L’agost, més calurós i més car: l’onada de calor encareix l’electricitat\nPosted By: elnacional.cat 8 Agost, 2018\nL’onada de calor d’aquesta primera setmana d’agost s’ha notat arreu de Catalunya i de la Península Ibèrica. Una calor que no deixarem enrere quan sigui més fàcil dormir a les nits, sinó que ens acompanyarà fins a les properes factures de la llum. I és que les altes temperatures i l’ús intensiu i continuat de ventiladors i aires acondicionats han fet augmentar el preu de l’electricitat, arribant als màxims de tot l’any, de 74,82 euros per MWh la nit de dilluns.\nLa mitjana del preu per MWh del mes de juliol va ser de 61,9 euros. Durant la primera setmana d’agost, aquesta mitjana s’ha incrementat en un 5,7%, fins als 65,43 euros. En cas de mantenir-se a aquests nivells, a finals de mes el rebut d’una família mitjana rondaria els 72 euros.\nMàxims des del desembre de 2017\nAquesta xifra pot suposar, per una família estàndard amb dos fills, més d’un 15% d’increment en una setmana del preu de la factura de la llum. De fet, des del darrer mes de desembre del 2017 no es va superar aquesta xifra: cal remuntar-se al dia 4 de desembre, en què es va arribar als 81,81 euros per MWh.\nComparant els preus d’enguany amb l’estiu passat, com es pot veure al gràfic, el preu mitjà del MWh aquest dimecres era a Espanya de 64,91 euros, i en canvi el mateix dia de l’agost passat el preu va ser de 46,57 euros. És a dir, avui l’electricitat al mercat majorista espanyol és gairebé un 50% més cara que fa un any.\nFont: OMIE / Elaboració pròpia


Una sèrie de Netflix sobre la ruptura d'una parella, una novel·la de Marta Orriols i la música dels Housemartins, les nostres recomanacions\nPart del cartell de la sèrie «El tiempo que te doy» | Cedida\nUna setmana més, des de Reusdigital.cat us apropem a la cultura amb tres recomanacions dels redactors i redactores. Que en gaudiu!\nMarc Busquets recomana "El tiempo que te doy"\nÉs gratificant que més enllà de l'efectisme de produccions com Sky rojo o La casa de papel, Netflix aposti de vegades per potenciar ficció estatal d'altres estils. Fa uns dies, la plataforma ha estrenat El tiempo que te doy, una sèrie que aborda la ruptura d'una llarga relació de parella i la posterior etapa de dol, a través de salts temporals i dues línies temporals. D'aquesta manera, cadascun dels capítols (curts, d'una mica més de 10 minuts de durada) s'articulen des del present i des dels records. D'entrada, aquests tenen un major pes; a poc a poc, l'actualitat agafa més força per acompanyar la superació, i la incertesa d'encarar el futur sense aquella persona que ha estat al teu costat durant anys.\nUn dels grans encerts d'El tiempo que te doy és la seva parella protagonista. En especial, Nadia de Santiago brilla per la seva senzillesa, i per la fragilitat i la serena pau que sap transmetre quan l'evolució narrativa de la sèrie ho requereix. El català Álvaro Cervantes interpreta el seu ex. De Santiago, a més, és una de les creadores de la producció, amb Inés Pintor.\nPer tot plegat, per la seva honestedat, pel seu to i pel seu desenllaç, El tiempo que te doy és una de les agradables sorpreses del catàleg de Netflix entre tantes explosions, realities absurds i herois de còmic.\nAlba Cartanyà recomana "Dolça introducció al caos"\nDolça introducció al caos (Edicions del periscopi, 2020) ens fa partícips del món íntim d'una parella jove, i de la sotragada que provoca la sobtada possibilitat de ser pares. Ella ho té clar: no vol ser mare. Ell no ho té tan clar: entra en un mar de dubtes.\nAquesta novel·la de Marta Orriols ens permet reflexionar sobre la vida en comú, la llibertat, la voluntat, la nostàlgia del passat, el temor al futur. L'autora té una gran capacitat de transmetre emocions i sentiments, de manera que podem arribar a posar-nos completament en la pell dels personatges.\nOrriols va rebre el Premi Òmnium a la Millor Novel·la de l'Any 2018, amb la seva anterior obra Aprendre a parlar amb les plantes.\nMarià Arbonès recorda el grup The Housemartins\nAquest cap de setmana us escric sobre The Housemartins i us adjunto una de les cançons més populars del grup, anomenada Happy Hour. Estic segur que ja la deveu haver escoltat, però us convido que ho feu una vegada més.\nEns situem l'any 1983 a la ciutat de Hull (Regne Unit), quan Paul Heaton i Stan Cullimore decideixen formar un duet al qual s'uniran més tard altres components. Després de diversos canvis, la formació permanent seran ells dos, com a vocalista i guitarra, respectivament; Norman Cook, al baix (que després es convertirà en el discjòquei Fatboy Slim), i Dave Hemingway, a la bateria.\nLa conflictivitat social originada per la política ultraliberal de Margaret Thatcher va afectar Paul Heaton, que, com a compositor de grup i marxista convençut amb influències cristianes, volia que la música fos un instrument de diversió i transmissió de missatges. Amb aquest ambient de fons, The Housemartins van adoptar una postura esquerrana militant de denúncia i rebuig cap a la Dama de Ferro. El camí triat per sostenir el seu missatge compromès no van ser els ritmes sorollosos; tot al contrari, van preferir el pop senzill, lluminós i alegre, i en alguns casos el soul, el gòspel i les cançons a cappella. La veu de Paul Heaton, de gran elegància i d'enorme capacitat de registres, donava per a molt. Destaco també la versió a cappella que van fer de Caravan of Love, dels Isley Brothers.\nVan gravar quatre senzills, entre els quals Happy Hour; van participar en unes sessions del programa de John Peel, i el 1986 van publicar el seu primer LP, London 0 Hull 4, una clara referència futbolística que al·ludeix a una declaració del grup sobre el fet de ser la quarta millor banda de la seva ciutat, darrere de Red Guitars, Everything but the Girl i The Gargoyles. El disc va tenir un gran èxit i la banda de Hull va esdevenir un grup de moda, fins al punt de discutir l'hegemonia de The Smiths en aquell període.\nEl 1987 van publicar el segon LP, The people Who Grinned Themshelves to Death, amb el qual van deixar clar que tots quatre eren uns hàbils artesans del pop que podien donar vida tant a perfectes temes de pop-rock costumista com a balades acústiques. D'aquest segon disc destaco la cançó Build.\nThe Housemartins s'estaven convertint en una de les bandes més populars, però tot es va trencar la primavera del 1988 quan van anunciar la seva dissolució, després d'editar l'LP recopilatori Now That's What I Call Quite Good. En realitat, hi havia problemes interns causats pels dubtes sobre cap a on derivar la música del grup. Un cop dissolts, Paul Heaton i Dave Hemingway van fundar la banda The Beautiful South.\nMolta gent es va quedar més amb els ritmes alegres i ballables de Happy Hour que amb la seva lletra. La cançó és una crítica a les "estupideses" que, segons Paul Heaton, els oficinistes feien i deien al pub després de treballar, coincidint amb l'hora en què les begudes estaven més bé de preu.\nCap de Setmana, Marta Orriols, 'El tiempo que te doy', recomanacions culturals, Dolça introducció al caos, The Housemartins


Coneix les tècniques bàsiques per teixir un bonic cabàs.\nAcompanyat/da per l'artesana Pepi Sánchez descobriràs l'ofici de la cistelleria, que té una llarga tradició a Catalunya. En aquest curs descobriràs i provaràs les tècniques bàsiques per teixir un cabàs utilitzant la medul·la de rotang en el seu estat natural i tintada amb diversos colors per crear un objecte personalitzat i vistós. Et podràs emportar la peça el mateix dia.\n14/05 De 10:00h a 13:00h\n21/05 De 10:00h a 13:00h\nCurs d'iniciació a la cistelleria\nLa Pescallunes de la Pepi Sánchez\nAcompanyat/da per l’artesana Pepi Sánchez, descobriràs l’ofici de la cistelleria, que té una llarga tradició a Catalunya.\nEl taller La Pescallunes és un espai de creació de cistelleria tradicional catalana amb material d’origen vegetal. Pepi va aprendre l’ofici amb Rosal Albó i juntes van crear l’Associació Catalana de Cistellers i Cistelleres per posar en valor la cistelleria en miniatura, molt apreciada pels pessebristes, les cases de nines i el col·leccionisme en general.\nUbicat al Poble Espanyol des de l’any 1998, segueix oferint objectes en miniatura alhora que reinventa la cistelleria popular catalana per oferir productes moderns com arracades, penjolls, sonalls per a nens fets amb productes naturals, no tòxics i d’origen vegetal com la medul·la de rotan, la palmera mediterrània o el vímet.\nUbicado en el Poble Espanyol desde el año 1998\nSigue ofreciendo objetos en miniatura a la vez que reinventa la cestería popular catalana para ofrecer productos modernos como pendientes, colgantes, sonajeros para niños hechos con productos naturales, no tóxicos y de origen vegetal como la médula de rotan, la palmera mediterránea o el mimbre.\nLa artesania al Poble\nProfessionals de diferents oficis i generacions\nTots els divendres i el segon dissabte de cada mes, podeu fer cursos d'artesania de 2 a 4 hores, un sol dia. De la mà dels artesans que treballen al Poble dia a dia, aprendràs s a aplicar les diferents tècniques, i experimentaràs què se sent en crear un objecte amb les teves mans. Per tu o per regalar... és una bona opció!


Tallers a l'arxiu comarcal de l'Urgell i a l'Ateneu Cooperatiu Ponent Coopera per a alumnes d'ESO de la comarca | Ràdio Tàrrega\nTallers a l'arxiu comarcal de l'Urgell i a l'Ateneu Cooperatiu Ponent Coopera per a alumnes d'ESO de la comarca\nDes del Consell Comarcal de l’ Urgell junt amb el Centre de Recursos Pedagògics de l’ Urgell, i dins del XXI Programa Comarcal de Suport a l’ Educació, s’han programat per aquesta primavera, tallers a l’ Arxiu Comarcal de l’ Urgell i a l’Ateneu Cooperatiu Ponent Coopera per a l’alumnat de 1r i 2n d’ ESO de la comarca.\nDes de l’Arxiu Comarcal amb el Taller Tempus es proposa un projecte dinàmic i visual per tal d’evidenciar el pas del temps i els canvis que aquest provoca en l’estructura de les nostres viles; i per altra banda el taller “El Mercat a l’edat mitjana”, es vol apropar el funcionament del mercat a l’alumnat, amb una activitat semigamificada.\nPer altra banda des de l’Ateneu Cooperatiu Ponent Coopera, ubicats a Cal Trepat de Tàrrega, es proposen Tallers d’Economia Social i Solidaria com a proposta de transformació.\nUn total de 5 centres de secundària són els que realitzaran les activitats de l’Arxiu Comarcal planificats per l’arxiver Carles Quevedo, i un total de 7 els que duran a terme els Tallers d’Economia Social i Solidària planificats pels tècnics de l’Ateneu Cooperatiu Ponent Coopera.\nEl Consell Comarcal posa a disposició tres autocars per aquells alumnes de fora de Tàrrega que necessiten desplaçament. Les activitats es duran a terme aquesta primavera, en sessions d’ una hora per a cada activitat i per a cada grup classe.


