Tot està per fer! « CATàleg\nEL TEMPS PASSA I LA JOANA BALLA Vídeos refrescants per a l’estiu\n23.32 h #\nEl inici d’un curs sempre , estas a la perspectiva d’allò més important, i desprès a la rutina.Quan van passant els dies vas canviant el xip, coneixes a la gent, comparteixes les seves inquietuds,i fins i tot neix una amistat, hem de tirar endavant amb esforç i constancia ,s’ha consegueix allò que vols.\nI2 VNG Teresa T.\n8.39 h #\nAlgunes paraules que dius ens cal tenir-les presents sempre: inquietuds, esforç, constància, aconseguir… I l’aula és un lloc per a l’amistat també, i tant!\nBenvinguda al curs i al blog,\nI2 VNG Tere\n16.27 h #\nTema dedicat a l´amistat, amistat que si saben cultivar i cuidar mai estarem sols, i que en quuaslevol situció, sempre podren comta amb ells, que tot en sera mes fácil si tenim amb qui compartir les coses,\n[1 VNG Francisco\n13.43 h #\nhola, bon dia a thotom i salutacions a la classe de intermedi 1 de Vilanova.\nI2 VNG Eva\n15.58 h #\nHola,estic molt contenta d’haver començat el curs ,espero que hi vagi igual de bé que l’any passat. Segur que serem un grup molt maco i divertit.\n16.25 h #\nEstic contenta d’haver-me apuntat el curs, i aconseguir el meu objectiu de escriure millor en català i poder ajudar a la meva filla que va tindre la iniciativa de apuntar-me..\nI2 VNG Ana\n17.55 h #\nHola, jo també estic contenta d’haver-me apuntat el curs per poder esciure i parlar millor també per conèixer a persones. Estic il.lusionada espero aprendre molt.\n18.07 h #\nJa som una altra vegada aqui, tenim moltes ganes d’apendre i ja veureu com amb una mica d’esforç tirarem endevant i l’objectiu que ens hem proposat aconseguirem.\nUna forta abraçada a tothom. Adèu.\nl2 VNG Nicolau\n18.10 h #\nEspero que aquest nou curs em doni mes confiança. Il.lusió no em falta. fins la propera classe\nI2 VNG Imen\n19.59 h #\nEspero a tots i a totes un bon inici de curs. Tinc moltes ganes d’esquivar les superficialitats per entrar al fons d’aquest nou procés d’aprenentatge. Gràcies profesora per acollir-nos tant bé ahir a l’aula i també per mantenir el blog. Ara que he après la paraula “ensopegar” crec que ja caminaré millor.\nI2 VGN José\n20.42 h #\nLlegint els vostres comentaris veig que tots penseu el mateix que jo, l’alegria de començar un curs nou, ho fem per què volem, us adoneu quina diferència de quan érem joves i ho havíem de fer per obligació?.\nI2 VNG Salva\n21.58 h #\nBona nit… jo vui que aquet curs en doni més confiança per parlar i escriure el català.\nMai es tard per apendre amb esfoçs i constància s’ha consegueix .\nCal ser constan i no oblidar el nostre objectiu. El suport de la familia i els amics és molt importan, per a mi .\nBon curs a tots/es\n12 VGN Pilar\nHola a tots encara que era una asignatura pendent saber escriure millor el català, em feia una mica de mandra posar-mi.\nDoncs bé ahir vaig tenir una agradable sorpresa, vaig sortir molt contenta.\nCrec que serà una bona experiència personal amb una profe molt enrotllada.\n8.19 h #\nAvui farem la segona classe. Espero que al llarg del curs no s’apagui la flama d’aquesta il·lusió que expresseu.\n15.24 h #\nMolt il•lusionada amb l’iniciï del nou de curs de català, feia molt de temps que no entrava a una aula i fa patxoca veure que hi ha un grup de gent com tu amb ganes d’aprendre i fer noves coneixences.\nAixò vol dir que al final de curs tot haurà estat una experiència satisfactòria, no ho dubto.\nI1VNG Maria Albertos\nBon dia Isabel, Moltes gràcies per l` informació. l`aplicació pel mòbil crec no em servirà, ja que el meu és molt simple, però si que és molt útil.\nTinc moltes ganes d’aprendre i continuar fent-ho, tant de bo hagués començat abans. Llàstima de temps perdut, de veritat, però mai és tard. Tinc un objectiu, i desitjo aconseguir-ho. Mentrestant, vull gaudir d’aquest temps amb tots vosaltres.\nPerò sobretot, recordeu que tot està per fer i tot és possible.\n23.50 h #\nHola a tothom! L’estiu es va acabar i ja comença el curs nou.Espero que aquesta vegada ens quedarem el mateix número d’alumnes fins del final.Crec que estudiarem amb mes anim del any passat i harem d’aprenent mes coses amb l’ajut del nostra estimada profesora!\nI1 VNG Luis\n19.22 h #\nBon dia a tothom! És una llàstima que tinguem curs tot just dues vegades per setmana! Malgrat això, trobo que el curs é molt bo! Petonets i abraçades!\n16.35 h #\nUs recomano aquesta adreça. Hi ha gramàtica, verbs, vocabulari, etc. Doneu un cop d’ull perquè crec que val la pena!!!\nI1VNG Isabel Julià\n17.38 h #\nMoltes gràcies pels vostres comentaris i al Luís per la seva recomanació, hi he donat un cop d’ull i sembla una web interessant.\nEspero que els ànims no decaiguin i que mantingueu la il·lusió i les ganes d’aprendre al llarg de tot el curs.\nEns veiem d’aquí a una estona.\n8.12 h #\nBon dia i salutacions des de I3 VP\n8.14 h #


Per què els gats no poden menjar xocolata | noti Gats\nPer què els gats no poden menjar xocolata\nLaura Torres | | Alimentació\nEls gats són molt curiosos, tant que s'ha de vigilar molt el que es porten a la boca. Hi ha diversos aliments que són tòxics per a ells, de manera que és important que els donem només allò que poden menjar, Ja que en cas contrari podria tenir problemes molt seriosos.\nUn dels dubtes més freqüents que solem tenir quan convivim amb un pelut és la de per què els gats no poden menjar xocolata. Si vols saber-ho, segueix llegint perquè avui anem a desvetllar el misteri.\n1 Què és la teobromida i per què el meu gat no pot menjar xocolata?\n2 Com sé si el meu gat s'ha intoxicat per haver menjat xocolata?\n2.1 Què faig si el meu gat ha menjat xocolata?\n2.2 Quin és el tractament per a la intoxicació per xocolata?\nQuè és la teobromida i per què el meu gat no pot menjar xocolata?\nLa xocolata és perjudicial per a gats i gossos.\nLa xocolata conté cafeïna, teobromina i un elevat contingut en greixos. Sent les formes més tòxiques per als gats el cacau en pols i les rajoles de xocolata per cuinar.\nLa teobromina costat de la cafeïna pertanyen a el grup químic d'alcaloides metilxantines.\nLa teobromina és el component tòxic majoritari de la xocolata i el principal causant d'intoxicacions per ingestió de xocolata en gats i gossos.\nEl teu gat no pot menjar xocolata causa de la seva petita grandària ja que el seu fetge és el d'un carnívor estricte. Això els fa no tenir certs enzims que l'ajudin a metabolitzar algunes substàncies tòxiques, entre elles la teobromina. Així que si la quantitat ingerida ha estat molt elevada, aquest compost s'acumularà a la sang de l'gat. A més l'elevat contingut en greixos pot provocar pancreatitis.\nCom a conseqüència d'aquests factors fan que si el teu gat per un casual es intoxicara la fase de recuperació seria més lenta que en un gos.\nLa xocolata suposa un greu risc de salut per a gats i gossos. la toxicitat d'aquest dependrà de la dosi, és a dir, de la relació de xocolata que menja i el pes del teu gat, a més del percentatge de puresa de la xocolata. Sent la xocolata amb llet és que menys toxicitat té.\nPer tant, si el teu gatet mengés, encara que fos tan sols un trosset d'aquest aliment, la seva vida podria córrer perill.\nCom sé si el meu gat s'ha intoxicat per haver menjat xocolata?\nEls símptomes són molt variats, sent aquests els següents:\nAugment de la tensió arterial.\nPolidípsia (necessitat de beure molta aigua).\nQuè faig si el meu gat ha menjat xocolata?\nEn casos molt greus, és a dir, en aquells en què la ingesta ha estat molt elevada, l'animal podria arribar a morir en tan sols 24 hores. Així que si el teu gat ha menjat xocolata, és molt important que el portis a un centre veterinari el més aviat per evitar arribar a aquesta situació.\nAbans de res, cridar el teu veterinari i Comenta-li que vas d'urgències, És important que li especifiquis que ha ingerit xocolata.\nNo intentis provocar-li el vòmit a casa, ja que amb gats és bastant complicat i podríem provocar-més mal.\nsi tenim carbó activat a casa li podem administrar al nostre gat 5 pastilles. El carbó actiu s'encarrega d'alentir la reabsorció de la teobromina i la cafeïna, evitant que sigui completa la seva absorció.\nSi no tens carbó activat a casa pot resultar bo donar-li aigua o menjar per disminuir l'absorció en l'estómac i així atenuar els símptomes.\nSi creus que el teu gat ha pogut menjar xocolata però no ho saps segur, et recomano que ho observis en les següents 24 hores per detectar com més aviat qualsevol símptoma.\nQuin és el tractament per a la intoxicació per xocolata?\nEl tractament que el veterinari cregui convenient posar-li dependrà de l'estat en què arribi el teu gat a centre veterinari i la símptomes que tingui quan arribi a la clínica veterinària.\nSi és totalment segur que el que que ha menjat és xocolata, el primer que faran al centre veterinari serà induir el vòmit i realitzar-li un rentat gàstric. I després se li proporcionarà carbó activat barrejat amb aigua mitjançant una xeringa.\nEn el cas de no estar segurs, possiblement, el primer que se li faci sigui una radiografia i analítica sanguínia.\nPer evitar la deshidratació i estimular la producció d'orina se li administrarà fluïdoteràpia. Finalment, se li administrarà medicació per reduir els batecs cardíacs i la pressió sanguínia. I sedants per calmar el gatet i anticonvulsius.\nCom a mesura addicional pot ser que li col·loquin al teu gat un catèter per evitar que la cafeïna es pugui reabsorbir per la bufeta.\nA més en el cas que el teu gat necessiti estar ingressat més dies i tingui pancreatititis fins i tot se li poden arribar a posar una sonda de yeyunostomía. Amb aquesta sonda s'aconsegueix que el pàncrees no treballi durant el període de recuperació. No obstant això, és un procediment laboriós que es posa mitjançant cirurgia i sota anestèsia.\nEn conclusió, mantingues els dolços i xocolates en pots ben tancats i lluny del teu gat, ja que una petita entremaliadura seva pot acabar anant a l'veterinari i en tragèdia.\nSempre cal mirar de donar-li el millor al nostre amic pelut, però hi ha una sèrie d'aliments que hem d'eliminar de la llista. En general, només cal donar-li pinso i menjar humit específica per felins. Pbre si vols donar-li menjar natural, a més de la xocolata hi ha altres aliments que tampoc pots donar-li, com són: ossos, ceba, tonyina enllaunada (a menys que estigui indicat per als gats), all.\nEspero que t'hagi agradat aquest post i t'hagi resultat útil. I ja saps, per premiar-, et recomano que compris llaminadures específiques per a gats. D'aquesta manera, la salut del nostre amic no correrà cap perill, i tu estaràs tranquil / a.\nRuta completa cap a l'article: noti gats » Gats » Alimentació » Per què els gats no poden menjar xocolata\nTot per al teu gat\nTingues cura del teu gat com es mereix amb aquestes recomanacions que et fem i que li encantaran. A més, pots aprofitar alguna de les ofertes que hi ha ara mateix disponibles:\nEl gat bengalí, un pelut de mirada salvatge i cor enorme\nQui era Don Gat, la fidel mascota de Auronplay\nRep els últims articles sobre gats.\n😻 Rebaixes en menjar i accessoris per a gats


