Els llops tornen al Vaticà | Internacional | EL PAÍS Catalunya\nEls sectors de la cúria que van atacar Benet XVI intenten impedir que el papa Francesc acordi amb Itàlia la fi del banc de la Santa Seu com a paradís fiscal\nRoma 10 MAR 2015 - 11:05\tCET\nEl papa Francesc amb el rei Felip de Bèlgica, aquest dilluns. GABRIEL BOUYS EFE\nEls llops del Vaticà, els sectors poderosos de la cúria que van pressionar Benet XVI fins a aconseguir que renunciés el febrer del 2013, han tornat. Des de llavors havien estat amagats, contemplant amb un cert disgust els intents d'obertura del papa Francesc cap a les noves famílies o aquest discurs social seu, tan poc acadèmic, que ha aconseguit recuperar la confiança de molts catòlics en la seva Església i la mirada cap a Roma dels principals líders mundials. Però ara, just quan Jorge Mario Bergoglio pretén esclarir d'una vegada per totes les finances vaticanes —aprovant lleis internes severes de transparència i negociant amb el Govern italià la fi del Vaticà com a paradís fiscal—, aquells llops del poder i els diners estan intentant evitar-ho amb les mateixes armes que van fer servir contra Joseph Ratzinger: la filtració de documents enverinats per sembrar el dubte i la divisió entre el Papa i els seus ajudants.\nEl Papa adverteix de les 15 malalties que afecten la cúria\nSi, com ja va denunciar L’Osservatore Romano, Benet XVI era “un pastor envoltat de llops”, Francesc és, senzillament, un home sol, potser ara més sol que mai. Els milers de fidels que, cada dimecres i cada diumenge, omplen a vessar la plaça de Sant Pere —en temps de Benet XVI calia llogar autobusos de jubilats amb entrepà inclòs— no es poden imaginar fins a quin punt Bergoglio segueix aïllat i sol davant la resistència de poderosos sectors de la cúria. Ja no es tracta de l'oposició manifesta dels conservadors davant l'intent d'obertura del Papa cap a divorciats que s'han tornat a casar o parelles gais, ni de la incomoditat dels puristes per la seva manera d'expressar-se. Ara es tracta d'evitar costi el que costi que Bergoglio i l'home que va portar des de lluny per posar fi a la bacanal financera, el cardenal australià George Pell, aconsegueixin el seu objectiu de convertir l'IOR (Institut per a les Obres de Religió, el banc vaticà) en el que no ha estat mai: una institució transparent.\nLes filtracions intenten afeblir Pell —airejant suposades despeses en vols, sastreria i sous de col·laboradors— justament ara que tant el primer ministre italià, Matteo Renzi, com el portaveu de la Santa Seu, Federico Lombardi, han admès que les negociacions per posar fi al secret bancari al Vaticà estan molt avançades. Renzi, que en els últims dies ha arribat a acords fiscals amb Suïssa, Liechtenstein i Mònaco per eliminar el secret bancari, ha declarat que “la Santa Seu està interessada a fer neteja” dins l'IOR i que Itàlia, que sempre s'ha estavellat contra els murs del Vaticà, vol recuperar “una mica de diners” dels comptes d'italians que hi ha dipositats en aquest banc.\nLes filtracions de documents interns intenten afeblir el Papa\nTambé Lombardi ha admès que les converses amb Itàlia busquen “la transparència mitjançant l'intercanvi d'informació amb finalitats fiscals”. O el que és el mateix, la gran operació de neteja, iniciada tímidament per Benet XVI el 2011 i que el papa Francesc va continuar amb el tancament de 3.000 comptes sospitosos i congelant-ne 2.000 més, s'ha d'acabar. I encara que és possible que els diners més bruts ja s'hagin esfumat, certs sectors de la cúria es resisteixen a perdre aquesta certa opacitat que feia tan atractiu un paradís fiscal al cor de Roma i alhora tan lluny d'Itàlia.\nEl mètode per instigar la discòrdia entre el papa Francesc i el cardenal Pell és calcat al que va aconseguir aïllar primer i derrotar després Benet XVI: la filtració de documents reservats. “Si s'hi fixa”, confia un alt càrrec de la secretaria d'Estat, “la filtració dels documents per part de Paolo Gabriele [el llavors majordom de Ratzinger] es va iniciar el 2012, justament quan el papa Benet intentava reformar l'IOR i les filtracions interessades d'ara coincideixen amb l'aprovació dels estatuts de la nova secretaria d'economia. Tant Ratzinger llavors com Bergoglio ara perseguien el mateix objectiu: reformar les finances vaticanes. I les filtracions —tant les de llavors com les d'ara— busquen l'objectiu contrari: impedir-ho. Aquell escàndol va ocasionar un gran patiment a Benet XVI i va contribuir a la seva renúncia; no crec que puguin amb Francesc”.\nS'explica que Jorge Mario Bergoglio, que ha pogut llegir al setmanari L’Espresso la transcripció de reunions internes on alts prelats es queixen del gran poder de George Pell i de la “sovietització” del Vaticà, ha demanat explicacions al cardenal australià, a qui almenys fins ara anomenava el seu “ranger”. Pell li ha demanat al Papa que, malgrat les insídies, segueixi confiant en ell.


La nena violada pel seu pare a Lleida explica que es va "criar" amb els abusos - Teleponent\nInici Tribunals La nena violada pel seu pare a Lleida explica que es va...\nLa nena violada pel seu pare a Lleida explica que es va “criar” amb els abusos\nLa nena que va patir violacions gairebé diàries per part del seu pare adoptiu, durant sis anys, ha explicat que aquestes van començar quan feia pocs dies que ella havia arriat a Lleida procedent de Bolívia, amb 10 anys, i que es van allargar fins als 16 anys.\nDurant el judici, celebrat aquest dimecres a l’Audiència de Lleida, ha declarat, protegida per una mampara, que es va “criar” amb aquests abusos, que no va saber com reaccionar quan era violada perquè feia pocs dies que havia arribat, que es quedava bloquejada i que tenia por d’explicar res.\nNo va ser fins a l’any 2018, però, quan la noia va decidir explicar a la seva mare què li havia passat i denunciar-ho els Mossos.\nHo va fer, segons els psicòlegs que la van atendre, perquè el seu pare es va endur la seva germana mitjana a una granja i no volia que fos la seva “substituta”.\nSegons els psicòlegs el relat de la víctima és creïble i la revelació s’adequa a l’abús sexual intrafamiliar i des de llavors la noia està en tractament psicològic. [ACN]\nArticle anteriorL’Audiència manté a presó l’exlíder de Vox a Lleida\nArticle següentEls títols personalitzats de l’ATM de Lleida podran incorporar el nom sentit de les persones transgènere


El gran guru de la medicina alternativa\n2 min. 08/07/2017 00:00\nVolia ser un guru de la medicina alternativa però, sobretot, era honrat i no volia fer mal a les persones. Estava convençut que les infusions de fanèlia ( Fanellia fasciata ) milloraven la salut cardiovascular. A ell li havia funcionat. La ciència no ho podia explicar tot i estava controlada pels interessos econòmics de les grans indústries.\nCom que era honrat, però, primer va decidir comprovar el poder terapèutic de la planta. No volia receptar-la a una persona i que no li funcionés, hauria sigut una estafa. Tampoc volia jugar-se-la a fer mal a ningú. Va decidir fer unes primeres proves amb ratolins per comprovar si les infusions de fanèlia tenien algun efecte secundari. Va descobrir que sí i, per tant, va decidir aïllar -amb mètodes químics, molt al seu pesar-, els compostos essencials de la fanèlia i administrar-los per separat per observar-ne els efectes. Aquest procés no era tan natural, però evitaria fer mal a ningú. Com que era honrat, va fer servir mètodes estadístics contrastats per certificar que les seves conclusions eren raonables. Publicava cada avenç honestament perquè altres poguessin detectar possibles errors i contrastar-ne els resultats, i s’assegurava així de no fer mal a ningú.\nVa continuar fent proves i més proves amb pacients voluntaris, intentant trobar una dosi idònia. I com que creia en el poder personal dels terapeutes, va idear un sistema molt senzill per assegurar que l’efecte el provocava només el compost: comparar l’administració de l’àcid fanèlic -així l’havia batejat- amb la d’un compost innocu. D’aquesta manera, s’assegurava que tothom en gaudís independentment de la seva “energia interior”.\nDesprés d’anys de feina, es va sentir satisfet. La fanèlia funcionava. Havia demostrat que la ciència no era l’únic camí possible.