Tarda d’alta intensitat | CE Noia Freixenet\nTarda d’alta intensitat\nBy CE Noia • On 6 de Maig de 2017 6 de Maig de 2017 • In Ok Lliga\tOk Lliga freixenet, hoquei, hoquei patins, noia freixenet, ok lliga, primer equip, sant sadurní 0\nEl Noia Freixenet rep al Caldes (19:30h) en el partit corresponent a la 27a jornada d’Ok Lliga. A la mateixa hora, el filial té una nova final a la pista del Piera i, ja farà una hora que l’infantil A s’estarà jugant l’accés a la final del Campionat d’Espanya contra l’Oviedo, l’equip amfitrió.\nEl primer equip del Noia Freixenet rep un Recam Làser Caldes en zona de descens i amb el partit de la setmana passada encara pendent de jugar, ja que va disputar la F4 de la Copa de la CERS. El Noia Freixenet, per la seva banda, busca certificar, de forma matemàtica, la permanència a l’Ok Lliga i començar a fer un coixí que permeti classificar-se a la CERS de la propera temporada.\nPer la seva banda, el Noia Freixenet B necessita guanyar a la pista del Piera (19:30h) per continuar lluitant contra el Taradell per assolir el liderat i la plaça que dóna l’ascens a Primera Divisió estatal. Els dos equips estan empatats al capdavant de la Primera Nacional Catalana i ja tenen assegurada la participació a la Copa de la Lliga.\nFinalment, l’infantil A del Noia Freixenet es jugarà l’accés a la final dels Campionats d’Espanya contra l’Oviedo (18:30h), equip amfitrió de la competició. L’equip entrenat per David Carrasco ha acabat la fase de grups com a líder en solitari després de guanyar els tres partits disputats. L’altra semifinal serà entre el FC Barcelona i el Compañía de Maria.\nTots els tres partits es podran seguir al twitter oficial del Club: www.twitter.com/cenoia.\nL’Infantil A lluitarà per l’estatal d’Oviedo\nTreballada victòria per mantenir la setena plaça


Estació Meteorològica Digital Multi-sensor. - Material escolar\nESCOLAR I OFICINA MATERIAL ESCOLAR CIÈNCIES Estació Meteorològica Digital Multi-sensor.\nEstació meteorològica digital multi-sensor amb gran display, on es visualitzen tots els mesuraments a temps real de tots els sensors remots units per cable. Abast de fins a 100 m fins a la unitat principal sense fils. Sensors externs inclosos: Temperatura, humitat, anemòmetre i pluviòmetre. Termohigròmetre, temperatura i humitat exteriors, registre de la pluja caiguda en les últimes 24 hores, velocitat del vent, indicació de màximes, mínimes i sensació tèrmica. Dimensions de la unitat principal: 160 x 150 x 30 mm\n96402 Estació meteorològica digital multi-sensor 7 - 10 dies 183.08€ Afegir\nCaixa de 20 unitats de gomes...\nPinzells gruixuts Jovi per...\nDoble il·luminació LED 1W,...\nCaixes per a Minerals\nCaixa de fusta amb 25 departaments.\nVideocàmera digital per a...


Un càsting per entrenar el Madrid\nEl club blanc veu complicat fitxar Pochettino i treballa amb una llista de més de 10 noms\n4 min. Barcelona 11/06/2018 23:40\n260x366 Florentino Pérez, president del Reial Madrid, durant la roda de premsa en què Zinedine Zidane es va acomiadar del club. / FERNANDO ALVARADO / EFE Florentino Pérez, president del Reial Madrid, durant la roda de premsa en què Zinedine Zidane es va acomiadar del club. / FERNANDO ALVARADO / EFE\nZinedine Zidane, ben tranquil, va veure en directe com Rafa Nadal guanyava per onzena vegada el trofeu de Roland Garros. L’exjugador del Madrid, acompanyat de Yuri Djorkaeff, amb qui va ser campió del món el 1998, passarà uns dies a Rússia durant el Mundial i un cop acabi l’estiu tornarà a Madrid i començarà una nova etapa sense complicacions, després d’haver guanyat en dos anys i mig a la banqueta del Madrid tres Lligues de Campions. Menys de dues setmanes després d’anunciar que abandona el club blanc, el francès ja gaudeix de la seva nova vida. El Madrid, en canvi, segueix sense tècnic.\nPerò malgrat no saber qui dirigirà l’equip, al Santiago Bernabéu sembla que estan tranquils. De fet, causa més neguit la mala relació amb Cristiano Ronaldo, que segueix jugant amb la possibilitat de marxar del club blanc. El missatge que s’envia des de dins dels despatxos blancs és clar: amb una plantilla tan competitiva i un pressupost tan elevat, cal encertar amb el tècnic, però al Madrid aquesta figura no és tan important com en altres llocs. Si els primers dies després de la marxa de Zidane hi va haver nervis, de mica en mica les coses s’han calmat, malgrat que la prioritat de Florentino Pérez -fitxar Mauricio Pochettino- no ha tirat endavant. L’argentí té contracte vigent amb el Tottenham Hotspur i el club londinenc no sembla disposat a perdre un tècnic que, en aquest cas, sí que és el pal de paller sobre el qual gira un projecte esportiu que repetirà presència a la Lliga de Campions. Pochettino va renovar amb els spurs fins a la temporada 2022-2023 i el president, Daniel Levy, ja ha deixat clar que no li passa pel cap perdre un entrenador amb el qual el seu equip ha aconseguit superar a la classificació conjunts com el Chelsea o l’Arsenal. Des de Madrid, però, no es descarta poder tancar aquesta operació, tot i que s’admet que serà complicat, ja que s’hauria de pagar una indemnització al club, amb el qual Pochettino té contracte. I el Madrid ja sap que, si vol fitxar l’entrenador del Tottenham, s’haurà de gratar la butxaca com va fer amb Bale i Modric.\nNegociar amb el Tottenham\nEl Madrid ja va parlar de manera no oficial amb Pochettino fa mesos, quan encara no sabia si Zidane deixaria el club, per tenir aquesta via controlada. “Moviments normals al futbol”, expliquen des de Madrid en referència als contactes entre les àrees de tècnics i entrenadors o jugadors d’altres clubs, per temptejar si en el futur estarien disposats a acceptar un canvi d’aires. Pochettino no ha amagat mai que entrenar al Madrid li agradaria molt, però el moviment de Zidane ha arribat en un moment complicat, ja que forçar la sortida de l’argentí significaria iniciar una guerra amb una directiva, la del Tottenham Hotspur, amb la qual manté una bona relació.\nEl Madrid, doncs, segueix buscant altres opcions i s’han sondejat més de 15 noms - xifra que supera els 20 si s’hi afegeixen els que s’han publicat a la premsa-, però el campió d’Europa els ha descartat. L’últim nom és el d’André Villas-Boas, que va dirigir Gareth Bale fa anys, precisament al Tottenham Hotspur. El portuguès, després d’una meteòrica carrera que el va portar a clubs com el Porto, el Chelsea, el Tottenham i el Zenit de Sant Petersburg, va decidir agafar-se uns mesos sabàtics després d’una experiència a la lliga xinesa, al Xangai SIPG. Durant aquests mesos va arribar a participar al Ral·li Dakar mentre esperava un nou contracte dins dels món del futbol. La via de Villas-Boas no és la preferida del Madrid, però la direcció esportiva blanca necessita tenir opcions sobre la taula, ja que ha encadenat moltes negatives, com la del seleccionador brasiler Tite o l’actual tècnic de la Juve, Massimiliano Allegri.\nUn altre dels noms sondejats, Antonio Conte, ara al Chelsea, costaria 20 milions als blancs, ja que també té contracte, però la direcció esportiva no ha aconsellat aquesta operació perquè el tècnic italià és famós per ser molt dur amb els futbolistes i exigir entrenaments molt intensos físicament, cosa que topa amb les prioritats d’un vestuari reforçat després de guanyar la Champions per tercer any consecutiu. Amb carpetes acumulant-se sobre la taula descartades, com les que tenen els noms de Jürgen Klopp, Arséne Wenger, Maurizio Sarri, Joachim Löw, Clarence Seedorf o Michael Laudrup, al Madrid ha acabat sonant amb força el nom de Míchel, que va ser un referent al Bernabéu com a jugador, però que com a tècnic no ha aconseguit arribar a les grans banquetes. El tècnic madrileny, després de marxar d’un Màlaga que ha acabat descendint, s’ha postulat, tot esperant que les negatives dels altres el converteixin en el guanyador d’aquest càsting.


Victoria Álvarez assegura que José Zaragoza va encarregar la gravació de la Camarga - Empordà\nVictoria Álvarez assegura que José Zaragoza va encarregar la gravació de la Camarga\nL'exparella de Jordi Pujol Ferrusola reclama al Parlament que siguin els polítics qui denunciïn i investiguin la corrupció\nACN | BARCELONA 26.06.2017 | 18:06\nVoctòria Álvarez, durant la seva compareixença. EFE\nMaría Victoria Álvarez, exparella de Jordi Pujol Ferrusola, ha atacat durament aquest dilluns a la tarda a l'expresidenta del PP català Alícia Sánchez-Camacho i a l'exsecretari d'Organització del PSC José Zaragoza, a qui ha responsabilitzat de la gravació de la seva conversa al restaurant 'La Camarga' el juliol del 2010. A més, ha reclamat als polítics que siguin ells els que persegueixin i investiguin la corrupció, i no ho deixin en mans de ciutadans que "no són ningú", com, segons ella, li va passar a ella, cosa que l'ha deixat "socialment morta" i amb el domicili a punt de ser embargat.\nEn la seva compareixença a la comissió d'investigació del Parlament sobre l''Operació Catalunya', Álvarez ha titllat Sánchez-Camacho de "mentidera" i "traïdora al seu partit, a la justícia, a Espanya, i a tot el món". Segons ella, l'expresidenta del PPC va enganyar-la en denunciar als jutjats que havia estat gravada sense el seu consentiment, quan s'hauria demostrat posteriorment que sí que ho sabia. "I té la cara dura de denunciar una cosa que havia encarregat ella mateixa", ha etzibat.\nSobre aquella conversa ha dit que no sabia que la gravaven i ha apuntat rotundament a Camacho com a inductora de la gravació i a Zaragoza com l'home que la va encarregar a Método3, a qui ha qualificat de "bastant sinistre". A qui en canvi ha desvinculat de la trama és el cap de gabinet de Mariano Rajoy, Jorge Moragas, amic de la infància d'Álvarez.\nPerò encara s'ha mostrat més indignada pel fet de ser enganyada posteriorment, quan va signar suposats pactes per retirar la denúncia contra l'agència de detectius. Així, ha explicat que un cop signat el pacte, s'hi van afegir uns annexos que ella no va veure i que li poden suposar l'embargament del pis. Aquests annexos, a més, estan en poder de l'advocat Cristobal Martell, ara lletrat dels Pujol, cosa que podria perjudicar el propi PP, ha vaticinat.\nEn tot cas, s'ha mostrat satisfeta que la justícia investigui la corrupció a Catalunya. Segons ella, durant molts anys la policia va estar "absent" de Catalunya i va permetre que fos l'autonomia amb més corrupció de l'estat. Per això, ha dit que l'Operació Catalunya és una "conspiranoia" i ha qualificat els llibres sobre el tema de "novel·les". Segons ella, la ciutadania està satisfeta que es persegueixin els polítics "que roben a tothom". "Quin problema hi ha en investigar a corruptes?", s'ha preguntat.\nDe fet, ha dit que és fals que la policia espanyola investigui els Pujol perquè es mostressin partidaris de la independència, sinó que és la investigació del 'cas ITV' contra Oriol Pujol Ferrusola que va fer tornar independentistes els membres de la família.\nA qui també ha criticat ha estat a Daniel de Alfonso, exdirector de l'Oficina Antifrau, per no donar credibilitat a la nombrosa documentació contra els Pujol que ella li va aportar.\nÁlvarez ha començat la intervenció criticant que la seva anterior compareixença en una comissió d'investigació, la de corrupció i el 'cas Pujol', no va servir de gaire, perquè ella segueix "sola" i sense cap suport de polítics tot i patir amenaces i assetjament. "Denunciar els Pujol no és com fer-se el DNI", ha assegurat. Així, ha estat molt dura amb els polítics per no perseguir la corrupció, i amb la fiscalia, perquè, segons ella, no té prou independència. En canvi, ha elogiat la justícia en general, i els jutges en particular, així com la policia, "una de les millors d'Europa", l'única que, segons ella, no l'ha enganyat. De fet, ha dit que tot i que el comissari José Manuel Villarejo se li va presentar com a periodista, no s'ha sentit "enganyada", sinó que hi confia. "La policia va fer el que havia de fer", ha afegit. En tot cas, ha negat que hagi cobrat res de la policia, el CNI o els fons reservats.\nL'estat va fer «guerra bruta» contra polítics independentistes\nEl PNB presidirà la comissió d'investigació sobre l'Operació Catalunya


Alumnes de robòtica del col·legi Cardenal Vidal i Barraquer, premiats a la First Lego League - Revista Cambrils\nAlumnes de robòtica del col·legi Cardenal Vidal i Barraquer, premiats a la First Lego League\nPublicat el Divendres, 9 de febrer de 2018 11:37h\nAlumnes del col·legi Cardenal Vidal i Barraquer que van participar a la First Lego League | Cedida\nUn equip d'alumnes del col·legi Cardenal Vidal i Barraquer va participar, el passat dissabte 3 de febrer, a la setena edició de la First Lego League, a les instal·lacions de la Fira de Reus. La temàtica de la trobada d'enguany, organitzada per l'Escola Tècnica Superior d'Enginyeria (ETSE) de la URV, va girar entorn al cicle de l'aigua i va dur per títol "Hydro Dynamics". Els alumnes van compartir els seus respectius projectes científics relacionats amb la gestió de l'aigua davant d'un jurat d'especialistes. A més, un dels atractius de l'edició va ser construir un robot creat a partir de peces de Lego amb el complement de motors, sensors de moviment i llum, controlats mitjançant programes informàtics.\nEl grup d'alumnes de robòtica de col·legi Cardenal Vidal i Barraquer va guanyar un dels premis d'aquesta edició. Els alumnes cambrilencs es van endur el segon premi en l'apartat de "Valors" de la First Lego League. Cal destacar que en aquesta trobada hi van participar una trentena d'equips de 22 escoles de la província de Tarragona amb gairebé 500 participants que van presentar els seus projectes i el seu domini dels robots basats en el cicle humà de l'aigua per saber on i com trobar-la, transportar-la i disposar d'aquesta.


