Pallasso de cotó orgànics\nNas en forma de tomàquet i sabatots de gegant. No hi ha dubte: és un pallasso! Això sí, molt particular, únic i gens convencional.\nPallasso cotó orgànic. Juguem-hi!\nAquest colorit amiguet es contorsiona com a bon saltimbanqui que és. Està farcit de llana, però no en la seva cintura ni a les espatlles. Així que pot fer coses com tocar-se l'orella amb el peu o doblegar-se com un full de paper.\nPallasso cotó orgànic, Ens agrada perquè...\nEns porta la felicitat i un munt de sorpreses. I és que és un nino fet de teixits ecològics, fet i pintat a mà i de tacte extremadament suau.\nRentar a mà. No posar a la rentador.


Home/Manteniment industrial/La necessitat de realitzar manteniment industrial caldereria\nA Tallers Pacs oferim diferents serveis, entre altres, un manteniment industrial caldereria.\nAquest és molt important per a les empreses que utilitzen diferents dipòsits per emmagatzemar i transportar tant líquids, sòlids i gasos i, per això, és molt necessari un manteniment periòdic amb la finalitat que estiguin 100% funcionals.\nGràcies a la caldereria industrial s’obtenen estructures metàl.liques de grans dimensions, les quals se’ls hi dóna forma i s’uneixen amb altres de menor mida mitjançant la soldadura.\nD’aquesta manera es realitza la fabricació dels dipòsits, que gaudeixen de grans funcionalitats i que poden vincular-se a diversos sectors.\nEntre les indústries on es pot aplicar la caldereria trobem, entre altres, l’alimentaria, per a poder processar i guardar grans quantitats d’aliments i begudes i en el sector químic, construint diferents tancs d’emmagatzematge.\nA més, està present a la indústria energètica, de transport, naval, etc.\nCom veu, és important comptar amb un bon manteniment industrial caldereria. De fet, el sector alimentari ha de comptar amb aquest servei, ja que és indispensable tenir-ho tot sota control en tractar-se de productes tan sensibles.\nA Tallers Pacs som empresa líder en caldereria i, per això, oferim un suport qualificat de manteniment i reparació, amb l’objectiu que una indústria estigui a ple rendiment i funcionament.\nDisposem de personal professional, dedicat a poder realitzar una atenció completa, donant una resposta ràpida i eficaç.\nPortem a cap diferents tasques dins el nostre manteniment, els quals destaquem la fabricació de mescladores de sòlids i líquids, de cintes transportadores i d’estructures metàl.liques a mida.\nTanmateix, ens ocupem de la fabricació de col.lectors segons les seves necessitats i de peces mecanitzades.\nEl millor manteniment industrial caldereria per a la seva empresa\nContacti amb Tallers Pacs i obtindrà un servei especialitzat en caldereria industrial al seu abast.\nEstem a la seva total disposició per a oferir-li un assessorament i un suport professional.


Mitt Romney50 estats, un President\n- Agosto 24, 2012 - 12:37 pm h\nDuluth, Minnesota .- Aterrar a l’aeroport de Chicago de matinada, agafar el metro i el bus fins on vaig deixar aparcat el ‘PT Cruiser’ i enfrontar-me al trànsit d’Illinois fins a Wisconsin. Un bon xoc a l’arribada als ’48 estats contigus’ després d’una setmana rodejat de natura a Alaska. Però per sort, el meu primer destí a la terra del formatge no va ser una gran ciutat, sinó una població molt més petita del nord anomenada Green Bay on tot sembla girar entorn del futbol americà. Allí vaig trobar la tranquil·litat necessària per organitzar-me la resta de la setmana, amb moltes coses a veure i massa poc temps per a fer-ho. Tot i això crec que...\n- Agosto 16, 2012 - 2:31 pm h\nMilwaukee, Wisconsin .- Alaska és gran, molt gran. I si tenim en compte que aproximadament la meitat de la seva població viu concentrada al voltant de la principal ciutat, Anchorage, Alaska també és deshabitada, molt deshabitada. Intentaré, amb quatre idees, que us feu una idea de lo inabastable que pot arribar a ser: L’estat d’Alaska és més gran que els tres següents estats més grans combinats (Texas, California i Montana), però només amb un 1,1 per cent de la seva població. És tan gran que té més línia de costa que la resta dels 49 estats junts. És tant extensa que aproximadament el 70 per cent de les comunitats de l’estat no estan comunicades per...


Què és la marxa nòrdica? Tècnica de rendiment, avantatges i perjudicis de la marxa nòrdica | Notícies digerir\nBuscant esbrinar què és la marxa nòrdica, tots aquells que vetllen per la seva salut. Es tracta d’un tipus d’activitat física en què s’utilitza una tècnica d’entrenament especial i una tècnica de marxa amb l’ajuda de pals especialment dissenyats per a això. Va aparèixer fa relativament poc temps, la seva popularitat al món es va començar a estendre a partir de finals dels anys 90. A Rússia, actualment aquest esport és especialment popular entre els pensionistes que s’uneixen en grups de salut o que participen en un programa individual. En aquest article parlarem de la tècnica de realitzar la marxa nòrdica, així com els seus beneficis i perjudicis.\nHistòria de l’origen\nQuè és caminant escandinau, els nostres avantpassats llunyans encara ho sabien, tot i que, per descomptat, encara no l’anomenaven això. Els pelegrins i els pastors viatjaven amb pals a llargues distàncies, que, en primer lloc, els utilitzaven com a ajuda en condicions del terreny difícils. Durant molts anys s’han utilitzat els pals en teràpia física basats en diverses institucions preventives que ajuden a mantenir o restaurar la salut. A la idea moderna del que és la marxa nòrdica, la versió més propera és la que rastreja la seva història per als esquiadors finlandesos. El 1940, van trobar una forma de mantenir-se en forma en la temporada baixa. Van començar a entrenar sense esquís, corrent amb l’ajut de pals d’esquí.\nQuè és la marxa nòrdica, va ser descrit per primera vegada per un instructor d’esquí i entrenador de Finlàndia, Mauri Repo. Això va passar el 1979. Els principis i regles establerts per ell es destinaven a esquiadors que tinguessin una forma excel·lent durant tot l’estiu. Va descriure els moviments que s’han de realitzar, les característiques fisiològiques i anatòmiques d’aquest esport, així com quins pals s’adapten millor.\nDesenvolupament massiu de l’esport\nEls primers pals de marxa nòrdica per a ús massiu van aparèixer el 1997. Exel Oyj els va llançar al mercat. En aquell moment es va encunyar el terme “marxa nòrdica”.\nAl mateix 1997, es van organitzar els primers cursos a diferents punts de Finlàndia, en el marc dels quals tothom es va ensenyar què era l’escandinau caminant amb pals. A finals de l’any vinent, es van formar uns dos mil mentors. Es va produir un autèntic boom, que aviat va aclaparar tots els països veïns.\nJa el 2004, segons estudis estadístics, només a Finlàndia, unes 760 mil persones es dedicaven a la marxa nòrdica.\nA finals dels 90, què és la marxa nòrdica amb pals, ja van aprendre molt més enllà de Finlàndia. A més, s’ha convertit en un esport a part. A Àustria i Alemanya, aquest hobby va començar a desenvolupar-se amb el nom de “Nordic Walking”. No fa gaire, aquests tres estats van organitzar la International Sports Association, convertint-se en els seus primers membres. La seu es va obrir a la ciutat finlandesa de Vantaa. Actualment, una vintena de països del món són membres d’aquesta organització. Els entrenaments organitzats per instructors que han rebut una formació adequada es duen a terme a 40 països més del planeta.\nCuriosament, a Amèrica, els pals de marxa nòrdica van aparèixer molt abans. Es van introduir el 1988. És cert que l’espècie apareguda als EUA té molt poc en comú amb la marxa nòrdica moderna. Els pals que s’utilitzen són molt més pesats. Recomanen més els pals de senderisme amb una corretja de mà normal i, posteriorment, sense cinturó.\nLa marxa nòrdica per a gent gran s’ha convertit recentment en un dels passatemps preferits. Ajuda a mantenir una forma brillant. Parlem de què és la marxa nòrdica amb pals, sens dubte cal destacar els avantatges d’aquest hobby. És de gran importància que es pot tractar amb gairebé qualsevol edat. Per a aquest tipus de caminades, no cal un entrenament físic especial. Fins i tot aquells que no hagin practicat mai esports a la seva vida podran completar amb èxit tots els exercicis necessaris.\nAl mateix temps, amb poc esforç físic, l’entusiasme actiu per la marxa nòrdica pot aportar resultats realment bons per al nostre organisme.\nEn caminar nòrdic, aproximadament el 90 per cent dels músculs del nostre cos s’entrenen, mentre que és possible mantenir el to inferior i superior del cos simultàniament. Argumentant sobre què és la marxa nòrdica amb pals i sobre els avantatges d’aquest esport, cal esmentar que durant aquests exercicis una persona aconsegueix cremar un 46 per cent més de calories que durant una caminada normal. L’ús de pals pot reduir significativament la pressió sobre la columna vertebral i els genolls, i també millora la funció pulmonar i cardíaca, augmenta la freqüència cardíaca en una mitjana de 10-15 pulsacions per minut en comparació amb la marxa regular. Això serveix com a bon exercici per al nostre múscul cardíac.\nLa marxa nòrdica es considera una activitat gairebé perfecta, ajudant a resoldre problemes amb les espatlles i el coll i la correcta postura. També és possible millorar la coordinació i la sensació d’equilibri. En condicions de caminar constant, augmenta la resistència, es produeix un entrenament regular del sistema cardiovascular, que ajuda a prevenir malalties associades al múscul cardíac.\nFinalment, la marxa nòrdica promou el retorn de les persones grans a una vida activa i plena de satisfacció, i també ajuda a que els pacients que han tingut certes dificultats amb el sistema musculoesquelètic es recuperen.\nBeneficis per als més petits\nA més dels avantatges universals que aporta la marxa nòrdica, hi ha certs punts que afecten la condició de joves o grans.\nPer exemple, la tècnica de la marxa nòrdica s’utilitza sovint per a la pèrdua de pes per part dels joves. Durant aquest temps, és possible millorar notablement el seu aspecte, es crema una quantitat important de calories. A més, ajuda a enfortir la musculatura de les cames. A més, durant la marxa nòrdica, la càrrega sobre els músculs de les parts superiors i inferiors del cos es distribueix uniformement, cosa que és de gran importància per al ple desenvolupament\nLa marxa nòrdica també és atractiva per a la gent gran. Aquest esport serà útil per a aquells pensionistes que s’oposin a la lluita contra el sobrepès. A més, caminar ajuda a millorar el funcionament de l’aparell vestibular. Això contribueix a la normalització de la pressió en el sistema cardiovascular. La pressió estable ajuda a la gent gran a desfer-se d’un gran nombre de diverses malalties.\nLa tècnica de la marxa nòrdica és molt més útil per a gent gran que una caminada regular. En aquest cas, cal assegurar-se que la velocitat mitjana és d’uns sis quilòmetres per hora.\nVal la pena assenyalar que hi ha contraindicacions. La passió per la marxa nòrdica està definitivament contraindicada per a certes categories de persones. El límit de càrrega, que no s’ha de superar, existeix per a cada persona. Al mateix temps, hi ha determinades malalties o desviacions, en la qual s’ha de tenir precaució en la marxa nòrdica.\nA més, aquest esport pot afectar negativament persones de diferents edats. Aquest tipus d’activitat física està contraindicada per a aquells que pateixen les dolències següents:\nrecentment va patir un atac de cor;\nexacerbacions periòdiques per insuficiència cardíaca aguda;\ncomplicacions a llarg termini;\ndisminució de la capacitat pulmonar en més del 50 per cent;\nla darrera forma d’artritis;\nconseqüències de lesions no curades;\nel risc de desenvolupar una forma complexa de diabetis o glaucoma.\nAmb aquestes malalties, aquest tipus de caminar està clarament contraindicat, ja que pot comportar un empitjorament de la malaltia. Aquest és el benefici i el mal de la marxa nòrdica per a la gent gran.\nEquip necessari per a les classes\nAquests exercicis requereixen equipament especial. Aquest és un pal molt més curt que l’esquí convencional. És important saber triar els pals de marxa nòrdica. Si ho fas malament i tens pals de longitud incorrecta, està ple d’estrès excessiu als turmells, genolls i esquena.\nHi ha dos tipus de pals que es poden utilitzar en aquest esport. Es tracta de pals de longitud fixa i telescòpics, és a dir, amb segments de volta retràctils. Potser la característica distintiva principal d’aquest equipament és que les corretges especials es fixen a la zona de les seves nanses, cosa que pot semblar guants amb els dits tallats. Aquesta millora permet impulsar-se ràpidament des de terra sense apretar el mànec del pal. A la venda, es poden trobar aquestes varietats de palets amb el nom de llanterna.\nPer regla general, els pals es lliuren amb puntes intercanviables de goma especials que s’utilitzen en una superfície dura. Si heu d’anar sobre una superfície relliscosa, neu o camins pel bosc, l’espiga de carbur del propi pal és adequada. La majoria dels pals estan fets de materials lleugers. Es tracta de fibres de carboni, alumini i materials compostos. Aquest esport no necessita sabates especials, tot i que es pot trobar al mercat. Les sabatilles esportives que no siguin massa estretes ni grans siguin adequades per a vostès.\nPodeu utilitzar diversos dispositius mòbils per fer el seguiment dels vostres entrenaments. Per exemple, una polsera fitness ajuda a controlar les calories cremades i la distància recorreguda. En aquest cas, podeu avaluar el nivell de càrregues, augmentar-les o disminuir-les. Per controlar la ruta més transitada, és adequat un rastrejador GPS que es pot instal·lar al telèfon o comprar un dispositiu independent.\nÉs de gran importància el fet que aquest esport no impliqui estrès important per al cor, per la qual cosa no és necessari l’ús d’un monitor de freqüència cardíaca. El control de la freqüència cardíaca només és necessari per a persones amb obesitat greu o malalties cardiovasculars.\nPals per fer senderisme\nEn aquest passeig, en alguns casos, s’utilitzen dispositius especials. Per tant, és important comprendre quins són els pals de trekking per a la marxa nòrdica.\nEs tracta d’un equipament especial que s’utilitza àmpliament en l’alpinisme i el turisme modern per facilitar que l’atleta camine per terrenys desiguals. En la majoria dels casos, són telescòpics, és a dir, tenen una estructura plegable. Això els fa ser el més còmodes possible quan es transporten en transport públic, així com quan es transporten quan no estan en ús.\nL’efecte màxim quan s’utilitzen pals de senderisme es nota durant els llargs descensos. Alleuren l’estrès als genolls i eviten ferides a les articulacions d’aquests llocs.\nA més, amb la seva ajuda és més fàcil mantenir l’equilibri, movent-se en superfícies desiguals. A les pujades i a les seccions horitzontals, permeten transferir part de la càrrega a la cintura de l’espatlla des de les cames, cosa que facilita molt la marxa.\nEls pals de trekking, per descomptat, no es consideren el dispositiu òptim per a aquesta passejada, però la majoria d’instructors en permeten l’ús.\nCaracterístiques de la tècnica de caminar\nA l’hora de practicar aquest esport, és important conèixer i entendre com caminar correctament, quines característiques existeixen per a edats individuals. Els aficionats a aquest esdeveniment que millori la salut han de tenir una comprensió completa de tots aquests matisos. Al passeig més escandinau hi ha diversos cànons.\nEntendre com caminar adequadament quan camina nòrdica, de seguida, podeu veure que no hi ha res de complicat. La velocitat òptima hauria de ser d’uns sis a sis quilòmetres i mig per hora. Segons les regles del caminar escandinau, amb tots els seus tipus, els braços han de romandre el més rectes possibles, mentre que el braç esquerre ha d’avançar simultàniament amb la cama dreta i viceversa. Les extremitats inferiors i superiors s’han de recuperar en un angle de 40-45 graus. Com en el cas de caminar, amb els escandinaus és important anar de taló a peus. Per tant, les millors sabates per a les classes i es consideren sabatilles.\nComprenent la tècnica del caminar escandinau, els principiants han de parar atenció al fet que el canell ha d’estar completament relaxat en retirar-se. A causa d’això, els músculs dels dits tenen la capacitat de restaurar la força en aquest moment. No tingueu por que els pals puguin volar, ja que tenen una corretja especial integrada als semi-guants. Les espatlles sempre s’han de baixar, en aquesta posició estan menys cansades. Això es pot aconseguir degut al fet que els pals de marxa nòrdica són més baixos que els pals d’esquí.\nDurant la marxa nòrdica, és important deixar el cos perfectament recte i desviar els pals de l’eix recte uns quaranta-cinc graus.\nQuan fer marxa nòrdica\nEs creu que el millor moment per a la marxa nòrdica és l’horari diürn. És important controlar clarament tots els angles mentre practiqueu aquest esport i, per això, necessitareu llum.\nHi ha un altre punt important. El seguiment de la correcta col·locació de pals i extremitats alleuja l’estrès i millora la memòria. Degut al fet que el cervell passa a una nova tasca, t’oblides d’altres problemes i problemes.\nA més, durant el dia, el sol produeix vitamina D. beneficiosa per al cos.Durant el dia, la càrrega no pot trigar més de quaranta minuts.