consciència | Anna Esteve\nDE LA IMPACIÈNCIA O LES CONTRARIETATS\n“El que causa tensió és estar ‘aquí’ volent estar” allà “, o estar en el present volent estar en el futur” (Eckhart Tolle)\nPodria dir que aquest post és fruit de la meva impaciència. No tenia pensat escriure una entrada sobre aquest tema i també podríem dir que encara no tocava un nou post. Però el fet és que una trucada a primera hora del matí avisant-me que un tema es postposava novament d’avui per demà m’ha posat nerviosa i m’ha fet enfadar. Es tracta d’un tema que ja s’allarga molt, que necessito resoldre ben aviat per temes econòmics, que cal concretar per continuar una seqüència lògica d’accions i que desitjo solucionar per anhels professionals, i ara em diuen que demà!\nDavant aquest fet com us dic m’he sentit molt contrariada, malhumorada fins que m’he adonat que no podia fer res per canviar la situació i m’he negat a passar la resta del dia així, preocupant-me i sense viure el present. Així doncs podríem dir que el post és el resultat del desig d’ocupar-me i posar la meva atenció en altres temes, de gestionar la meva impaciència, vaja.\nComparem el que m’ha passat avui amb una situació que estic segura que tots hem viscut alguna vegada: un embús de trànsit o un retard en el transport públic. Es tracta igualment d’una situació en la que no podem fer res i que ens impedeix fer les coses tal i com les teníem previstes i que, molt probablement, ens va afectant emocionalment, mica en mica, i ens posa en un estat anímic que a vegades no aconseguim que desapareixi en tot el dia, és a dir, tenim un d’aquells dies en que sembla que l’univers s’ha confabulat en contra nostra i tot un seguit de coses ens surten malament. I tot perquè, ostres!, la vida no s’ajusta als nostres plans!!! Aquesta actitud és una mica infantil, no trobeu? Vull dir que a un nen si li canviem els plans s’enfada i li diem que ho ha d’entendre; un nen si, i nosaltres…? Per què ho fem? Quins mecanismes es posen en joc per fer-ho?\nHi ha coses que no depenen de nosaltres, que s’escapen del nostre control, les qüestions de tràfic són només un exemple però ho dem traslladar a qualsevol altres situació quotidiana –el ritme de treball d’un company, els plans de la nostra parella, el temps que farà el cap de setmana, etc.- Evidentment, no som immunes al que ens passa i ens afecta però d’aquí a prendre i quedar-nos en una actitud victimista i negativa hi ha tot un món.\nEn definitiva, el que hi ha darrera la impaciència és un desig de ser en un altre lloc en el moment en que es produeix la situació desagradable. La impaciència sorgeix mecànica i reactivament del nostre interior quan vivim de forma inconscient. Es tracta d’un efecte, un símptoma, un resultat negatiu que posa de manifest que la mirada que estem adoptant enfront de les nostres circumstàncies és errònia. Si el nostre dia a dia no és més que un continu procés ple d’altres processos necessaris perquè tots puguem completar les nostres activitats personals i professionals, on és el problema? Per què ens és tan difícil adaptar-nos al que passa?\nPodríem en aquest punt dir que el ritme de vida actual, la vida que portem, et,etc són els culpables d’aquesta dificultat en acceptar contrarietats i és cert que actualment anem contrarellotge, que ens falten hores, … però també és veritat que certes coses no es poden controlar i que certes actituds no només no ens resulten útils sinó que ens deixen en un estat emocional que no ens permet gaudir de cada moment. Només a partir d’un cert benestar intern podem començar a relacionar-nos amb les nostres circumstàncies d’una manera més conscient i prendre l’actitud i la conducta més convenients en cada moment. Jo avui podria estar enfadada tot el dia i la reunió hauria d’esperar igualment a demà, en canvi, prefereixo –després d’haver-me permès estar-ho i força- centrar la meva atenció en el que si que puc fer, el que puc avançar i deixar que les coses que no puc controlar facin el seu curs.\nEn fi, tal com diu Borja Vilaseca en un article titulat “La impaciència no sirve para nada” Tot està al seu lloc, tal com ha de ser. El problema el crea la nostra ment quan no accepta el que hi ha, tractant de canviar l’extern, que no depèn de nosaltres, i posposant la nostra pròpia transformació, que sí està al nostre abast. De nou doncs es tracta de viure el present i posar consciència i responsabilitat en el que fem, de ser capaços d’escollir la nostra resposta a la situació externa que vivim en cada moment, la cosa no és fàcil ho se, però també ser que val la pena posar fil a l’agulla i començar a cosir un nou vestit, més ample i a mida, per a cadascú de nosaltres.\nAquesta entrada va ser publicada a Uncategorized i etiquetada acceptar, aquí i ara, consciència el 12 Setembre, 2013 per annaesteve.\n“La llibertat s’extén només fins als límits de la nostra consciència. “Carl Jung\nComenço aquest post posant-me límits. El tema extens i complex, val la pena explicar-me bé, i també val la pena que no m’allargui massa si pretenc que arribeu al final post, així que si cal faré una segona part d’aquest tema. Es una qüestió de posar-me límits. Sí, sí de posar-me’ls jo mateixa, malgrat que és una paraula que ens resulti tan antipàtica i ens creï un cert rebuig.\nAnalitzem, doncs, aquesta paraula i els diferents usos –cadascun dels quals mereix un post sencer- que en fem:\nEn el camp del desenvolupament personal parlem de les coses que ens limiten o els límits personals que ens impedeixen avançar i que voldríem superar. En aquest sentit va bé pensar que els límits són com una goma elàstica que s’estira o s’arronsa en funció del moment, per tant sempre podem ampliar els nostres límits si ens ho proposem de debò i ens posem a proba.\nTambé parlem de límits al referir-nos aquelles creences limitants (que cadascú construeix al seu interior), i que generen malestar i interrompen el creixement com a persones. Si les detectem les podem substituir per altres creences que augmentin el nostre potencial. En un altre post en podem parlar.\nD’altra banda, en el camp de la criança i de l’educació es parla moltíssim dels límits, sempre estem enfrontant-nos a una tensió entre dos pols: l’autoritat i la permissivitat. Fins on és sana l’una i fins on l’ altra? Quan l’excessiva permissivitat, en lloc de ser una cosa positiva o una expressió d’amor es converteix en perjudicial per a l’altre? Sembla que està molt clar per a tothom que una educació molt autoritària amb molts límits i poca capacitat d’experimentació per part dels nens ens porta a adults insegurs, dependents, pocs creatius etc. En canvi, el que no tan sabut i és igualment perillós per a la salut psíquica és el pol oposat. En un nen mancat de límits , amb l’efímera satisfacció de molts dels seus desitjos, s’anirà generant una profunda angoixa per la manca d’elements sòlids que li serveixin de suport i el continguin en la construcció de si mateix. Les seves conductes seran cada vegada més radicals en la compulsiva recerca del límit que calmi aquesta angoixa i el sostingui.\nSi busquem una metàfora, cosa que a mi m’ajuda molt, amb cada límit clar i sostingut, els pares aporten sòl, parets i sostre al fill amb els quals construir un espai intern segur i estable. La seva funció no és que pugui viure plenament en ell, necessitarà l’entorn per desenvolupar-se; així que tan vital és que pugui sortir d’aquest espai intern com que pugui tornar a refugiar-hi quan ho necessiti. A més, com vaig llegir fa poc si els nens no aprenen que hi ha uns límits amb els pares, més tard o més d’hora els ho ensenyarà la vida d’una manera molt menys afectuosa i en un entorn menys protegit. Els límits també ensenyen al nen que no és omnipotent, a enfrontar la frustració, a veure que l’altre també existeix i te unes necessitats –és a dir l’empatia- entre d’altres coses.\nPerò, tornem als adults, en quines situacions quotidianes posem o no posem límits? Els límits també són part d’un context o escenari i varia la forma d’establir-los, respectar-los o enfrontar d’un a altre. En alguns llocs ens serà molt senzill la manera d’identificar-los, establir-los, comunicar-los i en altres ens serà molt més complicat, depenent la forma en què ens portem amb els altres, la confiança que sentim, la por que ens generin les conseqüències d’establir els propis límits o traspassar els límits d’un altre quan, per exemple, pensem que no són justos o que envaeixen els propis.\nAixí per exemple, és molt diferent quan s’estableix un límit a un nen petit dins dels límits de la casa a quan es vol posar un límit a una persona que es vol ficar a la fila de l’autobús, o un cap que no està respectant els nostres límits laborals, com l’horari de treball. Tampoc és el mateix establir límits amb la parella, que amb el company de treball, amb algun o amb tots dos dels nostres pares o amb un funcionari. També és diferent establir límits a la llar, l’escola, l’oficina o en un lloc públic com un cinema o un restaurant.\nEl primer que cal per posar límits és altre cop consciència, ser conscients de les meves pròpies necessitats, dit d’una altra manera el que necessito per sentir-me bé –no el que puc tolerar sense explotar-. Aquesta seria la interessant diferència entre límit del benestar –el poso jo de forma conscient, “preventiva” i assertiva- i el límit de tolerància –el poso jo de forma agressiva quan ja no puc més-. És important no jutjar si està bé o no el que jo necessito, per exemple si un amic íntim em demana el cotxe i jo sento que no li vull deixar no culpabilitzar-me o sentir-me una mala amiga per no deixar-li. És a dir, el que sento, el que necessito és legítim. Val a dir, que sovint el primer treball de teràpia és que la persona s’adoni de quines són les seves necessitats.\nVeiem doncs que el fet de posar límits ens és útil des de la perspectiva de la protecció, que relacionem posar límits amb dir que no, amb la possibilitat d’evitar que ens facin mal, que ens envaeixin, que ens agredeixin. Però si fem la lectura inversa els límits també ens permeten descobrir el que volem per a nosaltres, el que ens agrada, ens va bé, ens proporciona plaer, ens permeten conèixer-nos millor i també conèixer millor els altres com a individus diferents de nosaltres amb els seus propis límits.\nAixí doncs, un cop desarticulada, o això espero, aquesta mala premsa dels límits, et convido a reflexionar i a comentar com està la teva vida de límits ?\nAquesta entrada va ser publicada a Uncategorized i etiquetada ampliar límits, consciència, creences, límits, posar límits alas altres, posar límits als fills el 24 Juliol, 2013 per annaesteve.