Casa Calchere Verona Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nvia Calchere 13, Malcesine, Verona, Itàlia, 37018 - Veure al mapa\nMés informació sobre Casa Calchere\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Malcesine, Casa Calchere és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Casa Calchere asseguren una estada plaentera als seus clients. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, habitació familiar, instal.lacions de barbacoa.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com massatge, jardí. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Casa Calchere és una selecció idònia per a la vostra estada a Malcesine.


FASE FINAL CAMPIONAT TERRITORIAL PRE-INFANTIL FEMENÍ NIVELL A1 - 28-05-16\nDissabte 28 de maig al matí a primera hora les Pre-Infantils jugaven el primer partit de les fases de nivell A1 davant el CB Grup Barna, que havia quedat 6è classificat de la lliga regular del seu grup. El partit va començar ajustat, amb domini grana, però sense una distància àmplia al marcador. Tot i així, unes grana superiors, poc a poc anaven agafant distància a base de intensitat en defensa i ràpids contraatacs.\nFASE FINAL CAMPIONAT TERRITORIAL MINI MASCULÍ NIVELL A1 - 28-05-16\nLa gran temporada que han realitzat aquests nois els ha permès disputar aquest cap de setmana les Fases Finals Territorials de categoria Mini nivell A1. La classificació en 5a posició en la fase regular portava a l’equip a disputar-se la plaça per al campionat de Catalunya amb el CB L’Hospitalet A amb qui es disputaven la semifinal. Els equips de SESE i CB Sant Josep eren els protagonistes de l’altra semifinal.\nSOTS-25 FEMENÍ: CB CASTELLAR 33 - CESN 24 - 22-05-16\nDerrota en l’últim partit d’aquesta temporada per el nostre Sots-25 Femení a la pista del C.B Castellar. El partit va començar de cara per les nostres, anotant dues cistelles seguides. Però la reacció rival va ser imminent i des de el minut 5 de partit l’anotació per part dels dos equips es va reduir molt. Un seguit de males decisions defensives en les últimes situacions de partit ens fan encaixar un parcial final que ens porta a la derrota.


Ara és hora, segadors - Diari de Girona\nfélix pujol 13.06.2016 | 00:00\nAra és hora, segadors Diari de Girona\nS'ha acabat la veda del "cupaire": ja se'ls pot denigrar, insultar (molts convergents es consolen així), declamar que què es podia esperar d'uns antisistema, etc. Però la CUP ha fet el que va dir que faria. Mai no va amagar el seu ideari: independentisme, sí; però enderrocar el sistema, també. Tot i això, ara mateix, la meitat de la CUP està penedida. Saben que pot representar la seva fi parlamentària.\nAmb tot, s'adonen de com es pot revertir aquesta situació? Per exemple, reconeixent que el "procés" estava condemnat al fracàs. Perquè ningú no acceptarà mai una independència recolzada pel 39,54% dels vots (deixo de banda el 7,7% de la CUP, precisament perquè rebutgen el sistema al qual es demana la independència). És possible que uns polítics experimentats incorreguessin en un error com aquest? No. Sabien què feien. És possible que no sabessin en què consisteix la democràcia? No, ho sabien. Llavors, per què tanta pressa sobtada? Algú ho sap, segur! Però d'això ja en vaig parlar força, i la història es viu dia a dia. Tot i que, de vegades, permet redreçar-la. No pagaria la pena començar a governar com cal, és a dir, pel poble, no per al capital o per a ells mateixos? No es podria corregir el camí? Hi ha ?"desafecció" per Espanya. Cert. Però, hi ha prou "afecció" per Catalunya? S'ha d'invertir la tendència, i amb ?polítiques socials, econòmiques i ?estructurals adequades, aconseguir que aquell 39,54% es converteixi, com a mínim, en un 50,1%. Aleshores, ?sense pressa, amb majoria real, amb tota la legitimitat, sense enredar ni ser enredats, es podrà exigir a qui sigui, on ?sigui, democràticament, que es faci allò que vol el poble: la independència. Voto sí.


Arrenca el Festival Internacional de Curtmetratges FICVI\n10/10/2017 - Vila-seca acollirà del 14 al 22 d’octubre a l’Auditori Josep Carreras, la segona edició del FICVI, el Festival Internacional de Curtmetratges de Vila-seca, que avui al matí ha presentat en roda de premsa el president del Patronat Municipal de Turisme de Vila-seca, Pere Segura, i el director del FICVI, Josep G. Varo. Aquest certamen, organitzat pel Patronat Municipal de Turisme de Vila-seca, ha rebut enguany un total de 978 obres audiovisuals, 300 peces més que en l’anterior edició. “De tots els curts participants, els organitzadors n’han seleccionat 41 (32 de ficció i 9 d’animació) els quals provenen de països d’arreu del món com ara Austràlia, Canadà, Estats Units, Síria, Mèxic, Brasil, Turquia, Tailandia i també Espanya” ha explicat Pere Segura.\nDurant els dies 14 i 15 d’octubre tindran lloc les gravacions de l’In Situ, on els carrers de Vila-seca es converteixen en un gran plató de cinema. Els participants hauran d’enregistrar i crear peces audiovisuals espontànies i inèdites, a Vila-seca. Seguidament, des del 16 al 19 d’octubre durant el matí, els escolars podran gaudir dels passis de curtmetratges d’animació i, a la tarda, també es faran projeccions adreçades a famílies, en el marc del Pla Educatiu d’Entorn. Segons ha explicat Josep G. Varo, aquest any, com a novetat, durant els dies 21 i 22 d’octubre “s’han programat un total de tres masterclass sobre música de cinema i cinema d’animació, a càrrec de professors de l’Escola Eumes de Girona i el director Pedro Solís, guanyador de dos Goya”. Dels dies 20 al 22 d’octubre es projectaran els curtmetratges seleccionats a l’Auditori Josep Carreras i, finalment, el 22 d’octubre es clourà el festival amb el lliurament dels premis als guanyadors del FICVI 2017.\nEl Jurat del FICVI estarà format per 9 professionals del sector cinematogràfic. Entre aquests hi haurà el director de cinema Jesús Monllaó, el reconegut Pedro Solís i el guanyador de l’anterior edició del FICVI, els quals decidiran qui són els guanyadors dels 8 premis que atorga el Festival: el Gold Frame al millor curtmetratge de ficció internacional, el Gold Frame al millor curtmetratge de ficció Nacional, el Gold Frame al millor curtmetratge d’animació, el premi DO Catalonia, el premi del públic al millor curtmetratge, el premi del jurat jove al millor curtmetratge i el 1r i 2n premi In Situ; els quals tenen un valor total de gairebé 10.000 euros.\nEl FICVI és un festival cinematogràfic gratuït i obert a tothom que pretén difondre i promoure l’art del cinema i acostar-lo a tots els públics. Amb l’organització d’aquesta mostra, el Patronat Municipal de Turisme de Vila-seca vol apostar per la cultura, el cinema i els directors novells que treballen amb el petit format.


Restaurant Montiel, 10 anys d'experiències gastronòmiques - Arxiu - Jordi J. Canals\nAl cor del barri del Born de Barcelona, en un dels seus carrerons estrets, hi ha un petit restaurant on assaborir la vida amb calma i tranquil·litat. Al Carrer Flassaders número 19, trobem el Restaurant Montiel, que enguany celebra els seus deus anys oferint les millors experiències gastronòmiques.\nEl seu propietari, en Marcus Eiras, aposta decididament pel producte fresc, de temporada i de proximitat. És capaç de recórrer les comarques veïnes per comprar les matèries de primera qualitat directament al productor. La proximitat i la qualitat del producte són una obsessió d'en Marcus, i justament això es nota en el resultat. En el meu cas, un dels plats van ser uns pèsols amb calamarsets, un plat senzill on la qualitat dels productes i l'acurada elaboració hi feien cantar els àngels.


Estudiants berguedans tallen la carretera C-16 a Berga - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEstudiants berguedans tallen la carretera C-16 a Berga\nDurant uns deu minuts, els alumnes han ocupat els carrils en sentit nord per protestar a favor del referèndum d'autodeterminació de l'1 d'octubre\nd.c. berga 27.09.2017 | 13:49\nUn grup d'estudiants berguedan han tallat la carretera C-16 a l'alçada de l'entrada centre de Berga. L'actuació, que ha durat uns deu minuts, ha format part de la concentració de protesta que han dut a terme més d'un centenar d'escolars aquest matí de dimecres per rebutjar l'ofensiva del govern estatal per impedir la votació del referèndum de l'1 d'octubre.\nL'acte convocat pel Sindicat d'Estudiants dels Paissos Catalans i que compta amb el suport del Casal Panxo i l'Esquerra Independentista ha tingut lloc a tocar de l'Institut Guillem de Berguedà amb la participació d'estudiants i alguns professors. Després de tallar la carretera, els estudiants s'han dirigit cap al centre urbà i han fet sentir la seva veu pel passeig de la Indústria i la plaça de Sant Pere enmig d'un ambient festiu i amb l'acompanyament musical d'un grup de joves músics.


Kolev Apartments Sofia Bulgària - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nSofia, Sofia City Center, Sofia, Bulgària, 1000 - Excel·lent ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Kolev Apartments\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Sofia, Kolev Apartments és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Un refugi de descans i relax, l'hotel us oferirà una renovació total a només pases de les nombroses atraccions de la ciutat com ara Alma Tours, Zig Zag Holidays, Odysseia-in Travel Agency.\nKolev Apartments ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen transport hotel/aeroport, habitació familiar, ascensor.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara aire condicionat, calefacció, escriptori, balcó/terrassa, ventilador per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Kolev Apartments és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Sofia.