Digues que m'estimes encara que sigui mentida: de març 2010\nSobre aquest constant partir de zero\nPublicat per Montse Barderi dimarts, 23 de març de 2010 comentaris (0)\nFormar part d’una cultura significa, o hauria de significar, crear-se un pòsit, configurar un univers, compartir espais comuns, referents bàsics. M’explicaré millor... si algú diu alguna cosa del tipus: “sembles en Cronos amb els seus fills” l’altre hauria de poder acudir a la seva motxilleta cultural i recordar que Cronos, de la mitologia grega, es menjava els seus fills just al moment de néixer i, segurament se li hauria d’aparèixer una imatge de l’inquietant quadre de Goya representant aquesta escena. I si això no és possible, com a mínim tenir la sospita que en la paraula Cronos s’hi pot amagar alguna història interessant i esbrinar-la. Només hi ha una aventura millor que conèixer alguna cosa: iniciar l’aventura de descobrir-la. Però si no tenim cap referent comú ni curiositat per tenir-los, si no establim vincles, si no relacionem res amb res... aleshores tot comença sempre de nou, esdevenim orfes o nouvinguts al planeta del simis o acabem d’arribar al planeta Marte, en un espai i un món que res ens recorda a res ni a ningú. El primer efecte clar d’aquesta manca de referents és la infantilització de la cultura.\nEn aquest sentit celebro que la ciutat tingui cura, culturalment, dels qui no volen que tot sempre comenci de zero. Em refereixo a tres lloables iniciatives que actualment s’estan realitzant i que van dirigides a qui busqui una cultura una mica adulta, és a dir, amb memòria, records, vivències, relacions i sabers.\n1. Els concerts de música de cambra Gradus ad Parnassum, amb la presència de grans solistes, classe magistral i un concert organitzats per l’Orquestra Simfònica del Vallès.\n2. Les sessions de didàctica de la música organitzats per Joventuts Musicals\n3. Les sessions de cinema del Cicle Les Eines de Ficció que ofereixen films que aprofundeixen temàtiques plantejades en obres de teatre d’aquesta temporada.\nTot plegat una bona manera d’apartar-nos d’aquest constant partir de zero, sovint infructuós perquè a la majoria de llocs només si pot arribar si ja tenim algun tram de camí cap on puguem mirar enrera.\nPublicat per Montse Barderi dilluns, 22 de març de 2010 comentaris (0)\nM’agrada llegir les critiques de cinema del Boyero, el crític del País, però per mi, sobretot, és el presentador del programa Boyero & Cia. Un programa televisiu en què analitza amb tota naturalitat, màxima sinceritat i una actitud molt personal les estrenes cinematogràfiques. Com ell mateix diria “a este fulano me lo creo siempre”, i respiro tranquil•la cada cop que coincideixo amb ell. En cas contrari reviso les meves coordenades cinematogràfiques quan no trobo el film ni tan bo ni tan terrible.\nM’agrada aquest "tipejo" del Boyero i la seva actitud que interpreto com a gens pretensiosa i d’opinió insubornable.\nI parlo d'ell en aquest bloc perquè l’altre dia en un programa seu vaig veure una escena màgica que no puc treure’m del cap encara que ja hagin passat algunes setmanes.\nS’havia mort Jean Simmons i ell va dir mirant fixament a la càmara “señoras y señores, yo la quería, yo estaba enamorado de ella, yo la quería”, aquest “yo la quería” dit en un to de confessió, profundament commocionat, com si haguessin estat amants o haguessin conviscut en secret tota la vida em va semblar una escena absolutament cinematogràfica, creada, espontàniament o no, d’un crític de cinema.\nDe fet, em va semblar una veritable escena d’Almodóvar, com la d'aquell film en què la presentadora del telenotícies confessa que és ella l’autora del crim que acaba d’anunciar. És curiós descobrir que Almodóvar i Boyero no es poden ni veure - el blog d'Almodòvar està ple d'acusacions cap el Boyero i les crítiques d'aquest als seus films estan redactades amb àcid sulfúric... però després d'aquesta escena penso que tenen més en comú del què s’imaginen.\nJo, personalment, quan un dels dos es mori – que espero que ho facin abans que jo perquè tots dos són més grans que una servidora i seria de pura justícia i d’estricta aplicació de la llei de la vida – a més les dones estadísticament vivim més anys que els homes - que morin abans que jo... aleshores, el matí que em llevi i a la cambra de bany la ràdio anunciï que Pedro Almodóvar o Carlos Boyero “ ha mort avui de matinada”, aleshores, em miraré al mirall i amb cara desolada diré “señores y señoras, yo lo quería", serà el meu millor homenatge al seu cinema i les seves crítiques.\nEtiquetes de comentaris: Almodóvar , Boyero , cinema\nLa gran comèdia americana (a la catalana)\nPublicat per Montse Barderi diumenge, 21 de març de 2010 comentaris (0)\nL'obra de teatre Boulevard omple el Teatre Principal de Sabadell de rialles i la sensació d’haver anat a veure una bona obra de teatre\nQui, amb criteri i sentit històric, pot dirigir una comèdia sense tenir al cap l’ideal de les meravelloses comèdies americanes de l’època daurada de Hollywood? Grans directors com Cukor, Lubich, Wilder... i Carol López ho fa i, a més, hi afegeix una bona dosi de “Cautivos del mal” de Vicente Minnelli sobre els interiors d’aquest món. Un món on hi conviuen el glamour, les vanitats, les dificultats, els assajos, els canvis, la idea inicial i el que acaba passant...\nCarol López fa un retrat, ple d’ironia salpebrada amb mala llet, d’un univers que, tot i els seus forats negres, estima profundament.\nA Amparo Fernández ja la vam poder veure a Germanes, representada al Principal a finals del 2008. Una actriu que canta i actua amb una força i un convenciment que es pot menjar amb patates – perdó amb ostres perquè tot és molt glamurós – a qualsevol que se li posi davant. I aquells que estan davant no són qualssevol, són grans actors que defensen amb dignitat els seus papers: Paul Berrondo, Ernesto Collado, Marta Pérez i l’encantadora Audrey Hepburn catalana: l’Àgata Roca.\nL’escenografia, complexa i molt encertada és de Bibiana Puigdefàbregas, amb un escenari aparentment senzill però que està ple de possibilitats i recursos. També cal destacar la banda sonora amb veritables clàssics de l’esperit de la comèdia americana com Night and Day de Cole Porter, a una nova versió de l’inoblidable Moon River o Björk amb una peça que respira el musical americà transgredint-lo: It’s oh so quiet.\nL’obra surt airosa d’un exercici ben difícil: desplegar amb molta gràcia l’espectacle fent passar per alt les complexitats de la seva composició. És tracta d’una obra fervorosa, concentrada i amb molts elements en joc. Fàcilment podria convertir-se en una producció confosa, però s’aconsegueix fer un comèdia molt simpàtica i un homenatge al bon teatre.\nEines de la Ficció\nDurant tota la representació el fantasma d’Històries de Filadèlfia de George Cukor planeja per l’obra de teatre. Qui vulgui veure una de les escenes més famoses del cinema: el final del primer matrimoni de Tracy, que trenca un pal de golf de Dexter i aquest, ben enfadat, li empeny la cara fent-la caure de cul al terra, que no es perdi demà a 2/4 de 9 l’emissió del film al Teatre Principal. Un moment també a recordar quan aquest teatre era un cinema.\nFormar-nos en una cultura és escoltar persones parlant de vivències intenses que encara no hem provat, gaudis que no hem experimentat i trobades que no podem eludir. Carol López ens diu també, per activa i per passiva, que anem a rememorar o descobrir la gran comèdia americana.