la bellesa d’aprendre a quedar-se sol\nLa bellesa d’aprendre a quedar-se sola\nLa solitud pot ser dura. Et fa pensar que estaràs sol per sempre. De vegades us acostumeu a que oblideu que hi ha una vida esperant per viure-la. De vegades és més segur que sortir i fer mal.\nPerò no és el bon tipus de solitud, sinó que és el destructiu. Hi ha un costat de solitud que pot empoderar-se. Un costat de la solitud que realment us pot estalviar de persones i situacions tòxiques. Hi ha un costat de la solitud que només comprendreu quan intenteu fer de la solitud un amic i no un enemic.\nassaig universitari sobre ser hispànic\nQuan la solitud es converteixi en el teu amic, no tindràs por de quedar-se sol. No tingueu por de prendre la carretera menys transitada i conduir sola. Ja heu viscut el pitjor malson, ja heu tingut amistat amb la vostra por més gran.\nPerquè quedar-se sol pot ser tan satisfactori, tan apoderador i tan alliberador. Saber que no necessita ningú. Saber que pot sobreviure pel seu compte. Saber que deixes entrar la gent perquè vols no perquè ho has de fer.\nPosar-se sol és millor que mantenir-se amb la gent equivocada. Situar-se sol és millor que canviar qui ets per poder complaure als altres. Posar-se sol és millor que mentir-se a tu mateix només perquè puguis encaixar-hi.\nzozo el dimoni de bord d’ouija\nPerquè la solitud sempre serà una constant a la vostra vida encara que estiguis envoltada de persones. Et sents sol cada vegada que t’has entès malament. Et sents sol cada vegada que algú que estimes surt de la teva vida. Et sents sol quan ningú no suporta els teus somnis ni les teves visions.\nAixí que en comptes de mirar-lo com a enemic, intenta abraçar-lo com un estimat amic, ja que té coratge de quedar-se sol i, de vegades, troba aquest coratge quan no té por de la foscor. Quan no tingueu por de caminar sol. Quan no tingueu por de seguir el camí.\nLa bellesa d’aprendre a romandre sol és que et fa ser amic de la solitud i quan aprens a ser amic de la solitud, aprens a ser amic del món. Aprens a conviure amb els altres, però també aprens a viure amb tu mateix i aquesta és la lliçó més important que pots aprendre. Aquesta és la prova definitiva.\n7 raons per les quals cada morena necessita un millor amic ros\n34 Consells abans de complir 34 anys\n10 qualitats menors que fan que qualsevol persona sigui més atractiva a l'instant\n16 consells per ser frescos a les festes\nQuan arribi, encara triaré el perdó cada vegada\nNo us permeteu ser convenient per a algú que no us doni prioritat


Cursos i entrenaments | Pascuet Offroad Center\nJuliol 1 - 5 dies - Del 27 de juny al 01 de juliol 2022\nESTATGE D'ESTIU DE 5 DIES PER A LA PRÀCTICA I L'APRENENTAGE DE TRIAL\nEls cursos es realitzen en una finca situada en el pirineu lleidatà a 17 km de La Seu d'Urgell i a tan sols 22 km d'Andorra la Vella (Principat d'Andorra). La finca disposa d'una masia on es realitza l'allotjament, piscina, garatge per les motos, taller mecànic, zones de trial artificials i naturals.\nArribada el diumenge a partir de les 18:00h, acomodació i sopar. Opcional: arribar el dia d'inici del curs a las 9:00h (avisar prèviament)\nDilluns al matí prova de nivells i determinació de grups, resta del matí i tarda pràctiques amb la moto.\nDimarts, pràctiques amb la moto: matí i tarda.\nDimecres al matí pràctiques amb la moto i per la tarda activitat de piscina a la Seu d'Urgell o piragüisme o excursió al riu..........\nDijous al matí excursió amb la moto i pràctiques de zones al riu (pels més avançats) i per la tarda classe de mecànica.\nDivendres al matí campionat de trial i al finalitzar pica-pica amb els acompanyants i/o familiars per donar fi al curs.\nPreu del curs: 749€ Inclou: Allotjament, àpats, activitat, gasolina, oli i assegurança.\nDescompte especial: Els germans que assisteixin al mateix curs gaudiran d'un descompte de 50€ cadascun.\n15% De descompte en el segon stage del mateix any.\nOpcional: lloguer de moto amb equipament pel curs de 5 dies = 400€ (prèvia reserva)\nMaterial necessari: botes, casc, guants, impermeable, roba per anar amb moto, cantimplora, roba i calçat esportiu, banyador, tovallola piscina, necesser, llanterna….\n¡No t'ho pots perdre, vine a gaudir!\nJuliol 2 - 5 dies - Del 11 al 15 de juliol 2022\n5 dies - Del 01 al 05 d'agost 2022\nCursos i entrenaments personalitzats\nRealitzem el teu curs o entrenament a mida: individual, amb un grup, amb els teus amics, etc. Aprofita les nostres instal.lacions i deixa't assessorar pel nostre equip tècnic. Ens adaptem a les teves necessitats perque puguis treure tot el partit a la teva moto.


Marín, 27è a la primera Copa del Món de Valmalenco - FÒRUM.ad\nEl 23/01/21 17:45\nLluís Marín en una prova de la Copa del Món de Boardercross. Foto: FAE\nLa Copa del Món de Boardercross de Chiesa in Valmalenco (Itàlia) ha viscut avui el seu primer capítol de finals i ho ha fet amb Lluís Marín en la lluita després d’obtenir la classificació en el dia d’ahir. L’andorrà ha estat 27è.\nEl surfista de neu competia en vuitens de final, en la quarta sortida, contra el nord-americà Jake Vedder, l’alemany Martin Noerl i el francès Ken Vuagnoux. L’andorrà sortia amb força i passava segon el primer interval, però després perdia ritme en cometre una errada que el feia perdre velocitat. Finalment, no ha acabat. D’aquesta manera, l’andorrà ha finalitzat en la 27a posició d’aquesta primera cita de la Copa del Món a l’estació italiana. La competició ha estat per a l’holandès Glenn De Blois.\nDemà es disputa la segona cita de la Copa del Món, amb un sistema de classificació diferent al del divendres. Els 16 primers per punts Copa del Món i FIS passen a les finals, i els altres 16 s’han de guanyar la plaça en unes eliminatòries que es faran prèviament a les finals, que comencen a les 14:00 hores.\nAixí mateix, demà també es disputa la Copa del Món femenina, on també hi serà Maeva Estevez. De moment, no s’ha fet públic el sistema de classificació per a aquestes finals.\nLluís Marín, surfista de neu: “He fet una sortida potent, però al segon mòdul m’he anat una mica massa allunyat a la compressió, m’he quedat xafat i m’ha fet perdre una mica d’equilibri. Després, realment he fet un error bastant gran, que m’ha fet que em saltés una porta i em desqualifiqués jo mateix. Ha sigut un error per falta de costum, diria, perquè era la primera baixada que feia a varis des de feia més d’un any i amb gent al costat. No he pogut mantenir la calma que s’ha de tindre després d’un error. S’ha de tindre una mica de sang freda en aquestes situacions i no ho he pogut entrenar aquest any. Esperem que l’esquena em respecti una mica per demà i a esperar que si tot va bé, tindre una altra oportunitat per intentar canviar aquest error”.\nNotícia Anterior: Tres noves defuncions amb Covid-19 eleven a 96 el total de morts de la pandèmia\nSegüent Notícia: Encamp entrega 2.700 euros en premis del primer concurs d’aparadors i decoració de Nadal


Els menors de 14 anys poden sortir des del 26 d'abril, però què poden fer? - Ajuntament de les Franqueses del Vallès\nPortada > Actualitat > Notícies > Els menors de 14 anys poden sortir des del 26 d'abril, però què poden fer?\nEls menors de 14 anys poden sortir des del 26 d'abril, però què poden fer?\nL'alcalde, Francesc Colomé, emet un ban amb les condicions i les recomanacions d'aquestes sortides. Aquí també trobareu les respostes a les preguntes freqüents sobre les sortides dels menors de 14 anys.\nAtès que a partir del diumenge dia 26 d’abril de 2020, i durant la vigència de l’estat d’alarma actual, els menors de 14 anys podran realitzar desplaçaments fora del seu domicili, sempre acompanyats d’un adult responsable, i atenent a les següents condicions:\nEl desplaçament consistirà en un passeig diari d’una hora com a màxim.\nEl desplaçament haurà de ser a una distància no superior a 1 kilòmetre respecte el domicili.\nLa circulació dels menors de 14 anys quedarà limitada a la franja horària entre les 12 hores i les 21.00 h (modificació de l'ordre SND/380/2020)\nEl passeig podrà realitzar-se en grups formats, com a màxim, per un adult responsable i fins a tres nens o nenes.\nDurant el passeig s’haurà de mantenir una distància interpersonal amb tercers d’almenys dos metres.\nEs podrà circular per qualsevol via o espai d’ús públic, inclosos els espais naturals i zones verdes autoritzades, sempre que es respecti el límit màxim d’1 kilòmetre respecte el domicili.\nNo estarà permès l’accés a espais recreatius infantils a l’aire lliure ni a les instal·lacions esportives.\nDurant el passeig hauran de complir-se les mesures de prevenció i higiene front al COVID-19 indicades per les autoritat sanitàries.\nDurant el passeig, no es podrà menjar ni consumir begudes.\nNo podran fer ús d’aquests desplaçaments aquelles persones, siguin adults o nens, que presentin símptomes o estiguin aïllades en el seu domicili degut a un diagnòstic per COVID-19.\nNo es poden fer trobades organitzades ni es permet el contacte físic amb coneguts i amics que es trobin pel carrer.\nEs recomana, per a la realització d’aquests desplaçaments dels infants, el següent:\nL’ús de mascaretes (casolanes, higièniques o quirúrgiques) en el cas dels infants de més de 4 anys.\nRentar-se bé les mans en sortir i tornar a casa.\nUtilitzar les escales i no l’ascensor per sortir i tornar a casa.\nPREGUNTES FREQÜENTS PER RESPONDRE ELS DUBTES DELS MENORS DE 14 ANYS


