa n’ha de fer un?\nQuè és un Pla d’Igualtat?\nUn pla d’igualtat és un conjunt ordenat de mesures, adoptades després de dur a terme una diagnosi de situació, que serveixen per assolir la igualtat de tracte i d’oportunitats entre dones i homes a l’empresa, eliminant qualsevol tipus de discriminació per raó de sexe, entre elles la salarial. Els plans d’igualtat fixen els objectius concrets d’igualtat que s’han d’assolir, les estratègies i les pràctiques que s’han d’adoptar per a la seva consecució, així com l’establiment de sistemes eficaços de seguiment i avaluació dels objectius fixats.\nL’origen de l’actual Pla d’Igualtat\nEl Real Decret-llei 6/2019, que es va publicar el 7 de març del 2019, contempla les obligacions de portar a terme un registre que hauran de fer les empreses per garantir la igualtat de tracte entre homes i dones, i va entrar en funcionament ja fa quasi un any.\nInicialment la llei 03/2007 que va ser pionera en tenir com a objectiu el principi d’igualtat de tracte i oportunitats entre homes i dones, però aquesta norma no va bastar, ja que va obtenir uns resultats molt discrets, i ha sigut necessari implantar una norma més exigent que garanteixi aquests objectius d’igualtat.\nQuè has de tenir en compte avui?\nA partir del 07 de març 2021 les empreses de més de 100 persones treballadores, han d’elaborar i aplicar un pla d’igualtat. Aquest pla ha de contenir mesures avaluables dirigides a eliminar els obstacles que impedeixen i dificultin la igualtat efectiva entre homes i dones.\nQuè ha d’incloure un Pla d’Igualtat?\nAmb caràcter previ, s’ha d’elaborar un diagnòstic que ha de contenir matèries com són els processos de selecció i contractació, classificació professional, formació, promoció, condicions de treball (inclosa l’auditoria salarial entre dones i homes), retribucions, i prevenció de l’assetjament sexual i per raó de sexe.\nAmb aquest diagnòstic, l’empresa facilita les dades i la informació necessària, que haurà de registrar, en l’anomenat “Registre de Plans d’Igualtat de les Empreses”, que és obligatori per les empreses que han de fer aquesta inscripció dels seus plans d’igualtat, en el mencionat registre.\nLa resta d’empreses, que tinguin inferior plantilla, menys de 50, per a elles, tindrà caràcter voluntari la presentació d’aquest registre.\nPer a qui és obligatori el Pla d’Igualtat?\nEmpreses de més de 150 persones treballadores i fins a 250, ja van començar-ho a fer l’any passat. L’obligació començava a partir del 07-03-2020.\nEmpreses de més de 100 i fins a 150 persones treballadores, hauran de fer-ho a partir del 07-03-2021.\nEmpreses de 50 a 100 persones treballadores disposaran fins al 2022 per a realitzar-lo.\nLes sancions per absència del Pla d’Igualtat\nEl no tenir fet aquest registre implicarà sancions de mínim 626 € i màxim 6.250 €.