La Fira del Circ de la Bisbal no assoleix els objectius marcats - El Gerió Digital\nEsperaven superar els 35.000 visitants i n'han comptabilitzat uns 30.000\nDiumenge, 21 de juliol de 2013 22:05h\nUna de les activitats de carrer de la 18a Fira del Circ de la Bisbal © ACN\nACN, Redacció / Baix Empordà / La Bisbal d'Empordà\nProp de 30.000 persones, segons els organitzadors, han visitat aquest cap de setmana la Fira de Circ al Carrer de la Bisbal. Els responsables del certamen indiquen que s'ha superat "amb èxit" l'edició "més difícil" de la història d'aquest esdeveniment. Tanmateix es mostraven molt optimistes inicialment i durant el dia d'ahir al assegurar que superarien els 35.000 visitants, marcant un nou rècord que al final no s'ha complert.\nLa divuitena edició ha superat "la incertesa econòmica i la pujada de l'IVA", a més de "les pluges de divendres i dissabte". És per tot plegat que l'organització de la fira ha volgut destacar "la implicació popular" que aquest any "s'ha fet palesa més que mai". Aquest any, Fira de Circ ha hagut de comptar amb les aportacions populars en diverses activitats per aconseguir fons per mantenir la qualitat d'altres edicions. Fins i tot va proposar un projecte a la plataforma de micromecenatge Verkami, que en aquest cas no es va assolir.\nLa pluja no ha estat impediment perquè s'hagin celebrat gairebé tots els espectacles dels 70 que tenia previstos. "La Fira és carrer per sobre de tot i el carrer comporta aquests riscos", ha assegurat la portaveu de Fira de Circ, Eva Gasull. que considera que el repte que ha suposat la pluja en aquesta edició ha estat superat "amb bona nota".\nGasull també ha destacat tant la implicació del públic com la dels artistes: "Tots volien actuar, amb pluja o sense". En alguns casos, com amb l'espectacle Impulso! de Los Pulgares de bàscula coreana, previst pel dia de la inauguració, es va haver de suspendre per no poder garantir la seguretat dels artistes, ja que l'escenari estava moll.\nCompanyies com Duo Tobarich, Capicua, els bisbalencs Els Senglars, Circo Pitanga, Psirc o Le BoTrio han estat les més aplaudides aquest cap de setmana. L'últim acte de l'agenda de la fira és l'espectacle multidisciplinar Capas de la companyia EiA premiat amb el Zirkolika 2011 al millor espectacle de circ de sala i amb el premi Ciutat de Barcelona de circ 2011. A la Bisbal, s'estrena el format a l'aire lliure d'aquest espectacle.


Inici » Actualitat » Notícies » L'Índia, en situació desesperada pel coronavirus\nL'Índia, en situació desesperada pel coronavirus\nLa situació supera qualsevol pel·lícula de terror que es pugui imaginar.\nL'Índia és en aquests moments el país del món més afectat per la pandèmia de coronavirus. Les informacions que s'estan rebent a Mans Unides, que està en contacte permanent amb els seus socis locals al país asiàtic, són aclaparadores.\nCentenars de milers de persones se sumen a les llistes diàries d'afectats i el nombre de morts no cessa d'augmentar fins al punt que en algunes ciutats els carrers s'han convertit en crematoris a l'aire lliure en els quals cada dia es cremen milers de cossos.\n"Els nostres socis locals, que també estan sofrint en primera persona els tràgics efectes d'aquesta nova variant del virus, ens informen d'hospitals totalment desbordats i de malalts que s'acumulen a l'entrada dels centres hospitalaris a l'espera que “s’alliberi” un llit”, relata Ramón Álvarez, coordinador de projectes de Mans Unides a Àsia.\nL'Índia està ara mateix en una situació desesperada.\nDes de Bombai, en l'Estat de Maharashtra, el pare Rolvin de Mello, sacerdot salesià i soci local de Mans Unides, lamenta una situació que, de seguir aquesta tendència, podria ser infinitament pitjor en els pròxims quinze dies.\n“Estic segur que les dades que s'estan donant a conèixer en els mitjans de comunicació no responen a la realitat. Jo surto cada dia al carrer i, per el que em trobo a cada pas, estic convençut que la xifra de positius de COVID és infinitament més elevada, igual que el nombre de morts”.\nEl pare de Mello, a pesar que en els últims dies ha perdut a diversos dels seus familiars i ha de fer-se càrrec dels seus germans de congregació malalts, no deixa de sortir al carrer per a socórrer als més necessitats. Allí assisteix impotent a escenes que li parteixen el cor. ”Hi ha persones morint en els passadissos dels hospitals i, literalment, als carrers. Hi ha una gran escassetat de medicaments i de llits hospitalaris i una gran falta d'oxigen".\nPare Rolvin de Mello en front el coronavirus a l'Índia: "Veig gent corrent en totes direccions. Gent que, desesperadament, intenta salvar els seus sers estimats”.\nEl religiós indi, que dirigeix el Centre don Bosco de la ciutat de Bombai, porta des de l'inici de la pandèmia treballant per a pal·liar les conseqüències de l'emergència entre els sectors de població més vulnerables i assegura que no pot descriure amb paraules el que he estat presenciant en aquesta segona onada de Covid. “una situació que supera a qualsevol pel·lícula de terror que es pugui imaginar”.\nPel pare de Mello, la situació només millorarà si el Govern pren cartes en l'assumpte de manera immediata.\nL'amenaça del coronavirus a l'Índia rural\nDe la mateixa opinió és el pare Tiju Mankottil, director dels Serveis Socials del CMI (Congregació dels Carmelites de Maria Immaculada) en l'Estat de Chattisgarh, un altre dels més afectats per la segona onada de la pandèmia, per a qui la principal raó de l'increment de casos radica en el desconeixement, les arrelades creences religioses i les celebracions, a més de “la inadequada resposta mèdica per a frenar la propagació del virus”.\nEl director dels Serveis Socials del CMI alerta del que pot succeir quan el virus arribi a les zones rurals on la cobertura sanitària és gairebé inexistent: “Atès que les dues terceres parts de la població índia habita en zones rurals, la batalla per a fer front a la pandèmia es presenta allí molt complicada”.\n“En les zones rurals, més de les dues terceres parts dels treballadors sanitaris no tenen formació mèdica, però són l'única opció per a que la major part de la població rebi assistència sanitària, població que acudeix, també, a pràctiques supersticioses molt arrelades”, explica el religiós.\nEl nou confinament decretat està incrementant el sofriment de les comunitats més desfavorides en el camp i en la selva.\n“A l'Índia, les persones amb treballs precaris, que cobren al dia, hauran d'enfrontar-se a la fam perquè, a més, el confinament afecta als sistemes de proveïment públics amb el consegüent augment dels preus”.\nLa imposició del confinament ha trastocat la vida de les comunitats tribals i dels habitants de la selva, destruint la seva salut i els seus mitjans de vida i ha afectat l'economia i al sistema sanitari en diversos nivells. “Moltes persones de les comunitats tribals es desplacen a l'estiu a altres estats a treballar com a jornalers. Els ingressos que obtenen, els permeten fer front a la vida diària i estalviar per a poder dur a terme les labors agrícoles en l'època del monsó. A causa de la Covid-19 aquestes persones han hagut de romandre en els seus llogarets el que els portarà a la pobresa en l'època de pluges”, explica el soci local de Mans Unides.\nA més, l'arribada a les comunitats de persones que retornen des de les ciutats, a les quals acudeixen a la recerca de treball, és un risc afegit per als vilatans. “Alguns han establert llocs de control improvisats i no deixen que entrin en els seus llogarets. I estan preparant-se per a posar en quarantena a les persones que venen de fora. Cal tenir en compte que aquesta és la temporada en la que molts dels pagesos es traslladen als estats veïns de Telengana o Andhra Pradesh per a la collita de chilly”, explica el religiós.\nPer al pare Tiju Mankottil, la segona onada de coronavirus està colpejant la zona tribal encara més que la primera i s'ha convertit en la principal causa de preocupació entre la població “no sols pel risc imminent de perdre la vida, sinó igualment, o potser més, per la pèrdua de mitjans de subsistència a gran escala”, indica.\nEn aquests moments és més necessari que mai proporcionar mitjans de vida a nivell local. El director dels Serveis Socials del CMI planteja diferents iniciatives: “Hem de convertir la crisi global en una oportunitat per a atreure i retenir als joves dels llogarets. Per a això estem treballant amb els pagesos perquè busquin diferents opcions per a fer front a la crisi: conrear hortalisses en les seves granges i criar animals o crear vincles comercials permanents que els permetin fer front a les dificultats i els garanteixin el manteniment”.\nEl treball de Mans Unides en front el coronavirus a l'Índia\nMans Unides està treballant de manera directa amb els seus socis sobre el terreny. “La situació és tan alarmant i desesperada que. com va succeir a l'inici de la pandèmia l'any passat, estem adaptant els nostres projectes per a fer front a les necessitats més immediates”, explica Álvarez.\n“Mans Unides està autoritzant que part dels fons de projectes que tenim en marxa s'utilitzin per a la compra de medicaments que ajudin a pal·liar les necessitats més immediates de les comunitats més vulnerables”.\n“A l'Índia els nostres socis estan redoblant els seus esforços emfatitzant en les comunitats més afectades la importància del distanciament social i la higiene, ja que en els últims mesos s'havien relaxat per una falsa sensació de seguretat”.\nDes que va començar la pandèmia, Mans Unides ha aprovat 36 projectes d'emergència per import de 378 mil euros, destinats a pal·liar les conseqüències del coronavirus entre els sectors de població més vulnerables de l'Índia. A més, s'ha autoritzat el canvi d'activitats en 105 projectes per a cobrir les necessitats sobrevingudes amb la pandèmia.\nCoronavirus a l'Índia, perilla la supervivència de milions de persones\nLa segona onada de COVID incrementarà la fam i la pobresa entre els vulnerables.\nHem enviat més de 3,2 milions d'euros per fer front a la COVID-19\nDonem suport a 1,2 milions de persones en situació greu a Àsia, Àfrica i Amèrica.\nDimecres, 16 juny, 2021\nPresentem la memòria d'Activitats 2020\nQue la crisi no sigui una excusa per a donar l'esquena als qui passen fam.


Augmenten un 19 % anual el nombre d’hipoteques a la demarcació de Girona - Noticias habitaclia.com | Noticias habitaclia.com\nAhora estás en habitaclia.com > Noticias > Augmenten un 19 % anual el nombre d’hipoteques a la demarcació de Girona\nAugmenten un 19 % anual el nombre d’hipoteques a la demarcació de Girona\nelpuntavui.cat, G. Busquets, 01 d’octubre – El nombre d’hipoteques sobre habitatges el passat mes de juliol a les comarques gironines es va situar en 469 contractes, cosa que suposa un increment del 19,34 % en relació amb el juliol de l’any passat. Amb aquest increment en termes anuals, la demarcació de Girona trenca una tendència de tres mesos seguits de descensos del nombre d’hipoteques en taxa anual. La mitjana de preu per habitatge hipotecat a Girona es va situar, al juliol, en 115.964 euros, el 3,85 % més que el juliol de l’any passat i el 0,29 % més que el juny d’aquest any.\nEl dinamisme del mercat immobiliari a totes les demarcacions catalanes ha fet que el nombre d’hipoteques signades aquest juliol a Catalunya registri la xifra més alta en un mes de juliol des de l’any 2011 (4.945). En aquest sentit, el nombre d’hipoteques es va incrementar a totes les demarcacions catalanes: a les comarques gironines, es tracta del segon augment més alt (19,34 %) després del de Barcelona (29,58 %). En menor intensitat van augmentar a Tarragona (7,5 %) i Lleida (1,3 %). A Catalunya, el nombre d’hipoteques signades al juliol va sumar 4.348 contractes, cosa que suposa el 23,83% més que fa un any. Es tracta de la xifra més alta d’hipoteques en un mes de juliol des del 2011. La mitjana de preu per contracte hipotecari a Catalunya es va situar, al juliol, en 140.116 euros.\nAmb aquest increment de les vendes immobiliàries es trenca la tendència de tres mesos seguits de descensos del nombre d’hipoteques en taxa anual. Així, el passat mes de maig, el nombre d’hipoteques fetes a la demarcació es va situar en 540 contractes, xifra que va significar un descens del 32,84 % en relació amb el maig de l’any passat, quan es van formalitzar 804 contractes hipotecaris per a habitatges. La davallada del maig és la més important a les comarques gironines des de l’abril del 2014, quan hi va haver 288 contractes, i el descens va ser del 35,7 %. Aquest maig és el segon mes consecutiu que els contractes hipotecaris es redueixen en termes anuals. El maig del 2016, s’havien fet 804 hipoteques a les comarques gironines, 264 més que aquest maig.\nAmb dades dels sis primers mesos de l’any, i segons l’INE, entre els mesos de gener i juny s’han constituït 2.881 hipoteques a les comarques de Girona per comprar un habitatge, cosa que és un 14’7% menys que en el mateix període de l’any passat.\n115.964 euros és la mitjana de preu per habitatge hipotecat a la demarcació, un 3,85 % més que el juliol del 2016.