Máquinas tragaperras Charlie\nJomesa disposa dels darrers models en màquines escurabutxaques amb premi. Tenim les escurabutxaques que triomfen als locals de Catalunya i l’Aragó, tant a bars com a cafeteries o a cerveseries. Aconsegueix la teva màquina escurabutxaques i no renunciïs als beneficis que pot aportar al teu negoci.\nOferim serveis com a operador de màquines escurabutxaques a diverses ciutats. Barcelona, Lleida, Tarragona o Saragossa i Osca són llocs on instal·lem les nostres màquines escurabutxaques. Jomesa és on sigui el teu bar. Anirem al teu negoci de restauració i hi instal·larem la màquina escurabutxaques de tipus B (màquines amb premi per a bar) que millor s’adapti a les teves necessitats. Hi ha diversos models de màquines i els clients tenen les seves preferències. T’assessorarem perquè instal·lis la máquina escurabutxaques que més et convé.\nNosaltres ens encarreguem d’instal·lar i mantenir les màquines escurabutxaques. Som la teva empresa operadora de màquines recreatives i tu només t’hauràs d’ocupar de gestionar el teu negoci, mentrestant nosaltres ens encarreguem de tot allò que té a veure amb l’escurabutxaques. Reparteix cafès i cerveses, els nostres models de màquines escurabutxaques repartiran premis en metàl·lic. Junts guanyarem.\nI com que som una operadora independent no estem lligats a cap fabricant. Per això t’oferim només els models de màquines escurabutxaques amb més qualitat i èxit al mercat, sense que ens importi qui la fabrica. Hi som per recolzar-te a tu i al teu bar i ser independents ens ajuda a això, a recomanar-te només les millors opcions. Gran part de la nostra competència no pot dir el mateix. Nosaltres som lliures i ho som pels nostres bars. Aconsegueix ja la teva màquina escurabutxaques i fes créixer els beneficis del teu negoci.\nNou BarCanvi d'operadoraAltres


B&B Urban Brussel•les Bèlgica - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nRue d'Edimbourg 27, Brussels Centre, Brussel•les, Bèlgica, 1050 - Veure al mapa\nMés informació sobre B&B Urban\nSituat a Brussels Centre, B&B Urban és el lloc perfecte per gaudir de Brussel•les i els seus voltants. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. No és menys excepcional el fàcil accés que té l'hotel a les incontables atraccions i llocs d'interès de la ciutat com Ambaixada de Nova Zelanda, Palau Reial, Place Royale.\nB&B Urban també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Brussel•les. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix express check-in/check-out, magatzem d'equipatge.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, escriptori, balcó/terrassa, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, nevera a cada habitació. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent jardí. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Brussel•les, el B&B Urban és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.


L’Alta Ribagorça registra prop de 340 sol·licituds de valoració de grau de dependència — Consell Comarcal de l'Alta Ribagorça\nEsteu aquí: Inici → Serveis web → Actualitat → L’Alta Ribagorça registra prop de 340 sol·licituds de valoració de grau de dependència\nL’Alta Ribagorça registra prop de 340 sol·licituds de valoració de grau de dependència\nper Josep Navarri darrera modificació 03/02/2017 13:30\nDes que es va posar en marxa la Llei de promoció de l’autonomia personal i atenció a la dependència, a finals de 2007, el Consell Comarcal de l’Alta Ribagorça ha tramitat un total de 339 sol·licituds de valoració de dependència\nDes que es va posar en marxa la Llei de promoció de l’autonomia personal i atenció a la dependència, a finals de 2007, el Consell Comarcal de l’Alta Ribagorça ha tramitat un total de 339 sol·licituds de valoració de dependència. En aquest període s’han resolt un total de 269 casos, que corresponen a usuaris amb graus de gran dependència i dependència severa (120 a grau III i 103 a grau II). El nombre de sol·licituds realitzades ha crescut de manera irregular durant aquests anys i l’any en què s’han registrat més altes va ser el 2008, amb 204.\nL’Alta Ribagorça té una població de 3.867 ciutadans, dels quals el 19,8% és major de 65 anys. Per Carme Barrabés, coordinadora de l’àrea de Serveis Socials del Consell Comarcal, el desenvolupament d’aquesta llei ha significat un pas endavant en la millora de la qualitat de vida de les persones grans i dependents a la comarca. “És important informar sobre la necessitat de sol·licitar la valoració de reconeixement de grau, ja que en una situació de manca d’autonomia o dependència, la resolució de grau permet accedir a prestacions i serveis” explica Barrabés.\nEn aquest sentit, es va programar una xerrada informativa al Pont de Suert adreçada a la població, que va comptar amb la participació de treballadores socials del Consell Comarcal, del CAP del Pont de Suert i de la residència assistida per a gent gran.\nDurant aquest 2016, el Servei d’Atenció Domiciliària (SAD) ha ofert un total de 8.800 hores, de les quals prop de 5.500 s’han destinat a l’atenció a la llar i a l’atenció personal i 3.300 al xec servei i l’ajut a domicili . Quant a teleassistència, se n’han beneficiat un total de 74 usuaris.\nSegons el president del Consell Comarcal de l’Alta Ribagorça, Josep Lluís Farrero, “En aquests 9 anys d’aplicació de la llei s’ha fet un gran esforç per donar resposta a les noves demandes”. I ha afegit que “els serveis d’autonomia personal i atenció domiciliària son elements clau de l’estat del benestar”.


De gegant a llibreria\nDijous, 12 Juliol 2012 02:00\nJo, de petita, cantava a una coral al Foment, l’Esmolet. Assajàvem els divendres, no recordo a quina hora. Un cop acabat l’assaig, mentre cadascú esperava els seus respectius pares, un quants anàvem, divendres sí, divendres també, a passar l’estona just al costat, al Robafaves.\nLa majoria dels divendres ens estàvem dins la llibreria fins que tancava. Els meus pares tenien la norma no escrita de comprar-me un llibre només si havia acabat el de la setmana anterior. Com que em passava hores al Robafaves i cada setmana trobava tres, quatre o dotze llibres que em feien gràcia, no tenia més remei que llegir cada dia una bona estona per poder tenir el llibre acabat el següent divendres. Alguna vegada, fins i tot havia aconseguit acabar algun llibre abans no tanquessin i anéssim cap a casa, i així, pel preu d’un, en llegia dos. Recordo el dia que em van enganxar, i jo, avergonyida per aquesta subtil manera de robar, em vaig voler fondre. Per contra, al llibreter que em va descobrir li va fer tanta gràcia, que sempre me’n recomanava més. Així vaig anar de la sèrie blava del Vaixell de Vapor a la vermella passant per la taronja. I jo contenta, cada divendres amb un llibre nou.\nVan fer més aquests divendres al Carrer Nou que dotzenes de lectures obligatòries o innombrables quaderns d’estiu. Van fer més aquelles tardes desaccelerades, responsables de les piles de llibres que encara se m’amunteguen en bosses, sofàs i tauletes de nit, que grandiloqüents discursos sobre la importància de l’hàbit lector o centenars d’informes catastrofistes sobre com de difícil és d’adquirir-lo avui en dia.\nMalgrat tots els peròs possibles, dubto que Mataró es pugui permetre el luxe de perdre una llibreria com el Robafaves de quan jo era petita. Un vers preciós de Joan Margarit diu que la llibertat és una llibreria. Doncs, això.


Hotel Olympia & Herbs Seefeld Àustria - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMilserstrasse 433, Seefeld in Tirol, Seefeld, Àustria - Veure al mapa\n"5 mins to station and 5-10 to all areas of Seefeld. This is..."\nConvenientment situat a Seefeld (Tirol), Hotel Olympia & Herbs és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Hotel Olympia & Herbs asseguren una estada plaentera als seus clients. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara calefacció, servei de despertador, escriptori, balcó/terrassa, insonorització per satisfer els clients més exigents. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com camp de golf (a 3 km), esquí, massatge, parc infantil, ping pong que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Hotel Olympia & Herbs no troba competidors en cap categoria.\nTots els tipus de viatgers (254) Parelles (128) Viatgers en solitari (39) Famílies amb infants petits (55) Famílies amb infants grans (12) Grups (21)


CAMÍ CAP A LA UNIVERSITAT: LA SELECTIVITAT, CONSELLS PER SUPERAR AQUEST PRIMER OBSTACLE - Hiperbòlic - Revista digital jove i universitària\nPer Elisabet Escriche/ E.H./A.T.\nEn els pròxims dies milers i milers d'estudiants s'hauran d'enfrontar al primer escull abans d'iniciar els seus desitjats estudis universitaris: les proves de selectivitat. Hem consultat opinions de diversos i reconeguts experts per reunir una sèrie de consells que cal tenir en compte per sortir positivament d'aquest obstacle.\nPlanificar bé les matèries, fer descansos per cada hora d’estudi, allunyar-se del mòbil i d’altres elements de distracció són alguns dels consells que donen els experts. També, el dia de la prova, recomanen portar rellotge per a controlar el temps, llegir molt bé les preguntes i deixar per al final les que resulten més difícils.\nCada any es repeteix l’angoixa, la por de quedar en blanc i l’estrès per una prova que l’any passat, a la convocatòria ordinària de juny, van aprovar el 92,39% dels alumnes que s’hi van presentar, segons les dades del Ministeri d'Educació.\nOpinions expertes i consells...\nLa professora dels Estudis de Psicologia i Ciències de l’Educació i experta en tècniques memorístiques Modesta Pousada, aconsella desdramatitzar-la. A més assenyala que "una bona preparació de l’examen és bàsica per a afrontar la selectivitat amb garanties d’èxit, un consell que és extrapolable als alumnes que afrontin els exàmens de final d’ESO o batxillerat". En aquesta preparació, hi té un paper fonamental la planificació. «Ha de ser realista, ajustada al temps que es té i el màxim de concreta possible», explica. Per exemple, si un estudiant planifica estudiar català un matí sense concretar quins temes, com que no té un objectiu concret, probablement es distraurà més. Pousada també aconsella distribuir el temps d’estudi amb prou anticipació: «És millor això que no pas fer dos dies intensius dedicats a la mateixa matèria», sosté.\nUn element clau en l’estudi és el repàs, que, per tal que sigui més efectiu, s’ha de fer al final de cada jornada d’estudi i un altre cop l'endemà. Pousada subratlla que en les primeres 24 hores després d’un aprenentatge, sobretot en el cas dels més memorístics, l’oblit és més intens. «Una manera eficient de combatre'l és repassar durant aquestes primeres 24 hores», explica. El dia abans de l’examen, la professora recomana al matí repassar conceptes i a la tarda deixar els llibres i sortir a escampar la boira. I el dia de la prova, és partidària de no estudiar. «La visió d’estudiants amb llibres repassant matèria a les portes de l’aula de l’examen és contraproduent perquè només aconsegueix angoixar més», sosté.\nA la memorització de la matèria hi ajuden, segons l’experta, els mapes conceptuals, els esquemes o els resums, que permeten a l’estudiant comprendre millor conceptes fonamentals i l’ajudaran a saber explicar amb les seves pròpies paraules el que ha llegit.\nSi el repàs és clau per retenir conceptes, també ho són els períodes de descans. «Estar sis hores assegut a la cadira no és eficient perquè el nivell de concentració va baixant», explica la professora d’Educació. Per això aconsella fer sessions d’entre 45 i 60 minuts d’estudi separades per petits descansos de 15 o 20 minuts.\nEls experts aconsellen deixar el mòbil lluny de la taula on estudiem. Pousada explica que una manera d’evitar distraccions innecessàries és planificar tot el que necessitem abans de començar a estudiar: papers, llapis, resums, llibre... Si tens davant tots els elements que necessites, evitaràs haver-te d’aixecar de la taula cada dos per tres. «Els distractors són enemics de la concentració; per tant, el nivell de concentració serà més alt com menys distractors tinguem», explica la professora dels Estudis de Psicologia i Ciències de l'Educació Amalia Gordóvil, que també destaca la importància d’una bona higiene de la son i una alimentació adequada perquè el cos tingui prou energia per a afrontar la situació. «Aquests factors contribueixen a una millor concentració i en conseqüència a un millor rendiment».\nDe la mateixa manera que s’ha de planificar l’estudi, també s’ha de saber planificar l’examen. Un cop els examinadors ens deixen el full damunt la taula i comença el temps per a fer la prova, Pousada aconsella llegir de dalt a baix totes les preguntes de l’examen. «Així sabrem què se’ns pregunta, si hi ha qüestions relacionades i per on podem començar a contestar», afirma.\nEn aquest sentit aconsella contestar primer el que sabem i deixar per al final les preguntes que ens generen més dubtes. «Començar pel que controlo em tranquil·litzarà i, si no tinc temps de contestar tot l’examen, com a mínim hauré desenvolupat el que tinc millor», afirma i recomana rellegir també les preguntes i respostes. L’objectiu d’aquesta segona llegida és evitar faltes d’ortografia, rectificar signes de puntuació, detectar frases inacabades i comprovar que es respon exactament al que se’ns pregunta.\nEl control del temps també és clau per a afrontar la prova amb garanties d’èxit. Per això, Pousada recomana portar un rellotge. «Hem de ser conscients del temps que tenim i el que ens queda. Si ha passat una hora d’examen, he d’haver arribat a la meitat de la prova», explica.\nLa prova de selectivitat acostuma a dividir-se en tres dies. Entre jornada i jornada, l’experta aconsella relaxar-se i descansar. Es pot quedar amb algun company per a resoldre algun dubte d’última hora, però per regla general aquests dies és millor estar tranquil.\nI davant la por de quedar en blanc?\nDavant aquesta situació, Gordóvil aconsella prendre’s alguns minuts per a respirar. «La respiració conscient ens ajuda a tenir el control sobre el cos i sobre l’ansietat, i que no sigui l’ansietat la que ens controli a nosaltres». Per això, Gordóvil també afirma que començar per la pregunta més fàcil ajudarà a rebaixar l’ansietat.\nGordóvil, que també és psicòloga infantojuvenil i familiar al centre GRAT, explica que l’estrès o l’ansietat són donats per la por del fracàs i un alt grau d’exigència amb un mateix. «Quan aquestes dues variables s’ajunten, l’estudiant tem no poder complir unes altes expectatives que diposita sobre ell mateix i pot aparèixer una por paralitzant», comenta. Paradoxalment, molts dels alumnes que se senten així, explica, són estudiants excel·lents amb un alt grau d’autoexigència.\nLa psicòloga afirma que de vegades aquestes persones tenen una sèrie de pensaments negatius del tipus «no ho aconseguiré», «no estaré a l’altura i no podré entrar a la universitat que vull» o «decebré tothom». L’experta afirma que aquests pensaments reforcen emocions com la por. Davant d’aquesta situació, aconsella modificar aquests pensaments per altres més realistes. Per exemple, hi ajudarà que l’estudiant pensi «faré tots els possibles perquè surti bé» o «m’he preparat bé per a arribar fins aquí», diu Gordóvil.\nSurt de casa amb prou marge de temps\nEl dia de l’examen és important anar a dormir aviat per a estar fresc. Els experts asseguren que no té cap sentit passar la nit davant dels llibres i amb cafè o altres begudes estimulants. Per això aconsellen aixecar-se amb prou temps, esmorzar i sortir de casa amb més marge de temps del que és habitual per a evitar contratemps d’última hora.