fuet de pollastre - Botiga de carn online - Labonacarn\nFuet de pollastre ( 120 grs aprox)\nUn gran fuet que no engreixa !!!\nFuet de pollastre amb un pes de 120 grs aproximadament. Està fet de carn de pollastre, tripa natural, sal i pebre. No porta cap més afegit. A diferència de la carn de porc, la seva textura no és tendre. És força sec però de molt bon gust. Com sempre està lliure de conservants i colorants. És apte per celíacs i per qualsevol persona que no tingui intolerància a la carn de pollastre. El servim envasat al buit. Un cop l' obrim és millor que el consumim en dos o tres dies. Preu: 22'10\nUn molt bon ingredient per qualsevol entrepà o per un bon aperitiu i amb molt poques calories.


Es prepara l’abordatge del 20è Saló de la Infància de Vilanova del Camí - vilanovainformacio.cat - Portal de Comunicació de Vilanova del Camí\nEs prepara l’abordatge del 20è Saló de la Infància de Vilanova del Camí\nEndinsa’t ja té a punt el programa del 20è Saló de la Infància de Vilanova del Camí, un projecte gestionat per l’entitat en conveni amb l‘Ajuntament de Vilanova del Camí. Aquesta setmana es comença a fer la difusió en paper, a través de fulletons i pòsters a les escoles i equipaments municipals. Enguany, el Saló de la Infància continuarà amb la tradicional posada en escena de “El Glaciet” amb un nou lema: “Pirates al Saló!!!”. Els dies 23, 24, 27 i 28 de desembre, Can Papasseit es convertirà en un mar blau ple d’animals marins i altres elements característics de la vida dels pirates.\nTant la difusió d’aquest 20è saló com la decoració i ambientació prevista està relacionada amb els pirates i el fons marí. El saló mantindrà els espais d’èxit d’anys anteriors, com el “Maquilla’t” o les manualitats reciclades; i també es renova amb d’altres innovadors: “L’espai 2.0”, “el mini tennis del Saló” i “els tallers d’alimentació”.\nTambé s’oferiran activitats i espais gràcies al suport d’entitat i empreses vilanovines com el Club Tennis de Vilanova del Camí, APP informàtica i Sígrid Informàtica. A més, hi haurà propostes per dinamitzar l’esdeveniment amb les actuacions i la participació d’altres entitats i comerços del municipi, com Sweet India, Pastisseria Cal Rubio, MoltaXamba, Els Cabrons i l’Agrupació Cultural i Recreativa.\nUna de les novetats aquest any serà un “foto-call” on els visitants podran fer-se una foto en família, ben divertida.\nEl 20è Saló de la Infància de Vilanova del Camí obrirà dilluns 23 a la tarda; dimarts 24 al matí, i divendres 27 i dissabte 28 en horari de matí i tarda. L’horari dels matins serà de dos quarts d’11 a dos quarts de 2 i el de les tardes, de dos quarts de 5 a dos quarts de 8 del vespre.\nPresenten el conte ‘El tió agraït’ a la Biblioteca de Vilanova del Camí\nL’ACI tornarà a apostar per concentrar la Fira de Nadal només en dos dies


A PEU: Caminant a poc a poc s'observa millor la vida: Camina amb mi i no per mi.\nL'estany d'Ivars i Vila-sana, per a qui no ho sàpiga, és una antiga llacuna d'aigua dolça que fa anys es va dessecar i que posteriorment es va recuperar definitivament l’any 2009. Es tracta de l'estany interior de Catalunya més gran quant a dimensions (126 hectàrees) i acull una important diversitat biològica.\nAl llarg d’un perímetre de prop de 6 quilòmetres s’hi ha fet un camí per on poder passejar i contemplar una gran riquesa d’aus i peixos. La profunditat màxima no arriba als quatre metres i s'hi han recreat illes amb diferents formes, pendents, alçades i emplaçaments que afavoreixen la fauna, especialment els ocells, amb punts de descans, alimentació i reproducció.\nLa fauna de l'espai és un dels seus patrimonis principals amb espècies de gran interès, sobretot pel que fa als ocells. Els diferents estudis de seguiment ecològic han constatat la presència a l'espai de 241 espècies de vertebrats, 29 de les quals corresponen a mamífers, 201 a ocells, 6 a rèptils, 5 a amfibis i 5 a peixos. Pel que fa als invertebrats, existeixen algunes espècies interessants de libèl·lules i odonats.\nEl recorregut és totalment accessible i reuneix les condicions per gaudir-ne amb tota la família ja que es poden fer passejades tranquil·les a peu, en bicicleta o a cavall. També es poden fer passejades en barca per l’interior de l’estany. L'espai disposa de diferents equipaments: Dues àrees d'arribada: una al costat sud-est (accés des d'Ivars) i l'altra al costat nord-oest (accés des de Vila-sana i Vallverd).\nAquestes àrees disposen de zona d'aparcament de vehicles, punts d'informació i serveis. Des d'aquestes Àrees parteix un itinerari de visita de 2,6 km que les enllaça. Durant el recorregut hi ha miradors de diversos tipus i situats en punts estratègics amb panoràmiques privilegiades sobre l'estany. Hi ha també casetes d'observació d'ocells, passarel·les de fusta, zones de descans amb taules de fusta i bancs, embarcadors en dues zones on és permesa la navegació en barques del propi estany i sense motor per no molestar la fauna. Al llarg del recorregut hi anirem trobant plafons informatius i interpretatius sobre l'espai, la fauna i la flora.\nFou en aquest entorn privilegiat que vam poder passejar ahir tots els amics i simpatitzants d’ ACUDAM. Els que seguiu aquest blog, ja sabeu que ACUDAM és una institució molt arrelada i amb molt de prestigi per la seva bona tasca en aquestes comarques de ponent. I no és per què sí: a l’octubre farà any 40 anys que treballa discretament –amb una feina callada però efectiva com la de les formigues-per donar unes condicions de vida millors als discapacitats intel·lectuals de les nostres comarques. La volta solidària a l’estany aquest any ha anat, per tant, a favor d’ACUDAM no pas sense motius. La gent d’aquestes comarques de ponent considera i estima aquesta institució com una cosa pròpia i molt propera perquè acull, dóna feina i atén a més de 100 persones amb més o menys grau de discapacitat.\nNo és estrany, doncs, que aquesta III Volta Solidària de l'Estany d'Ivars i Vila-sana, que es va celebrar ahir diumenge, reunís més de 250 persones sota el lema Camina amb mi i no per mi. Familiars, amics, treballadors, socis de la institució i gent més o menys sensible i propera a aquest tema, es van desplaçar al parc natural, per gaudir de la caminada i al mateix temps solidaritzar-se amb les persones que tenen una discapacitat i que lluiten per a aconseguir el màxim d’autonomia i l’assoliment dels drets de les persones, segons va explicar Angelina Roure, presidenta d’ ACUDAM, entitat a qui es va destinar la recaptació de l'activitat. L’acció també ha promogut la reflexió entorn de la discapacitat, ja que al llarg del recorregut s’han pogut anar llegint cartells amb frases com si fossin aforismes. Durant tota la setmana es podrà continuar fent donatius per a l’ACUDAM a través del Consorci de l’Estany d’Ivars i Vila-sana, que lliurarà totes les donacions a l’entitat pròximament.\nEls detalls als participants els van aportar, l'associació ACUDAM, el Consorci de l’Estany d’Ivars i Vila-sana, el Consell Comarcal del Pla d’Urgell, el Patronat de Turisme del Pla d’Urgell, GUSTUM, l’Espai Cultural dels Canals d’Urgell, Gust d’Hort, Fruites Calvís, Vinagres Badia, Productes Naturals de Golmés, Nous del Palau, Nous Panadès del Poal, Castell del Remei, Espai Natura, Camamilla de Linyola, el Rebost de Ponent, Loteria Salado i el bar l’Ateneu de Tàrrega.\nEtiquetes de comentaris: Acudam, Discapacitat, Estany d'Ivars i Vila-Sana\nUn lloc molt bonic per fer un dia de excursió i fer molta salut.\n10 de maig de 2014 a les 12:10