Alumnes del Timbal assajant una obra\n«La seu del Timbal està situada al carrer Porta ferrissa de Barcelona, un indret d’una gran demanda comercial. Com ha passat amb altres locals de renda antiga el lloguer que el Timbal pagava estava a punt de disparar-se fruit del canvi legal que així ho possibilita», explica el Marc Brualla, soci de l’entiat i portanveu. Era urgent, doncs, trobar un nou lloc on ubicar la cooperativa teatral. I fer també un nou projecte i les reformes imprescindibles.\nAquesta necessitat se sumava a una altra de caràcter més positiu: «la Generalitat finalment posarà en marxa un cicle formatiu de grau superior en arts escèniques per a alumnes de Formació Professional, cosa que significarà que els estudiants a més de coneixements tinguin un títol oficial en acabar els seus estudis», assegura Marc Brualla. Però, per a poder impartir els estudis esmentats cal, a més de demostrar suficient capacitat pedagògica, tenir instal·lacions adients. I aquí entra, de nou la necessitat d’un local preparat.\nEls membres del Timbal van decidir tirar endavant el projecte. Van contactar amb la cooperativa d’arquitectura Lacol, que va elaborar els aspectes tècnics i va trobar el nou local. Tot plegat amb un cost superior als 300.000 euros. Aquest era el principal escull que s’interposava per arribar a bon port. I en aquest punt va entrar en funcionament la intercooperació.\nJean François Guillemet és soci de la cooperativa Coopdemà. Està especialitzat a assessorar entitats de l’economia social i expert en gestió econòmica i financera. «Nosaltres havíem col·laborat fa cinc anys a endreçar la gestió del Timbal. Així que quan ens van explicar el cas ens vam posar a treballar». El pla, explica Jean François, es basà a aprofitar la xarxa creada durant els 45 anys de funcionament de la cooperativa teatral: «convertir una amenaça en oportunitat».\nEl segon element va ser involucrar en el futur del Timbal el gran col·lectiu d’amics, alumnes, antics alumnes i companys de professió teatral creat durat la vida del Timbal. Es van emetre títols participatius a un interès del 2% i un retorn a tres anys. Així s’han aconseguit 40.000 euros més. «La xifra obtinguda ha passat des d’un primer càlcul de 15.000 euros fins a més que doblar-la», explica Guillemet.\nEl Timbal prepara Ubu Rey\nLa tercera pota del pla econòmic va ser aconseguir un crèdit de la cooperativa de serveis financers, Coop 57. La xifra obtinguda ha estat de 120.000 euros. Com és habitual als tractes de Coop 57 els préstecs es concedeixen d’acord amb dos elements: la solidesa del projecte i els avals mancomunats i solidaris subscrits per amics i col·laboradors del Timbal. Els esmentats avals són simplement el compromís que, en cas de no poder-se assumir els crèdits, s’assumiran unes quantitats que oscil·len entre els 300 i els 2.000 euros per persona.\nDes de Coopdemà es van buscar altres 95.000 euros amb un crèdit participatiu negociat a partir de la intercessió de la Federació de Cooperatives de Treball de Catalunya (FCTC) que, a través de la fundació Seira, va aconseguir que Gicoop, entitat especialitzada a finançar projectes cooperatius, atorgués un préstec participatiu. Això fa que les entitats concessionàries puguin participar en la marxa de l’entitat finançada: «tenen dret a veu però no a votar en l’assemblea», diu el portaveu de Coopdemà. Aquest tipus de préstec suposa que qui el dóna participa en el risc de l’operació. El seu retorn té dues parts, una fixa i una variable en funció dels resultats de la cooperativa. «Això fa que les entitats estudiïn molt bé els moviments que fan» , diu Jean François Guillemet.\nPer acabar de donar liquiditat al conjunt el Timbal va negociar una pòlissa de crèdit, també amb una cooperativa de crèdit, com és la Caixa d’Enginyers, que ha concedit fins a 30.000 euros, quantitat que acaba d’assegurar la viabilitat econòmica del projecte.\nMarc Brualla posa l’èmfasi en la implicació de moltes entitats en l’ajuda del projecte del Timbal. A més de la inversió i l’assessorament imprescindibles per tirar endavant el futur de la seva cooperativa, «a més ens han ajudat altres entitats, per exemple per fer un vídeo de la cooperativa Compacto que expliqués què volíem fer, cosa que ens ha ajudat molt, perquè ens estalvia moltes explicacions». Tot plegat «mostra que les cooperatives, amb la Federació al capdavant, disposen de moltes vies per finançar els seus projectes i no haver d’anar a parar a les entitats convencionals. Això pot fer possible que molts projectes tirin endavant si la gent per la por a endeutar-se», explica satisfet el responsable del Timbal.\nDe fet, abans que la nova instal·lació estigui en marxa, els efectes de la operaació ja es noten. El Timbal ha incrementat un associat i ha incorporat com a socis col·laboradors els treballadors de la casa, a més d’integrar com a socis de consum molts dels alumnes. Tot plegat ha fet que la gran família creada al voltant d’aquesta cooperativa estigui més unida que mai davant el salt endavant que es prepara.\nLa cooperativa El Timbal impartirà un nou grau oficial de formació en tècniques d'actuació teatral\nL’atur de llarga durada afecta al 51% dels… La recessió ha tirat enrere el l'acostament assolit anys abans…\nEls sindicats europeus insten a trobar un compromís amb… Reclamen un ràpid acord amb les autoritats gregues entenent que…


Seguretat, per garantir la Sanitat i l’Ensenyament | Els veÏns del C2\nSeguretat, per garantir la Sanitat i l’Ensenyament\n3 Abril 2017 4 Abril 2017 / xavitoc2\nPer a la majoria d’estats del món cal garantir la seguretat dels seus ciutadans al mateix temps que se’ls ofereix atenció sanitària i una educació bàsica per a garantir el futur. Tot i que en els pressupostos de les nacions més poderoses la partida destinada a establir una convivència pacífica sol ser superior a aquelles que garanteixen el benestar, ens podríem preguntar si una d’aquestes prioritats preval sobre les altres. Possiblement la resposta és molt senzilla, si la població no se sent segura és molt difícil mantenir un sistema sanitari estable i assegurar el funcionament de les escoles.\nAgafem com a exemple qualsevol país en risc, sigui per conflicte bèl·lic, per inseguretat ciutadana, per catàstrofes de la natura o qualsevol altre perill que afecti la vida de les persones. Quan un poble se sent amenaçat i tem per la pròpia vida o per la dels seus, és molt difícil en aquesta situació de perill mantenir un sistema que permeti l’accés a la educació i preservi el funcionament d’hospitals i metges. Sempre, en aquests casos, el primer que cal fer és protegir, alertar dels perills i bàsicament socórrer. Només si aconseguim implantar la calma els ciutadans podran rebre una assistència acurada i una educació plena. Per això la prioritat dels governs és evitar els aldarulls i mantenir la pau.\nNomés quan la situació de perill pugui ser controlada, podrem destinar més recursos a l’ensenyament i organitzar la sanitat en base a un ordre preestablert i segur.\nNo poso en dubte la importància de la sanitat i de l’ensenyament pel desenvolupament dels pobles, però sí que afirmo que només quan es pugui fer en pau, amb la seguretat de les persones garantida, el funcionament dels hospitals i de les escoles podrà també ser garantit. L’ésser humà sempre fuig del risc.\nAtenció sanitària, educació, inseguretat ciutadana, Pau, SEGURETAT\n← Aportacions de la seguretat a la ciutadania\nDefensem la nostra sanitat →\nUn pensament sobre “Seguretat, per garantir la Sanitat i l’Ensenyament”\n10 Abril 2017 a les 9:27\nBon dia Xavito, sóc la teva companya Nereita i estit totalment d’acord amb el teu article d’opinió Seguretat, per garantir la Sanitat i l’Ensenyament.\nPenso que l’exemple més clar del perquè s’ha de garantir la seguretat ho reflexa a la perfecció el segon paràgraf del teu article; quan ens explica que un país en qualsevol situació de risc no pot establir de nou el sistema anterior sinò s’ha establert la calma abans. No es només la meva opinió, sinò que si busquem dates reals de països que acaben de patir un conflicte com una guerra o una catàstrofe natural, veurem que l’àmbit de la seguretat és el primer que ha d’actuar amb rapidesa perquè els altres àmbits puguin actuar i treballar en condicions.\nContinua escribint sobre el tema Xavito, els teus seguidors estan molt contents. Bones festes!


ROBATORI BCN: Obren el cap al propietari d’un bar perquè els regali beguda\nObren el cap al propietari d’un bar a Barcelona perquè els regali beguda\nLa Guàrdia Urbana va detenir dos homes més en relació amb aquests crims, però van ser posats en llibertat\nper Mireia Muñoz / ACN divendres, 24 de gener 2020 - 16:56h\nCuriós crim el que va succeir la passada nit a Barcelona. Segons informa ‘SER Catalunya’, la Guàrdia Urbanaha detingut dos homes, majors d’edat i de nacionalitat espanyola, per robatoris molt violents. Han identificat uns altres dos, relacionats també amb aquests crims amb violència, però han estat posats en llibertat.\nSegons informa el mitjà, els lladres van entrar una mica més tard de mitjanit a un bar de Sant Andreu. Van exigir beguda gratis i, davant la negació de l’amo de l’establiment, van colpejar-lo fins a obrir-li el cap. A més, a una altra persona van robar-li el patinet elèctric, també mitjançant la violència.\nLa @barcelona_GUB ha detingut dos homes espanyols majors d'edat i n'ha identificat un altre per dos robatoris molt violents.A l'amo d'un bar de St Andreu li han obert el cap amb una porra extensible perquè els donés beguda gratis.A un altre li han robat el patinet elèctric a cops\n— Anna Punsí (@punsix) January 24, 2020\nDetingut per amagar 44 mòbils en embolcalls de xocolatines\nPer la seva banda, els Mossos d'Esquadra van detenir dijous passat un home que portava 44 mòbils amagats en paquets de barretes de xocolata. En el moment de la detenció, a Martorell, l'home es dirigia a l'aeroport del Prat per agafar un avió cap a Pakistan.\nL'home, de nacionalitat paquistanesa, de 36 anys i veí de Piera, va ser detingut com a presumpte autor d’un delicte de receptació, és a dir, d'aprofitar-se de béns que procedeixen d'un delicte contra la propietat. L’arrestat, propietari de dos establiments de reparació de mòbils a dos municipis del Baix Llobregat Nord, va passar a disposició judicial i el jutge instructor ha decretat la seva llibertat amb càrrecs.\nEs confirma la pitjor notícia sobre els tres crims de dilluns a Barcelona\nLes paraules dels dos comerciants que van ajudar a detenir 'l'assassí de la caputxa' de Barcelona\nÚltima hora: 6 morts i molts ferits en un tiroteig a Alemanya\nGran sorpresa dels Mossos amb el què ha fet un home abans d'anar a l'Aeroport\nBarcelona Mossos d'Esquadra Robatori Detingut Martorell Guàrdia Urbana


El CATERING ENELDO està de celebració! Compleix 40 anys i va aprofitar l'ocasió per a fer una festa en el seu nou espai, que acaben d'obrir, al centre de Madrid: ESPACIO VILLANUEVA.\nEl catering va fer equip amb EVENTOPLUS, i junts van llançar la convocatòria. L'assistència va ser un èxit, agències, corporatius, proveïdors, i altres caterings i empreses del sector es van acostar per a conèixer de primera mà la sala i brindar per l'aniversari.\nEstem molt contents per haver pogut participar en aquest esdeveniment, brindar mà a mà amb CATERING ENELDO, per tots els projectes realitzats i els que queden per arribar! En aquest cas, ens van demanar decorar l'espai amb tons tardorencs i crear racons acollidors.\nVam omplir l'espai amb diferents conjunts de chill out: uns més clàssics i elegants amb els Chester Marrons, altres confortables i càlids amb la nostra nova col·lecció Caldera o a l'última amb la col·lecció Velvet , els nostres carros i bufets acompanyaven a la perfecció el menjar del CATERING ENELDO. Els arbres i decoració floral anava a càrrec de ROBERTA FLO i els audiovisuals de CREATIVE TECHNOLOGY. En conjunt va ser, l'escenari perfecte per a una vetllada carregada de música i actuacions, sorpreses i celebració.\nI com una imatge val més que mil paraules, us deixem un resum en fotos de la vetllada. No dubteu a conèixer l'espai de primera mà!\nSofà Velvet Caldera\nTaura Rodona Daurada\nTaula Fusta Antique Baixa


EUA demana explicacions a Corea del Nord després de descobrir que està reactivant un laboratori de míssils\nActualitzat 9/3/2019 12:54:30 +00:00 CET\nSEÜL, 9 Mar. (EUROPA PRESS) -\nEls Estats Units demanarà a Corea del Nord que expliqui per què està reactivant una instal·lació de proves de míssils de Sohae, a Dongchang-ri, segons van descobrir els satèl·lits nord-americans abans de la segona cimera entre el president d'EUA, Donald Trump, i el líder nord-coreà, Kim Jong-un.\nAquest dimecres, les imatges per satèl·lit van mostrar que la instal·lació podria haver estat restaurada a un estat operatiu normal després del seu desmantellament parcial l'any passat.\nAquesta setmana, Trump va declarar que se sentiria "molt, però que molt decebut" amb Kim si aquestes informacions eren certes, i el dijous va reiterar la seva frustració davant aquesta evolució dels esdeveniments després del fracàs de la cimera del Vietnam.\nFonts del Departament d'Estat han informat l'agència sud-coreana Yonhap que tenen intenció de prendre cartes en l'assumpte i que demanaran Corea del Nord "que aclareixi el seu propòsit". Així mateix, seguiran observant el que succeeix en l'estació durant les properes dates.