Ateval i la Plataforma per la Reindustrialització demanen als ajuntaments mesures de suport a la indústria | ARA Multimèdia\nLa mesura s'ha acordat durant una reunió telemàtica.\nDe fet, ja preparen un document comú, amb el suport de totes les entitats representatives de la indústria del territori.\nATEVAL i la Plataforma per la Reindustrialització Territorial (COEVAL-FEDAC-IBIAE) instaran als ajuntaments de les nostres comarques que prenguen mesures de suport al teixit empresarial.\nDe fet, ja preparen un document comú, amb el suport de totes les entitats representatives de la indústria del territori, amb una sèrie de mesures proposades als ajuntaments "perquè les adopten urgentment i tinguen un paper actiu en la recuperació econòmica del territori".\nLa mesura s'ha acordat durant una reunió telemàtica on a part d'Ateval i la Plataforma per la Reindustrialització Territorial han participat també la Cambra Comerç i Indústria d'Alcoi, l'Associació d'Empresaris Banyeres Industrial, així com representants empresarials de les poblacions industrials de Canals, Alcúdia de Crespins i Biar.\nTots han coincidit en la "necessitat urgent de treballar units perquè la força industrial del territori es mantinga malgrat les greus conseqüències que la pandèmia". També han coincidit que en aquest treball "s'han d'implicar també els ajuntaments, ja que el futur dels municipis depén molt dels llocs de teletreball".\n1 maig 2020 Pablo de Gracia\nVora 1.800 empreses de les comarques han presentat un ERTO, amb 13.500 treballadors afectats


Notes d'opinió: TutorVista\nUna professora lituana amiga de Seymour Papert em va dir fa uns dies que el desembre passat el professor havia estat atropellat per una moto a Hanoi, quan intentava travessar un carrer de tràfic intens -d'aquests on no es para ningú per deixar passar els peatons- proper a l'hotel on s'allotjava. D'això ja fa molts mesos i sembla que el pronòstic no és gens optimista. Esperem que no sigui així, i que aquest educador i innovador eminent pugui sortir del mal pas en que es troba de la millor manera possible.\nDic tot això perquè estava buscant informació sobre aquest fet i m'he trobat amb un tema molt diferent, que val la pena comentar tot i que, segons com es miri, estigui a les antipodes del pensament de Papert sobre els usos educatius de la tecnologia i el seu rol en l'exploració i el desplegament de la creativitat. Que és precisament el que motivava la seva estada a Vietnam: un congrés d'ICMI sobre el paper de la tecnologia digital a l'aprenentatge de les matemàtiques.\nEn aquesta Nota em refereixo dons a l'organització comercial d'un servei de classes particulars per Internet. L'empresa TutorVista, amb seu a Bangalore, ofereix tutoria personalitzada a distància en aquella modalitat que la gent de marketing en diu "anytime, anywhere", a les que s'hi podria afegir "anysubject". Ara per ara és un servei en llengua anglesa de classes personalitzades de matemàtiques, anglès, ciències, economia, etc, de tots els nivells educatius, inclosos els primers anys d'universitat, orientat sobretot al mercat nordamericà. El rang de matèries que ofereix no és encara exhaustiu, però ja diuen que si no trobes el que vols no per això deixis de preguntar.\nLa tecnologia és simple. Només cal disposar d'Internet de "banda ampla", telefonia sobre IP (VoIP), auriculars, microfon, i una mena de tauleta digitalitzadora on professor i alumne poden escriure alhora en temps real. El sistema proporciona ajut instantani o a hores convingudes, i en aquesta darrera modalitat l'empresa pot garantir que l'alumne treballarà amb el mateix professor particular. L'import que s'ha de pagar és només 100 dólars al mes per disposar de "tarifa plana" (consultoria il·limitada, segurament amb algunes restriccions) o 20 dólars per hora. Aquestes i d'altres coses es poden veure a la web de TutorVista (empresa de la qual jo no pretenc fer-ne propaganda ni hi tinc cap relació).\nNo és extrany que aquesta iniciativa empresarial orientada al mercat global sorgeixi i arreli a l'Índia, al país dels "call centers" per a les empreses i el món econòmic, amb una amplíssima experiència de treball internacional i amb una base de professionals molt preparats, i que saben anglès. No és l'educació una branca de l'economia? en la societat del coneixement, no hauria de ser la seva branca principal? Dons era inevitable que arribés un tipus de servei que ens confirma, un cop més, que el valor econòmic no està tant en la informació o els continguts com en el suport, en la relació interpersonal, i també en conèixer l'alumne per saber proporcionar l'estímul convenient i l'orientació adequada en el moment oportú. El valor econòmic rau primordialment en la transacció individualitzada professor-alumne, no en l'impartiment genèric de lliçons transmitives ni en el propi material d'estudi.\nPotser en aquest país ja tenim aquest tipus de servei ofertat localment, no ho sé, i si fos així, m'agradaria saber quina audiència i quin èxit té. El que voldria recalcar és com Internet "ho canvia tot", el seu efecte globalitzador. Els lectors d'aquestes Notes ja hauran comprovat el meu interès i preocupació sobre les implicacions imparables i profundes que té la globalització per a l'educació. Que de moment les seves conseqüències no siguin gaire visibles no importa massa, és només qüestió de temps; potencialment ja són aquí. Per exemple, podria una empresa d'un país de costos baixos oferir serveis de classes particulars per a estudiants catalans? tot i que sobti, oi que no sembla massa dificil? Potser algú pensi que el caràcter minoritari del català proporciona una mena de "barrera protectora", però a mi no em sembla un obstacle gaire consistent. És segur que en el mercat educatiu català el servei es pot oferir en castellà, i fins i tot és ben plausible que professors de països sense barreres idiomàtiques (vull dir, amb gent disposada a dominar una llengua estrangera –inclosa la catalana- en poc temps) puguin fer de tutors en línia emprant un català més que correcte. L'experiència real de moltes persones procedents de paísos de l'est europeu, amb la seva "voluntat innata" (és una manera de dir-ho) d'aprendre idiomes, sembla indicar-ho així.\nInternet revoluciona el món, l'aplana que diu Friedman, i això inclou el funcionament i l'organizació de les institucions, fins i tot de les escolars, encara que per ara es noti ben poc. Donaré un exemple nordamericà, que realment fa pensar. Als USA hi ha una forta pressió perquè els alumnes superin les proves estàndard de nivell que imposen la llei d'educació No Child Left Behind de 2001 i d'altres lleis anteriors. El director d'un centre educatiu de Califòrnia no sap com fer-s'ho per poder proporcionar el suport addicional que determinats alumnes del seu centre necessiten. Amb el pressupost de què disposa no pot pagar el professorat extra que podria contribuir a augmentar el rendiment dels seus alumnes en els exàmens i millorar per tant la imatge del seu centre. Com podeu endevinar, la solució consisteix en fer outsourcing del que sería una part de l'activitat intrínseca del seu propi centre, la solució és ... TutorVista!!!\nPublicat per Ferran Ruiz Tarragó a 7:18 p. m.\nque "l'outsourcing" faci la seva entrada al món educatiu no seria una novetat si per exemple considerem les classes particulars presencials o les classes de repàs privades com una mena de "subcontractació" o "externalització" de serveis educatius amb cost a càrrec de l'usuari.\nEl realment novedós seria que d'alguna manera s'autoritzessen les pràctiques d'"outsourcing" educatiu en centres educatius públics que puguessen administrar amb completa autonomia els seu pressupost.\nI l'altre fet de conseqüències imprevisibles és la introducció de fenòmens de deslocalizació (a nivell global) d'aquest outsourcing educatiu gràcies a les possibilitats proporcionades per les TIC.\nPer això penso que efectivament encara potser no hem vist res del que està per vindre i que apuntes al teu post. Podem estar segurs que on hi hagi un client amb necessitat no coberta+una oportunitat de negoci acabarà apereixen un producte o un servei en el mercat.\nHola Marià, amb el teu permís faig un parell d'aportacions a coses que dues en el eu comentari (qu agraeixo molt). Una es que "les classes particulars presencials o les classes de repàs privades" no serien outsourcing (en la meva opinió), sinó una prestació de serveis. El quid de la cosa està en que no s'han de gestionar (ni el que els encarrega sabria normalment com fer-ho). L'altra, relativa al mercat que podria sorgir en relació als "clients amb necessitats no cobertes", només dir que la rigidesa institucional del sistema educatiu no permet que aquest busqui solucions alternatives a les estàndard, i prefereix deixar que els problemes es perllonguin.\nSeguirem, gràcies i fins aviat. Ferran