El Grup Demòcrata i PP demanen condemnar els actes vandàlics de la marxa d’Ens Plantem | betevé Web\ndissabte 6 de maig, 2017 , 19.11\nSònia Recasens reclama al govern municipal que “posi fi al discurs que criminalitza el turisme” i Alberto Fernández Díaz li exigeix que es presenti com a acusació particular\nEl Grup Municipal Demòcrata ha exigit aquest dissabte en un comunicat que el govern municipal condemni els actes vandàlics d'un grup de persones contra hotels al Poblenou que van tenir lloc aquest divendres després de la manifestació convocada per la plataforma veïnal Ens Plantem per rebutjar la massificació turística. El Grup Municipal del PP se suma a aquesta exigència, i a més, reclama al consistori que es preenti com acusació particular conta els autors dels actes vandàlics.\nLa regidora dels Demòcrates Sònia Recasens reclama també que el govern municipal "posi fi al discurs que criminalitza el turisme". També afegeix que cal que es prenguin mesures immediates per regular el sector turístic, ja que, assegura, Barcelona necessita el turisme "per continuar generant llocs de treball i progrés econòmic i social".\nLa mobilització, sota el lema "Els hotels enfonsen el barri", va acabar amb aldarulls i alguns manifestants van tirar pintura i un pot de fum a diversos hotels i hostals. Segons Recasens, la manifestació va acabar amb "greus aldarulls" i un atac a dos hotels de la zona amb pots de fum i altres objectes llançats per "persones no controlades". En aquest sentit, la formació demòcrata demana a l'Ajuntament que actuï davant d'aquests fets, ja que, afirmen, "només donen oxigen a aquest tipus de plataformes".\nDels del PP també han exigit al govern municipal que "es prenguin mesures perquè aquests casos de violència no tornin a succeir". Per això també reclama que es presenti com acusació particular contra els autors dels actes vandàlics contra diversos hotels del Poblenou. Alberto Fernández Díaz, a més, ha acusat la CUP "d'apadrinar els disturbis".\nEns Plantem considera desproporcionada l'actuació policial\nLa plataforma Ens Plantem ha expressat aquest dissabte en un comunicat que els Mossos d'Esquadra van actuar de manera "desproporcionada", ja que, asseguren, es van identificar vuit persones —cinc menors— i no es va trobar "cap prova inculpatòria". També afegeixen que continuaran mobilitzant-se perquè el barri no es converteixi en un "parc temàtic on explotar els negocis de consum".\n— #EnsPlantem (@EnsPlantemP9) 6 de maig de 2017\nAlberto Fernández DíazmanifestacionsMossos d'Esquadra


25è aniversari del Torneig de bàsquet 3x3\nSitges | 11-08-2018 fins 12-08-2018 | Diferents horaris\nEls dies 11 i 12 d’agost 400 jugadors i jugadores d’un centenar d'equips provinents de Catalunya, de l’Estat i d’altres països com Suïssa o Andorra competiran a la Plaça de la Fragata. Les inscripcions es poden formalitzar fins al 9 d’agost. Les finals de Sitges, tant júnior com sènior, es podran seguir en directe a través de la Xarxa de Televisions Locals el dissabte 11 d'agost a les set de la tarda.\nEl torneig de bàsquet 3x3 celebrarà els dies 11 i 12 d’agost el seu 25è aniversari amb projecció internacional. La competició, organitzada pel Club Bàsquet Sitges i el Club Esportiu Sitgetà de Basquetbol, arribarà al seu primer quart de segle amb novetats com la participació per primera vegada d'equips europeus com Suècia i Andorra, ja que 2018 el torneig s'emmarca dins el circuit de la FIBA i això permet jugar a clubs d'altres països.\nUn centenar d'equips i 400 jugadors i jugadores de diferents edats disputaran la competició que tindrà lloc al llarg de dos dies a la plaça de La Fragata a partir de les deu del matí. Com a novetat, dissabte 11 d'agost, es jugaran les categories júniors (U18) i sèniors tant masculines com femenines i les finals seran a les 19 hores. Diumenge, 12 d'agost, es disputaran les categories mini, infantil, cadet i veterans i les finals seran també a les 19 hores. Aquest any, per primera vegada, les finals tant júnior com sènior, es podran seguir en directe a través de la Xarxa de Televisions Locals el dissabte 11 d'agost a les set de la tarda.\nEnguany, la competició seguirà el reglament de la Federació Internacional de Bàsquet (FIBA). Els equips formats, com a màxim per 4 esportistes, jugaran partits a un màxim de 21 punts i tindran una duració màxima de 10 minuts. Les inscripcions estan obertes i es poden formalitzar fins al 9 d'agost a les 23.59 hores a la pàgina web https://sitges.3x3basquetcatala.cat/t/circuit33fcbqsitges/inscription.\nEl 3x3 de Sitges és un dels torneigs més veterans i s'ha convertit en una competició esperada de la pretemporada per als jugadors i jugadores. A Sitges, no només hi arriben esportistes, sinó també familiars i acompanyants. L'Ajuntament de Sitges i la Federació Catalana de Bàsquet donen suport, com cada any, al torneig juntament amb empreses i comerços de la vila. La competició també compta amb el suport de la Diputació de Barcelona.\n3x3 de bàsquet, prova oficial del Circuit 3x3 FCBQ\nSetè Cicle de Cinema sobre la deportació als camps nazis\nExposició Donart 2019\nDia Internacional de les Dones del Vendrell\n“Espais desnonats”, de Josep Ignasi Oms Llohis\nLa importància de l’aigua al Penedès\nCicle Fem Empresa\nAvis! Per protegir la teva intimitat, abans de continuar volem assegurar-nos que saps que, tant nosaltres com els nostres col·laboradors, utilitzem les “cookies” a la web per millorar la teva experiència de lectura.