Sala Muntaner presenta “Idiota” – CulturaCornellà\nSala Muntaner presenta “Idiota”\nPublicat el 9 09+02:00 Novembre 09+02:00 2015 30 30+02:00 Juliol 30+02:00 2015 per CulturaCornellà\nGuió i direcció: Jordi Casanovas.\nInterpretació: Anna Sahun i Ramon Madaula.\nUn home es presenta a unes proves psicològiques molt ben remunerades. Formen part d’un misteriós experiment que una important fundació està desenvolupant. El que l’home creu que serà una manera fàcil i senzilla d’aconseguir els diners que necessita per resoldre els seus problemes econòmics es convertirà en una autèntica trampa.\nUna atractiva psicòloga el posarà a prova duent-lo a reaccions totalment insospitades per ell. Només concentrant-se serà capaç de sortir-se’n. Si no ho aconsegueix, el final serà fatal.\nDiumenge 15 de novembre, a la Sala Ramon Romagosa del Patronat Cultural i Recreatiu de Cornellà, a partir de les 18:00 hores.\nPosted in Cornellà Escena, CulturaCornellà, TeatreEtiquetat Cornellà, Cornellà de Llobregat, Cornellà Escena, Cornellà Escena 2015, Patronat Cultural i Recreatiu, Sala Ramon Romagosa, Teatre\nMúsica a Cornellà. Santa Cecília 2015 – 20 a 22 de novembre


El Consell demanarà la flexibilització de l’estat d’alarma i l’avançament del confinament nocturn a les 20.00\nPuig defensa que el País Valencià ja es troba en una situació de "semiconfinament"\nLa Generalitat demanarà demà, en el consell interterritorial de salut, que el govern espanyol permeti d’avançar el confinament nocturn a les 20.00 i que flexibilitzi l’estat d’alarma perquè els territoris puguin prendre altres mesures.\nAixí ho ha avançat el president, Ximo Puig, en conferència de premsa per a anunciar el tancament de l’hoteleria i noves restriccions després de la taula interdepartamental contra la pandèmia.\nEncara que el confinament nocturn continua vigent a les 22.00, Puig ha explicat que si el govern espanyol ho accepta, s’establirà a partir de les 20.00, amb l’objectiu de restringir la mobilitat. Puig també ha defensat que “és el moment d’avaluar l’estat d’alarma” i flexibilitzar-lo perquè les comunitats puguin prendre altres mesures.\nA més, ha tornat a descartar ara com ara la petició d’un possible confinament domiciliari, en considerar que el territori ja es troba en una situació de semiconfinament d’ençà de Nadal. I davant la “desinformació”, ha recordat que és una mesura que “depèn del govern central, que en aquest moment ha descartat, i la Generalitat no té cap competència”. Puig ha afirmat que el tancament a casa suposa “una mesura extrema que té greus efectes en diversos sectors i porta associats problemes de salut física i mental”, a més de generar “desigualtat en molts col·lectius”.\n“Més enllà de la incidència del virus, no estem en la mateixa situació de març, en l’hospitalització fins i tot pitjor, però aleshores la ciutadania no disposava de mascaretes ni podia eixir i anar a treballar amb seguretat”, ha incidit. Per tant, “si complim i no ens la llevem, el risc d’estar en un espai obert no té a veure amb el de març, el risc està en els espais interiors”.\nEn tot cas, després de gairebé un any de restriccions, el president valencià ha reconegut que “tots som conscients de l’esgotament, el desgast i el cansament” i ha assegurat que en totes les decisions s’intenta vetlar per l’interès general.\n“Autoconfinar-nos quan faça falta”\nDesprés d’una primera onada confinats i una segona amb restriccions de mobilitat, Puig ha cridat a superar aquesta tercera amb “màxima prudència”. “De tot cor, siguem conscients del que ens juguem, ara és més necessari que mai que siguem capaços d’autoconfinar-nos quan faça falta”, ha pregat, recordant que “la irresponsabilitat d’uns pocs té conseqüències per a tots”.\nPuig ha mostrat així la seva preocupació per l’augment del nombre d’infraccions relacionades amb la pandèmia en les últimes setmanes, d’unes cent cinquanta al dia a l’agost a set-centes vuitanta al desembre, “quatre vegades més”. Davant aquesta actitud “insolidària d’uns pocs” ha demanat “trellat” i “actuar amb verdader sentiment d’humanitat”\nTambé ha destacat l’esperança que suposa la vaccinació perquè el País Valencià és “juntament amb sis territoris d’Europa la qual està avançant més en les vacunes”. “Estem en el camí d’eixida, en les pròximes setmanes ho incrementarem”, ha garantit. I ha advertit que “queden mesos decisius i setmanes terribles” després d’agrair l’esforç enorme dels sanitaris.


Concentració a València en suport a 51 immigrants desallotjats d'una fàbrica | L'Accent - Informació i comunicació popular dels Països Catalans\nVora 300 persones s’han concentrat en la Plaça de l’Ajuntament de València per a solidaritzar-se amb les 51 persones immigrants desallotjades de la antiga fàbrica GEYDA, contra les quals s’ha obert un procediment judicial. L’acusació s’estén contra cinc membres d’organitzacions socials implicades en la tasca de suport als immigrants.\nLa convocatòria, realitzada pel Fòrum Alternatiu de la Immigració, la Taula de Solidaritat amb els Immigrants i la Red Estatal pels Drets de les i els Immigrants (REDI)-València, ha servit per a exigir l’arxivament del procediment judicial obert per la jutgessa del Jutgat d’Instrucció número 21 per un suposat delicte d’“usurpació”. Així mateix, s’ha demanat la fi de la “criminalització” de la pobresa i l’abolició de la Llei d’estrangeria.\nUn grup dels immigrants imputats havia comparegut a declarar al matí davant el jutge. Fonts de REDI han afirmat que hi ha indicis que finalment es procedirà a l’arxiu de la causa, ja que “un macro-judici contra 51 persones immigrants tindria gran trascendencia, a nivell estatal i europeu, i suposaria un gran escàndol polític”.\nUnes 70 persones portaven vivint aproximadament un any en l’antiga fàbrica, que romania durant tres dècades amb les portes obertes tot i que sense activitat. Col.laboraven amb ells diferents organitzacions, que els proporcionaven roba i aliments, a més de realitzar un treball de carácter polític. La factoria funcionava també com a punt de trobada entre gents d’orígens diferents i preocupacions similars.\nLes condicions de vida eren precàries. Molts havien contat amb un treball, papers i pis de lloguer fins a la crisi, que els va afectar especialment ja que ocupaven llocs de treball en sectors com la construcció i el camp.\nLes organitzacions de defensa dels immigrants han criticat l’actuació policial i dels veïns. El desallotjament, segons denuncia REDI, el van executar agents de la policia nacional desplaçats en quatre furgones, que van irrompre en la fàbrica “amb les porres i les pistoles en alt”. Quant als veïns, van recollir fins 1.500 signatures per a demanar el desallotjament i es van sentir acussacions de caire racista.