Benicàssim (Plana Alta), 8 d'agost de 1959\nÀrees de treball: Modernisme / Art del segle xx / Avantguardes / Mercat de l’art / Sociologia de l’art\nMaría Villalonga Cabeza de Vaca va estudiar teoria econòmica, a la Universitat Complutense de Madrid, a més d’història de l’art. El novembre del 2009 va concloure la tesi doctoral sobre l’artista català Hermen Anglada-Camarasa (1871-1959), a Oxford Brookes. S’ha centrat en Anglada-Camarasa a París fins al 1914, Kandinskij fins al Der Blaue Reiter, i l’herència cultural d’Alfred Barr i el paradigma modernista dins la història politicoeconòmica occidental des de la Segona Guerra Mundial fins al 1970, i la seva influència en la història de l’art.\nEl 2015 ha publicat amb l’Editorial Iberoamericana Vervuert (Madrid / Frankfurt am Main) una monografia titulada Anglada-Camarasa. Desde el simbolismo a la abstracción, que forma part de la col·lecció «Ars Ibèrica et Americana». Ha publicat també alguns articles —per exemple, a Apollo Magazine, Londres, 2007)— i ha estat conferenciant convidada al Museu Ashmolean, a la Universitat d’Oxford Brookes i al cicle de conferències de la Universitat d’Oxford (12 de març de 2009) amb el tema «Anglada-Camarasa and the art market in Paris 1900: the economics behind a very successful technique». També l’any 2015, al Museu Thyssen Bornemisza de Madrid, amb ocasió de la presentació del seu llibre, va parlar d’Anglada-Camarasa com a víctima del paradigma modernista. Ara s’interessa sobretot per l’intent d’alguns autors, músics i artistes, que van treballar abans de la Primera Guerra Mundial, d’unir diferents disciplines en un esforç per a aconseguir l’obra d’art total, la Gesamtkunstwerk. Actualment, prepara una contribució per a un volum sobre pintura espanyola que publicarà la Universitat Regensburg i un estudi monogràfic sobre la primera època de W. Kandinskij que publicarà l’editorial Vervuert.\nMaría Villalonga és també una pintora en actiu. La seva especialitat són els retrats a l’oli en grandària natural, en què el seu màxim interès és aconseguir una interpretació psicològica dels personatges a través de la llum. També a l’oli pinta paisatges mediterranis centrats en l’aigua i els cactus. Compta amb cinc exposicions en solitari, de les quals l’última va tenir lloc el novembre del 2016.


Més informació :: La Ventafocs :: El Petit Liceu · Familiar :: Gran Teatre del Liceu Utilitzem cookies per poder estudiar i millorar l'experiència d'usuari dels visitants de la web. Si continues navegant pel web entendrem que acceptes la nostra política de cookies.\nUna vegada fa molts segles, entre les piràmides i el Nil, Algú va explicar la història d’una noia trista. Esclava de la seva cruel família, el seu únic soni era la llibertat. I vet aquí que el seu somni es va complir. Tal vegada va ser feliç i va menjar anissos. El cas és que el conte va viatjar a través del món i del temps fins arriba a Europa\nA parís, ara fa 400 anys. El relat de la noia trista seguia viu entre els seues carrers i les seves places. Allà arriba a oïda d’un caçador de contes. Charles Perrault ja teia a la seva col•lecció de personatges la caputxeta Vermella, el Gat amb botes, la Bella Dorment i el petit Polzet. Però encara n’hi faltava un: la Ventafocs.\nAmb aquest nom va anar passant de llibre a llibre fins que ara fa uns 200 anys Gioachino Rossini – un compositor italià que gaudia de la felicitat que provocava la seva música en el públic – va imaginar que la Ventafocs podria tenir la seva pròpia música. Va desaparèixer la fada madrina i la seva vareta màgica, va canviar la sabatilla de vidre per un anell, la madrastra per un padrastre ( Don Magnifico), va crear un savi que indiques a la Ventafocs el camí per trobar el final feliç, i es va inventar un príncep disfressat de criat (Don Ramiro) i un criat disfressat de príncep (Dandini). La Ventafocs és Angelina, tot i que les seves germanastres- sempre egoistes i presumides- l’anomenen Cenerentola.\nEl savi s’ha transformat ara en una rateta sàvia i protectora, la millor amiga d’Angelina.\nUna rateta que ensenyarà a la Ventafocs que els somnis podem ser realitat. Només cal creure-hi de debò.


NENS DE LES ARRELS, ELS\nOlfers, Sibylle von, (aut.)\n1ª ed., 1ª imp.(03/05/2003)\n20 pages; 27x22 cm\nISBN: 8489825041 ISBN-13: 9788489825048\nQuan arriba l’hivern, els nens de les arrels dormen arraulits sota les soques dels arbres.\nLa Mare Terra els acull i els protegeix mentre dormen tot esperant l’ arribada de la primavera.\nAmb el bon temps ella els prepara per sortir i gaudir de la gran festa de l’ estiu, però quan el vent de la tardor comenci a bufar, els acollirà de nou.\nLa primera edició d’ aquest bonic conte de Sybille Von Olfers data del 1906 ,és un conte de tradició centro europea que ajudarà als infants a viure per dins els diferents moments de la terra i com es preparen les plantes i les cuques .\nLes autres clients qui ont acheté NENS DE LES ARRELS, ELS , ont également acheté:\nUn globus groc s"escapa i emprèn un viatge a través del món. En cada escena a doble pàgina descobrim innombrables detalls, centenars d"històries plenes d"acció en un món on es barregen el contemporani i l"h\nBienvendos Al Circo Pasat


Notícies – Pàgina 774 – BÉTERA – toda la información del Bétera, Valencia\nBetera.com llança la seua primera edició en paper dedicada a les falles\nNotíciesBy admin 15 de març de 2016 Leave a comment\nLa nostra primera edició en paper ja està al carrer. Ahir recollíem els 5.500 exemplars impresos i hui han començat a repartir pel nucli urbà i per les urbanitzacions amb més concentració de vivendes com Mas Camarena o Torre en Conill, entre d’altres. Com no podia ser d’una altra manera el nostre número zero és…\nInés Plasencia: "els actes passen volant i els estem disfrutant al màxim"\nFalles, NotíciesBy admin 15 de març de 2016 Leave a comment\nInés Plasencia, Fallera Major de Bétera 2016, ja ho té tot preparat perquè comence la setmana fallera: vestits, sabates, vitamines i moltes, moltes ganes de viure l’experiència. A partir d’ara, i fins a la matinada del 19 de març, no pensa perdre’s res, vol disfrutar al màxim de cada acte i cada moment, sap que van…\nLa Crida dóna per encetades les Falles de Bétera 2016\nNotíciesBy admin 14 de març de 2016 Leave a comment\nAra sí que sí les Falles de 2016 ja estan ací com van anunciar dissabte les Falleres Majors de Bétera des del balcó de Casa Nebot en el tradicional acte de la Crida que inaugura de forma oficial la setmana fallera. La jornada va començar per la vesprada quan els màxims representants de les cinc…\nLa pluja i el vent amenacen la Plantà dels monuments fallers\nTots mirant al cel a l’espera que l’oratge no faça malbé la setmana fallera a Bétera, de moment l’Agència Estatal de Meteorologia (AEMET) anuncia que com a mínim la setmana va a tindre un oratge inestable, amb possibilitat de pluja i vent. Torna l’hivern just els dies que no volíem. Precisamente la pluja i el vent…\nLa Crida donarà demà inici a les Falles de Bétera 2016\nFalles, NotíciesBy admin 11 de març de 2016 Leave a comment\nDemà dissabte 12 de març la Crida fallera donarà inici a la setmana gran de la festa valenciana per excel·lència, les Falles. Les Falleres Majors de Bétera, Inés Plasencia i Paula Hernández, donaran la benvinguda el dissabte a l’inici oficial de la festa somniada per tots els amants de la falles, però abans, i a…\nNotíciesBy admin 9 de març de 2016 Leave a comment\nEl ple del mes de març celebrat el dimarts 8 de març començava amb la lectura d’un manifest per commemorar el Dia de la Dona Treballadora. La regidora de la Dona, Maite Bes, va manifestar el compromís real de l’Ajuntament de Bétera amb la igualtat real de la dona, “encara queda camí per recórrer fins…


Pla acció establiments comercials de venda al detall – Direcció General de Comerç - Gremi de Carnissers i Xarcuters Artesans de les Comarques Gironines Pla acció establiments comercials de venda al detall – Direcció General de Comerç – Gremi de Carnissers i Xarcuters Artesans de les Comarques Gironines\nPla acció establiments comercials de venda al detall – Direcció General de Comerç. Des de la Direcció general de comerç han creat un nou Pla sectorial de desconfinament per als establiments comercials que segueixen les mesures marcades fins l’actualitat.\nLes persones titulars de l’activitat han de garantir l’atenció preferent que minimitzi el temps d’estada a l’interior dels locals o establiments i que faciliti la mobilitat a l’interior a les persones vulnerables d’acord amb el criteri de les autoritats sanitàries, o bé quan per les seves característiques personals no puguin usar mascareta.\nLa distància física interpersonal de seguretat s’estableix en 1,5 m en general, l’equivalent a 2,5 m2 per persona.\nA l’entrada de l’establiment es posaran a disposició dels clients dispensadors de gel hidroalcohòlic o desinfectants.\nL’ús de la mascareta és obligatori per a persones de 6 anys en endavant. Com a excepció a aquesta norma general, no estan obligades al seu ús les persones que presentin algun tipus de malaltia o dificultat respiratòria.\nÉs obligatori disposar de rentamans d’accionament no manual amb aigua calenta i freda amb sabó amb dosificador, eixugamans d’un sol ús i paperera amb pedal. L’ús de guants per part dels treballadors és obligatori per al contacte amb productes no estan envasats, important que els guant es canviïn amb freqüència i es mantinguin net. Portar guant sempre pot generar una falsa seguretat d’higiene.\nSi vols tenir el Pla sectorial complet, te’l pots descarregar AQUÍ


El seu aspecte - Piratas, los ladrones del mar\nHome / El seu aspecte\nEl seu aspecte i vestimenta\nNo es pot plantejar un cànon precís per a la indumentària dels pirates. En general, feien servir gipó, camisa i calçons; les botes els arribaven a mig cuixa i tot aquesta indumentària era acompanyada per armes, molt abundants i heterogènies: l’espasa, un mosquet creuat en bandolera, dues pistoles i punyal al cinturó.\nUsualment, els pirates utilitzaven la roba, calçat i la resta de vestimenta que robaven a les seves víctimes. No és d’estranyar que en una zona tòrrida, com els ambients tropicals, anessin gairebé nus. Generalitzant-se l’ús de mocadors, al coll i al cap, per pal·liar la suor. El barret era d’ús generalitzat.


Tu, jo i l'Otis: Autorretrato\nPer Tu, jo i l'Otis a dimecres, de setembre 15, 2010\nai, jo hi vull anar! el flamenc és la meva ruïna. :-S\n16 de setembre de 2010 a les 10:31\nfer ana aquest mantón deu ser difícil, eh... que això pesa molt!\n16 de setembre de 2010 a les 10:32\nNo sóc massa de flamenc, però n'he sentit un parell de bones crítiques.\n16 de setembre de 2010 a les 14:11\nPolita, no et puc dir preus pq ens van donar una invitació... però tot és tan car! El mantón era enoooooorme... i el girava com si res!\nSànset, jo tampoc no en sóc massa, pero va valdre molt la pena :)\n20 de setembre de 2010 a les 9:03