Al número anterior (vegeu revista Barraquer núm. 35) repassem el reconeixement dels rostres humans i la importància de la seva orientació, a través de les il·lusions o jocs artístics que exploraven com a l'invertir-los es produeixen efectes sorprenents. Aquest tipus d'ambigüitat es fa extensible a la percepció de figures d'animals.\nDes del punt de vista evolutiu, és evident que reconèixer les espècies del nostre entorn va tenir gran importància per a la nostra supervivència\nLa més cèlebre (i potser la primera) d'aquest tipus d'il·lusions seria l "ànec-conill" de Jastrow, publicada a finals de segle XIX (figura 1). La sorpresa es produeix al comprovar com dues espècies tan allunyades com un mamífer i una au es poden arribar a confondre. Es tracta d'un altre exemple de l'anomenada ambigüitat biestable (com en el cub de Necker o la copa de Rubin), en la qual la nostra percepció salta entre el reconeixement d'una o altra opció, encara que és impossible veure simultàniament totes dues. Aquest equívoc es manté tant en un dibuix realista, com en l'original, així com en representacions més esquemàtiques i fins i tot amb un objecte tridimensional (figura 2). Segons orientem la figura, podem afavorir una o altra interpretació (figura 3).\nFigura 1. L'ànec-conill il·lusió descrita pel psicòleg americà Joseph Jastrow el 1899, a partir d'una figura prèviament publicada a la revista humorística alemanya Fliegende Blatter amb la llegenda: "Quins animals s'assemblen més l'un a l'altre? Conill i ànec ".\nFigura 2. Diferents versions de l'ànec-conill. D'esquerra a dreta: esquema simplificat del filòsof Ludwig Wittgenstein (1953-1958), esquema amb fons del psicòleg Roger N. Shepars (1990) i construcció "taxidérmica" per Derek Frampton (2008).\nFigura 3. Imatge esquemàtica de l'ànec-conill (Squido website, 2008) que mostra com, al girar 45º en un o altre sentit, l'orientació pot afavorir i estabilitzar la interpretació en una de les opcions.\nS'han ideat múltiples il·lusions d'animals amb aquest tipus d'ambigüitat biestable. La percepció d'una o altra espècie animal pot dependre de determinada orientació, segons les rotem 90º, 180º, o d'altres claus, com la lateralitat, o si l'entenem com un cos sencer o només un cap (figura 4).\nFigura 4. Diverses figures ambigües d'animals. Des de dalt a l 'esquerra, en sentit horari: granota cavall, reversible per rotació de 90º; porc-òliba, per inversió de 180 º; ase-foca (Fisher, 1968), per oposició tot-part; i balena-cangur (John F. Kihlstrom, 2006) per selecció de lateralitat.\nEl joc de l'ambigüitat per rotació o inversió de figures animals ha estat també aprofitat per artistes recreatius com el clàssic infantil Peter Newell, surrealistes com, de nou, Salvador Dalí, o humoristes com Paul Noth (figura 5).\nFigura 5. La cèlebre pintura de Dalí 'Cignes reflectits en elefants' (1937) (centre) potser inspirada en una làmina dels llibres infantils 'Topsys and Turvys' de P. Newell (c. 1906) (esquerra). A la dreta, vinyeta humorística de Paul Noth a la revista New Yorker (c. 2017), amb el text "No hi haurà pau fins que renunciïn al seu Déu Conill i acceptin el nostre Déu Ànec".\nLa figura de l'ànec-conill sembla indicar que identifiquem un animal per la suma de certs trets o parts recognoscibles. En aquest cas, una d'aquestes parts seria inespecífica (el cap pelut i arrodonit amb un ull al centre) i una altra es pot interpretar de diferents maneres (un pic, unes orelles). Segons la que domini entre aquestes últimes opcions -en funció de factors com l'orientació, la lateralitat, o segons les considerem un tot o una part-, percebrem un o altre animal. Com passaria amb els efectes per inversió de cares humanes, en aquestes il·lusions intervenen altres aspectes de la percepció visual com l’"avantatge de la caricatura" o el fenomen de "inversió diferencial" que comentàvem al número anterior.\nProbablement el reconeixement de les cares humanes i el dels animals (al menys els que ens són familiars) comparteixen els mateixos mecanismes en el nostre cervell. Des del punt de vista evolutiu, és evident que reconèixer les espècies de l'entorn -fossin salvatges o domèstiques, potencials preses o depredadors- va tenir gran importància per a la nostra supervivència. En tot cas, les arrels cognitives i neurològiques que expliquen aquesta il·lusió són sens dubte molt antigues.\nProfesor Rafael I. Barraquer, oftalmòleg i director mèdi del Centre d'Oftalmologia Barraquer.\nEspecialitats Barraquer: glaucoma\nCom evitar les contractures?


Formació de massatges a nadons – Amics del Nepal\nPatan Children’s Home és una organització dedicada a la cura i l’educació de nenes rescatades i òrfenes. Aquesta casa d’acollida està situada als suburbis de l’àrea metropolitana del districte de Lalitpur, a la vall de Katmandú. Des de la seva fundació, Amics del Nepal ha estat donant suport financer per continuar l’educació i la cura de les nenes. A més, amb la formació en massatge infantil, també hem iniciat el subministrament de suport en altres àrees operatives, com el desenvolupament i la capacitació del personal. El 10 de febrer, el personal d’Amics juntament amb una voluntària d’Espanya (una infermera amb experiència en la unitat pediàtrica) van ensenyar a les sis empleades responsables com donar massatges als nadons de 0 a 18 mesos d’edat. Hi havia quatre nadons a la llar. Un total de sis dones (tres dones que treballen per tenir cura dels nens petits i tres estudiants d’infermeria de la llar) van assistir a la formació. Les estudiants d’infermeria també van fer de traductores de nepalès a les cuidadores durant la capacitació.\nEl massatge ensenyat a l’entrenament va ser el massatge Shantala. El massatge Shantala és una tècnica de massatge indi que ajuda a mantenir el nadó tranquil, relaxat i el fa dormir millor. Aquest tipus de massatge és molt saludable per als nadons menors de 18 mesos. La sessió d’entrenament va durar al voltant de 30 minuts. Per al massatge es va usar una sala aclimatada i oli per als nadons. Durant la sessió, els nadons semblaven gaudir molt el massatge, i el personal també va trobar la sessió bastant beneficiosa.\nFestivals de menjar a Siphal


Amb aquesta nova incorporació, Catalunya compta amb 27 destinacions certificades com a Turisme Familiar (19 amb la marca de Platja en Família i 8 amb la de Natura i Muntanya en Família), i 3 més en procés de certificació\nEl director general de Turisme, Octavi Bono, ha lliurat avui als alcaldes i alcaldesses de Camprodon, Xavier Guitart; de Sant Pau de Segúries, Dolors Cambras; Vilallonga de Ter, Mònica Bonsoms; Molló, Josep Coma; i Setcases, Anna Vila, així com a la regidora de Llanars, Concepció Carrera, els diplomes que acrediten aquests municipis com a Destinació de Natura i Muntanya en Família. A l’acte l’ha acompanyat el vicepresident del Patronat de Turisme Costa Brava Girona, Jaume Dulsat; el director executiu de l’Agència Catalana de Turisme, Patrick Torrent; i el president en funcions de la Mancomunitat de la Vall de Camprodon, Xavier Juncà.\nEl director general de Turisme també ha lliurat les plaques acreditatives als 31 establiments dels municipis certificats: 17 allotjaments turístics, 5 empreses d’activitats, 7 restaurants, una oficina d’informació turística, i l’estació d’esquí Vallter 2000. Aquest alt nombre de certificacions demostra l’alt grau d’implicació del sector turístic de la zona, públic i privat, en aquest projecte.\nDurant l’acte, Bono s’ha adreçat als assistents i els ha recordat que “aquesta certificació suposa un exercici de millora que genera valor afegit a la vostra proposta turística, i és alhora una oportunitat de disposar d’un instrument útil per diferenciar-vos positivament i acostar-vos a d’altres destinacions ja certificades per crear sinergies i establir vincles en favor de la Vall de Camprodon”.\nLa destinació turística familiar de la Vall de Camprodon té una superfície de 293,34 km2, i s’estructura seguint el riu Ter. Està ubicada a la província de Girona, al nord-est del Ripollès i a la part meridional del Pirineu Oriental. Presenta un relleu que va dels 500 als quasi 3.000 metres, i gaudeix d’un clima d’alta muntanya, a cotes altes, i un clima de muntanya mitjana, als fons de vall i a peu de vessants.\nL’aigua és protagonista a la Vall i la podem resseguir, des dels naixements del riu Ter, a la zona d’Ulldeter i del riu Ritort, a la falda del Costabona; passant per rieres i salts d’aigua i cossis; fins a la riera de Beget, que dóna les aigües al riu Fluvià. Destaca també el Parc Natural de les Capçaleres del Ter i del Freser, un parc natural de marcat caràcter ramader i fronterer, així com la magnífica zona de Beget i de Rocabruna.\nLa Vall de Camprodon ofereix als visitants un gran ventall d’opcions i activitats, per al gaudi de grans i petits entre les quals destaquen l’estació de muntanya de Vallter 2000, el Molló Parc d’Animals i el Molló Parc d’Aventura, així com la programació d’activitats de muntanya acompanyades amb experts guies de muntanya.\nLa destinació és també membre del Projecte de País d'Art i d'Història Transfronterer de Les Valls Catalanes del Tec i del Ter, impulsat per l’AECT (Agrupació Europea de Cooperació Territorial).\nMarca de Turisme Familiar de l’Agència Catalana de Turisme\nNatura i muntanya en família i Platja en família són les marques d’especialització que atorga l’Agència Catalana de Turisme (ACT) a un municipi o conjunt de municipis, tot garantint que ofereixen uns determinats serveis i equipaments adaptats a les necessitats de les famílies amb nens, com poden ser: especial atenció a les normes de seguretat, tant en espais públics com en la resta d’establiments certificats, ampli programa d’animació, instal·lacions adequades per als més petits en zones públiques, allotjaments i oferta complementària, o fàcil accés a la informació dels programes d’activitats diàries per planificar millor l’estada, entre d’altres. Es tracta a més d’un projecte de col·laboració publicoprivada, ja que els serveis poden ser oferts tant per instal·lacions i equipaments públics com per les empreses turístiques privades de la destinació.\nLes destinacions certificades destaquen per la seva qualitat i pel seu posicionament enfront el client familiar. Les destinacions que vulguin ser certificades amb aquestes marques han d’acomplir una sèrie de requisits, tant a nivell de destinació com a nivell d’establiments i serveis turístics. En el cas de les destinacions d’interior, han de comptar amb com a mínim un recurs natural. A més, els seus establiments han de tenir mesures específiques per a infants i la destinació ha d’oferir propostes lúdiques adreçades a infants de diferents edats.\nAmb aquesta nova incorporació, a Catalunya hi ha 8 destinacions certificades com a Natura i Muntanya en família: Berga, La Vall d’en Bas-Les Preses, La Vall de Boí, La Vall de Camprodon, Les Valls d’Àneu, i Pirineus-Noguera Pallaresa als Pirineus; Muntanyes de Prades, a la Costa Daurada; i Els Ports, a Terres de l’Ebre. I 19 destinacions certificades com a Platja en família: Blanes, Calonge-Sant Antoni, Castell-Platja d’Aro, Lloret de Mar, Roses, Sant Feliu de Guíxols, Sant Pere Pescador, i Torroella de Montgrí-L’Estartit a la Costa Brava; Calella, Castelldefels, Malgrat de Mar, Pineda de Mar, Santa Susanna, i Vilanova i la Geltrú, a Costa Barcelona; i Calafell, Cambrils, el Vendrell, Salou, i Vila-Seca/La Pineda Platja, a la Costa Daurada.\nA més, tres destinacions més es troben actualment en procés de certificació: Alp-La Molina-Masella, La Vall de Lord, i Segre-Rialb.\nAquestes certificacions suposen 731 empreses adherides a la marca de Turisme Familiar arreu de Catalunya, entre establiments d’allotjament turístic, restaurants, empreses d’activitats, oficines de turisme i equipaments familiars.\nEl turisme familiar és un dels projectes estratègics en la promoció turística de Catalunya, ja que una gran part dels nostres visitants pertanyen a aquest segment.\nPer aquesta raó, l’Agència Catalana de Turisme esmerça nombrosos esforços en promocionar l’oferta turística catalana adreçada al públic familiar a través de diverses campanyes publicitàries (on line i off line) en els principals mercats emissors per aquest segment turístic: Espanya, França, Regne Unit, Benelux, Alemanya.\nA més, enguany l’Agència Catalana de Turisme ha impulsat la segona edició del “Catalunya, Hola Família!”, que va tenir lloc del 7 al 9 de juny. Durant aquest cap de setmana, 25 destinacions certificades amb les marques Platja en Família o Natura i Muntanya en Família van organitzar 200 activitats en les que van participar més de 14.000 nens i nenes amb les seves famílies, un 17% més respecte l’any passat. A més dels municipis participants, la iniciativa va comptar amb la implicació de 120 empreses especialitzades en turisme familiar, entre elles 6 instal·lacions certificades amb la marca Equipament familiar, així com la Diputació de Barcelona, el Patronat de Turisme Costa Brava Girona, el Patronat de Turisme de Lleida i el Patronat de Turisme de la Diputació de Tarragona.\nCal recordar també que Catalunya va declarar l’any 2014 com a Any de Turisme Familiar, amb l’objectiu de posicionar Catalunya com una destinació ideal per les vacances en família, tant a nivell nacional com internacional.