Peus Freds Notícies sobre salut i teràpies naturals\nTenir els peus freds a l’hivern és una cosa ben normal, però de vegades podria indicar l’existència d’algun trastorn circulatori. En la societat urbana occidental, la patologia cardiocirculatoria és molt freqüent, amb un ampli ventall de manifestacions (hipertensió, arteriosclerosi, insuficiències, varius, flebitis, etc.)\nFent-ne una bona prevenció podem evitar, o si més no, retardar l’assentament d’aquestes patologies cròniques. Apart dels medicaments convencionals, hi ha remeis naturals, fàcils de seguir que, sempre sota la supervisió d’un especialista, ens poden ajudar a mantenir jove la nostra circulació sanguínia.\nEn fitoterapia hi ha plantes que són vasodilatadores com ara l’olivera o el ginkgo biloba; aquest és un bon oxigenador a nivell cerebral i millora l’atenció, la memòria i els acúfens (soroll persistent a les oïdes),especialment en la gent gran. Tenim plantes venotòniques, més indicades a l’estiu perquè alleugeren el malestar de cames pesades, com el castanyer d’índies, el xiprer, la ruda, o el ruscus. La pinya i la papaia ajuden a reduir la inflor dels peus i la cel•lulitis.\nHem de valorar també la importància dels antioxidants com el seleni, el coenzim Q-10 i la vitamina E, que prevenen l’oxidació del colesterol sanguini. La sílice donarà elasticitat a les artèries, i una cosa tan senzilla com beure suficient aigua serà imprescindible, ja que la manca de líquid entorpeix la circulació. Serà també important revisar el nostre estil de vida, l’estrès, el sedentarisme, els excessos alimentaris, de alcohol i tabac.\nPer acabar direm que bellugar la sang és bellugar l’energia, per tant, a caminar, passejar, pujar escales, anar en bicicleta, que és un bon exercici per les cames, el cor i la circulació sanguínia.


Proposta de desembre del Club Lector del Voluntariat pel Valencià - Escola Valenciana\nProposta de desembre del Club Lector del Voluntariat pel Valencià\nLloc: Societat Coral El Micalet, carrer Guillem de Castro, 75\nL’acte tindrà lloc el dissabte, 11 de desembre a les 11:00 hores, a la societat Coral El Micalet, València.\nL’activitat consisteix en una tertúlia entre aprenents, voluntaris i l’autor per comentar el llibre i formular qualsevol consulta sobre l’obra o l’autor. Podeu anar llegint el llibre i preparant-vos algunes preguntes. Així acomplirem un doble objectiu: propiciar un espai de trobada de les parelles lingüístiques per tal que puguen compartir les seues experiències i aprendre el valencià d’una manera lúdica.\nLlibre: LA MALEDICCIÓ DEL SILENCI\nUna colla d’amics afi cionats a la història i a les rondalles troben l’entrada als túnels que recorren el subsòl del seu poble. El que no saben és que en entrar-hi també ho fan a un món paral·lel producte d’una maledicció. Seran capaços de trencar-la? O acabaran atrapats en ella?\nPer a aquesta activitat, el Voluntariat pel Valencià ha comptat amb la col•laboració de la Societat Coral "El Micalet", que es troba al carrer Guillem de Castro, 75 de València. Aquesta és la localització.\nQuan acabe la tertúlia, el Voluntariat pel Valencià, amb la col·laboració de Brosquil Edicions, us obsequiarà amb un llibre i farà una picadeta.\nA més a més, per a poder fer una valoració prèvia dels assistents a l’activitat, ens agradaria que CONFIRMÀREU la vostra ASSISTÈNCIA al correu info@voluntariatpelvalencia.org o al telèfon 96 340 70 60. Moltes gràcies.\nPublicat a Voluntariat pel valencià


Els Bombers rescaten un home accidentat prop del Port de la Selva - Diari de Girona\nEls Bombers rescaten un home accidentat prop del Port de la Selva\nUna parella de nacionalitat francesa havia sortit a fer excursionisme des de la urbanització de la Figuerassa\nelisabet don 16.01.2018 | 08:58\nEl rescat a Port de la Selva Bombers de la Generalitat\nEls Bombers de la Generalitat van rescatar ahir al migdia un home de 65 anys que havia caigut prop d'una pista forestal del Port de la Selva. La parella, de nacionalitat francesa, havia sortit amb el cotxe de la urbanització de la Figuerassa amb la intenció de practicar excursionisme. Al voltant de les tres del migdia, la dona va contactar amb els serveis d'emergència per alertar que el seu home havia caigut.\nFins al lloc s'hi van desplaçar dues dotacions terrestres dels Bombers així com un helicòpter del Grup d'Actuacions Especials (GRAE) que van rescatar l'home.\nTambé s'hi va presentar el Sistema d'Emergències Mèdiques (SEM) que van esperar amb una ambulància al costat de la benzinera de la urbanització. L'home va quedar ferit lleu a la cama i no va haver de ser traslladat fins a cap hospital proper.


Arturo Vidal, de bomba de rellotgeria a possible titular al Wanda en un mes - Esport3 - TV3 i Catalunya Ràdio\nDiscutit fa un mes, el xilè ha canviat la dinàmica per aparèixer ara com una bona opció per substituir el sancionat Rakitic davant l'Atlètic de Madrid\nJordi Grau 15/11/2018 - 17.08\nNi amb el xiulet final Piqué i Vidal no es podien treure del cap una jugada que hauria pogut canviar el signe del Barça-Betis (3-4). El central, molt forçat, va rematar de cap una pilota que el xilè tenia de cara per marcar. Una falta d'entesa de dos guanyadors. Reacció, barreja de retrets i lamentacions.\nAgradarà més o menys, però ningú li pot discutir la seva empenta al camp i la seva transparència als micròfons. "Hem de treballar i millorar moltes coses si volem ser campions. No poden venir aquí els equips a fer-nos quatre gols", deia al final de la derrota contra l'equip andalús.\nEncara no fa ni un mes, el xilè només era notícia a Instagram i una bomba de rellotgeria al vestidor, fins al punt que el director esportiu del club, Josep Segura, va haver de sortir a demanar-li una rectificació després d'un parell de missatges ambigus a les xarxes socials.\nL'exercici de professionalitat que va fer a Lleó en el partit de Copa li va canviar la dinàmica. Va tocar la glòria amb el gol que significava la maneta al Reial Madrid, i ara, l'expulsió d'Ivan Rakitic li podria donar la titularitat que tant reclama al Wanda contra l'Atlètic de Madrid.\nArturo Vidal, "feliç" al Barça\nPep Segura: "Arturo Vidal rectificarà"


Notícies - C's acusa CiU, PP i PSC de poc transparents i contradictoris\nC's acusa CiU, PP i PSC de poc transparents i contradictoris\nC's es presenta com l'opció regeneradora per a Catalunya i Espanya (16/nov/12)\nel 19/nov/12 Marc Sala Eleccions Parlament 2012 PDF\nCiutadans (C's) encara la recta final de la campanya electoral recordant els incompliments i les contradiccions de CiU, PSC i PP. En un acte celebrat a la nostra ciutat, la formació ha presentat una aplicació per a 'smartphones' on els usuaris poden accedir a declaracions d'arxiu dels caps de llista d'aquests tres partits on es contradiuen amb el què pregonen en aquesta campanya. El cap de llista de C's, Albert Rivera, ha reclamat, a més, explicacions a Artur Mas i Felip Puig al voltant de les informacions que publica 'El Mundo' sobre un possible cas de corrupció.\n'Layar' és una aplicació per a telèfons intel·ligents que al fer una fotografia a un cartell electoral de CiU, el PP i el PSC remet a l'usuari a vídeos on els candidats d'aquestes formacions feien promeses que després, un cop al poder, no han dut a terme o propostes contradictòries amb les que s'estan fent durant aquesta campanya.\nRivera assegura que aquests partits tenen la mateixa concepció de la política que no és altra que 'aconseguir el poder per mantenir el seu clientelisme i tapar-se mutuament els presumptes casos de corrupció'. En aquest sentit, ha citat els casos Pretòria, Palau i ITV, i s'ha referit, també, a les informacions publicades recentment pel diari 'El Mundo' que esquitxen les famílies de Jordi Pujol i Artur Mas, a més, del conseller d'Interior, Felip Puig. Rivera considera que aquestes informacions i la manca de reacció del PP i el PSC és un 'escàndol'.\nÉs un escàndol que PP i PSC callin davant les informacions d'un diari i que això s'interpreti com un atac a Catalunya. L'únic atac és contra els que no tenen res a veure amb la corrupció.\nDavant d'aquesta situació, el número 5 de C's i santcugatenc, José Manuel Villegas, assegura que el seu partit té la voluntat de regenerar la política catalana des de la transparència, el control als partits i la participació ciutadana.\nC's aporta una nova manera de fer política on el ciutadà és protagonista. Proposem mecanismes de control als polítics i d'implicació del ciutadà.\nDurant l'acte celebrat a la plaça del Coll, Rivera s'ha mostrat convençut que la formació que lidera millorarà els resultats obtinguts a les darreres eleccions parlamentàries.\nAlbert Rivera, al centre, acompanyat de membres santcugatencs de C's


Aquí teniu el que sé sobre la física de difracció: TopFillers\nInici / Màquines de farciment / Aquí teniu el que sé sobre la física de difracció\nNou full de ruta pas a pas per a la física de difracció\nEls mateixos efectes exactes es poden produir amb un pinhead, tan aviat com s'entengui un punt de llum al mig de l'ombra. Potser veieu que, tot i que l’objecte té una vora forta, les vores de l’ombra sempre són confuses. Una de les evidències absolutes més potents de la llum de ser algun tipus de moviment d'ona és el fet que també mostra difracció.\nEls científics han intentat gravar els patrons normals sobre materials abans, però paper en format chicago el resultat va resultar ser un opal opac i lletós. L’UT és una de les estratègies més freqüents, ja que assegura una detecció precisa de defectes ocults situats a la soldadura. En segon lloc, la quantitat de flexió depèn de la velocitat real dels 2 suports a tots els costats del límit.\nLa física de difracció més destacable\nSi es posa un panell de vidre a la base de l’aigua, una porció del tanc serà profunda i l’altra regió del tanc serà poc profunda. Quan hi ha una sola gota que colpeja l'aigua, es crearà una onada circular de ondulacions a tota l'aigua. És un exemple particular mirar alguna cosa a sota de la capa superior de l'aigua.\nA causa d'aquests diversos tipus d'interacció, els 3 tipus de radiació són acceptables per a diferents estudis cristal·logràfics. El Departament de Física proporciona un pla d’estudi flexible que us prepara per tenir èxit en una àmplia gamma de camps relacionats amb la tècnica. Malgrat el fet que Nova Zelanda només es refereix a la mateixa mida que Colorado, l’enorme línia de costa és possible, ja que és extremadament irregular i indent.\nLa batalla per la física de la difracció i com es pot guanyar\nGeneralment, un CD típic pot emmagatzemar informació aproximada de 700 MB. Trobeu més detalls sobre la puntuació d’atenció altmètrica i la forma d’obtenir la puntuació. No cal cap programari addicional, el vostre PC o Mac realitzarà tota la feina.\nIntentaré contactar-vos sempre que sigui possible. Això es coneix com a iridescència. Això no és estrictament exacte.\nL'amplitud o el volum del so tindran una freqüència que és igual a la diferència entre ambdues freqüències. El senyal auditiu s’aconsella per a aules grans on pugui ser impossible l’observança del voltímetre. De vegades és desitjable que moltes ones de la mateixa freqüència i amplitud exactes es sumin a zero (és a dir, interfereixen destructivament, anul·lin).\nLa reflexió sonora pot afectar l’espai acústic. Aquestes notes exactes també es poden expressar jugant-les. Dit d'una altra manera, es convertiria en el que ara es coneix com a forat negre.\nEl problema de calcular què apareix una ona difusa reprèn els escriptors com ara, és el problema de decidir la fase de cadascuna de les fonts més senzilles que hi ha al front d’ona que entra. Una catodoluminescència és un exemple particular. Per a objectes grans, no hi ha una única tècnica d’imatge que pugui recopilar tota la forma i, al mateix temps, els petits detalls que volen veure els científics.\nLa física de difracció es cobreix\nEls altres efectes d'interferència es troben entre tots dos extrems. L’aparició d’aquestes unitats es va convertir en el primer supòsit de la teoria quàntica. Com que podeu imaginar, aquests dos límits tenen un fenomen qualitatiu molt diferent, i és per això que la gent parla d’ells com a dos tipus únics de difracció.\nÉs possible seleccionar el capítol i la secció correctes a sota de la unitat. Aquest nou volum de taules internacionals per a la cristal·lografia cobreix totes les parts de la tècnica amb més de 50 capítols escrits per experts de l’especialitat. S’hauria de crear un gran lector d’eBooks.\nLa cristal·lografia és útil en la identificació de fases. La difracció es pot produir amb qualsevol tipus d'ona. És un tret característic de la propagació de les ones independentment de la seva naturalesa.\nEls fets bàsics de la física de difracció\nLa radiació electromagnètica es compon d’aquest tipus d’ones. Generalment, les vibracions es propaguen en forma d’ones. La potència de la llum en un punt concret és proporcional al quadrat de l'amplitud normal de l'ona. La llum, en la majoria dels moments, es comporta com una ona i es classifica entre les ones electromagnètiques perquè està fabricada tant en camps elèctrics com en magnètics.\nÚs de la física de difracció\nTot i que encara podeu localitzar aquests filtres utilitzats, podeu fer efectes similars sense filtres simplement obtenint una comprensió de la difracció. Llarg camí El sistema és certament ambiciós. Aquest tipus de profunda explicació és responsable de gairebé totes les tecnologies 3D que veieu a la indústria actualment.\nA continuació, es pot entendre la conseqüència d'una cristal·lització organometàl·lica de compost de crom. La forma de la corba de resposta de freqüència de pèrdua de difracció depèn de la mida i el contorn del recinte. No hi ha escletxes d’aquesta mida, per tant, no és possible observar difracció ni interferències, com a exemple.\nTot i que aquesta tècnica és força rigorosa, la seva aplicació és bastant limitada, ja que està relacionada amb l’ús de rajos gamma i rajos X amb major poder de permeabilitat, cosa que els permet passar pel metall, mentre que els defectes es registren a la pel·lícula. Els cartutxos de zeolita d’argent s’utilitzen normalment al llarg d’un incident post nuclear a causa de la seva afinitat pel iode, tot i que no adsorbeixen gasos nobles com el kripton-85 i el xenó-135. La llum es va distreure mitjançant una goteta.\nI això es va emprar durant segles per argumentar que la llum no és una ona ja que no mostra difracció. Es pensa que una lent semblant a la difracció és limitada.\nUtilitzar nombroses escletxes en diversos llocs fa que les ones de difracció puguin xocar i interactuar entre elles. És imprescindible trobar l’obertura òptima per a les vostres lents. En canvi, és força difícil d’observar amb llum.\nEl debat sobre la física de difracció\nEn cas que la font d'una ona esfèrica estigui realment lluny, l'esfera és realment gran segons el temps que us arribi. A mesura que va cap a la inversa, es polaritzarà verticalment. La difracció és una idea senzilla. tanmateix, la majoria de les persones la confonen principalment.\nCompra de llibres de text Matemàtiques\nMàquina d’ompliment d’oli vegetal de pistó controlat per PLC