Els Xicots estrenen la Torre de vuit amb folre a la diada de Màrtirs | RTVVilafranca\nEls Xicots estrenen la Torre de vuit amb folre a la diada de Màrtirs\nEls Xicots, malgrat no assolir el cinc de vuit, s’anoten a la diada de Màrtirs Street la millor diada de l’any, amb tres castells de vuit descarregats.\nDiada a la plaça de la Vall del Castell en solitari dels Xicots de Vilafranca, davant la renúncia a assistir-hi a darrera hora dels Castellers de Barcelona. Malgrat no tenir cap companyia a plaça els Xicots no van renunciar a poder oferir els seus millors castells aplegant uns quants afeccionats i amics per garantir uns bons peus.\nVan iniciar la diada descarregant el seu tretzè tres de vuit de la temporada. Un castell que tenen ben agafat de mides i que per Festa Major garanteix el castell de nou. La aposta de la jornada, fins i tot per sobre del cinc de vuit, era assolir la torre de vuit amb folre. Renovada respecte a la temporada passada, tant al tronc com en el folre, se’n van sortir amb comoditat en la primera posada en escena, descarregant una més que correcte torre, amb un folre més resolutiu del que esperaven i una bona resposta del peu. Es podien treure l’espina de la darrera del 2015, pel Roser, que els va quedar en intent.\nEn tercera ronda van atacar el cinc de vuit, que ja havien carregat a La Granada feia un mes, que ben aviat va presentar massa batalla. Mogut a quarts i incòmode a segons, amb criteri van decidir baixar-lo per evitar una caiguda cantada. Van repetir amb un ben resolt quatre de vuit, el catorzè de la temporada.\nEls Xicots s’anotaven la millor diada de l’any, amb tres castells de vuit descarregats. Per absència de l’enxaneta titular, van posposar l’atac al pilar de sis.\nL’endemà diumenge al migdia, els Xicots de Vilafranca van assistir a la Festa Major de Canaletas a Cabrera d’Anoia, on van fer el tres i el quatre de set, i un quatre de sis amb agulla femení.\nSetmana vinent amb doble compromís pels Xicots. Diumenge 14 a la tarda a Malgrat de Mar i dilluns 15, també a la tarda, a Castelldefels, plaça del Baix Llobregat on els Xicots podrien portar de nou la torre i el cinc de vuit.\ncastells, Xicots, Xicots de Vilafranca


Patrocinadors del Super Gran Slam de pàdel - Mans de Sant\nPosted by Mans de Sant | juliol 10, 2018\t| Destacats, Notícies | No Comments\nMans de Sant, el centre de fisioteràpia de referència a Sant Cugat del Vallès, patrocina la vuitena edició del Super Gran Slam Salerm Cosmètics de pàdel, que organitza el Club Esportiu Valldoreix del 15 al 22 de juliol. Es tracta del torneig més important del Circuit Català de Pàdel de la federació catalana. Durant aquest 2018, a Catalunya, només se’n juguen 5, a Vic, Vilafranca del Penedès, Sant Just, Valldoreix i Roses. Aquest campionat forma part del programa de competicions de Sant Cugat Ciutat Europea de l’Esport 2018.\nLa presentació del 8è Super Gran Slam de Pàdel del Club Esportiu Valldoreix va tenir lloc ahir al matí. L’acte ha estat presidit per Susanna Herrada, presidenta accidental de l’Entitat Municipal Descentralitzada (EMD) de Valldoreix, acompanyada de Bernat Gisbert, vocal d’Esports; Joan Carles Pradell, president del Club Esportiu Valldoreix, i Roger Badia, gerent de Barcelona Total Tennis (BTT), empresa responsable de la gestió esportiva de l’entitat. També ha estat present el gerent de Mans de Sant, Ivan Alòs.\nSi més no, Mans de Sant és un dels partners oficials del Club Esportiu Valldoreix. En aquesta entitat, els fisioterapeutes vetllen per la salut dels esportistes amb massatges als jugadors de la secció BTT.\nEs preveu que unes 150-180 participin en aquest torneig. Les inscripcions, amb un welcomepack, es tanquen aquest divendres, 13 de juliol, a les 10 hores, i tenen un cost de 25 euros. Les categories que ofereix l’organització són 1a, 2a, 3a i 4a Masculina i Femenina i donen punts pel rànquing de la Federació Catalana de Pàdel. En la 1a Categoria Masculina i Femenina hi jugaran els millors palistes catalans, alguns dels quals són professionals i competeixen també en el circuit mundial WorldPadel Tour (WPT). Els millors jugadors i jugadores del torneig (a partir dels quarts de final) es repartiran 4.500 euros en premis en metàl·lic. El director del torneig és Siscu Violeta, i el jutge-àrbitre, ToniDuch.


El Barça es deixa seduir pel Madrid (Albert Llimós)\nAmb estils molt distants, els blaugranes s’acosten cada cop més als blancs per l’impacte del trident\nALBERT LLIMÓS Barcelona 01/12/2016 19:51\n651x366 El mosaic del clàssic al Camp Nou / DAVID RAMOS / GETTY IMAGES El mosaic del clàssic al Camp Nou / DAVID RAMOS / GETTY IMAGES\nMalgrat que el Barça s’acosta cada dia més al Madrid en el terreny futbolístic, entre els dos equips hi ha encara una gran distància conceptual. Els sis punts d’avantatge dels blancs al capdavant de la taula no són l’única diferència d’aquest clàssic, també hi ha dues idees distintes d’entendre aquest joc, que en el seu dia van ser diametralment oposades i que, amb el pas del temps i l’arribada de Luis Enrique a la banqueta, s’ha anat matisant. En part, per imperatiu del trident, una tripleta atacant que condiciona el joc col·lectiu de la mateixa manera que ho fa la BBC als blancs: els Bale, Benzema i Cristiano que no podran estar junts sobre la gespa per l’absència forçada del gal·lès.\nLes dades d’aquest primer terç de temporada reflecteixen la distància, cada cop menor, que hi ha avui en dia entre els dos conjunts: l’estadística com a mirall imperfecte, ja que els números defineixen, però alhora poden distorsionar la mirada d’un joc molt més complex. El Madrid de Zinedine Zidane arriba al Camp Nou amb un lideratge edificat sobretot en la solidesa a les àrees. Els blancs rematen més, són els més golejadors (36 gols) i, a més, Keylor Navas només ha rebut 11 gols en les 13 primeres jornades. Números lleugerament millors als del Barça, tant a davant com a darrere. Tot i que l’impacte del trident blaugrana és superior al del Madrid (21 gols - 19 gols), el Madrid és més fort a l’àrea, sense dependre tant del joc de la seva tripleta atacant.\n249x249 El Barça es deixa seduir pel Madrid / ARA El Barça es deixa seduir pel Madrid / ARA\nSense Bale a l’onze titular, però, el Madrid podria sortir al Camp Nou amb un dibuix més conservador. Zidane reforçarà la medul·lar amb un quart futbolista que li doni més control i superioritat a la línia de mitjos, on per part blaugrana és clau la presència d’ Andrés Iniesta, que arriba just després d’una llarga lesió que l’ha tingut fora dels terrenys de joc durant sis setmanes. Aquesta aposta del tècnic francès li faria perdre presència a l’àrea, però serviria per intentar mitigar una faceta del joc on els locals, a priori, són superiors: el control del joc.\nEl Madrid desaccelera\nSi ens basem en el que han fet fins avui tots dos conjunts, els blaugranes portaran la iniciativa demà. El Barça, tot i els matisos que ha introduït Luis Enrique per fer el seu equip més vertical, continua depenent de la pilota. Així doncs, els catalans tenen de mitjana un 16% més la pilota que els homes de Zidane. Menys contra la Reial Societat fa una setmana -en el pitjor partit de l’era Luis Enrique-, el Barça sempre ha superat en possessió el rival. Els blancs, en canvi, no necessiten aquest domini territorial per castigar l’oponent. De fet, gairebé un terç dels gols que ha fet el Madrid aquesta temporada arriben per una passada a l’espai, ja sigui amb un desplaçament llarg de 50 metres dels centrals (3 gols) o una assistència filtrada des de la mitjapunta. El problema per als blancs és que al Camp Nou no podran comptar amb dos dels principals especialistes per a aquest tipus de joc: ni Gareth Bale ni Álvaro Morata. Les altres dues grans amenaces són els gols després de recuperació en pressió alta (4 gols) i les pilotes que els davanters blancs cacen després d’un refús a l’interior de l’àrea, les segones jugades (6 gols).\nEls gols del Barça, en canvi, requereixen més elaboració. Hi ha molts més gols que arriben després d’una combinació de quatre o cinc futbolistes en l’últim terç de camp. I destaca, sobretot, la importància dels laterals, generadors de joc i assistents principals, especialment durant l’inici del campionat, ja que la presència ofensiva de Jordi Alba i Sergi Roberto s’ha diluït. Els números també desmenteixen un tòpic instal·lat a les graderies del Camp Nou: els catalans no xuten des de fora de l’àrea. Fins ara, els dos equips han fet els mateixos gols des de la llarga distància, cinc cadascun, i també empaten des dels onze metres, tres penals per banda.\nNeymar és mig Madrid\nLa radiografia als dos equips també demostra que el Barça té més capacitat de desequilibri que el Madrid. Una derivada de l’aposta futbolística de Luis Enrique i alhora de la capacitat innata de dos futbolistes -Neymar i Messi- per superar rivals en l’un contra un. El brasiler dribla gairebé tant durant un partit com els tres millors jugadors blancs en aquesta faceta del joc: Kovacic, Modric i Bale. Més d’un terç dels un contra un blaugranes se’ls juga Neymar. En canvi, on la balança es decanta del costat visitant és en el joc aeri. El Madrid és molt més poderós, guanya 13 duels aeris per partit, mentre que els catalans -que no busquen tant el joc en llarg i, per tant, redueixen les accions dividides d’aquest tipus- en guanyen 8,7. Aquesta superioritat física, però, no representa millor efectivitat en l’estratègia: han marcat els mateixos gols, 5. Una diferència evident és la manera com els dos equips treballen la pilota aturada: el Madrid llança els córners directament a l’àrea per buscar el potencial de futbolistes com Ramos, Bale, Cristiano, Varane o Pepe, mentre que el Barça intenta el factor sorpresa amb córners servits en curt per desfer els marcatges. La pissarra de Juan Carlos Unzué ha sigut prolífica en aquest sentit. Un fet que pot ser decisiu demà. Qualsevol detall pot decantar un partit que marcarà el futur de la Lliga: el Barça no té marge d’error si vol aspirar al títol final.\nBarça-Madrid: Un clàssic universal\nEl Madrid desaccelera per al clàssic\nEl Barça farà un mosaic amb els castellers per al clàssic\nLes entitats de la societat civil catalana repartiran 30.000 estelades abans del clàssic\nGuardiola, sobre el Barça: "Quan guanyes tant, perdre una mica va molt bé"


Sense categoria archivos - Foxtrot Project\nWatanabe Seitei: aus, flors i paisatges\nEl nipó Watanabe Seitei va néixer a Tòquio el 1851 i va ser un gran pintor que realitzava obres de marcat estil japonès, el que es coneix com Nihonga. Va viatjar a París el 1878 per a assistir a l’Exposició Internacional que acollia la capital francesa. Li va agradar tant quei s’hi va quedar tres …\n‘L’Egypte et de la Nubie’ és una obra que atresora il·lustracions i fotografies que van realitzar diversos artistes a mitjans dels SXIX a Egipte. Aquestes aus van ser dibuixades per l’historiador francès Jean-François Champollion, qui les va copiar d’uns gravats de les tombes de Nevothph i Menothph. Champollion és considerat el pare de l’egiptologia, perquè …\nLa papallona anomenada cua d’oreneta (Papilio glaucus), a l’esquerra, és oriünda de l’est de Nord-Amèrica i pot arribar a mesurar fins a 14 centímetres amb les ales desplegades. Mascles i femelles són una mica diferents. A cada ala, ells mostren quatre franges negres ben marcades sobre fons groc; en canvi les femelles tan poden ser …\nCalendaris: com mesurar de manera sistematitzada el transcurs del temps\nCada vegada que arrenques un full d’un calendari, se t’apareix un nou lloc per a noves idees i avenços, deia Charles Kettering, inventor i enginyer nord-americà. Kettering no va inventar el calendari, sinó el motor d’arrencada elèctrica per a vehicles, entre moltes altres coses. El calendari més antic de món, destinat a mesurar les …\nFa ja uns quants anys, concretament el 2014, vam publicar a la revista National Geographic una doble pàgina dedicada a les varietats de tomàquets amb les imatges que en Pau Fabregat va fer. La Teresa va maquetar l’article i l’Eva va escriure el text. Ens va agradar molt com va quedar! Ara hem volgut recuperar …\nEl cau estudi d’en Pau\nHa fotografiat cadascun dels productes, cadascuna de les peces que hem anat fent per al llançament de Foxtrot Project. En el seu estudi ha instal·lat un petit escenari on es sostenen i s’il·luminen els objectes més petits. Un suport de macrofotografia per on han desfilat, per exemple, totes les arracades de la sèrie Dispar de …\nEls colibrís de Haeckel\nNo només va ser un gran naturalista i dibuixant, també va inventar paraules per a designar nous conceptes, com per exemple «ecologia». Ernst Haeckel és l’autor d’aquesta meravellosa làmina que recull fins a dotze espècies de colibrís, d’on han sortit les dues espècies que hem triat per fer aquestes arracades. El vermellós és un colibrí …