la serp blanca: Bits o vinil?\nFa uns dies David Morlà va publicar en Núvol un article molt interessant, Per què torna el vinil?, sobre el revival que està experimentant l’entranyable LP. Cada vegada es reediten més gravacions en aquest format i més grups de música actuals editen les seues gravacions tant en vinil com en format digital. En aquesta recuperació o retorn hi ha influït que els discos de vinil tenen un atractiu indubtable com a objecte físic i estètic, clarament palpable i visible, a diferència de l’arxiu de bits emmagatzemat al disc dur d’un ordinador o d’un reproductor de mp3, o en un CD.\n(article publicat en Núvol)\nAnònim 18 de juny de 2013 a les 12:22\nEl tema de la qualitat dels enregistraments i de la qualitat dels aparells reproductors és un pou sense sola, i és gairebé impossible no caure en tòpics o prejudicis. Goso senyalar, del vostre article, la frivolitat de categoritzar els aparells reproductors pel seu preu. Com amb el menjar, és complicat però no impossible trobar altes qualitats a preus baixos, i és molt fàcil trobar baixos nivells de qualitat a preu alt. Per altra banda, és complicat trobar un tribunal que jutgi justament les qualitats de les coses. Suposant que la qualitat es pugui valorar d'una manera absoluta... Però cada cop es troba menys gent que recordi els sons directes dels instruments, sense passar per amplificadors ni altaveus.\nResumint: hi ha CD meravellosos i LP meravellosos, sempre procedents de bons enregistraments. No tots els aparells reproductors de CD sonen igual. Aneu amb un enregistrament ben fet (millor si és de sons naturals, sense gaire electrònica) a una botiga bona, de les que venen tocadiscos de 6.000€, i que us en facin un tast. Si teniu sort, passareu una bona estona.\nPocs del bons toca-vinils són barats (en tinc un comprat per 5€ a un firaire) , però el resultat sonor acostuma a sorprendre amb alguns discos, per la intensitat de la música que fan sonar.


Nom: TORRE ELISA\nAltres noms: Torre Ros\nAdreça: c/ Vista Alegre, 37\nEdifici aïllat, envoltat de jardí. Consta de planta baixa, dos pisos i coberta que en el centre té una torre, d'una alçada més, amb coberta ceràmica a sis vessants. El conjunt aconsegueix una composició rítmica i harmònica perfecta a partir dels diferents nivells entre els dos mòduls, la torre, la terrassa i l'altra sortida a la part nord.\nPresenta una ornamentació variada amb sòcol de pedra, esgrafiats amb temes florals i filigrana, merlets a la terrassa, motllures, aplacat ceràmic, obertures ogivals i d'altres geminades per pilastres, carteles i barbacana de fusta. Hi ha persianes de llibret i d'enrotllades. Edifici aïllat, envoltat de jardí. Consta de planta baixa, dos pisos i coberta que en el centre té una torre, d'una alçada més, amb coberta ceràmica a sis vessants. El conjunt aconsegueix una composició rítmica i harmònica perfecta a partir dels diferents nivells entre els dos mòduls, la torre, la terrassa i l'altra sortida a la part nord.\nPresenta una ornamentació variada amb sòcol de pedra, esgrafiats amb temes florals i filigrana, merlets a la terrassa, motllures, aplacat ceràmic, obertures ogivals i d'altres geminades per pilastres, carteles i barbacana de fusta. Hi ha persianes de ll...\nAquesta torre va ser construïda com a vivenda d'estiueig. Posteriorment va ser residència de la tercera edat.\nFou la casa particular de l'arquitecte Josep Ros i Ros. Arquitecte municipal de Martorell que treballà per tota la comarca fins pocs anys després de la Guerra Civil.