Encara més desastres naturals a la Conca de Barberà, per Miquel Bonet\n'Marc Ribas i 'Joc de Cartes' van passar ahir per la Conca de Barberà a fer mal | Cedida\nEncara més desastres naturals a la Conca de Barberà\nL'annus horribilis de la Conca de Barberà, castigada últimament per tota mena de desgràcies, va tenir ahir el seu clímax destructiu amb el pas de 'Joc de Cartes' per la comarca. Dels tres restaurants que concursaven ahir, com a mínim un mereix cremar com una teia, ja que estem posats a cremar hectàrees de bosc\nper Miquel Bonet 06/08/2021 04:00h\nTot va començar amb el riu Francolí desbordant-se, enduent-se el pont de l'Espluga i les il·lusions i estalvis de molta gent. Més tard vam tenir l'alcalde jesusgilesc de Montblanc —després de brandar coma única obra de govern polir les muralles ducals i convertir la vila en l'epicentre català de les fires medievals de pa sucat amb oli— fent-se fanboy de Carles Puigdemont i de l'Institut Nova Història. La reserva espiritual de Poblet també se'n va anar mig en orris, amb l'empresa que gestionava les visites i la logística monacal fent fallida. Fins i tot aquell senyor barbut que es recolza violoncels antics als collons se'n va anar amb la festa a un altre lloc, amb general connivència de la Generalitat. Ahir mateix, teníem la plasta de la Juana Dolores fent un recital poètic —o el que sigui la merda que fa— a Can Carulla. I, per acabar-ho de rematar, fa pocs dies un incendi brutal va devastar el nord de la comarca.\nQui no vegi en aquest cúmul de catàstrofes al cor de la Catalunya tractoriana un senyal evident de decadència nacional és que té pa a l'ull. Només faltava que 'Joc de Cartes' passés per la Conca de Barberà a tirar sal sobre la terra cremada. És que no es pot ser més desgraciat i no es pot trepitjar merda amb més determinació. El nostre fornidíssim i repentinat Àtila, Marc Ribas, es va erigir ahir en una mena de cinquè genet de l'apocalipsi climàtic metropolità, muntat en el seu ridícul tricicle motoritzat. Però no se'n va anar a fer el mec al seu país vallesà o pels carrers de Terrassa, no —allà un dia amb aquest xulerisme impostat li trencaran la cara— sinó que va optar per arrasar un territori on, fet i fotut, ja no hi queda gairebé ningú amb ànims per engegar-lo a parir panteres. El pretext: trobar el millor restaurant sense turistes de la Conca de Barberà. Cosa que aviat no tindrà gaire mèrit perquè no quedarà res a la comarca per visitar, si continuem amb aquesta tònica desastrosa.\nEls candidats: doncs gent pintoresca d'aquesta que intenta potenciar el programa per no enfonsar-se en l'audiència. Ho tenien complicat, perquè es veu que ahir el filldeputa de Leo Messi va acaparar l'atenció mediàtica amb la seva decisió de —per fi— fotre el camp. Després del capítol per fer adormir ovelles de la setmana passada, semblava que un tarat que afirma fer càterings 'sensorials' i que té instal·lat un piano a la terrassa per molestar els clients podria donar una mica més de joc. Al final, però, vam veure com tot el que eren recels i suspicàcies locals es convertia en interessos i conxorxes per fer que el premi del concurs es quedés a l'Espluga, per sobre de l'establiment de Montblanc que va causar la impressió menys dolenta. És l'únic lloc on aniria, si és que se'm perdés res a la puta Conca de Barberà i si m'hi convidessin.\nEl primer restaurant on ens vam entaular va ser Art, a l'Espluga de Francolí, una borda de pedra als afores del poble que, per fora, has de tenir el pàncrees d'un camioner polonès per entrar-hi sense referències. Per dins, era una nau acollidora com la barraca d'un temporer malià de la fruita a la plana de Lleida en ple juliol. A més, els propietaris —que fa cinc anys que hi són i no han tingut esma de treure una placa Slow Food 2014, aviam si així enganxen algun despistat— tenen al mig de la sala una peixera amb peixos tropicals. Ni els xinos del meu poble tenen tan mal gust. Tot i que clar, a la parella cal veure-la. La primera impressió, en saber que tenien el mateix cognom però no eren germans, és que eren fills de cosins, o el producte d'alguna relació incestuosa encara més llòbrega. El cuiner va afirmar que la Conca no té res a envejar a la Toscana —hi ha unes catorze regions a Espanya que "no tenen res a envejar a la Toscana"— i ens va ensenyar uns horribles tatuatges de Bola de Drac. Tot eren precedents espantosos, que no feien presagiar res de bo dels plats que havien de sortir. La parelleta, a més a més, un xicot i una xicota ja granadets, es van passar el programa fent-se piquitos, agafant-se de la mà i dient-se que s'estimaven. Hi va haver un moment que vaig haver d'apartar la mirada de la pantalla, escandalitzat de tanta pornografia.\nA l'hora de la veritat, sense ser res de l'altre món, no va ser tan catastròfic com era d'esperar. Em vaig quedar amb un estrip al cul quan vaig veure sortir una burrata sobre una bossa d'enciam, quan es van veure cassoles de canelons sense tapar amuntegades a les neveres o pots de moresc en conserva (moresc en conserva en un restaurant! És que estem tots pirats?), unes carxofes primaverals desintegrades, uns ous ferrats amb els rovells rebentats o unes verdures saltades grises com un secretari municipal. Però tot així em pensava que seria molt pitjor. Els segons, senzills, anaven més sobre segur. Peus de porc, garrí o unes inquietants hamburgueses veganes encara se salvaven. Va tornar, per primer cop aquesta temprada el pop reconsagrat amb presumpte parmentier de patates i les habituals discussions bizantines sobre si era comprat o bullit a casa. De veritat, és que em canseu tots molt. Però vaja, reitero, podria haver estat pitjor, amb el personal aquest.\nAra, el que ja es veia venir que seria una nova desgràcia per a la Conca, va ser el restaurant ForEvents, un saló de bodes i comunions reconvertit en restaurant que no tindrem la sort que una llepada de foc forestal l'enxampi. El 'xef executiu' és aquest il·luminat mig músic d'orquestra mig cuiner que canta cançons de Sau, parla d'energies i signa els plats amb una clau de sol dibuixada amb crema de balsàmic. Repeteixo: signa els plats amb una clau de sol dibuixada amb crema de balsàmic. S'ha de ser fill de la grandíssima puta. Són 'les cosetes que passen pel seu cap', es justificava un cap de sala que es fa dir Señor Lobo però que és entrenador de futbol regional i casteller. No cal dir res més. De tots els plats vomitius que van servir, una successió bigarrada de productes de baixa estofa amuntegats, potser el que s'enduia la palma era un gaspatxo presentat en pot de conserva, o una esferificació fosforescent de gintònic que acompanyava incomprensiblement un tàrtar de salmó. També vam veure un suquet de rap ofegat en una salsa espessa com la sang d'un porc hipertens i una altra pota de pop, aquesta indubtablement treta d'un retractilat de plàstic, però almenys acompanyada d'unes patates pontneuf, que encara que estiguessin mal fregides sempre fan gràcia de veure i recuperar.\nLes postres eren totes industrials. I encara bo, perquè així almenys no tenien l'aspecte de general de gallinassa de la resta de plats. Als responsables de ForEvents se'ls sentia la ferum de desesperació des de casa. Van fer allò de posar flors a les taules el dia que venia la tele i van treure plats carregats amb quilos de teca per intentar atreure els típics subnormals que valoren la cuina a pes. Em sap greu si les esteu passant putes, nois, però no ens vau donar gat per llebre i ja vam veure quina mena de terroristes gastronòmics sou.\nL'últim establiment de la nit va ser a Montblanc. Establiment o bé, el que sigui, no sé. La Parra Jardí Gastronòmic és un pati amb taules que serveix el menjar cuinat en un autobús adaptat. Sense sostre i gairebé sense un trist arbre que faci ombra. Es veia tot molt simpàtic. El noi que ho portava valia i la xica que cuinava sabia el que es feia, tot i unes safates de croquetes congelades que perdonarem per la precarietat de les condicions i perquè, què collons, em van caure bé. Em van fer esgarrifar uns espaguetis de carabassó al pesto —no som rucs, sabem que els venen a l'Aldi— i em vaig emprenyar amb la mandanga de les cartes amb codi QR, quan fa un any que sabem que la Covid-19 no es transmet tocant coses. Però bé, es van fer redimir amb un costellam de porc, tripa, caragols a la llauna i, sobretot, amb l'emoció que em va produir veure uns popets amb ceba que brillaven de la manera que només saben brillar uns popets amb ceba ben guisats. La van començar a cagar amb un bacallà infecte ple de fruita seca dolça i un altre cop amb les postres (uns bombons de garrofa que van incitar la polèmica 'el Camp de Tarragona en una mossegada), però el nivell mitjà del lloc simpàtic, un aprovat alt, els hauria hagut de servir per guanyar el concurs per sobre dels espluguins de l'Art. Dels altres, de la crema de balsàmic, m'estimo més no dir-ne res més perquè em posarien a la presó per delicte d'odi.\nNo va ser així, van tornar a guanyar els que no ho havien de fer i el programa no es va acabar com m'hauria agradat, amb el vindicador Marc Ribas abocant un bidó de gasolina sobre el ForEvents —els fillsdeputa encara volien més nota pel menjar— i encenent la metxa amb la punta de la seva polla ígnia. No perdo l'esperança. Ni de què un dia 'Joc de Cartes' s'acabi així ni de què, algun altre dia, tornin els turistes a la Conca de Barberà. Potser se'ls gira el cap i la repoblen.\nRociíto perd a una persona clau en el seu documental: «He pagat un preu molt car»\nAntonio David triomfa a les xarxes i llança el dard definitiu a Carlota Corredera


Ara cuina: Cua de vedella guisada\nPalmira POM 8 de desembre de 2014, a les 9:39\nLa cua de vedella guisada a foc lent... un dels millors plats de l'hivern, oi? A casa ens agrada molt i la preparem de 1000 maneres però la teva és encara una altra versió així que l'apunto per després de festes!\nMarilu 8 de desembre de 2014, a les 19:37\nque buena pinta!!!!, que pena no poder probarlo..... dice cómeme!!! un besito\nGemma 16 de desembre de 2014, a les 8:10\nun guisat sensacional, ideal pels dies de fred. Una bona llesca de pa i a disfrutar!\nCarme i Omar 16 de desembre de 2014, a les 12:29\nNo l'he fet ni tastat mai, però veient com t'ha quedat me n'han entrat unes ganes... quina bona fila!!!