Les apnees del son s'associen amb major risc de mortalitat per càncermedicina, infermeria, o...Catalán20 jul. 201251892Els trastorns respiratoris del son s'associen amb un risc més elevat de tenir problemes cardiovasculars, metabòlics i neurocognitius. Nous estudis demostren que també comporten un risc més gran de manifestació de tumors, i fins i tot de mortalitat per càncer. Treballs experimentals en animals, dirigits per investigadors de l'Institut d'Investigacions Biomèdiques August Pi i Sunyer ...\nHacemos deporte sin riesgo para el corazónEspañol6 jun. 201212295La fira Recerca 10 en directe té com a principal objectiu ser un punt de trobada i d'intercanvi d'experiències entre els científics i els ciutadans. En aquesta edició es troba l'activitat Conversa i experiments amb els científics. El reportatge presenta un programa de prevenció i investigació sobre malalties coronàries, relacionades amb la ...\nFem esport sense risc per al corCatalán6 jun. 201292654La fira Recerca 10 en directe té com a principal objectiu ser un punt de trobada i d'intercanvi d'experiències entre els científics i els ciutadans. En aquesta edició es troba l'activitat Conversa i experiments amb els científics. El reportatge presenta un programa de prevenció i investigació sobre malalties coronàries, relacionades amb la ...\nCombatre l'asma des del laboratoriCatalán1 abr. 2009112166La fira Recerca 09 en directe té com a principal objectiu ser un punt de trobada i d'intercanvi d'experiències entre els científics i els ciutadans. En aquesta edició es troba l'activitat Conversa i experiments amb els científics. El reportatge presenta experiments amb ratolins en què s'estudia el desenvolupament de malalties respiratòries, cas de l'asma que ...\nCombatir el asma desde el laboratorioEspañol1 abr. 200911999La fira Recerca 09 en directe té com a principal objectiu ser un punt de trobada i d'intercanvi d'experiències entre els científics i els ciutadans. En aquesta edició es troba l'activitat Conversa i experiments amb els científics. El reportatge presenta experiments amb ratolins en què s'estudia el desenvolupament de malalties respiratòries, cas de l'asma que ...\nMelanoma: cuando las pecas no son pecasEspañol1 abr. 200872070La fira la Recerca 08 en directe té com a principal objectiu ser un punt de trobada i d'intercanvi d'experiències entre els científics i els ciutadans. En aquesta edició es troba l'activitat Conversa i experiments amb els científics. El reportatge presenta el melanoma o càncer de pell i la recerca que es duu a terme. Una investigadora de ...\nMelanoma: quan les pigues no són piguesCatalán1 abr. 200852473La fira la Recerca 08 en directe té com a principal objectiu ser un punt de trobada i d'intercanvi d'experiències entre els científics i els ciutadans. En aquesta edició es troba l'activitat Conversa i experiments amb els científics. El reportatge presenta el melanoma o càncer de pell i la recerca que es duu a terme. Una investigadora de ...\nEls trastorns del son, un autèntic malsonCatalán10 abr. 2007102138La fira Recerca 07 en directe té com a principal objectiu ser un punt de trobada i d'intercanvi d'experiències entre els científics i els ciutadans. Enguany està estructurada en deu unitats o mòduls que apleguen un ampli ventall de projectes de recerca en curs a les universitats catalanes. La Unitat Multidisciplinària de Trastorns del Son de l'Institut d'Investigacions ...


Crítiques i avals al canvi de seu en la primera junta d'accionistes del Banc Sabadell a Alacant ! ACN ! directe!cat\nDijous, 19 d'abril de 2018 21:00 h\nCrítiques i avals al canvi de seu en la primera junta d'accionistes del Banc Sabadell a Alacant\nUn assistent a Oliu: "Li demanem que advoqui per la llibertat dels presos polítics i per la restauració de la democràcia"\nACN Barcelona.-El Banc Sabadell ha celebrat aquest dijous la primera junta d'accionistes a Alacant des que va traslladar-hi la seu a l'octubre. I el canvi de domicili social ha estat, precisament, un dels protagonistes de les intervencions dels assistents. Alguns a favor i altres en contra. "Hi ha empreses catalanes que no han marxat i altres sí; les que han marxat han baixat la seva cotització (a excepció d'Abertis, per l'opa) i les que no, han pujat i molt", ha recriminat a tall d'exemple l'accionista Josep de Marfà en referència a Grifols, Fluidra i Fersa. En sentit contrari s'ha manifestat l'exconseller independent Joan Llonch, que ha celebrat que el trasllat va ser "una decisió imprescindible per garantir la supervivència del banc". D'altra banda, un altre accionista ha reclamat al president de l'entitat, Josep Oliu, que "advoqui per la llibertat dels presos polítics i la restauració de la democràcia".\nAlgunes intervencions a la junta també han lamentat que el valor de l'acció s'ha "enfonsat" en els darrers anys. Per tot plegat, el president de l'entitat, Josep Oliu, ha justificat que el trasllat de seu es va realitzar "en el moment que va ser necessari" i "si s'hagués hagut d'esperar a la junta general totes les seves preocupacions pel valor de l'acció haguessin desaparegut", ha ironitzat. Oliu ha afegit també que les accions del Sabadell són les que més han augmentat el 2017 d'entre els bancs. Oliu ha iniciat la junta general ordinària agraint als accionistes que hagin estat al costat del banc en "moments difícils" i ha començat la seva intervenció argumentant que la decisió de traslladar la seu a Alacant "'s'ha demostrat encertada i va ser presa en el moment oportú amb fermesa i unanimitat per part del consell" d'administració. Durant el torn d'intervencions, Marfá ha recriminat al Sabadell que no hagi ofert ajudes als accionistes per a l'allotjament a Alacant, com sí va fer, ha assegurat, CaixaBank en la darrera junta. Un altre accionista en canvi s'ha manifestat "molt content" que el Banc Sabadell hagi "vingut" a Alacant. En un altre ordre de coses, els dirigents del banc han entomat crítiques per les clàusules sòl -a través d'intervencions d'Adicae- i per la inversió en empreses que contribueixen a la compra d'armes. Dividend de set cèntims per acció A banda de donar els vistiplau dels comptes i la gestió de l'entitat del 2017, també s'ha aprovat un dividend de set cèntims d'euro per acció. La junta ha tingut la participació del 46,5% dels accionistes, que representen el 61,35% del capital social.


Iteració amb variable real\nIteració amb variable complexa\nEn matemàtiques, iterar una funció consisteix en aplicar una funció a un número o a una variable inicial i, després, tornar a aplicar la mateixa funció al resultat obtingut, repetir, iterar tantes vegades com calgui. Es pot dir, doncs, que una funció iterada és una funció composta amb ella mateixa de forma repetida o infinitament.\nLa següent finestra està realitzada amb el programa Geogebra. Per tal que funcioni us cal tenir instal·lat el plugin de Java.\nLa funció f(x) = -x2+2x+1 és la que iterem , la funció identitat g(x) = x ens serveix de mirall per transportar les imatges un altre cop a l'eix x per iterar-les, el punt A0 és el número d'inici, els punts A1, A2 , A3 , A4 ... són les diferents resultats de les iteracions representats sobre l'eix x, és el que s'anomena l'órbita del punt A0\nSi amb el ratolí es mou el punt A0 al llarg de l'eix d'abscisses s'observen diferents comportaments de la seva òrbita.\n(-∞, -0,26) l'orbita és no acotada, els valors van cap a - ∞\nhi ha un punt fix. L'orbita és constant es queda estancada en aquest punt.\n(-0,26, 2,62) les òrbites tenen com a límit el punt 1,62. Però excepcionalment hi ha 5 punts d'aquest intèrval en que l'òrbita queda alternant entre 1 i 2. Són els punts -0,41 , 0 , 1 , 2 i 2,41\n2,62 també queda estancada en punt -0,26\n(2,62,∞) un altre cop les òrbites tendeixen a - ∞\nEls valors exactes de la taula anterior són\nresultat de resoldre les equacions corresponents.\nLes funcions iterades i les òrbites tenen un gran importància dins el camp dels fractals i hi són intensament estudiades.\nFuncions de variables complexa\nEls nombres complexos acostumen a quedar fora de la programació de matemàtiques de secundària, són una extensió dels nombres reals. Així com els reals es representen amb una recta, els complexes es representen a un pla, on cada nombre complex es representa per una parella de nombres reals.\nDe la mateixa manera que les funcions amb variable real, les funcions de variable complexa també es poden iterar.\nSi es vol representar una funció complexa de la mateixa manera que representem les funcions reals , necessitaríem dos plans complexos lligats o relacionats entre si per tant ens caldria un espai de quatre dimensions. El que fa que es plantegi un problema.\nHi ha diverses solucions emprades per a solucionar aquest problema, la més senzilla és fer servir dos plans complexos per a representar una sola funció: un per al domini i un altre per al recorregut i utilitzar colors per relacionar cada número amb la seva imatge.\nLa següent imatge mostra la captura de pantalla de l'applet\nen el que es veu aquesta forma de visualització.\nL'estudi de les funcions de variable complexa es coneix com anàlisis complexa i té una gran eina tant dins les pròpies matemàtiques com en altres branques de les ciències.\nIterar una funció de variable complexa no és pas més difícil que fer-ho en variable real si s'està avesat a operar amb nombres complexos.\nUtilitzant la calculadora WIRIS s'ha realitzat l'iteració de la funció f(z)=z2+C\ntocant el s'obre una finestra gràfica on es representa el complex z0 que inicialment és 1+i i les primeres de les seves iteracions per la funció f(z)=z2+C, anomenades z1 , z2 , z3 , z4 , z5, z6 , z7 , z8 , z9 unides per segments.\nEl valor de C és inicialment 0 , però es pot canviar arrossegant-lo amb el ratolí.\nSi es modifica el valor del punt inicial z0 s'observa com hi ha diferents comportaments de l'òrbita.\nA la finestra gràfica es pot tocar el boto per veure millor l'òrbita.\nAquestes iteracions són la base de la creació dels fractals pla complex.\nEn descriurem dos, els més comuns; el conjunt de Mandelbrot i els conjunts de Júlia.