Detenen un home i un menor per robar en sis botigues de Moià i Castellterçol - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nDetenen un home i un menor per robar en sis botigues de Moià i Castellterçol\nredacció. moià 11.03.2021 | 22:13\nDetenen un home i un menor per robar en sis botigues de Moià i Castellterçol Regió7\nEls Mossos d'Esquadra han detingut un home de 21 anys i veí de Moia com a presumpte autor de sis robatoris amb força a comerços de Moià i Castellterçol. La detenció es va fer dimecres després d'obrir-se una investigació, en el marc de la qual dimarts ja es va detenir un menor edat per la seva presumpta implicació en un dels robatoris.\nEls fets van passar entre el desembre i el febrer a establiments del centre de les dues poblacions. En tots els robatoris els autors actuaven de nit trencant el vidre de la porta i un cop dins, agafaven diners en efectiu i en alguna ocasió begudes. Arran de la investigació, el cos policial va descobrir que una mateixa persona havia comès els sis robatoris i que en un també hi havia participat un menor. A més a més, van constatar que el menor també havia comès un furt en un supermercat de Castellterçol, d'on va sostreure uns 5.660 euros.


Amb bicicleta.: de setembre 2008\nLes colònies tèxtils del LLobregat.\nUna part de l’historia del tèxtil nostre País la van escriure unes colònies tèxtils que a finals del segle XIX, primers de segle XX van aconseguir dominar les aigües del riu Llobregat i convertir-lo en energia, “ Hidràulica” de las que avui tots en parlem, sostenible, no contaminat, renovable.\nAl entrar a esmorzar al centre cultural de la colònia Vidal, un Sr. De uns 70 i pico, ens ensenya una foto i ens diu jo soc l’escola. Això abans era un poble, ara encara no i a 20 famílies.\nEl company Elies ens ha fet unes fotos que exposo tot seguit d’una part de las vivendes església que forma aquesta magnifica ex colònia Tèxtil.\nDades de la sortida: Sortida a ¾ de 8 i arribada a 2/4 de 2 . 110 qm. 1060 mtrs de desnivell acumulat. Recorregut: Manresa, Artés, Sallent, Puig-reig, Sta. Mª de la Guàrdia, Gironella, Balsareny, Súria, Manresa.\nPublicado por Agustí Grané en 22:59 Vínculos a esta entrada\nEtiquetas: Bages, Companys, Sortides\nDe Manresa a Sort i tornar. Quatre dies pels Pirineus. Del 18 al 21 de Setembre 2008\nComentari de l’excursió.\nQuan l’estiu toca a la fi, amb el company Toni hem agafat les nostres bicicletes carregades amb les sàrries i emprenem aquesta volta pels Pirineus de Lleida.\nSortim a ¼ de 9, amb una mica de retard sobre l’ora prevista, condicionar les sàrries a vegades no surt lo be que un vol. Direcció de Santpedor, el tràfec es força intens i les primeres pitades ja es fan sentir, algunes, saludant-nos i altres de frisats que van tard. Seguin per Sta. Anna. Aquí ja s’ha acabat el transit. Seguim per la Botijosa fins a Cambrianes, passem Sallent, i a Balsareny fem una parada a esmorzar.\nEl dia a començat ennuvolat i pujant cap a Puig-reig fan acte de presencia las primeres gotes, moment de posar-nos l’impermeable. No a estat res, seguim Gironella i Cal Rosal.. La paradeta dels bolets es plena. Pugem cap a Berga agafem la cra. que ens dura a Cercs, havíem pensat dinar a Cala Bòrnia. Es un xic aviat i amb el dia que esta si plou o no, decidim comprar una coca a Cal Agustí i deixar el dinar per millor ocasió.\nJust arribant a Guardiola emprenem la Cra que ens ha de portar a Saldes i Gósol.\nPugem xinxó xano i quan trobem la font adient ens em parat a dinar “ Coca” que bona que estava.\nSeguim pujant i ens trobem dues dissortades sorpreses. El macis del Pedraforca ens l’han robat, les boires l’envolten i gaire be es fa invisible. L’altre es que una Cra. que avia ser poc transitada es presa dels camions que s’enduen el carbó de les antigues mines de Saldes cap a “ Alcanyis” es a dir que el tros de desprès de dinar es un continu de camions que van i ven. Desprès de passar Saldes s’ha cavat el transit. Portem dues hores de pujada, ara comença el coll de la Trapa i tot seguit el de Gósol i ja som a cal Francisco.\nDescarreguem i ens instal·lem a l’habitació.\nFem una volta per la petita població i es pot veure que aquets pobles desprès del estiu, i desaparèixer el turisme, queden gaire be buits.\nSopem el menú que tenim inclòs amb l’habitació i a les 11 a dormir. Just al retirar-nos comença de ploure, be si dema segueix podrem seguir dormint comentem entre el Toni i Jo.\nA l’hora prevista ens aixequem preparem les borses i quan arribem a esmorzar encara esta el restaurant tancat. Cal fer una mica de temps i tot se soluciona. Esmorzem i a les 9 sortim direcció de Josa. Sembla que ha arribat el temps d’hivern dons el termòmetre marca 6 º. La pujada ens fa passar el fred. Al arribar al Coll de Josa un cartell que ho anuncia, un altre que prohibeix tot, es el del parc Natural Cadi Moixero, a veure si en posen algun d’instruccions rutes etc.\nTornem a abrigar-nos i comencem una llarga i forta baixada que ens du fins a la petita ermita de St. Jaume de Tuixén. Deixem Tuixén a la nostre esquerra i continuem baixant fins sota de Fórnols. Aquí ens entre el dubte de si seguir baixant cap a Muntant de Tost is seguir el camí que la Transpirenaica en BTT de Jordi Laparra, el nostre cami no aquest, potser en un altre ocasió. Continuem i passant pels poblets dormits de Cornellana, Fórnols, Adraén, pugem fins el coll de la Trava. En unes cingleres amb terres molt vermelles amb ve al cap la “Casse Deserte” del mític cim del Izoard. Passat el coll, el fantàstic mirador de la Trava ens ofereix una amplia perspectiva de la Cerdanya i el Alt Urgell. Emprenem la baixada que resulta un xic perillosa entre l’aigua caiguda la nit i la grava que ha quedat de obres de restauració del ferm.\nLa Seu d’Urgel cruïlla de carreteres, decidim fer parada a dinar, demanem i ens indiquem el restaurant Xaloc. Es una festa per 12 €.\nDesprès del dinar la Cra ens du a Adrall començament del port del Canto. El temps que al mati era d’hivern s’ha convertit amb xafogor i el termòmetre marca pujant les primeres rampes 34º, no se si la temperatura, el dinar o las pendents però tot plegat s'ha convertit en un Portas. Cada hora hem fet reagrupament i comentem la dificultat del Port del Cantó, 26 qm i 1.000 m de desnivell, les sàrries, la calor que al final a canviat amb xàfec d’estiu que a estat a punt de fer-nos posar novament els impermeables. Pasem els pobles de Avellanet, Pallerols del Cantó, Canturri. Desprès de 3 h hem arribat al alt del port del Cantó, amdos era la primera vegada que el fèiem i realment ens ha sorprès. Baixada, passant per poblest del altre vesant Vilamur i Enboniu fins a Sort.\nEs ple de gent que aprofiten el fi de setmana per fer alguna activitat de natura.\nCerquem l’hotel que havíem reservat i esta tancat. Anem a buscar-ne un altre i realment la Sort ens a esta de la nostra banda dons L’hotel les Brases a estat impecable tan en preu, qualitat i servei.\nEns hem canviat, dutxat, trucades a la família.\nTot seguit abans de sopar el xàfec que ens ha rondat durant la tarda ha caigut de valent. Hem fet una volta per Sort, hem sopat i a dormir.\nDegut a la duresa del dia em pensat que l’etapa de dema la improvisaríem sobre la marxa i si cal retallar farem corres les tisores.\nEns aixequem a les 8 desprès de fer les borses esmorzem i emprenem el nostre camí. Seguim la ribera del Noguera Pallaresa i fins arribar a Gerri de la Sal. Aqui girem cap a la dreta una cra. estreta que ens dura a Peramea famós poble pel Hom magestuos. Bretui, amb campanar com els de la darrera setmana federal, tornant, fem algunes fotos i continuem cap a Moncortes. Parada al Llac i tot seguit comencem a baixar direccio de Pobleta de Bellvei. Aquesta regió de Baix Pallars te una semblança am la de conflent per l’aridesa i feréstega del país. Seguim cap a Senterada i per la N. 260, que es la que varem seguir al llarg del port del Cantó, fins a Pont de Suert. Parem a dinar davant mateix de l’estació de Tren. Just al arribar en sortia un direcció de Lleida, aquesta es la mateixa linia que pasa per Manresa diem entre nosaltres, Realment es interessant que els punts entremitjos o be començament de un recorregut tinguin estació de Ferrocarril.\nDesprès del bon dinar, no recordo el nom, pero preguntant segur que os indiquen el mes escaient. Emprenem el nostre recorregut cicloturiste. Travessem Salàs de Pallars, poble famós per l’antiga fira de bestiar, seguim pel costat del pantà de Sant Antoni, al cim d’un turo a la nostra dreta ens queda Talarn, amb la seva escola de suboficials i finalment Tremp. Aprofitem per fer amb bicicleta un petit recorregut. El dia esta resultant fantàstic, tan pel recorregut com pel temps, avui si de finals d’estiu, solejat i amb una temperatura que no a passat de 26 º.\nEn sortir de Tremp, sorpresa, l’idicador de la cruïlla diu Manresa a 127 qm., seguim pels pobles de Figerola d’Orcau, amb la seva Font Safreig majestuosa, Conques, Isona. Aqui decidim fer cami cap a Ponts a fi de que la sortida de dema sigui mes suau i l’arribada a casa mes aviat. Ara toca el port de Comiols, mentre pugem els companys de Calaf ens avancen venen de fer un recorregut dels seus, de centipico quilometres, ens esperaran a dalt. Finalment som al cim i ara la baixada fins a Ponts amb el replans i repechons que al llarg d’uns quilometres acaben amb les forces que aquestes ores de la tarda estan justes. Baixan parem a fer fotos al pantà de Rialp que esta emplenant-se per primer cop des de la construcció.\nFinalment amb las darreres llums del dia arribem a Ponts. I anem a cercar habitació a la pensió Cadi. La relació qualitat preu a estat perfecte, un bon llit per dormir 15 € i sopar i esmorzar 15 €.\nEns llevem a bona hora, el restaurant es obert desde les 7, esmorzem un entrapa de truita, i emprenem la darrere etapa del recorregut.\nSortim per la cra. de Calaf i nomes sortir de Ponts la boira baixa s’ha apoderat dels plans i no ens deixarà ben be fins gaire be les 10 del mati. Travessem els pobles de Sanaüja, Tora, Castellfollit de Riubregós. Aquí trobem alguns matiners de la penya que no paren a menjar a Castellfollit i ja tornen cap a Manresa. Passem Calaf, ui per l coneguda cra de St. Pere Sallavinera, Aguilar de Segarra, Rajadell i Manresa.\nA ¼ duna som a casa, el Toni preparant maletes per seguir les seves vacances i jo amb el meu escrit al blog.\nPodeu veure les fotos de la sortida. Clicant l'enllaç.\n18 09 Manresa Gósol 99 qm. desnivell 1785 m\n19 09 Gósol Sort. 111 qm. desnivell 1975 m\n20 09 Sort Ponts 123 qm. desnivell 1665 m\n21 09 Ponts Manresa 76 qm. desnivell 630 m\nColl de La Trava\nColl del Canto\nResum de despeses:\nDinar Coca de cal Agustí 3 €\nMP. 36 €\nDinar. Restaurant Xaloc, La Seu d’Urgell 12,5 €\nDormir i esmorzar. 27,5 €. Sopar 16 €\nDinar Pobla de segur 15 €\nCra. Seu d’Urgell, 39\nMP 30 €\nTraç del recorregut a Wikiloc: http://es.wikiloc.com/wikiloc/spatialArtifacts.do\nPublicado por Agustí Grané en 18:53\nEtiquetas: Rutes cicloturistes per Catalunya, Traks, Viatges amb bicicleta\nRubió, castell i molins.