ButiNET - Cerca\nLa cerca ha trobat 8 coincidències\nLa cerca ha trobat 8 coincidències • Pàgina 1 de 1\n14 feb. 2010, 20:32\nTema: Rànquing - Partides a 51 ???\nA mi l'explicació m'ha convençut. Si és que parlant la gent s'entén...\nJa ens diràs el què.\n14 feb. 2010, 19:49\nContinuo dient que una partida a 51 no es resol tan fàcilment. Una partida a 21 evidentment seria facilíssim que s'acabés amb un dat, però això no passa normalment amb les partides a 51 de ranking que jo he jugat al Butinet (que no són tantes com a 101 però sí unes quantes). Són partides que es jugu...\n10 feb. 2010, 21:42\nTema: ALGUNES DADES SOBRE EL RÀNQUING\nEl que volia dir quan he escrit que només contrava un, per tant només decidia un en realitat, és que si ho mires des del punt de vista d'un jugador "X", el fet que es trobi amb què no ha pogut "dir" res passaria igual si canten els contraris buti i és capot en una de 51 que si els contraris canten i...\n10 feb. 2010, 20:36\njejej mira que cada missatge penso: és l'últim. "Nosaltres" no QjQ, "un" de nosaltres. I si som legals, és decisió unilateral no consensuada :) Però ja us dic, jo tindria més arguments, però l'únic que volia era tornar a tenir les partides de ranking a 51, si no era molta molèstia, almenys fins que ...\n10 feb. 2010, 20:33\nok, em sembla bé jejeje :D De tota manera... si un jugador que només ha fet una única partida i l'ha guanyat (potser ni tan sols perquè és bo sinó perquè el company ho era o per simple sort) està per davant de la gran majoria de jugadors de ranking, que estan per sota dels 1500 punts, no sé si és ma...\n10 feb. 2010, 20:03\nJo no és que vulgui entrar en polèmica. Ja ho havia llegit que es deia que hi havia un jugador que podia ser que no tingués opció amb una buti capa, però és el mateix que en una a 101 en què els contraris canten buti i el company contra i hi ha capa... aquell "pobre" jugador segueix igual... El que ...\n10 feb. 2010, 18:38\nGràcies Carles, Només volia aportar el meu granet de sorra perquè a mi m'agradaria poder seguir-ne jugant, de ranking a 51. I fer reflexionar sobre el fet que no tothom fa servir les eines que hi ha a l'abast amb una finalitat concreta. És més, a vegades des de fora, es pot tenir una visió completam...\n10 feb. 2010, 17:56\nHola, Em deixeu que us expliqui una cosa? Sabeu què faig jo amb les partides de ranking? Jugo contra mi mateixa. No em fixo en el número 1 perquè hi estic molt lluny. Però ara mateix, m'he proposat estar per sobre dels 1500. Per què faig partides de 51? Per diversos motius: a vegades per falta de te...\nOrdena per Tots els resultats1 dia7 dies2 setmanes1 mes3 mesos6 mesos1 any AutorData de l’entradaFòrumTítol del temaAssumpte de l’entrada AscendentDescendent