Elements que es mostren per etiqueta: x35\ndimarts, 6 d'agost de 2013 10:28\nRats on Fire de Rafael Carbonell es proclama campió de la 32a Copa del Rey en ORC 1\nUn any més, a la Badia de Palma de Mallorca s'ha disputat, del 27 de juliol al 3 d'agost, la tradicional regata Copa del Rey que enguany celebrava la 32a edició.\nLa regata Mallorquina s'ha posicionat com a la millor regata del mediterrani ja que en aquesta última edició ha congregat a més d'un centenar d'embarcacions dividides en les següents classes: IRC 0, IRC 1, IRC 52, Soto 40, ORC 1, ORC 2, J80 i X-35.\nPer aquesta última classe, la X-35, també va coincidir amb la celebració del Campionat d'Europa 2013 en el qual hi participava el català Miquel Colomer amb la seva embarcació Desafino.\nCal destacar el resultat del Rats on Fire de Rafael Carbonell que es va proclamar Campió de la Copa del Rey en la categoria ORC 1 i que, amb aquesta, ja porta tres Copes del Rey guanyades. Per altra banda, Jose Maria Van Der Ploeg que amb el seu J80 Factor Energia va aconseguir la 3a posició del podi en aquesta categoria.\nEls resultats de les tripulacions catalanes d'aquesta edició de la Copa del Rey 2013, han estat:\n8è Duende – Jacinto Rodriguez (CN Arenys de Mar)\n1r Rats on Fire – Rafael Carbonell (CN Arenys de Mar)\n11è Es Tes Unno – Francisco Soldevila (RCN Barcelona)\n12è Kajsa III – Rolf Auf Der Maur (RCN Barcelona)\n25è Des Ahogo – Maria Millan (RCN Barcelona)\n35è The Best Skipper – Enric Curt (CN Skipper)\n8è Executive Airlines – Salvador Vieta (RCN Barcelona)\n9è Marina Port Vell – Toni Guiu (RCN Barcelona)\n11è Vertigo Dos – Antonio Guasch (CN el Balís)\n22è Mágica – Ferrán Martínez (CN el Masnou)\n9è Desafino – Miquel Colomer (CN Premià de Mar)\n3r Factor Energia – Josè Mª Van Der Ploeg (CN el Balís)\n13è Calimocho – Ana Pujol (RCN Barcelona)\nPer a trobar els resultats complerts i més informació, aquí.\ndivendres, 31 d'agost de 2012 10:10\nL'italià Karma nou campió del món de X-35\nEl danès Oxygen i l'italià Lelagain completen el podi de vencedors\nEl front tempestuós que va afectar la costa catalana va posar les coses difícils als 22 participants i al Comitè de Regates. Amb molta onada, pròpia del vent de Llevant, i 12 nusos d'intensitat va començat puntualment la setena prova del campionat, amanida amb una pertinaç pluja. Un vent, que després dels primers quatre trams del recorregut, va anar amainant progressivament, quedant un camp de regates molt difícil a causa de les ratxes de 6-8 nusos i una onada que seguia creixent. La longitud del recorregut va estar contínuament ajustat, adequant la distància de cada tram als alts i baixos del vent.\nNo hi ha millor manera de sentenciar un campionat que guanyant l'última prova, i així és com es va acomiadar el Karma de Badalona. Començava segon en els dos primers trams, assetjant el líder Audi Ultra, posant la directa en el tercer tram on prenia el comandament de la flota fins a completar el curt tram i creuar la meta. Un magnífic punt final a la seva impecable actuació, forjada al llarg de quatre jornades en les que mai s'han repetit les condicions de vent i mar, però tampoc de temperatura, sol o pluja.\nPerò mentre el Karma treia emoció al desenllaç de la victòria final, després d'ell les coses van canviar molt. L'Oxygen va saber refer un fora de línia en una màgica primera empopada, on va forjar la seva remuntada fins al segon lloc parcial del dia que, combinat amb el desè lloc del Lelagain, li va permetre pujar al segon esglaó del podi final. També l'italià Margherita, que era quart a la taula provisional, va finalitzat quinzè, sent superat per l'alemany Niramo X-Treme que ahir va sumar un tercer al seu caseller parcial.\nPer part espanyola, el Tuvvik va baixar dos llocs en la classificació general, finalitzant en catorzena posició. El Desafino va decidir retirar-se voluntàriament per una infracció, baixant fins al lloc dissetè. Per la seva banda, el Fyord va mantenir idèntic lloc en la taula final.\nClassificació General (6 proves i un descart)\n1 - Karma (ITA), Pegoraro Vladimir, (2-10 -1-5-2-3-1) 14 punts\n2 - Oxygen (DEN), Morten Ulrikkeholm (11-1 - 12 -3-3-2-2) 20 punts\n3 - Lelagain (ITA), Alessandro Soleiro, (4-3-9-RDG 4,2-4-1-10) 25,2 punts\n4-Niramo X-Treme (GER), Sönke Meier-Sawatzki (5-7-4-7-5 - 15 - 3) 31 punts\n5 - Margherita (ITA), Roberto Mazzucato), (13-2-2-2-1 - 16 -15) 35 punts\n14 - Tuvvik (ESP), Joaquín Ibáñez, (12-19 -5-11-11-13 - 18) 71 punts\n16 - desafinar (ESP), Miquel Colomer, (9-15-6-10-18 - 21 - RET) 79 punts\n21 - Fyord (ESP), José Luis Maldonado, (20-23 -22-13-17-17-21) 110 punts\nFont: Carles Pich\ndijous, 30 d'agost de 2012 10:32\nL'Italià Karma, més líder després de les sis proves acumulades\nVictòries parcials per als italians Margherita i Lelagain i primers descarts\nCompletada ja sis proves en el Campionat del Món d'X-35, els resultats dels 22 vaixells participants poden excloure el pitjor resultat del seu còmput de punts. Una oportunitat que l'italià Margherita va espreme per "treure" el 16è obtingut en la segona prova del dia, acusant una mala sortida que pot valer-li el títol. La victòria aconseguida amb autoritat en la primera prova li permet mantenir les seves esperances al títol, si avui es compleix la previsió de disputar dues proves en la jornada final.\nEl vencedor de la primera prova Lelagain va obtenir molt bons dividends en la jornada, ja que els seus dos valuosíssims parcials (4 º i 1 º) a més li permeten rebaixar el RDG, que si abans d'ahir li suposaven 5,3 punts, ahir quedava definitivament en 4, 2. Així, es va situar segon a la classificació a menys de cinc punts del seu compatriota Karma, ahir 2 º i 3 º. El vaixell patronejat per Pegoraro Vladimir acumula 13 punts i encara que l'avantatge sobre el Karma sigui de només 4,3 punts, el marge sobre el Margherita i el danès Oxygen (ahir 3r i 2n) ja és de 7 punts. Curiosament, llevat del Margherita, els altres tres candidats han igualat el seu marcador parcial amb 5 punts.\nD'aquesta manera, tres vaixells italians lluitaran per aconseguir el títol mundial, mentre el vaixell danès ho farà per defensar la seva actual corona, i poder inscriure el seu nom amb lletres d'or en el palmarès de la classe X-35.\nEls tres vaixells espanyols no van poder progressar en la classificació general. Les difícils i extremadament tècniques condicions del camp de regates se'ls han ennuegat. Ara és el Tuvvik (ahir 11è i 13è) qui comanda la flota espanyola en el lloc dotzè, mentre el Desafino (ahir 18è i 21è) baixa fins a la catorzena plaça. El Fyord es manté en el lloc 21è de la classificació general.\n1 - Karma (ITA), Pegoraro Vladimir, (2-10 -1-5-2-3), 13 punts\n2 - Lelagain (ITA), Alessandro Soleiro, (4-3 - 9-RDG 4,2-4-1), 16,2 punts\n3 - Margherita (ITA), Roberto Mazzucato), (13-2-2-2-1- 16), 20 punts\n4 - Oxygen (DEN), Morten Ulrikkeholm (11-1-12 -3-3-2), 20 punts\n5-Niramo X-Treme (GER), Sönke Meier-Sawatzki, (5-7-4-7-5-15), 28 punts\n5 - Audi i-Tron, Teemu Kekkonen, (FI) (8-4-14-1) 27 punts\n12 - Tuvvik (ESP), Joaquín Ibáñez, (12-19 -5-11-11-13) 47 punts\n14 – Desafino, (ESP), Miquel Colomer, (9-15-6-10-18 - 21), 58 punts\n21 - Fyord (ESP), José Luis Maldonado, (20-23 -22-13-17-17) 78 punts\nFont: Carlos Pich


Hem tocat fons? - Arquebisbat de Barcelona\nQuè hi ha darrere la pregunta que el papa Francesc tira al vol quan se li fa l’entrega del premi Carlemany?\nHa contemplat Europa i la resta del món des de Lampedusa i Lesbos, atenent i responent a situacions que clamen al cel. En aquest sentit, l’Església supera les fronteres —és catòlica—, no construeix murs ni afegeix filferrades, i vol observar el món amb mirada misericordiosa. Per això, Francesc és capaç de preguntar-nos: «Què t’ha succeït, Europa humanista, defensora dels drets humans, de la democràcia i de la llibertat?»\nCom a sageta que encerta, aquesta interpel·lació ha tocat portes i està tocant cors. Més encara: «Què t’ha passat, Europa, terra de poetes, filòsofs, artistes, músics, escriptors? Veu i diu que després de moltes divisions Europa s’ha trobat amb ella mateixa i ha començat a construir-se una casa. Però, tots estem preocupats per aquesta construcció, quan patim rebaixes en la font que ha inspirat la cultura, els valors humans i les arts.\nI allà on arriba a fons, tocant la consciència adormissada de molts, és a la tercera pregunta: «Què t’ha succeït, Europa, mare de pobles i nacions, mare de grans homes i dones capaços de defensar i donar la vida per la dignitat dels seus germans?» Potser sí que hem tocat fons i necessitem urgentment remuntar-nos. Poder acollir tanta gent que pateix i truca a les portes d’Europa reclamant dignitat, no és potser el clam que a Déu li ha arribat i ara el fa rebotar entre nosaltres perquè reaccionem i actuem d’immediat?\nEl papa Francesc ha apostat per una Europa capaç de donar a llum un nou humanisme basat en tres capacitats: integrar, comunicar i generar. Integració cultural, comunicació que és diàleg, capacitat de generar treball estable, digne i amb distribució justa dels béns. No ha vacil·lat en dir que «l’Església pot i ha d’ajudar a fer renéixer una Europa cansada, però encara rica en energies i potencialitats… Només una Església rica en testimonis podrà portar de nou l’aigua pura de l’Evangeli a les arrels d’Europa».


Archive for Convocatòries 2\nLlistes de Sortida i Convocatòria 2ª Lliga Aleví – Trofeu Inf, Jun i Abs\nnov 02, 2017 No Comments\nAdjuntem la convocatòria de la 2ª jornada de lliga Alevi. Durant aquesta competició els Infantils, Juniors i Absoluts nedaran per seguir amb la seva preparació. Força Sant Boi!!! Convocatòria Llistes de Sortida\nLlista de Sortida 1ª Lliga Aleví i Trofeu Infantil-Junior-Absolut\noct 04, 2017 No Comments\nAdjuntem la convocatòria i la Llista de Sortida de la 1ª Jornada de la Lliga Catalana Aleví. En aquesta competició també participaran Infantils, Juniors i Absoluts. Recordeu la importància de no faltar a les competicions. Força Sant Boi!!! Convocatòria Llista de Sortida\nConvocatòria Fons i Estils Aleví\nAdjuntem la convocatòria per la competició d’aquest dissabte 20 de Maig, on el grup aleví competirà per aconseguir les marques per participar als Campionats de Catalunya d’Estiu. Molta força a tots!!! Convocatòria\nTrofeu Ciutat d’Esplugues\nmai 02, 2017 No Comments\nUn any més el C.N.Esplugues ens ha convidat al seu trofeu i participarem amb totes les categoríes aquest dissabte 6 de maig. Adjuntem la convocatòria. Convocatòria Prebenjamí-Benjamí Convocatòria Aleví-Infantil-Junior\n51è Trofeu Sant Jordi\nabr 21, 2017 No Comments\nCom ja es habitual als darrers anys, participarem en aquest trofeu organitzat pel C.E.Mediterrani. Un grup de nedadors alevins i infantils participaran com a pas en la seva preparació de pròxims Campionats de Catalunya i d’Espanya. Tot i l’aturada a setmana santa esperem veure bones marques a la magnífica piscina de 50 m. del club […]\nXXXI Trofeu Ciutat d’Eivissa\nAquest cap de setmana tindrem una respresentació del C.N.Sant Boi, al Trofeu de Natació que cada any organitza el C.N.Eivissa. Estem molt contents de tornar a participar, ja que l’organització es perfecte i l’indret impresionant. La participació en aquesta competició, segueix l’objectiu d’oferir vivències que vagin formant com a persones i esportistes als nostres nedadors. […]\nConvocatòria Prova de Nivell Prebenjamí i Benjamí i 6ª Lliga Catalana Aleví\nmar 29, 2017 No Comments\nAdjuntem la convocatòria de la prova de nivell Prebenjamí i Benjami (2008,2007 i 2006). Aquesta prova es un requisit imprescindible per poder participar a la Final Territorial del mes de Juny. Els nedadors hauran de demostrar dominar aspectes tècnics adequats a la seva edat. També els nostres alevins participaran a la 6a Jornada Aleví, on […]