\nEl dia a començat amb un fort vent i com diuen al argot tot hom dona pel c.. menys el vent que fins a l’hora d esmorzar ha bufat de cara. Desprès em agafat la forta pujada que ens ha portat al Castell de Rubió i tot seguit als molins de vent que com mai giraven i giraven.\nDades. Sortida a ¾ de 8 aribade a les 2. 101 qm desnivell de 1.340 mtrs. A destacr el fort ven que ha bufat durant tot el dia.\nParticipants: Antoni, Penya, Remón, Elies, Emili, Agustí.\nPodeu veure les fotos al enllaç: http://aaagusti.spaces.live.com/photos/cns!E9BF5B3ECB228F5C!5820/\nPublicado por Agustí Grané en 22:49 Vínculos a esta entrada\nNou codi de circulació a França.\nCedeixi el pas als vianants, Zona 20\nA França entrarà en vigor el Setembre de 2008: es tracta d'instaurar un nou codi de circulació el principal objectiu del qual és la reducció de la contaminació causada pel trànsit en el centre de les ciutats.\nAquesta nova reglamentació propiciarà el naixement de les zones 20 o "zones de retrobada", en les quals els vianants tindran preferència i els ciclistes podran circular sempre en doble sentit. Els automòbils no podran excedir els 20 km/h A França el nou codi veurà la llum en aquesta pròxima "reentre", a Suïssa ja estan funcionant des de 2002. Bèlgica també compta amb "zones de retrobada".\nEl Decret del 30 de juliol reuneix diverses disposicions de seguretat viària i introdueix el concepte "zona de retrobada".\nAquest nou apartat del codi de circulació se suma a les propostes enviades als ajuntaments en matèria de circulació dins de les aglomeracions urbanes, que fins ara només comptaven amb les "zones per als vianants" i les "zones 30". Aquestes modificacions formen part del projecte iniciat en França fa mesos concernent a la creació d'un "codi del carrer", que substituirà al codi viari en els centres urbans.\nCap d'aquests dos instruments, ni la zona per als vianants ni la zona 30, no permetia la convivència total entre els usuaris (vianants, ciclistes, motociclistes i transport públic) en una part de la via urbana. En aquesta nova zona de retrobada es tindran en compte les següents normes:\n. Prioritat per als vianants, que no estaran obligats a circular per les voreres.\n. La velocitat de qualsevol mig motoritzat quedarà limitada a 20 km/h\n. El doble sentit per a les bicicletes es convertirà en norma.\nLa "zona retrobada" o zona 20 pot ser un carrer, englobar una plaça o un conjunt de vies. La seva dimensió no serà gaire extensa per possibilitar la baixa velocitat dels vehicles i afavorir la concentració dels conductors donada la prioritat dels vianants. A partir de setembre, una "zona de retrobada" podrà ser tant una urbanització en la qual circulin uns quants vehicles diàriament com una cèntrica plaça que fins ara travessessin milers de vehicles al dia.\nExisteix la idea d'implantar a les esmentades zones una calçada que ofereixi un contrast visual, de manera que els conductors que entrin en una zona 20 percebin que es tracta d'un espai en el qual no tindran prioritat.\nEl CERTU, Centre d'estudis sobre la xarxa de Transportes francès, ha treballat en un termini relativament curt en l'elaboració de la futura reglamentació l'aparició de la qual hauria de ser llesta per a setembre 2008 i, en un terme més llarg, sobre una guia dirigida als constructors.\nPublicado por Agustí Grané en 20:40 Vínculos a esta entrada\nEtiquetas: França, Noticies\nGrans viatges en bicicleta\nEls darrers dies, setmanes, desprès del incident de Coma Morera. Penso que serà degut a la salut que amb els canvis de temps es veu afectada i fa que estigui de mal humor, o ta sols el fet de pensa que en un segon estem i deixem d’estar.\nResumint que la motivació es un des aspectes fonamentals, pot ser el que mes, per emprendre una activitat ja sigui laboral, familiar i per suposat física com pot ser el fet de fer cicloturisme.\nTotal que amb aquestes cabòries e cercat amb l’ordenador pagines que poguessin portar-me alguna llum, alguna resposta, a las meves preguntes. Ha estat una fantàstica troballa, una de las millors des darrers temps. Us transcric a continuació feta per Juanjo Alonso ( Alies Càpita Pedals). Encara que es de fa uns anys no deixa de ser de la màxima actualitat.\nHi ha un temps pel desig, un altre temps, molt més llarg, pel record. Però les decisions més inportants només necessiten un senzill instant de passió.\nUn prestigiós sabi oriental va escriure fa segles que mirant a través de la finestra del cor es pot conéixer el món sense sortir de casa. Segurament tenia raó, i per viatjar pels racons de l'esperit humà sezillament t'has de deixar portar pel camí del coneixement interior fins a trobar el veritable rostre del nostre destí.\nViatjar amb bicicleta és una manera de viatjar per un món d'horitzons sense distància, de grans muntanyes i deserts desoladors descubrint cultures milenàries, un món d'il·lusions i fantasies que sorgeixen al contemplar un mapa. És una manera de viatjar senzilla però intensa, tranquila però inexorable, lenta però amb poder per trencar tots els horitzons.\nUna de les millors albades que recordo és dormint junt amb la bicicleta amb alforges. Va ser el primer viatge cicloturista per les geografies de Cazorla. Era una gelada matinal de primavera i al obrir els ulls vaig descobrir al meu costat un enorme cèrvol olorant l'herba. Fins que l'animal es va espantar i desaparéixer pel bosc vaig creure estar dins d'un somni, perquè mai havia sentit tant fort el poder de la naturalesa. Cicloturisme és vida salvatge.\nUn altre bon record va ser la nit que vam passar tres amics al pòrtic d'una esglèsia del monasteri d'Irache, en el Camí de Sant Jaume. Un dels tres cicloperegrins va descobrir en aquella llarga i freda nit que el cos és simplement una dèbil closca per protegir els desitjos, i que el poder de la ment és l'autèntic aliment per arribar al final de tots els camins. Cicloturisme és coneixement interior.\nMentres viatgem en bicicleta estem tant atents al ambient que ens rodeja que la excitació és màxima. Cicloturisme és diverssió.\nL'important per viure una aventura és dir no al que no ens agrada, arriscar tot els que es pugui i començar a viure aquest nou camí fins a les últimes conseqüències, fins al límit. Començar un viatge cicloturista és començar a veure el món des d'un altre costat, des del costat del nostre destí. Cicloturisme és rebeldia.\nSegurament els humans tenim tendència al suicidi emocional i de vegades hem de cumplir algun dels nostres grans somnis per assegurar-nos que viure val la pena. Per això, els bons aventurers, igual que els bons cicloviatgers o els escaladors, no són els que s'arrisquen i cauen, sinó els que contemplen, disfruten del deliri de la bogeria per sobreviure i segueixen el seu camí sense preocupar-se molt del futur, perquè saben que arribaran més situacions emocionants. Cicloturisme és disfrutar plenament de la vida.\nAls cicloturistes ens segueix agradant conéixer el món des d'una bicicleta de manera individual, nòmada, vagabunda. Sofrir les inclemències del temps, buscar a diari un lloc per dormir, ser autosuficient, conéixer directament el medi ambient i l'entorn humà del viatge, fer esport. Les sensacions amb les que disfruta el viatger ciclista són per esperits nòmades, inquiets i somniadors, pels amants del viatge pur que no busquen solament augmentar la seva col·lecció de fotos i llocs.\nEn el cicloturisme cada mirada a la cuneta és una nova imatge, un nou impacte pels nostres sentits, un nou estímul que produeix qualsevol reacció. Parar, pedalar, parlar, dormir, menjar, fotografiar. Cada pedalada cicloturista és un camí cap a qualsevol part, però sempre cap a llocs nous, perquè mentres el món sigui rodó i l'home mantingui el seu esperit nòmada, les úniques limitacions que trobarà al seu camí seran les de les seves pròpies pors. Amb una bicicleta i ganes de viatjar, el que tenim que fer és marcar un punt al mapa i començar a pedalar. Aviat ens adonarem que a 15 km/h es pot arribar molt lluny.\nLa motivació és fonamental per disfrutar cada moment, i el viatge es convertirà en un munt de bones sensacions i bons records, tenint clar que anem on volem i de la manera que ens agrada.\nQui pedala sense buscar troba el principi de tots els camins.\nUna de les grans essències del cicloturisme és precisament arribar a conviure amb els elements, arribar a ser amic íntim de la naturalesa. Ser vent quan bufa el vent, ser pluja quan plou, ser horitzó quan el camí es fa llarg, o no tenir gana quan no hi ha menjar.\nSortir frecuentment amb bicicleta o senzillament a disfrutar del medi natural contemplant un paisatge, al mateix temps que enfortim el cos, le ment també s'acostuma a l'activitat a l'aire lliure, fins que necessita contemplar la amplitut d'una vall de muntanya, descobrir el paisatge de l'altre costat d'horitzó o sentir el sol, l'aire i la pluja com si fos l'aliment del que es nutreix per funcionar correctament amb tota la seva motivació. Aleshores la energia no estarà sols a les cames i al cor, també tindrem una força invisible que anul·la el sofriment i desperta nous recursos per seguir sempre endavant en busca de totes aquestes sensacions.\nLa bicicleta de muntanya ens pot portar a molts llocs d'una manera senzilla i natural, que a vegades no som conscients del privilegi que tenim per haver escollit aquesta activitat per omplir el nostre oci. Per això a vegades s'ha de frenar, deixar la bicicleta i mirar al nostre voltant descobrint i assimilant les coses que ens criden l'atenció: unes fulles de colors, un animal, un ocell, una extranya forma del relleu, una brisa, un núvol, els rajos del sol entre els arbres o un poble penjat d'un turó. Qualsevol cosa que ompli de sensacions i records la nostra ment, per a que al final de la ruta no estiguem només cansats físicament i satisfets per haver fet esport, sinó perquè totes aquelles sensacions ens serviran d'estímul la resta de la setmana en la feina, a classe quan parlem amb coneguts o amb la família, es a dir perquè faran del pas del temps una experiència agradable.\nResumit i traduït del reportatge que Juanjo "Kapitán pedales" Alonso va escriure i publicar a la revista Solo Bici nº122 del juliol de 2001.\nNo deixeu de visitar l'enllac de la web Tierrra Tragame realment fantastica del Juanjo\nPublicado por Agustí Grané en 12:35 Vínculos a esta entrada\nEtiquetas: Activitatas de cicloturisme, Companys\nRecorregut de 4 dies pel Pirineus de Lleida\n1. Manresa, Berga, Gosol. Total de recorregut 91 qm.\nPots veure el mapa al enllaç\n2. Gosól, Adrall, Sort. 103 qm.\nEs pot veure al enllaç: El mapa\n3. Sort, Gerri de la Sal, Montcortes, La Pobleta de Bellvei, Senterada, Pont de Suert, Puente de Montañana. Total 98 qm.\nEl mapa a l'enllaç\n4. Puente de Montanyana, Tremp, Isona, Coll de Nargo, Oliana, Bassella. Total 110 qm. Pots veure el mapa al Enllaç\n3. Sort, Gerri de la Sal, Pobleta de Bellvei, Pobla de segur, Tremp, Boixols i Coll de Nargo.\nTotal 114 qm.\n4. Coll de Nargó, Cambrils, Solsona, Naves, Manresa.\nTotal 110 qm\nPots veure el recorregut.al enllaç.\nTraça sencere a Wikiloc: http://es.wikiloc.com/wikiloc/view.do?id=666327\nPublicado por Agustí Grané en 21:02 Vínculos a esta entrada\nDe Manresa a Sort i tornar. Quatre dies pels Pirin...