La parròquia de Sant Salvador del Vendrell\nNo es coneixen amb certesa els inicis de l’antiga parròquia (avui ermita) de Sant Salvador de Mar, però és possible que s’instal·lés una petita comunitat cristiana formada per pagesos i pescadors, ja que el que avui són els barris marítims de Coma-ruga i Sant Salvador eren zones d’aiguamolls i bassals d’aigua. També hi hauria un petit port de cabotatge (hi ha notícies documentals de la seva existència des del s.XVI fins al s.XIX).\nPer tant, doncs, hi havia alguns nuclis, cases o masos esparsos en el territori i un nucli més poblat a l’interior, dalt d’un turó, amb una capella dedicada a Santa Anna. Tot això se’n desprèn del llibre de visites del bisbe de Barcelona, Ponç de Gualba, on explica les visites pastorals a l’inici del s.XIV, i es fa esment de les primeres visites a les esglésies de Sant Vicenç dels Calders, Santa Anna del Venrel, Sant Salvador dels Calders, durant l’any 1304 on comencen les esmentades visites.\nPossiblement, durant la visita, els habitants del territori deurien expressar al bisbe les dificultats que tenien per poder complir amb el precepte dominical quan hi havia pluges, tempestes o torrentades. A més a més, els aiguamolls s’havien tornar insalubres, eren motiu de malalties i hi havia el perill dels pirates sarraïns. Per aquestes raons, molts dels habitants s’havien desplaçat a l’interior, a dalt del turó on se sentien més segurs.\nEl bisbe Ponç de Gualba, després de veure en persona la situació, comprengué la petició dels fidels i els va concedir la creació d’una nova parròquia, tot segregant-la de la primitiva arran de platja. Pel decret de 12 d’agost de 1307, que es conserva a l’arxiu de l’arquebisbat de Barcelona, en el lligall n.6 proviment del monestir de Sant Cugat del Vallès, l’esmentat bisbe creà les dues parròquies: la del Vendrell sota l’advocació de Sant Salvador que se celebrava el 9 de novembre (Dedicació de la Basílica de Sant Joan Laterà o del Salvador) i la de Sant Vicenç dels Calders, que es trobava en un altre petit nucli d’habitants sota la protecció del seu castell. Això sí, el bisbe ho va obligar els parroquians del Vendrell a baixar dues vegades l’any a l’antiga parròquia per resar un respons pels fidels difunts enterrats allí. Ho havien de fer el dilluns de la segona Pasqua i la festa de la dedicació de Sant Joan Laterà, el 9 de novembre. I així ho ha fet la vila del Vendrell durant molts segles, exceptuant un breu parèntesi a la segona meitat del s.XX quan l’ermita passà a dependre de la parròquia de Sant Ramon de Coma-ruga. Es tornà a reprendre la celebració del vot de poble per iniciativa de Mn. Josep Maria Barenys que, en repassar el llibre de les visites pastorals del Vendrell, va comprendre que era una festa important per a la comunitat vendrellenca que calia restablir de nou.\nMnetrestant, què se’n va fer de la parròquia germana de Sant Vicenç dels Calders? Durant uns anys va tenir rector propi, però després de l’epidèmia de la pesta negra que va assolar Catalunya a finals del s.XIV, el bisbat de Barcelona va ordenar que s’encarregués de la parròquia el rector d’Albinyana que tenia la dificultat de travessar la serralada que separa ambdues poblacions.\nEn començar el s.XVI, el rector d’Albinyana va queixar-se que li era un destorb fer-se càrrec de Sant Vicenç donada la llunyania, i aconsellava que el rector del Vendrell o algun vicari pogués ocupar-se de l’atenció de Sant Vicenç dels Calders, ja que del Vendrell a dita vila tant sols hi ha tres quarts d’hora de camí. Així es determinà i d’ençà fins que Déu vulgui ambdues parròquies han quedat agermanades.\nL’arxiu parroquial conserva els registres dels llibres sagramentals i altra documentació molt diversa.Per consultar l’arxiu cal concertar dia i hora, posant-se en contacte amb l’encarregat o el sr. Rector.\nConsueta, usos i costums de la parròquia de Sant Salvador del Vendrell.\nL’any 2007 la parròquia va publicar aquest llibre que transcriu els usos i costums de la parròquia que es van recollir en les consuetes que van confeccionar sis rectors entre el 1789 i el 1904. Aquest llibre es pot aconseguir demanant-lo directament a la parròquia.


El projecte EYTO aconsegueix fer augmentar el consum de fruita i l’activitat física entre els adolescents - URV Activ@\nDos cursos després de l’inici del projecte EYTO (European Youth Tackling Obesity), que ha impulsat la campanya “Som la pera”, aquest dimarts, 23 de febrer s’han donat a conèixer els resultats d’aquest projecte que promou l’alimentació saludable i l’activitat física entre els adolescents europeus. Cinc alumnes dels instituts Gaudí i Gabriel Ferrater de Reus han liderat la campanya a l’Estat espanyol, en la qual han elaborat activitats i tallers saludables relacionats amb l’alimentació i l’activitat física per treballar amb els seus companys i compartir a les xarxes socials.\nEls alumnes promotors dels instituts participants, durant la presentació del projecte EYTO, que ja ha finalitzat.\nLa iniciativa “Som la pera” ha aconseguit resultats satisfactoris segons els seus impulsors, ja que després de dos cursos acadèmics, el percentatge d’adolescents en el grup d’intervenció (IES Gaudí i IES Gabriel Ferrater) que consumeix més d’una porció de fruita al dia ha augmentat en un 11,6% en comparació del grup control (IES Vilaseca, IES Josep Tapiró i IES Roseta Mauri). Això significa que, després de la campanya, un 38,5% dels adolescents consumeixen més d’una porció de fruita al dia en comparació del 26,6% d’adolescents del grup control, és a dir, els qui no han participat en el programa.\nAnalitzant els resultats per gènere, pel que fa a les noies, en aquest grup es va augmentar el consum d’una fruita més al dia en un 13,9%. Concretament, a hores d’ara el 43,1% de les noies del grup d’intervenció arriba a la quantitat recomanada a escala internacional sobre el consum diari de tres peces de fruita al dia. A més a més, el 35,4% dels adolescents que van participar en el projecte manté o augmenta el seu rendiment de més de sis hores a la setmana d’activitat física, en comparació del 18,6% del grup control. Analitzant els resultats per gènere, el 59,9% dels nois que van participar en les activitats —en comparació del 25,5% dels que no les van rebre—, arriben a les recomanacions internacionals de l’Organització Mundial de la Salut per a la pràctica de l’activitat física, que són 60 minuts d’activitat física al dia.\nEl projecte EYTO, concretament la campanya “Som la pera”, l’han liderat cinc estudiants dels instituts Gaudí i Gabriel Ferrater de Reus: Andrea Canals, Nerea Carrión, Èlia Pujades, Adrià Roig i Cassandra Rodríguez. En aquesta intervenció feta per joves i per a joves, els mateixos adolescents han dissenyat deu reptes en forma d’activitats per als seus companys i les han implementat als instituts durant els cursos escolars 2013-14 i 2014-15. Alguns exemples són: activitats sobre les begudes ensucrades, una gimcana saludable, una activitat sobre balanç energètic i el concurs PeraXef, entre d’altres.\nEYTO és un projecte del Programa de salut de la Direcció General de Sanitat i Consumidors de la Unió Europea (DG-SANCO). A Catalunya, EYTO i la campanya “Som la pera” els lideren el Centre Tecnològic de Nutrició i Salut (CTNS) i la Facultat de Medicina i Ciències de la Salut de la URV i hi han participat l’Hospital Universitari Sant Joan i de la Càtedra Internacional URV/Repsol d’Excel·lència en Comunicació. n’han format part joves de quatre estats membres de la UE: Espanya, el Regne Unit, Portugal i la República Txeca.\nEYTO-Kids, promoure estils saludables a primària\nCoincidint amb la presentació dels resultats del projecte EYTO, s’ha donat a conèixer el nou projecte EYTO-Kids, que ha rebut un dels premis de l’Obra Social “la Caixa”, en la convocatòria “Acció social i interculturalitat”. L’objectiu és impulsar estils saludables de vida i se centra, també, a augmentar el consum de fruita i verdura i l’activitat física en adolescents i en escolars. En aquest cas, però, la implementació de l’EYTO-Kids es farà als instituts públics d’educació secundària i a les escoles públiques d’educació primària de Reus. Començarà aquest febrer i tindrà una durada de deu mesos. Hi participaran uns 120 adolescents que dissenyaran activitats de promoció de la salut per a més de 350 escolars d’educació primària de Reus. Els centres educatius que intervindran en el projecte EYTO-Kids són: Els Ganxets, Montsant, Pompeu Fabra, Prat de la Riba, Rosa Sensat, Eduard Toda, Rubió i Ors, Pi del Burgar, Mowgli, Misericòrdia, Cèlia Artiga, Joan Rebull, Ciutat de Reus, Sant Bernat Calbó, Dr. Alberich i Casas i General Prim, i els instituts d’educació secundària Domènech i Montaner, Salvador Vilaseca, Roseta Mauri, Pi del Burgar, Gabriel Ferrater, Gaudí i Baix Camp. També en formen part la URV, l’Hospital Universitari Sant Joan de Reus i el Centre Tecnològic de Nutrició i Salut (CTNS).\nEn aquestes iniciatives, la funció dels professionals de promoció de la salut és acompanyar el lideratge dels estudiants en els projectes de promoció d’estils saludables de vida i reforçar la seva formació en aquesta matèria. La singularitat és que els adolescents s’impliquen en activitats de promoció d’estils de vida saludables i involucren els seus companys d’institut o els altres escolars.\nDe dreta a esquerra el degà de la Facultat de Medicina i Ciències de la Salut, Antoni Castro; el president de la Diputació de Tarragona, Josep Poblet, el rector de la URV, Josep Anton Ferré; l’alcalde de Reus, Carles Pellicer i el secretari de Salut Pública de la Generalitat, Joan Guix.\nL’acte d’aquest dimarts l’han presidit el degà de la Facultat de Medicina i Ciències de la Salut, Antoni Castro; el secretari de Salut Pública de la Generalitat, Joan Guix; el president de la Diputació de Tarragona, Josep Poblet; l’alcalde de Reus, Carles Pellicer; el rector de la URV, Josep Anton Ferré, i hi han intervingut la doctora Rosà Solà , professora del Departament de Medicina i Cirurgia, i els cinc alumnes promotors, que han presentat el projecte.\nArxivat a: ComCiència, Facultat de Medicina i Ciències de la Salut, Preuniversitaris, Recerca, Salut, URV-Societat\nAmb les etiquetes: EYTO, nutrició, Rosa Solà, Som la pera


TAC12 TV - Més pacients a l'UCI que a planta\nEls hospitals del Camp de Tarragona atenen avui més pacients crítics que no a planta. Salut comunica dues defuncions més i comencem el dissabte amb 39 pacients ingressats (-6), 43 a l'UCI (+2) i 10 als sociosanitaris (+1).\nL'habitual llarga estada a les unitats de cures intensives dels malalts de COVID-19 molt greus i la tendència a la baixa dels indicadors de la pandèmia els darrers dies provoquen una situació ben inusual, que la xifra de malalts crítics superi la dels que romanen ingressats fora de l'UCI. Suficient per valorar, encara, la gravetat de la situació actual i després d'acumular 1.096 morts pels efectes directes de la crisi sanitària.\nA banda, és el primer dia des de l'abril en què el risc de rebrot puja, també ho fa la velocitat de transmissió del virus: el termòmetre del coronavirus s'il·lumina encara de color vermell al Camp de Tarragona i arreu.\nS'han subministrat prop de 9.000 vacunes en 24 hores i l'increment de la immunitat parcial supera el punt percentual respecte a la jornada anterior. Així, la coneguda com a pauta completa, la immunitat total, cobreix gairebé el 15% de la població vacunable.\nEl darrer grup cridat per a la campanya és el d'homes i dones entre 50 i 59 anys: només el 4% rep ja la primera de les dosis, una estadística que canviarà progressivament perquè avui mateix hi ha cites prèvies concertades a punts de vacunació massiva com el del Palau d'Esports.\nAlt Camp: 249 (+27)\nConca de Barberà: 127 (-5)\nTarragonès: 110 (-3)\nValls: 381 (+35)\nSalou: 204 (-34)\nVila-seca: 117 (+13)\nTarragona: 107 (+1)\n21.975 persones han mort a Catalunya amb coronavirus (+20) i actualment hi ha 1.359 pacients hospitalitzats (-73), 448 d'ells a l'UCI (-20). S'han subministrat 2.117.879 i 988.722 primeres i segones dosis de la vacuna, respectivament; en total, 1.043.122 pautes completes. El risc de rebrot és de 232 punts (-10).\nMés en aquesta secció: « Nous vols a Eivissa Crit unànime a Tarragona per la jornada contínua »


Carmela Fortuny: “L’Emèrit” | Junts per Sant Cugat\nCarmela Fortuny: “L’Emèrit”\nPublicat a 7 Setembre, 2020 7 Setembre, 2020 per JosepMaria\nA l’inici de l’estiu deia que seria un estiu molt diferent i realment ha estat així. Durant tot l’agost la Covid-19 i els seus rebrots han obert tots els telenotícies conjuntament amb altres fets molt rellevants com l’explosió d’uns dipòsits al port de la ciutat Beirut, l’autoritarisme creixent a Bielorússia en resposta a la protesta massiva de la ciutadania que reclama major llibertat o el fet més proper de la fugida d’Espanya del Rei Emèrit.\nQue Joan Carles I marxi d’amagat per corrupte, és tan qüestionable com el silenci i la complicitat del Gobierno Español en la fugida així com que el PSOE, PP i VOX no permetin que el Congrés de Diputats investigui el cas i per tant provoquin que la ciutadania no tinguem, encara, informació exhaustiva de tots els fets.\nCom podem dir que Espanya és una democràcia consolidada amb aquest panorama? Tenim un govern que permet la fugida d’un delinqüent, la cúpula del sistema judicial nostàlgica d’altres temps i per si no n’hi hagués prou, el menyspreu a Catalunya persisteix en tots els àmbits actuant en contra dels interessos de la ciutadania del nostre país i especialment exercint una forta repressió vers les persones que legítimament volem una República Catalana independent.