101345 - Search Results - UAB Digital Repository of Documents\nHome > Search Results: 101345\n5 p, 106.7 KB Traducció B-A 1 (alemany-castellà)  / Blanco, Aránzazu ; Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Traducció i d'Interpretació\n5 p, 106.8 KB Traducció B-A 1 (alemany-castellà)  / Blanco, Aránzazu ; Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Traducció i d'Interpretació\n6 p, 83.3 KB Traducció B-A 1 (alemany-castellà)  / Blanco, Aránzazu ; Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Traducció i d'Interpretació\n4 p, 105.0 KB Traducció B-A 1 (alemany-castellà)  / Parra Contreras, Joan ; Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Traducció i d'Interpretació\n4 p, 105.2 KB Traducció B-A 1 (alemany-castellà)  / Parra Contreras, Joan ; Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Traducció i d'Interpretació\n4 p, 105.6 KB Traducció B-A 1 (alemany-castellà)  / Parra Contreras, Joan ; Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Traducció i d'Interpretació


El Pacte dels Municipis Ceràmics i Sacmi Ibèrica entreguen els diplomes a l’alumnat format en Surface – Pacte Ceràmic\nEl Pacte dels Municipis Ceràmics i Sacmi Ibèrica entreguen els diplomes a l’alumnat format en Surface\nL’acte s’ha celebrat en les instal·lacions de Sacmi Ibèrica a Castelló i ha comptat amb la presència de la vicepresidenta del Consorci i alcaldessa d’Almassora, Merche Galí\nEl Pacte Territorial per l’Ocupació dels Municipis Ceràmics i Sacmi Ibèrica han entregat els diplomes a l’alumnat que ha superat la formació en Surface, acció fruit de la col·laboració entre totes dues entitats orientada al maneig d’aquests sistemes de visió artificial aplicats a la ceràmica tan demandats pel sector.\nL’acte s’ha celebrat en les instal·lacions d’aquesta empresa situada a Castelló i ha comptat amb la presència de la vicepresidenta del Consorci i alcaldessa d’Almassora, Merche Galí, la gerent de l’entitat, Olga Oruña, el gerent de Sacmi Ibèrica en la capital de la Plana, David Gálvez, així com diferents professionals de Sacmi Academy, els qui han entregat els certificats a aquest grup de 13 alumnes. Així mateix, els assistents han pogut conéixer les instal·lacions de la planta a través d’una visita guiada.\nAmb la finalitat d’atendre les necessitats reals del sector tauleller i facilitar la inserció laboral, el Pacte ha aconseguit aquesta col·laboració desinteressada amb Sacmi Academy perquè aquest grup de persones desocupades reben les nocions necessàries sobre aquesta tecnologia Flawmaster dirigida al control de rajoles mitjançant un avançat sistema d’inspecció automàtica.\nEn aquest sentit, el Consorci ha fet una crida a les empreses del sector que necessiten personal especialitzat en Surface i vulguen acollir en pràctiques a aquest alumnat recentment format per Sacmi Ibèrica.\nEn aquest sentit, la vicepresidenta del Consorci, Merche Galí, ha agraït a Sacmi Ibèrica aquesta col·laboració desinteressada i ha apuntat que “continuarem treballant per a millorar l’ocupabilitat i per a facilitar a les empreses personal qualificat, perquè en el Pacte tenim molt present que hem de formar a les persones desocupades i adaptar els seus perfils a les últimes tecnologies per a aconseguir la inserció laboral”.\nPer part seua, David Gálvez ha destacat que “aquesta formació amb una gamma de les màquines més tecnològiques que hi ha en el sector ha sigut molt beneficiosa”. “En Sacmi Ibèrica estem per a ajudar al teixit empresarial i per a millorar l’ocupabilitat dels castellonencs”, ha afegit.\nAquesta iniciativa està emmarcada en el projecte de Llançadora de Formació, Ocupabilitat i Emprenedoria subvencionada per LABORA (programa Avalem Territori) i el Ministeri de Treball i Economia Social.


21/03/2019 Agustí Barrera\nEnguany commemorem el centenari del seu naixement l’any 1919, F. Cucurull, junt amb l’Esteve Albert i Lluís Ferran de Pol, formen el que podem anomenar, “Els tres cavallers de l’ideal”, tots tres maresmencs, tots tres participaren a la guerra del 1936, els dos primers patiren l’exili interior, Ll. Ferran de Pol, un dels redactors de Quaderns de l’Exili, de retorn del seu exili mexicà el 1948 s’instal·là a la casa pairal de la seva mare, a Arenys de Munt, al capdamunt del carrer Panagall. E. Albert, després d’uns mesos de presó, tornà al seu Dosrius nadiu.\nMalgrat la derrota del 1939 i la ulterior ocupació de Catalunya, ells mai es consideraren uns vençuts, amb la ploma com a arma i la seva activitat política seguiren a la trinxera, ells són el pont d’unió entre els plantejaments polítics de l’Estat Català de Francesc Macià dels anys vint i trenta, i la represa de l’independentisme d’esquerres del PSAN de l’any 1968, que ha seguit al llarg d’un fil roig fins a l’actualitat.\nF.Cucurull formà part dels 35 assistents a la Primera Conferència del Front Nacional de Catalunya (FNC), que se celebrà el 18 d’abril, el Dijous Sant del 1946, a Dosrius, a Can Batlle, la casa de l’Esteve Albert. Allí va coincidir amb el pintor Manuel Viusà i Camps, l’escriptor Manuel Cruells i Pifarré, amb els polítics Jaume Martínez Vendrell i Joan Cornudella i Barberà, ells formen part de la nostra història resistent, sense el seu sacrifici i esforç no hauria estat possible l’esclat de tot un poble l’octubre del 2017.\nPotser la imatge més viva que tinc de F. Cucurull eren les seves classes a la Universitat Catalana d’Estiu (UCE) de Prada de Conflent, quan amb paraula encesa ens descobria una història nacional amagada, tergiversada pels buròcrates de la dictadura. Ell ens va saber transmetre el seu amor a la nostra història i cultura nacional.\nEls seus sis volums de la Panoràmica del nacionalisme català, editats a París el 1975, són una obra valuosa resultat de les seves recerques a l’Arxiu Històric de la Ciutat de Barcelona, la Casa de l’Ardiaca, un treball de consulta de fonts primàries, i d’hemeroteca. Així i tot, inexplicablement, és una obra poc coneguda, per la poca difusió que tingué durant la dictadura i perquè no se n’ha fet cap reedició, malgrat la seva importància històrica. Jo només tinc el volum sisè que abasta del 1933 al 1936, el llibre és ple d’ anotacions i pàgines subratllades.\nFou emotiu pel que tenia de reconeixement i comiat, l’homenatge que se li va fer el 10 de setembre del 1995, dins l’àmbit de les Jornades Independentistes al Casal de la Joventut Seràfica. Malalt, assistí a l’acte en cadira de rodes, quan al final sonaren “Els Segadors”, s’aixecà amb esforç de la cadira i, si la memòria no em falla aixecà el puny en un gest de dignitat, com el que havia estat fent tot al llarg de la seva vida, un soldat de la Pàtria.\nEl seu enterrament fou el 4 de febrer del 1996, un dia d’hivern grisenc, rúfol, amb un cel de color de plom, vam portar el taüt entre en Jordi Bilbeny, l’Oriol Caba i un quart que no recordo qui era, em va semblar que bona part del pes del taüt requeia sobre les meves espatlles per ésser el més baix dels quatre.\nEm va sobtar el dia del sepeli l’absència de representants institucionals de la Generalitat, de la Diputació, vaig veure les dues germanes Serra, la Blanca i l’Eva, era el seu darrer adéu al mestre. La manca de membres de la "política oficial", només es pot entendre pel fet que F. Cucurull era un intel·lectual incòmode a l’autonomisme claudicant, ell al llarg de la seva vida va mantenir i proclamar el seu independentisme, fou fidel al llegat de F. Macià, de Daniel Cardona, del doctor Domènec Martí i Julià. Aquesta actitud de coherència intel·lectual féu que junt amb Joan Oliver (Pere Quart), Manuel de Pedrolo i d’altres passessin a formar part dels marginats, dels incòmodes al pujolisme rampant, perquè compromesos amb la nació i les seves classes populars disputaren l’hegemonia política a l’autonomisme, per això foren sotmesos al cordó sanitari del silenci del seu missatge polític.\nAra, el millor homenatge a F. Cucurull, és el reconeixement i difusió de la seva herència política, literària, intel·lectual, del seu esforç en la defensa de la terra i en la seva coherència i fidelitat ideològica al llarg del temps.