La SCE decidirà en assemblea la seva posició respecte a la renovació del conveni amb l’Ajuntament | Ràdio Arenys 91.2FM\nCultura General Dijous 1 de juny del 2017\nLa SCE decidirà en assemblea la seva posició respecte a la renovació del conveni amb l’Ajuntament\nERC diu que cal negociar amb l’Estat …\nL'arenyenc Oriol Ferran marxa amb Els …\nAquest dissabte hi haurà la primera Trobada d’Escoles de …\nLa Societat Coral l’Esperança decidirà la seva posició respecte la renovació del conveni amb l’Ajuntament per l’ús de Teatre Principal aquest dissabte en assemblea. Des de l’entitat afirmen que el procés està ‘encallat’ i recorda que el pròxim 21 de juny finalitza el conveni actual que es va firmar el passat 2002.\nArmand Giménez destaca que es posarà sobre la taula què fer davant la possibilitat que finalitzi l’actual conveni i l’Ajuntament no hagi dit res. En aquest sentit, Giménez diu que si el nou conveni es resol tard ha d’haver-hi algun tipus de compensació a l’entitat.\nPer la seva banda regidora de Cultura, Isabel Roig, va explicar en el ple de la setmana passada que encara que finalitzi el 21 de juny, hi ha marge de temps per renovar el conveni perquè la data que es té en compte és la inscripció a notaria. Roig va dir que s’està treballant de bracet amb la Societat Coral l’Esperança i que des del govern s’ha demanat assistir a l’assemblea. Tot i això, l’oposició va afirmar que la Societat Coral l’Esperança no té la mateixa sensació que el govern sobre la manera com s’està portant el nou conveni.


Cerca totes les ofertes d'hotels a Commentry Entrada:\nLe Lyon Vert...Habitacions per nit per només112 EUR Més zones a Commentry\nMés de 1.175.000 propietats en tot el móns - cada dia n'afegim més Amb la confiança de més de 31.000.000 clients satisfets Garantia de preus més baixos 12 milions i més resenyes de clients d'Agoda Amb disponibilitat a més de 58.000 ciutats en tot el món Llocs històrics de Commentry Restaurants i cafeteries\nAu petit provencalCafe ModerneL'assiette GourmandeLe Relais de CommentryPizza Du Soleil\nEssent una localització molt desitjada, Commentry és el lloc on anar quan es va a Commentry. Amb un gran nombre d'atraccions per descobrir, aquesta desitjable part de la ciutat no deixarà de meravellar-vos. Commentry està agraciat amb envoltatns plens de vida, bons restaurants, zones de compra i increibles atraccions. Planegi el seu proper viatge a Commentry o qualsevol altra àrea a Commentry amb agoda.com, garantint-se el millor preu possible disponible. Explori un llistat complet d'allotjaments i trobi el lloc perfecte per a vostè. Inserti les seves dates de viatge a la nostra pestanya de recerca i busqui els millors preus en allotjaments a Commentry.\nHotels destacats a Commentry, Commentry\nConvenientment situat a Commentry, Le Lyon Vert és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat...\nTots els hotels de Commentry\nHotels a Commentry: Le Lyon Vert\nLlocs d'interès a Commentry: Au petit provencalCafe Moderne\nLe Relais de Commentry


Oci i Classes Populars (1850-1936), per Ricard Desola i Soledad Bengoechea | Catxipanda, Diari no diari d'Història\nHome » Articles » Oci i Classes Populars (1850-1936), per Ricard Desola i Soledad Bengoechea\nPosted on juliol 15, 2014 by tothistoria in Articles, Articles 2014 // 0 Comments\nLa Festa Major al carrer Torres. Festes de Gràcia 1914. Foto de Ramon Balaguer. Font: Federació d’entitats de la Festa Major de Gràcia\nTot i que al segle XIX les classes populars treballaven sis dies a la setmana en llargues jornades laborals que es perllongaven durant tot el dia, les ofertes d’oci que podien gaudir en el seu temps lliure es van multiplicar passada la primera meitat de la centúria, especialment en els nuclis urbans, i Barcelona no fou pas aliena a tots aquests canvis.\nDiversos factors van ser els que van propiciar l’augment espectacular de l’oferta de lleure: l’enderrocament de les muralles, que va facilitar la sortida dels barcelonins del nucli urbà i la proliferació de zones de pícnic al voltant de la ciutat; una sèrie d’innovacions tecnològiques que feien possible noves formes de diversió, un ressorgiment del teatre i la cultura populars i, finalment, la pràctica de l’esport i la seva revaloració com a activitat lúdica i saludable.\nPer motius evidents, la burgesia gaudia de formes d’oci i d’espais exclusius als quals la classe proletària i la menestralia no hi tenia accés per falta de recursos econòmics i de temps. No obstant això, moltes vegades l’oci burgès servia com a mirall o model a imitar per les classes populars. Altres formes de lleure i entreteniment van tenir, des del seu inici, un marcat caràcter popular.\nAquest increment de l’oferta de lleure, que s’estengué a tots els sectors de la societat, afectant també les classes proletàries i menestrals, era quantitatiu i qualitatiu alhora. Les formes antigues d’entreteniment com el teatre o els esdeveniments musicals, van experimentar una eclosió sense precedents a causa de la construcció de nous locals i espais destinats a tota mena de concerts i representacions. El teatre català es consolidà i va aconseguir seduir al gran públic amb una extensa nòmina d’autors, el màxim exponent dels quals fou, sens dubte, Àngel Guimerà. Grans teatres com el Romea o el Tívoli coexistien amb espais dedicats a gèneres més frívols com el vodevil i la revista musical dels locals del Paral·lel, que enriquien l’ambient nocturn barceloní. Al seu costat van sorgir també altres manifestacions de la música popular com els cors i corals o els aplecs de sardanes.\nLes curses de braus van constituir un altre dels espectacles populars que hom podia gaudir a Barcelona a la fi del segle XIX i, sobretot, a principis del XX. La ciutat comptava amb la plaça del Torín, situada a la Barceloneta, que havia estat construïda el 1834. El 1900 es va inaugurar la plaça de Las Arenas, i el 1914 la plaça d’El Sport, que fou rebatejada el 1916 amb el nom de La Monumental.\nEls plans urbanístics que van expandir la ciutat van preveure també nous espais d’oci, com el parc de la Ciutadella, construït amb motiu de l’Exposició Universal de 1888 o, ja a principis del segle XX, el parc Güell. El parc de la Ciutadella comptava, a més a més dels seus jardins, escultures i zones per passejar, amb una sèrie d’equipaments destinats a la divulgació de la ciència, com el zoològic, l’hivernacle, el museu de geologia i el museu de zoologia.\nPerò els avanços socials i tecnològics van venir de la mà d’activitats lúdiques i culturals completament noves. Un exemple d’això ho trobem al parc d’atraccions del Tibidabo, inaugurat el 1901. El simple concepte de parc d’atraccions, concebut com a espai destinat a la diversió i a la recerca de noves emocions, dotat amb atraccions com el ferrocarril aeri (inaugurat el 1915), la talaia (1921), o l’avió (1928), ja posa de manifest un canvi qualitatiu en la forma d’entendre l’esbarjo que només la tecnologia moderna pot oferir.\nCapítol apart mereix l’esport, la pràctica del qual es va popularitzar les últimes dècades del segle XIX, donant lloc al sorgiment d’un gran nombre d’associacions esportives de les característiques més diverses. El 1876 es fundà la Associació Catalanista d’Excursions Científiques, que més tard adoptaria el nom de Centre Excursionista de Catalunya, i que es va convertir en la referència d’una activitat que ha gaudit de gran difusió i acceptació al nostre país. El 1899 es fundà el Foot-ball Club Barcelona. Aquell mateix any va aparèixer també el Real Club de Tenis Barcelona. El 1900 es va fundar el Real Club Esportiu Espanyol, sota el nom original de Societat Espanyola de Football, car tots els seus jugadors eren espanyols, en contrast amb altres clubs formats majoritàriament per estrangers. El 1907 es creà el Club de Natació Barcelona.\nUn altre fet notable és la incorporació de les dones a l’esport, del qual havien restat excloses per ser considerat un àmbit tradicionalment masculí, a més d’altres prejudicis que avui dia ens semblarien absurds, com el fet que la pràctica esportiva es considerava perjudicial per a la salut femenina fins al punt de creure’s que podia representar un perill per a la maternitat.\nNo podríem, però, parlar de l’oci a Barcelona durant les primeres dècades del segle XX sense referir-nos necessàriament al cinema. El 1896 va tenir lloc a Barcelona la primera projecció pública del cinematògraf Lumière. El que, al principi, era considerat pel públic com la simple exhibició d’un invent tecnològic sorprenent, més semblant a una atracció de fira que a un espectacle amb immenses possibilitats lúdiques i artístiques, es va convertir al cap de pocs anys en la forma d’art i entreteniment més representativa de l’època contemporània.\nLes primeres filmacions a Catalunya van ser realitzades per Fructuós Gelabert, que va fundar els primers estudis de rodatge d’Espanya. Incorporat al principi a l’empresa Diorama, va fundar la productora Films Barcelona el 1906 i va rodar un bon grapat de pel·lícules, algunes de les quals adaptaven obres teatrals de Guimerà, com és el cas de ‘Terra Baixa’ (1907).\nLa Barcelona de finals del XIX i principis del XX era, per tant, una ciutat activa i dinàmica, desenvolupada i moderna, convulsa i problemàtica, però també divertida i festiva, plena d’espais lúdics i d’espectacles atractius.\nClavé va començar la seva carrera musical tocant les seves pròpies composicions pels cafès de la ciutat, amb gran acceptació popular. Malgrat que al principi estava només ell amb la seva guitarra, el 1845 ja dirigia un grup de músics que seguia actuant pels cafès sota el nom de ‘L’Aurora’. D’aquest grup de músics, i de la idea de fer-los cantar, va sorgir el 1850 la que fou primera coral d’Espanya, amb el nom de ‘La Fraternitat’.\nEl propòsit de Clavé, home de fermes conviccions progressistes, transcendia l’àmbit musical i adquiria una funció pedagògica, intentant apropar la música a les classes populars, oferir-lis una activitat cultural que els permetés evadir-se de les seves llargues jornades laborals i allunyar-los “de l’alcoholisme i el vici de les tavernes”.\nEl futbol va ser introduït a Barcelona, com a d’altres parts d’Espanya, per elements estrangers (la majoria suïssos o anglesos) que residien a la ciutat. No obstant això, molt aviat es va convertir en un dels esports més populars i en un autèntic espectacle de masses, així com en un referent esportiu per tota Catalunya.\nEs tractava d’una activitat accessible a totes les classes socials, ja que no requeria de grans inversions com ocorria amb altres esports més burgesos com el polo o l’incipient automobilisme.\nL’excursionisme és, juntament amb el futbol, l’esport que ha gaudit de més popularitat entre els barcelonins. Les seves arrels cal buscar-les en l’entusiasme que va provocar el moviment cultural de la Renaixença, d’inspiració clarament romàntica, que enaltia els valors nacionalistes i reivindicava la llengua, la literatura, la història i la identitat de Catalunya.\nEl Torín, la primera plaça de toros de Barcelona, va ser construïda el 1834 al barri de la Barceloneta. Encara que ja existien opinions contràries a la tauromàquia, per considerar-la un espectacle salvatge, la veritat és que les curses de braus gaudien de gran èxit. Des del 1835 fins al 1841 la plaça va ser clausurada, encara que no per falta d’afeccionats; el 25 de juliol de 1835, en plena Guerra Carlista i enmig d’un clima polític força enrarit, els espectadors descontents i irats després de presenciar una cursa de pèssima qualitat, van acabar llançant objectes a la plaça, van sortir al carrer i es van dirigir cap a les Rambles. Molta gent del carrer s’hi afegí espontàniament i el grup a poc a poc va tornar-se més nombrós, provocant aldarulls per tot arreu. El que havia començat com una expressió de protesta per un mal espectacle va degenerar en una sèrie de disturbis anti-clericals que van acabar amb l’atac als convents de la Mercè, Sant Francesc i Santa Mònica\nLa ciutat comptava amb grans teatres com el Principal, el Liceu, el Circ Barceloní, l’Odeon o el Romea, gran nombre d’espais on representar peces teatrals o musicals, teatres d’estiu a l’aire lliure, petites sales propietat de societats culturals, recreatives o polítiques, i fins i tot sales particulars on grups d’amics representaven obres a nivell d’afeccionats. Esment a part mereixen altres espais polivalents, com els Camps Elisis de Barcelona, inaugurats el 1853, que es trobaven entre el passeig de Gràcia i els actuals carrers de Bruc, Rosselló i Aragó, on a més d’espectacles teatrals la gent podia gaudir de concerts i tot tipus d’activitats d’oci, com muntar a la muntanya russa, practicar exercicis d’equitació o simplement ballar o prendre un cafè.\nEls teatres solien alternar les representacions teatrals (melodrames o peces satíriques) amb els espectacles musicals que es decantaven per l’òpera en els ambients burgesos i per la sarsuela en el cas del proletariat i la menestralia.\nAl principi, l’oferta teatral catalana era pràcticament inexistent i estava limitada a espais molt concrets. La major part de les obres estrenades en els grans teatres eren en castellà o es tractava de traduccions d’autors estrangers, especialment francesos. A partir de la dècada dels 60 les coses van començar a canviar, gràcies en bona mesura a l’obra de Joaquim Dimas i Frederic Soler. Aquest últim va estrenar, el 1864, ‘L’Esquella de la Torratxa’ al teatre Odeon. Fou tal l’èxit que va obtenir que va fundar, juntament amb Dimas, la societat ‘La Gata’, que va estrenar obres satíriques escrites pel propi Soler sota el pseudònim de Serafí Pitarra. Poc temps després, amb l’estrena de ‘Les joies de la Roser’ el 1866, la carrera teatral de Soler va canviar de rumb, decantant-se pel drama costumista.\nUn altre autor destacat de l’època fou Víctor Balaguer, que va conrear el teatre poètic amb les seves ‘Tragèdies’ (1876) i ‘Noves Tragèdies’ (1879), d’estil romàntic, en què mostrava personatges històrics com Hannibal, Neró o Cèsar.\nA principis del segle XX va sorgir i es va popularitzar una forma d’art i entreteniment completament nova que aviat es convertiria en una de les formes d’oci preferides pels ciutadans i en un autèntic fenomen de masses que ha deixat una petjada inesborrable en l’imaginari col·lectiu: ens referim al cinema.\nFructuós Gelabert va ser el pioner dels rodatges cinematogràfics a Catalunya i és considerat el pare del cinema català. A ell devem la primera pel·lícula argumental feta al nostre país, titulada ‘Riña en un cafè’ (1897) i, el mateix any, del primer documental, ‘Sortida dels treballadors de l’Espanya Industrial’.\nConsolidada la indústria a Barcelona, l’oferta cinematogràfica va experimentar un gran creixement que la situava al capdavant de la filmografia europea. El 1914 Barcelona era la capital del cinema espanyol, el centre de la indústria cinematogràfica de tot l’estat i una de les ciutats del món amb més sales de projecció.\nEl 1915 i 1916, Hispano Films va produir la primera obra important d’aventures en episodis, ‘Els misteris de Barcelona’ i ‘Barcelona i els seus misteris’, que representava un allunyament del cinema documental o dramàtic i una aposta pel gènere d’acció.\nEl gènere dramàtic seguia sent, però, el preferit del públic, i a ell pertanyen alguns dels títols més reeixits de l’època, com ‘La boja del monestir’ (1916) i ‘Los Saltimbanquis’ (1916), ambdues de Domènec Ceret, o ‘Mefisto’ (1918) i ‘Codícia’ (1918) de J. M. Codina.\nA la segona meitat del segle XIX van sorgir a tota Catalunya multitud d’associacions destinades a promoure la cultura entre les classes populars, especialment entre els menestrals. Aquestes associacions adoptaven noms diversos (ateneu, centre social, club de lectura, casino, etc.) però tenien una mateixa voluntat culturitzadora que, en moltes ocasions, es presentava com l’única alternativa a la limitada oferta governamental dels sectors socials més pobres.\nAl principi, els ateneus es formaven entorn d’una petita biblioteca i unes quantes taules de cafè (que contribuïen al seu finançament) i en ells es llegia en veu alta la premsa diària per fer-la accessible als analfabets. A poc a poc aquestes agrupacions es van enfortir, creant una xarxa associativa sense precedents i abastant diversos aspectes de la vida cultural popular, com la música o la literatura. Molts ateneus, per exemple, comptaven amb una coral pròpia a imitació dels cors de Clavé.\nAquest moviment associatiu cultural va tenir gran importància en l’alfabetització i formació de les classes populars. En els seus locals s’organitzaven cursos sobre els temes més diversos (comptabilitat, idiomes estrangers, etc.), s’impartien conferències i s’organitzaven obres de teatre, concerts i tot tipus d’esdeveniments relacionats amb la cultura, aconseguint tal nivell d’activitat que aviat va despertar el recel dels poderosos.\nEn els seus inicis, tal com passava en molts altres àmbits, els ateneus constituïen un espai estrictament masculí. Durant la dècada dels vuitanta va començar a permetre’s l’entrada de les dones, sempre que fossin acompanyades per un home.\nEl parc de la Ciutadella va ser concebut com un espai d’oci popular on els ciutadans podien gaudir -i també aprendre-, ja que estava dotat d’infraestructures destinades a promoure la ciència i el coneixement. Així, el parc va comptar des del seu origen amb un zoològic, un hivernacle, un umbracle, el museu de zoologia i el museu de geologia, a més de gran varietat d’escultures i jardins adornats amb les més diverses espècies vegetals.\nA partir de la segona meitat del segle XIX, els barcelonins podien gaudir de molts altres espais de lleure a l’aire lliure, com els cèlebres jardins d’Estiu, on els ciutadans anaven a prendre un cafè, a escoltar un concert, a ballar o simplement a passejar.\nEsment a part mereixen els jardins d’Euterpe, construïts per iniciativa d’Anselm Clavé i els seus col·laboradors i utilitzats com a espai per a concerts dels seus famosos cors. Els jardins d’Euterpe es trobaven al passeig de Gràcia i comptaven amb un cafè, una sala de ball, diverses atraccions i espais per passejar. Van ser inaugurats el 5 de juny de 1857 i es van mantenir oberts fins el 1861.\nL’oci nocturn també tenia el seu lloc a Barcelona, i es concentrava especialment en els cafès i teatres de l’avinguda del Paral·lel. Allí va obrir les portes, el 1899, el famós teatre El Molino, que va acabar sent un cabaret conegut a tota Europa i pel qual van passar les millors vedettes de l’època. El Molino va ser batejat com La Pajarera Catalana, el 1905 va passar a dir-se Gran Saló del Segle XX i finalment va adoptar el nom de Petit Molin Rouge en homenatge al famós cabaret parisenc. El 1929 va remodelar la seva façana, afegint el famós molí que amb el temps es convertiria en un símbol de la nit bohèmia barcelonina. El 1936 va passar a dir-se Molin Rouge, però després de la guerra civil es va castellanitzar el nom i es va eliminar la paraula “rojo” per les seves connotacions polítiques.\nLa concentració de teatres i cafès van fer del Paral·lel el carrer de l’oci noctàmbul i bohemi de la ciutat, convertint-se en el que alguns han qualificat com el Broadway de Barcelona.\nUn altre aspecte de l’oci ciutadà, especialment de les classes populars i menestrals, van ser els balls i les festes de barri, que a Barcelona van tenir un caràcter especial a causa dels famosos envelats. Els envelats eren construccions lleugeres, cobertes de tela, que podien desmuntar-se i traslladar-se, i que tots els barris aixecaven a les seves festes majors com a espai de ball.\nEntre les festes de barri, aviat van destacar les de Gràcia, sobretot per l’espectacularitat dels seus carrers guarnits. Ja el 1877 es té notícia d’un concurs de botigues guarnides, però fou a principis del segle XX quan va arrelar el costum, que ha arribat fins els nostres dies, de guarnir els carrers, activitat en la que hi participen amb entusiasme els veïns i les associacions del barri. La implicació dels menestrals en aquestes festes populars és notòria, adoptant un paper protagonista en la seva organització.\nPer citar l’article: Bengoechea, S., & Desola, R. (2014). Oci i Classes Populars (1850-1936). Catxipanda, 1(1). Recuperat (data de visualització), a http://wpu.ir/61yio\nOci i Classes Populars (1850-1936), per Ricard Desola i Soledad Bengoechea (tothistoria) (12.016)