Actualitzada 05/10/2021 a les 07:08\nLa teva ment pot estar en una manera expansiu ara. Hi ha moltes coses que haurien d'estar funcionant per a tu. El teu flexibilitat i capacitat de fer malabars amb moltes coses alhora ha de facilitar molt el tipus de tasques que requereixen aquests talents. Per desgràcia, no poden ajudar massa quan es tracta d'amor i romanç. Pot ser que no tinguis la comunicació que vols amb algú proper. ¡Podries trobar que t'és més fàcil comunicar-te amb estranys!\nLa vida és una aventura. A el menys, aquesta és l'actitud que tens avui. Pensa en els èxits passats i gaudeix de l'afecte de les teves amistats perquè sents una confiança i entusiasme especials. Vas a tenir en compte, si és que no la adoptes, qualsevol opció possible per al teu futur, fins i tot si es tracta de sortir cap a una terra exòtica! Això implicarà aprendre i conèixer gent nova que comparteixi els teus interessos.\nL'optimisme i l'entusiasme impregnen els dialogues en què t'involucres avui. Tu i els que t'envolten tendeixen a veure només les tendències positives per al futur: èxit amb pocs obstacles. Necessites aferrar a aquesta actitud, perquè sempre hi ha obstacles. És possible forjar un nou grup de suport amb algunes d'aquestes persones optimistes. Aprofita't tot el que puguis!\nAvui és possible que tinguis l'estat d'ànim adequat per organitzar-te. Equips d'alta tecnologia poden ajudar-te en aquest projecte, igual que l'ajuda d'amics. Una actitud optimista i entusiasta t'ajudarà a superar qualsevol tasca. A la fi de el dia estaràs molt feliç amb el que has aconseguit. Dóna't un caprici. Surt a celebrar-ho perquè t'ho mereixes!


Com cada any, USOC publica el seu manifest per a la Diada Nacional de Catalunya, valorant la situació del país que travessa uns moments especialment delicats, després d’un procés polític que ha portat a les institucions i a la societat catalana a una situació de màxima tensió i que, de moment, es troba en un carreró sense sortida. Tot i les àmplies mobilitzacions, l’autogovern de Catalunya es troba en els seus nivells més baixos i amb una amenaça real de recentralització de les competències i recursos.\nLa situació de bloqueig polític fa que es funcioni amb pressupostos prorrogats sense modificar els ingressos i amb un sostre de despesa insuficient per abordar amb èxit un funcionament eficaç dels serveis públics, que impedeix lluitar contra l’increment de les desigualtats socials que s’ha produït en l’època de crisi. Ara, quan hi ha símptomes de desacceleració econòmica, seria el moment per desenvolupar polítiques anticícliques per estimular l’economia, injectar recursos en les polítiques socials i fomentar l’economia productiva, per combatre la precarietat laboral i l’atur.\nLa Diada Nacional no es pot convertir en un mer exercici de declaracions abrandades i buides de contingut que no vagin encaminades a buscar una sortida a l’actual bloqueig polític existent a Catalunya i a Espanya, que ha de consistir en reconèixer les opcions existents de diàleg que superi l’actual situació i que permeti a totes les forces polítiques i socials treballar pel bé comú.\nPer això, des de USOC, considerem imprescindible fomentar la cultura del diàleg i la negociació per resoldre el conflicte en un moment que imperen, en el món, polítiques unilaterals que no resolen els problemes, sinó que els agreugen.\nEl sindicat, en la seva independència, donarà sempre suport a les propostes que es basin en aquests principis.\nConsiderem com a reflexió necessària des del nostre sindicat català i de classe, que ha defensat els drets nacionals de Catalunya des de la seva fundació fa més de 50 anys, que avui cal treballar l’eix social per combatre les desigualtats i la precarietat laboral del mercat de treball i la millora substancial dels salaris. Cal que les institucions de Catalunya treballin en aquesta direcció i és fonamental afavorir el desbloqueig estatal i així, els partits polítics facin la seva veritable funció: treballar per la justícia social i el bé comú.\nBarcelona a 5 de setembre de 2019\nPosted in Notícies and tagged Actes Diada Nacional Catalunya, Manifest 11 Setembre.\nUSOC critica la passivitat de… →


L'Equip de Delinqüència Organitzada i Antidroga (EDOA) de la Comandància de Las Palmas i l'Oficina d'Anàlisi Fiscal i Vigilància Duanera de l'Aeroport Adolfo Suárez Madrid-Barajas, en coordinació amb l'Agència Tributària, han detingut al juliol a tres persona es de entre 42 i 44 anys per la presumpta autoria d'un delicte contra la salut pública, en concret, per tràfic de drogues, a l'ésser els destinataris i remitents d'un paquet postal amb 160 grams de Metanfetamina (MDMA), també coneguda com a 'vidre' .\nLes detencions es van produir després que agents de la Guàrdia Civil i de la Vigilància Duanera de l'Agència Tributària, en el marc de la gestió del control duanera que es va dur a terme de manera aleatòria a l'aeroport de Madrid Barajas el dia 9 de juliol , van detectar un paquet -enviament postal- amb destinació a Gran Canària que, després de ser sotmès a inspecció física de la mateixa, van observar certes anomalies.\nD'aquesta manera, davant la sospita de contenir algun tipus de substància estupefaent a l'interior, el paquet va ser sotmès a les proves de detecció de drogues, donant com a positiu en metamfetamina.\nPer això, i en base a el principi de col·laboració policial, les Unitats d'investigació de la Guàrdia Civil de Las Palmas (EDOA) i Madrid (ODAIFI), així com Vigilància Duanera, van obrir una investigació per conèixer el destinatari final mitjançant un seguiment i lliurament controlada de l'enviament, tot això sota la corresponent autorització judicial.\nD'aquesta manera, els investigadors van poder comprovar com el receptor final de la droga utilitzava a un intermediari per rebre l'enviament, persones sense antecedents i en estat de precarietat econòmica, que aportaven les seves dades a canvi de diverses quantitats de diners per a ser utilitzats en la recepció física de la paqueteria, que només hauria de lliurar al seu destinatari real després d'haver-se assegurat aquest últim de la correcta i segura recollida.\nDesprés de tenir coneixement d'això, els agents van establir un dispositiu policial als voltants de el domicili de lliurament, ubicat a Las Palmas de Gran Canària, per de forma sincronitzada, el 14 de juliol, localitzar i detenir tant a el destinatari del paquet com a propietari de la substància, ja que a el mateix temps es va realitzar un altre dispositiu policial a Madrid per localitzar i detenir la persona encarregada de l'enviament.\nA més, en el lliurament vigilat de l'enviament postal no només es va aconseguir esbrinar la identitat de l'autèntic propietari de la droga sinó també que no era la primera vegada que es disposava d'aquests tipus d'enviament, per la qual cosa vindria a desemmascarar el modus operandi realitzat per aquesta organització consistent en la introducció, des de Madrid, de paquets postals folrats en el seu interior amb metamfetamina (MDMA).\nFinalment, es va detenir l'intermediari de l'enviament, que esperava un paquet postal amb 160 grams de MDMA, així com al seu receptor final que s'encarregava de distribuir la droga, portant aquest últim en el moment de la seva detenció 1.140 euros en bitllets fraccionats, 80 grams de metamfetamina en pols i líquida disposada, així com una bàscula digital i altres elements per a la distribució de la substància.\nEls detinguts, en unió de les substàncies intervingudes, han estat posats a disposició del Jutjat en Funcions de Guàrdia de Las Palmas i del Jutjat d'Instrucció nº 2 de Madrid.


Eixarrancar-se al metro és, per a la CUP, una «microagressió masclista»\nCUP Terrassa ha publicat un vídeo a les xarxes denunciant la pràctica\ndivendres, 28 d’abril 2017 - 18:53h\n«Què és el 'Manspreading'? Per què volem afavorir noves masculinitats no hegemòniques? Construïm ciutats feministes». És una publicació de la CUP Terrassa a les xarxes socials i convida als homes a deixar de fer aquesta pràctica: eixarrancar-se al metro és, per als cupaires, una forma de «microagressió masclista». Creuen que aquesta actitud envaeix l'espai de les dones i que contribueix al creixement del que anomenen masclisme hegemònic.\nSegons el vídeo que publica la CUP a Twitter, és necessari combatre aquest tipus d'actituds masclistes, ja que el 'manspreading' és un acte quotidià que ocupa l'espai de les dones que podrien seure al seu costat al transport públic. Des de la formació d'esquerres s'organitzarà un cicle formatiu per fer visible que hi ha formes de masculinitat alternatives a les que s'assumeixen actualment.