Audio-psico-fonologia – Tècnica Tomatis | Cap-i-cua - Logopèdia i pedagogia integrativa\nDe dilluns a divendres de 15:00 a 19:00\nTruca: 938 44 44 54\nEl Dr. Alfred A. Tomatis era fill d’un cantant d’òpera, finalitzà els seus estudis de medecina i s’especialitzà en Otorinolaringologia (ORL), va treballar molts anys a París, sobretot en foniatria. Aviat companys cantants del seu pare van començar a anar ala seva consulta i va adonar-se de la relació entre l’audició i la fonació.\nAquestes descobertes sobre la funcionalitat de l’oïda el van dur a la possibilitat de reeducar la forma d’escoltar, millorar l’aprenentatge i les habilitats de llenguatge, comunicació, creativitat i comportament social i en va dir audio-psico-fonologia o pedagogia de l’escolta.\nEl camp d’aplicació és molt ampli doncs abraça des de nens amb problemes d’aprenentatge, fins a músics amb dificultats d’afinació, passant per persones que els costa comunicar-se, etc. Depèn també del camp de treball del terapeuta que estigui utilitzant el mètode.\nEntre 1957 i 1960 el Dr. Tomatis va desenvolupar una complexa teoria que es centra al voltant de les diferents funcions de l’oïda i la seva connexió amb la veu, es va reconèixer a l’Acadèmia de les Ciències de França com l’Efecte Tomatis:\n1- La veu només reprodueix allò que l’oïda és capaç de percebre.\n2- Si es modifica l’audició, la veu queda immediatament i inconscient modificada.\n3- Es possible transformar la fonació amb una estimulació auditiva mantinguda durant un cert temps.\nQuan pensem en les nostres oïdes, normalment ho enfoquem en el sentir, que és la funció més evident. Però n’hi ha més que són tan importants com aquesta i s’han de tenir en compte. Una d’aquestes funcions principals, és la vestibular. El vestíbul, que forma part de l’oïda interna, controla el balanceig, coordinació, verticalitat, to muscular dels muscles del nostre cos i d’aquí anem adquirint la nostre imatge corporal, nosaltres en relació amb l’espai, és una connexió important per a tota la informació sensorial que el cos envia al cervell.\nUna altra part de l’oïda interna és la cóclea. La seva funció és la d’analitzar els sons. El vestíbul i la cóclea estan enllaçats i actuen com una unió entre el SN i el cervell per a tota la informació sensorial: tacte, visió i escolta, s´´on interpretats per l’oïda interna.\nL’oïda es pot comparar amb una dinamo que transforma els estímuls que rep en energia neurològica per alimentar el cervell.\nEls sons de freqüències agudes com les músiques de Mozart, Bethoven, Bach,…donen més energia al cervell que no pas les greus que tendeixen a esgotar-nos doncs estimulen el moviment del cos (rock, rap,…).\nQuan el nostre cervell està bé energèticament parlant, nosaltres podem organitzar, memoritzar, aprendre i treballar sense gaire esforç.\nEscoltar, no sentir, és la funció primària de l’oïda. Sentir és un procés passiu, involuntari. Escoltar és un acte voluntari i actiu on la persona ha de posar tota la seva atenció. Per tant podem tenir una magnifica oïda i no escoltar.\nEscoltar és tant l’habilitat de captar la informació, com la de filtrar el que no ens interessa, i saber organitzar i jerarquitzar la informació en lloc de sentir-nos aclaparats per ella. Quan aquest procés ha sofert distorsions els problemes d’escolta comencen a sorgir portant-nos dificultats en la comunicació amb l’entorn, tant a nivell social com d’aprenentatges.\nSENTIR - PASSIU - INVOLUNTARI\nESCOLTAR - ACTIU - VOLUNTARI\nTots tenim una oïda dominant, igual que tenim una mà, un peu, un ull dominant. Alguns tenen la lateralitat auditiva a la dreta i d’altres a l’esquerra. L’avantatge de tenir l’oïda dreta dominant és que aquesta processa la informació auditiva més ràpidament que no pas l’esquerra, per tant les persones dretanes d’oïda capten millor els paràmetres de veu i parla: intensitat, freqüència, timbre, ritme i fluïdesa al parlar.\nEn vermell centre de la parla.\nA vegades hi pot haver una lateralitat auditiva que es va alternant, ara dreta ara esquerra i això ho complica tot encara més. Per exemple: la paraula Margarida, la 1ª i 3ª síl·laba ho escoltes per la dreta i la 2ª i la 4ª per l’esquerra podria donar paraules noves sense cap sentit “marrigada” , “gamardari” , donant pas a una escriptura amb inversions del tot lògica en aquests casos.\nQuan comença l’escolta\nL’oïda és el primer òrgan en ser totalment funcional quan el fetus té quatre mesos i mig de gestació. La veu de la mare és un nutrient emocional i prepara al bebè per adquirir el llenguatge després de néixer. L’escolta s’inicia a l’úter.\nTerapèuticament s’utilitza la veu de la mare per crear o restaurar el vincle entre mare i fill, sense que això la responsabilitzi de les dificultats del seu fill. La veu seria com un extraordinari vehicle per despertar en l’infant el desig de relacionar-se amb el seu entorn des d’una perspectiva nova i més creativa per part seva.\nUna hipersensibilitat auditiva ens mostra una immaduresa neurosensorial que pot ser tan greu com una sordesa. La incapacitat de filtrar o no escolar un so superflu, ens mostra una capacitat auditiva poc desenvolupada que pot tenir efectes negatius en l’aprenentatge, comunicació i comportament.\nIdentificació d’un problema d’escolta\nAlguns dels símptomes:\nQuan a llenguatge receptiu:\nDistracció, inquietud, atenció i concentració deficients en situacions d’aprenentatges i comunicació.\nNecessitat que es repeteixin les instruccions o mala interpretació del que es diu.\nDificultat per seguir o participar en converses.\nQuan a llenguatge expressiu.\nLlenguatge lent, mal articular i vacil.lant.\nVeu mal modulada, problema de timbre, to, fluïdesa, poca capacitat de mantenir l’atenció dels que escolten.\nMala estructuració d’enunciats, baixa comprensió lectora, vocabulari baix, mala ortografia, inversió i confusió de lletres.\nQuan a imatge corporal :\nEquilibri i coordinació deficients.\nMaldestre en els moviments corporals.\nMala postura (tensa, rígida, poca tonicitat).\nDificultat per organitzar i planificar.\nPoc sentit de l’espai i el temps.\nQuan a actitud i motivació:\nActitud d’indiferència o negativa cap a la comunicació i aprenentatge.\nTendència a aïllar-se i a evitar el contacte social.\nFalta d’interès a la feina o l’escola.\nFalta de confiança en un mateix.\nAvaluació i programa d’estimulació auditiva\nA cada persona se li fa una avaluació inicial, aquesta serveix per saber si realment aquella persona necessita seguir el programa d’estimulació de l’escolta. Si són nens o adolescents es demana la total col·laboració dels pares.\nEs fa el test d’escolta Tomatis, la història personal i d’altres proves complementàries.\nL’objectiu principal del programa és millorar les possibilitats d’escolta i el desig de comunicació de cadascú amb tot el que comporta de millora en la relació amb un mateix i el seu entorn.\nA través de l’estimulació sonora mitjançant un aparell anomenat oïda electrònica, que està dissenyat per exercitar la funció d’escoltar. La durada i aplicació del programa depèn de cada cas, els seus interessos i la pròpia evolució.\nPot haver-hi diferents fases unes de passives on es pot escoltar la veu materna (convenientment tractada), música (Mozart, Gregorià,…) i d’altres actives on la persona utilitza la seva pròpia veu per ajudar-se en el procés de reeducació i auto-escolta. Aquestes fases també es poden barrejar.\nLes dones embarassades com a preparació al fet de la maternitat, on els beneficis repercutiran tant a la mare com en el fill. L’estat psicològic de la mare actua sobre el fetus, els estats d’ansietat, d’angoixa, estrès…poden comportar dificultats posteriors en el desenvolupament del món afectiu o del llenguatge.\nA tota persona, nen o adult que tingui algunes de les dificultats anteriorment anomenades.\nPer integrar una llengua estrangera no és suficient el seu aprenentatge, sinó que cal una “immersió en l’univers sonor del conjunt ètnic on un desitja comunicar-se”. Cal poder escoltar-la i reproduir-la, per això l’oïda electrònica adapta la zona de freqüència específica de la llengua que volem aprendre.\nAls estudiants de música amb problemes d’afinació, timbre, ritme, dictats de música.\nBibliografia en castellà del Professor A.A. Tomatis.\n- El oido y el lenguaje. Editorial Hogar del libro (1990)\n- Nueve meses en el paraiso Editorial Biblaria\nEstar preparat per a la lectoescriptura te a veure amb el cos\nArticle de la revista Logopèdia\nReorganització Neurofuncional segons Beatriz Padovan\nDemana la teva consulta ara!\nTruca al nostre centre:\nA Cap-i-cua som un equip multidisciplinari de logopedes, psicòlogues i mestres d'educació primària i d'educació especial.\n© 2019 CAP-I-CUA - Política de privacitat - Made by Metalinked


Imersion Pelagic Negre comprar i ofertes a Scubastore\nDescripció Imersion Pelagic\nFaldilla: silicona negra\nA la botiga de submarinisme scubastore, trobaràs totes les talles de Imersion Pelagic i amb una gran varietat de colors. A més a més, pots completar la teva compra amb altres productes que necessitaràs per Imersion Pelagic, com per exemple Aletes, màscares i tubs de la nostra botiga online de submarinisme. Llegeix els consells i recomanacions dels nostres experts sobre material de submarinisme, així com també els comentaris dels clients sobre Imersion Pelagic.\nCaracterístiques Imersion Pelagic\nSostenibilitat Imersion Pelagic\nsilicona negra, s’adhereix perfectament a la cara, pràctica, clara\nBona màscara superior. Gran més gran!\nMáscara barata però molt bona i còmoda.\nMàscara molt còmoda i superior. Sembla bo, una bona visió general del to. Em va agradar aquesta màscara superior\nBona màscara superior!\nUna màscara molt còmoda i molt superior, un bon camp general. M’agrada això! Part superior Amunt!\ncoses molt bones i bones\nBona màscara excel·lent preu\nMolt bona màscara, provada a 10 mts i sense filtracions, fàcil de compensar. Va arribar a sol 2 setmanes a Colòmbia\nBona màscara, però massa àmplia per apnea\nAquesta és una excel·lent màscara per al busseig. No obstant això, és massa ampli per alliberar o pescar submarí.\nUna de les millors màscares pel seu preu.\nVa prendre aquesta màscara fa uns tres anys, la màscara es troba molt bé en una cara gran (àmplia). Hi ha un espai de sub-màscara menys que gran.\nXicota, però bona qualty. silicona suau i bon segellat. Excel·lent relació qualitat-preu.\nBona màscara però la foto de la pàgina han canviar-la per que els lents semblen emmirallats i són lents transparents els de la màscara\nMolt còmode i econòmic. Es troba bé, no es fuga, ja que no es mou. L'espai subcaní és gran, però és una bona visió general.\nBon producte relacio preu - qualitat\nProducte de bona qualitat, és econòmica i aquesta en perfecte estat.\nMolt bona màscara. Durant molt de temps no va poder triar la seva cara sota la seva forma. I finalment vaig trobar el que buscava. La màscara és molt còmoda. Purgat còmodament. Es troba perfectament a la cara. A més, un petit espai de submask, que ofereix una bona visió general sota l'aigua.\nUna bona mirada.\nPuzle, però bo.\notimo producte i el cost benefici\nMàscara imersion pelàgica\nSuau màscara, còmode i gairebé lliure.\nmàscara de qualitat a un preu mínim.\nmàscara de molt alta qualitat per pocs diners! Comprat com recanvi, l'atzar, el poble és molt horosho.Vsem consell!\nno és una mala crítica. i un molt bon preu !!!\nLa màscara és molt còmode, el preu és baix, i el lliurament de baix cost.\nBona màscara pressupost! era ideal, tots els consells!\nMascara que no ha d'envejar a cap. Super còmoda i bastant barata. molt content\nbona qualitat a un preu baix!\nBona revisió, va ser ben !!\nmàscara còmoda. silicona suau i bon segell. Excel·lent relació qualitat-preu.\nMàscara gran pressupost! L'ideal és que vaig arribar, tots els consells!


Festival Cruïlla BCN. – Punts i Seguits\nFestival Cruïlla BCN.\n14 Juliol 2010 19 Desembre 2016\nEn la seva tercera edició, el festival Cruïlla Barcelona fa un salt de qualitat. Enguany en aquesta edició trobarem dues jornades de música ben diversa al Parc del Fòrum de Barcelona. Amb dues edicions, el festival Cruïlla Barcelona s’ha posicionat com un dels festivals més potents i de més qualitat musical que podem trobar en aquest país. La fórmula màgica per arribar on s’ha arribat és aquesta combinació de quantitat i qualitat, aquest mesclat d’artistes consagrats internacionalment amb propostes emergents que demanen espais de ressò a marxes forçades. En aquest sentit el cartell d’enguany, segueix la línia de programació dels les altres dues edicions.\nAquest 16 i 17 de juliol, el festival farà un pas endavant. Un pas que significarà obrir-se a múltiples propostes artístiques i que significarà un festival ple de novetats. La primera novetat es centra en la durada del festival. Enguany Cruïlla Barcelona aposta per oferir dues jornades de festival, una jornada més que en les darreres edicions. Aquesta ampliació òbviament significa augmentar la varietat artística i musical del cartell. A més, s’ha mogut les dates i el festival s’ha situat al bell mig del mes de juliol, el moment més alt de la temporada musical. En resum, el festival oferirà dotze hores ininterrompudes de música des de les 17.00 h, amb tres escenaris, zona de descans i oferta gastronòmica al Parc del Fòrum durant els dies esmentats.\nSobre la programació artística, esmentar que el cartell és d’un marcat caràcter internacional, amb músics de diferents països i estils musicals. Un festival que no té en compte les fronteres a l’hora de programar. Una barreja de propostes musicals ben atractiva pel públic, que passa per artistes de l’alçada i la contundència d’en Ben Harper and Relentless7, tot passant per artistes consolidats com Alpha Blondy, Vinicio Capossela, The Wailers o Macaco. El festival enguany també aposta per propostes autòctones en plena confirmació com Love of Lesbian, Roger Mas o Albert Pla, a la vegada que ens convida a presenciar revelacions d’altíssima qualitat com Maria Coma i Maria Rodés o la fusió musical entre At-Versaris i Asstrio.\nQueda clar doncs, que el festival Cruïlla Barcelona té un objectiu ben clar; apostar sense dilacions per la qualitat musical, més enllà de les fronteres polítiques. Els apassionats de la bona música i de les propostes culturals de qualitat, ja poden apuntar-se aquesta oferta musical a les seves agendes. Els dies 16 i 17 de juliol, el Parc del Fòrum és la destinació.\n2 pensaments sobre “Festival Cruïlla BCN.”\n14 Juliol 2010 at 11:36\nL'únic però que jo hi poso és el següent:Que ha passat amb el Cruïlla Mataró? Embrio del BCN?No hi ha masses concerts i festivals a BCN com per seguir apostant a altres poblacions?Potser és la crisi…això espero!Salut\nFrancesc del TRAM diu:\n15 Juliol 2010 at 19:49\nEl TRAM os apropa a aquest festival 😉 parada Fòrum http://blog.trambcn.com/cap-de-setmana-musical-cruilla-barcelona-i-musiques-de-pas