Dilluns, 15 de abril de 2019 · 20:51 CEST (vora tres quarts i mig de nou) ·\n2.091 capítols en 157 llibres en llengua catalana.\nVisió biomèdica i biopsicosocial de l'obesitat\nAquesta secció del llibre "Salut i qualitat de vida en l'obesitat" descriu des d'un punt de vista biomèdic i biopsicosocial diferents tractaments per a aquest trastorn alimentari; ho fa en un context aplicat a preadolescents espanyols.\nLa lletra E amb animals\nCom ensenyar a la canalla la grafia E? Quin animal la pot representar? Amb aquest capítol del llibre "Alfabet amb animals" podran conèixer l'abecedari d'una manera molt "bèstia" i gràfica.\nOrelletes de Tarragona\nLes orelletes són un dolç de pasta plana i rodona, fregit i ensucrat. Se'n menja durant pasqua a la Catalunya del Nord i a alguns pobles del Baix Camp i el Tarragonès. Tenen l'aspecte d'una coca però són més fines i cruixents.\nObtingut de «http://ca.wikibooks.org/w/index.php?title=Portada&oldid=50194»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 1 ago 2015 a les 00:03.


Himne de Pau de Carles Salvador | Bloc del Grup de Teatre l'Enfilat\n← Una vetllada amb Carles Salvador\nMagdalena festa plena! →\nHistòricament la humanitat ha estat en contínua guerra: la religió, els interessos econòmics, el patriotisme mal entès, etc., han sigut les excuses propícies per a engegar la maquinària bèl·lica. Fins i tot quan un país està en un període de “no guerra”, la violència està latent en la societat: bandalisme urbà, fanatisme esportiu, mitjans de comunicació sensacionalistes…\nPer això dóna goig poder escoltar missatges optimistes sobre una societat que s’obri a la pau. Carles Salvador ens ho entrega a través d’aquest preciós poema que va escriure poc després d’acabar la Primera Guerra Mundial. Esperem de cor que el gaudiu i que ens servisca a tots per a aconseguir una societat més harmònica, en la qual la tolerància i la concòrdia prevalguen sobre la barbàrie i el disbarat.\nSom a l’alba\nSom a l’alba i a la pau dels camps.\nS’enarboren les banderes;\nI l’alegria s’eleva com el sol\nen el qual ressona el nostre esperit tangible,\nI l’horta riu al bes del conreu.\nhimenetja l’hora lluenta de la Pau.\nAquesta entrada s'ha publicat dins de Carles Salvador, Poesia i etiquetada amb Carles Salvador, Castelló, Poesia. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.


JA&MA / Perruqueria unisex\nJA&MA de Sabadell és una perruqueria i estètica unisex.\nJOAN PERRUQUERS DKPS / Perruqueria\nA Joan Perruquers DKPS de Sabadell et descobrirem un món de bellesa i cura personal, un nou concepte de saló de bellesa on els teus cabells lluiran com mai. T`hi esperem!.\nLELOOK / Perruqueria d`autor\nA Lelook de Sabadell som uns apassionats de la perruqueria, creem petites obres efímeres a partir dels cabells i la imatge de les persones, buscant sempre la millora contínua.\nLOLO ANGLADA / Perruqueria\nLolo Anglada Perruquers de Sabadell.\nMAR / Perruquers\nMar Perruquers de Sabadell és una perruqueria unisex, tractaments de queratina i hidratació, metxes, etc..\nMULIBLANC / Perruquers\nMuliblanc de Sabadell és una perruqueria on la nostra prioritat és la teva imatge.\nNEWTRENDS / Perruqueria\nNewtrends de Sabadell és una perruqueria.\nNILO / Hair salon\nNilo és un saló de perruqueria de Sabadell.\nPERICH ALERM / Perruquers\nPerich Alerm Perruquers, oferim una gran varietat de serveis de perruqueria i estètica tant per a ell com per a ella en un ambient confortable i a través d’un tracte proper, professional i de qualitat..\nPIEDRAFITA / Perruquers\nPiedrafita de Sabadell és una perruqueria i estilisme.