'A modest proposal', per Òscar Palazón\nLa meva modesta petició: porteu escriptors i escriptores de renom internacional a Tarragona, encara que sigui esporàdicament\ndivendres, 3 de juliol 2020 - 10:00h\nAugust , projectant la seva ombra augusta sobre Tarragona. | Tarragona Experience\nQue lluny que queden els temps en què Cèsar August freqüentava Tàrraco. I ara? Quins emperadors de la literatura s’hi aturen ara? No, no em refereixo pas a premisantjordis o premiramonllulls. Vull dir primeres espases d’altres països, els escriptors i les escriptores que de tant en tant fan escala a la nostra estimada i propera capital per promocionar-hi les traduccions de les seves novetats editorials.\nDurant la darrera edició del Festival BCNegra, un dels autors que hi participaven es va desplaçar fins a una llibreria de Lleida amb motiu d’una trobada amb els seus lectors ponentins. O sigui que penso i em pregunto: si la distància entre Barcelona i Tarragona és inferior –30 minuts amb AVE, 34 amb Euromed o 35 amb Avant–, per què no es poden exportar iniciatives així a Tarragona?\n¿És potser un problema d’aquests mateixos escriptors i escriptores, que ni tan sols no s’ho plantegen perquè no saben que existim o bé no ens consideren prou importants per fer un forat de tres o quatre hores a les seves agendes? Si el que els paralitza és la perspectiva de trobar-se davant de quatre gats, he de dir que anirien desencaminats. De públic, segur que en tindrien. Quan Ben Brooks va venir a Tarragona el 2013, en el punt més àlgid de la seva popularitat com a novel·lista i enfant terrible de les lletres britàniques, el Cafè del Teatre Metropol es va omplir de gom a gom per escoltar-lo.\nI fent marxa enrere amb la memòria fins l’any 1988 –ja que de l’època preinternet no és fàcil trobar-ne registres escrits–, recordo la Sala de Graus de la Facultat de Lletres de la Plaça Imperial plena a vessar durant la xerrada que hi va fer David Leavitt, el qual ja havia publicat dos dels seus llibres més coneguts: Family Dancing i The Lost Language of Cranes.\n¿O és culpa, tal vegada, de la desídia i la manca d’interès d’aquells que podrien haver organitzat una conferència a Tarragona d’António Lobo Antunes, per exemple, aprofitant la seva visita a Barcelona a finals de novembre? I que consti que parlo des de la ignorància més absoluta. Desconec quines tecles s’han de tocar i qui ha de tocar-les. Les editorials? Les llibreries, les biblioteques? La universitat? La Generalitat, l’Autoritat Portuària, la Cambra de Comerç, les administracions locals o comarcals, l’Obra Social d’alguna entitat bancària o bé qualsevol altra institució privada?\nÉs per això que m’adreço a qui correspongui per fer-los arribar la meva humil proposta, la meva modesta petició: porteu escriptors i escriptores de renom internacional a Tarragona, encara que sigui esporàdicament. Si cal, ja aniré jo a recollir-los a l’Estació del Camp. M’hi ofereixo. Gratuïtament. Tinc experiència com a taxista de poetes que perden trens i no em faria res repetir. Desinteressadament. La causa ben bé s’ho valdria.\nI en l’endemig, resto a la vostra disposició per si algú vol portar-me la contrària, per si algú vol desmentir el que afirmo en aquest article i desmuntar-lo paraula a paraula, aportant-hi dades i dates que en demostrin un punt de vista antagònic, és a dir, un punt de vista menys agònic. Ho dic seriosament. M’agradaria equivocar-me. Tant de bo la meva opinió sigui fal·lible.\n"El Bitllet | «731 dies després dels Jocs Mediterranis», per Antonio Ramos" "Mos falta la barra del Trabucador, per Maria Climent"


El barri participa de la Diada – SantsViu\nInici » Notícies » El barri participa de la Diada\nEl barri participa de la Diada\nsetembre 10, 2019 a Notícies by Redacció\nLa pluja dels darrers dies ha fet que l’organització de la ja tradicional marxa de torxes que la nit del 10 de setembre que recorre el barri, s’hagi vist obligada a suspendre-la en previsió de ruixats durant la seva celebració. Enguany per tant, caldrà sortir del barri per a mobilitzar-se per la llibertat nacional del nostre poble. Un cop més i com ja és tradició des de que el sobiranisme autonomista va voler dividir les mobilitzacions de la Diada, seran diversos els punts triats per les diferents organitzacions per a concentrar la gent.\nD’una banda, tenim les mobilitzacions històriques de l’esquerra independentista, que com fa més de 30 anys ha sortit als carrers a reivindicar allò que ara sembla tant normal. Ja a primera hora, Arran ha convocat l’acte de record a Gustau Muñoz al carrer Ferran, per acte seguit sortir en manifestació juvenil i fer el seu acte matinal. Ja al migdia, serà un any de comiats. Rescat anuncia la seva darrera manifestació de la Diada abans de dissoldre’s i reformular l’espai antirepressiu. La lluita per la llibertat de la Lola, seguirà altres camins a partir d’ara.\nJa a la tarda l’esquerra independentista ha convocat a les seves bases a concentrar-se a la plaça Urquinaona i a sortir en manifestació nacional fins al passeig del Born, on faran el seu acte polític. Darrera la mobilització unitària, l’espai llibertari continua reivindicant l’autogestió. Un cop acabat l’acte, seran moltes les que aniran a gaudir dels concerts que Omnium Cultural acostuma a programar a l’Arc de Triomf, on també hi trobareu la “Fira de la terra”.\nHores abans, l’ANC ja haurà completat la perfomance anual de plaça Espanya a Passeig de Gràcia.\nMobilitzacions a part, cal saber perquè es mobilitza cadascú. Com ja és habitual el sobiranisme de nova formada seguirà apostant per dividir el país en comunitats autònomes i ritmes diferents, i supeditant l’acció política a la unitat dels partits i i el seu suport al govern. Una visió de la realitat que dista molt del que veiem dia si dia també, a les declaracions i estratègies partidistes. Sembla complicat que sigui aquest sobiranisme qui pugui vehicular cap aposta que trenqui realment amb el règim del 78 i els seus guardins a Madrid i també a casa nostra.\nPer la seva banda l’esquerra independentista sembla començar a voler traçar camí i reconciliar-se amb el projecte històric del moviment, desprès d’anys de seguidisme institucional i governamental que ens han portat a acatar un 155, anar a eleccions convocades per Rajoy i ara veure com ERC i la fragmentació de Convergència es discuteixen per veure qui pacta més amb Sánchez, qui n’avala la seva candidatura o qui fa més esforços per dialogar amb un sord i cec, que pateix més per si Ciutadans i Podem li roben un vot que per garantir els drets dels i les catalanes. Sembla doncs que l’aposta per l’organització de base i el contra poder popular seran altre cop -i com ja va passar l’1 d’octubre- l’única garantia de respecte als nostres drets col·lectius i desvinculat dels embats repressius contra partits, governs i institucions. Perquè tal i com apunta el manifest, cap a la independència no hi ha dreceres.\n← “Construir un nou camí cap a la República dels Països Catalans, el socialisme i el feminisme”, l’aposta d’Endavant\nGreta Castro o Fidel Thunberg? [Opinió] →


Un estudiant figuerenc ha estat testimoni de la matança - Diari de Girona\nUn estudiant figuerenc ha estat testimoni de la matança\nMés testimonis que eren a Niça expliquen com van viure l'atac\nemporda.info / ddg 15.07.2016 | 10:33\nUn jove figuerenc de 16 anys, Omar Ferrer., ha estat testimoni directe de l'atemptat de Niça. Segons ha relatat aquest matí a Catalunya Ràdio, es trobava en el lloc dels fets i s'ha pogut refugiar del pas del camió i de l'acció del terrorista mentre anava amb un company. L'adolescent és a Niça per estudiar francès.\n"Ja va haver-hi una amenaça de bomba a l'aeroport"\nSergi Navarro és un altre català que viu a Niça des de fa un any i mig. En declaracions a RAC1 ha explicat que va anar a buscar uns amics a l'aeroport de la Costa Blava i que "va haver-hi una amenaça de bomba i ja ens vam imaginar que seria una nit complicada". El que no pensaven pas és que l'atemptat tindria lloc a la ciutat i a "només 200 metres d'on visc".\nEn el moment dels fets, Navarro explica que es trobava a l'altra banda de la platja però que va ser un moment de "caos i confusió per part dels meus amics que estaven allà". Ha descrit el passeig marítim de Niça i ha recordat que malauradament els vehicles "poden entrar a la platja directament".\nAmics i coneguts seus no han patit les conseqüències de l'atac i diu que de seguida va poder avisar que ell estava bé "a la meva família gràcies a les xarxes socials" .\n"Vam veure una porta oberta i ens vam refugiar a dins"\nUn altre testimoni de l'atac terrorista a la Costa Blava és una ciutadana espanyola, la Magalí Alvárez que com molts ciutadans estaven disfrutant la nit passada de la festa nacional a la platja mentre veien els Focs Artificials. Magalí assegura que quan va succeir l'atac terrorista amb el camió "estava amb la meva filla, el meu marit disfrutant dels focs"\nDestaca que malgrat la festa nacional, el passeig no estava tancat al trànsit i que molta gent es queixava "perquè no sabia per on creuar".\nMentre veien els focs la passada nit, "de sobte vam veure gent corrent en tots els sentits, fins i tot del lloc oposat on va passar" i afegeix que l'atac va succeir "a uns 500 metres d'on ens trobàvem".\nDesprés van començar a " veure massa de gent que corria, sentíem molt de crits, detonacions o trets" i això els va fer reaccionar i van començar a córrer cap al casc antic.\nLlavors es van endinsar per la ciutat emmurallada i van pujar carrers amunt per refugiar-se . En aquests moments destaca la Magalí, va haver-hi moltes mostres de solidaritat. I ella mateixa per exemple va ajudar una dona a pujar la seva mare que anava amb una espècie de cotxe amb cadira de rodes.\nEn el moment que això succeïa la testimoni ha explicat a RAC1 que "no sabíem on era el focus del problema" però en veure una porta que s'obria van entrar-hi ella i la seva família. "Vam anar a casa d'una senyora i hem quedat allà fins a dos quarts de quatre de la matinada"\nA casa hi van tornar després de trucar un taxi. I és que "la ciutat de Niça va posar-ne a disposició dels ciutadans i vam anar cap a casa", ressalta encara commociona pels fets.\n"Quan veiem el camió que s'atura no pensem en cap moment en un atac"\nEn Germán és un altre català que viu a Niça i aquesta passada nit estava a veure els focs amb la família i també amb uns amics.\nAssegura que quan els focs van finalitzar es va esperar davant d'un hotel amb la família per trobar-se amb uns amics i llavors, segons ha declarat a l'emissora , "sentim crits i quan girem el cap, veiem el camió arrasant tot el que trobava pel mig".\nDestaca que el passeig marítim de Niça hi circulen normalment vehicles i que en una nit com la Festa nacional "no esperes que ningú circuli per aquesta via ni tampoc un vehicle de tal magnitud i ni a aquesta velocitat" .\nEn Germán i la seva família van veure com els agents francesos disparaven contra el conductor i va ser llavors quan es van adonar que quelcom passava . Fins i tot recorda, que un ciutadà va anar corrent abans que arribés la policia "cap a la cabina per d'alguna manera aturar-lo" però l'home es va defensar.\nDesprés els fets, com molts veïns de Niça es van adonar que era un acte de terrorisme i van "córrer a refugiar-se en el primer lloc que vam trobar".