EL NADAL ARRANCA AMB LA FIRA – L'Eliana TV\nEL NADAL ARRANCA AMB LA FIRA\nEL NADAL ARRANCA AMB LA…\nEls comerços del poble emplenen la plaça amb estands, activitats i un tren que recorre els carrers del municipi\nEl Nadal ja ha arribat a l’Eliana i ho ha fet amb un esdeveniment que ha emplenat la plaça del País Valencià d’estands de molt dels comerços de la nostra localitat que han volgut apropar al públic la seua oferta nadalenca, facilitant la tasca d’agafar idees per als regals que encarregaran al Pare Noel o als Reis Mags d’Orient.\nAixí, dissabte a les 11.00 del matí, s’inaugurava aquesta mostra amb la presència de membres de la corporació municipal, del president de l’Associació de Comerciants i també amb la presidenta de la Mancomunitat, Lola Celda, qui ha celebrat que es realitzara aquesta iniciativa.\nEnguany, a més, aquesta fira també ha comptat amb la presència de diverses bodegues de vi i cervesa que han acostat els seus productes en un espai engalanat per a l’ocasió amb un nou arbre que presidia la plaça.\nJa a la vesprada, ha estat un dels moments més esperats, i és que el Cor de la Unió Musical de l’Eliana va fer un recital de nadales com a previ de l’encesa de llums i la inauguració del Betlem, però primer es va entregar un detall a Pablo Catalá pel seu esforç i dedicació en fer d’aquest Betlem, una cosa única. Amb un conte enrere, les llums del Nadal ho han il·luminat tot i han fet que el nostre poble es veja ja immers en les festes nadalenques.\nAltra de les novetats que estan agradant molt a la gent és el ‘Tren del xicotet comerç’, gratuït, i on els assistents a la Fira han pogut fer una volteta pels establiments de la nostra localitat. Però encara hi quedaven moltes activitats per descobrir.\nDiumenge, el dia arrancava amb una desfilada de models, i és que la plaça es va convertir en passarel·la per acollir les novetats que diverses tendes de roba van mostrar als assistents. Roba juvenil, per a xiquets i xiquetes, tota una mostra de la moda que hi tenim al poble.\nDesprés, Lupita i Fideo van fer riure als menuts i no tan menuts explicant el Projecte Marsupio i el «BotiKit» de jocs que han preparat.\nTot un ventall de possibilitats que han fet de la plaça l’epicentre dels actes del cap de setmana, que des de la Regidoria de Comerç s’ha catalogat com un gran èxit. Unes paraules que també ha compartit el president de l’Associació de Comerciants Viu l’Eliana, Sergio Podscharly.\nPreviousPrevious post:CANTA’M UN POEMANextNext post:ENTREVISTA AMB ANDREU SOLER


A inici d´any, les persones majors de 65 anys de Vacarisses van rebre a casa el llibre <Petits Consells per a Grans Persones<, editat per la regidora de Gent Gran. Aquets inclou un seguit de recomanacions i propostes per tenir-les presents en el dia a dia.\nUn dels apartats <Festa la vida mes Fácil<, on es descriuen un seguit de productes de suport per facilitar-nos la higiene personal, per aplicar al dormitori i per cuan cuinem. I és que , a mesura que envellim, perdem agilitat.\nAquets consells, peró, no ván adreçats només a la gent gran per la seva pérdua d autonomía, sinó que podem ser d´utilitat a tothom per motius de salud ( una operació i un postoperatori complicat, secüeles derivades de la COVID -19, sobretot si ha ingressat a la UCI etc...) com a conseqúencia d ún accident (laboral, de cotxe, per una caiguda etc..)\nQUÉ SÓN ELS PRODUCTES DE SOPORT?\nSón utensilis i eines que ajuden a fer les activitats de la vida diária a les persones amb problemes d ´automia, a més de facilitarla tasca de quí en té cura, fent més cómoda i segura la seva atenció. Així, ajudem a relacionar-se amb l éntorn de la manera més adequada, sempre buscant autonomía i seguretat.\nInclouent productes tan coneguts com bastons, crosses, caminadors, agafadors per el bany, baranes per al llit, cadires de rodes, etc...i altres menys coneguts com grues per aixecar persones del llit, comunicacdors per qui tingui problems amb la parla, adaptadors del teclat de l ordinador, seients per la banyera, calçadors llargs, coberts amb el máneg més groixut, llit articulats i que s aixequen, cadires-orinals etc.Tots aquets productes es poden comprar a les ortopédies i convé rebre assessorament professional per saber quin necessitem i com s utilitza.\nHi han activitats que potser ja no podem fer com abans. per exemple, em canso en afeitarme o cuinant a causa dels problems respiratoris important, faig servir crossess i em costa vestirme, tinc tremolors i la sopa em cau de la cullera etc...\nA la banyera i han cadires giratories que permeten accedir-hi asseguts, aportant major seguretat.\nA la dutxa hi han cadires i taburets amb més o meyns suport depenent de les necesitats, fins i tots cadires de bany per acedir-hi directament amb rodes en els cassos en que no es pot caminar gens.\nAl bany en general, agafadors per banyeram dutxa i váter.\nTassa de váter amb alça amb varies mides per no ajupirse tant i algunes inclouen repos pels braços\nHigiene, pintes i raspalls amb els mánegs més llargs, més gruixuts i amb una lleugera corba per cuan costa pentinarse, espongues amb mánegs llargs, dispensadors de sabó per si et costa obrir els pots, etc...\nCAMVIA LA MANERA DE FER UNA ACTIVITAT COSTOSA\nHi han activitats que ja no podem fer com abans. L objectiu final és tenir la major autonomía per poder fer les activitats senda ajuda o intentar ferles d´una altre manera.\nDIARI DE VACARISSES FEBRER 2021


Una simpàtica anècdota de Companys a Reus | Reusdigital.cat diari de Reus. Notícies i actualitat del Camp de Tarragona\nUna simpàtica anècdota de Companys a Reus\n03 de Maig de 2018, per Antoni Zaragoza\nEl 2 de març del 1935, circulava per l'estació de Reus-Passeig Mata, el tren procedent de Madrid, en el qual viatjava cap a Barcelona el president de la Generalitat Lluís Companys. Els seguidors reusencs del president van voler aprofitar l'aturada tècnica del tren a Reus per donar-li la benvinguda i fer-li honors.\nSembla que Companys no va poder baixar del tren perquè estava una mica indisposat i un parell de nens hi van pujar per correspondre'l amb un ram de flors. El tren però, es va posar en marxa sobtadament amb els nens dalt, i els dos van compartir viatge amb el president de la Generalitat fins a Sant Vicent de Calders, on van poder baixar del tren. Més tard, els van poder tornar cap a Reus en un cotxe particular.\nAquests nens eren Pere Romagosa Pomerol i Júlia Rocavèrnia, els dos pertanyien a l'Esbart Dansaire de l'Orfeó Reusenc. El 1936, Lluís Companys va tornar a Reus de visita i va gaudir d'un àpat ofert per la ciutat, en què estaven presents Manuel Azaña, Francesc Macià, i Josep Tarradellas, entre d'altres.\nPosteriorment, el president honorat a l'estació va ser Josep Tarradellas, però, en aquest cas, sense produir-se cap incidència simpàtica. Reus sempre ha estat protagonista per coses curioses. Aquesta fou una anècdota plasmada a la premsa del moment i que avui reproduïm.\n1Notes sobre l'escultor Joan Roig i Solé (Reus, 1835 - Barcelona, 1918)\n2Carta oberta al delegat del govern, senyor Josep Enric Millo Rocher\n3A Lluís Maria Xirinacs\n4La fita del Reus Deportiu, l’any 1923\n5Reus en una crònica de Hemingway (abril de 1938)\nAnton Joan Carricondo 10 de Maig de 2018\nPotser cal ser educat i culte!\nAl Josep. P li escau, més que mai, deixar de ser anònim, invisible, i respectar les persones. Quan s'escriu només per tenir protagonisme més val anar a passejar i no molestar sense aportar quelcom. Has estudiat res i tens interès per llegir i consultar papers? Cal aportar dades i no insultar ningú. Això que fas, quin tipus de cultura aporta? Més val no esmenar-la!\nJOSEP. P 04 de Maig de 2018\nOoooohhhhh, !! quina noticia !!. Llástima del diners que es van gastar el pares del periodista per que estudies la carrera.\nJOSEP FERRANDO i ROVELLAT 04 de Maig de 2018\nEl pas del President Tarradellas per l'estació de Reus fou l'any 1977 i disposo, en el meu arxiu, d'una fotografia del meu pare, entre altres militants d'ERC, a l'andana de l'estació mentre esperaven l'arribada del tren procedent de Madrid.\nFerran 03 de Maig de 2018\nLa presència de Francesc Macià en un sopar l'any 1936 se m'acut impossible, atès que va morir el dia de Nadal de l'any 1933.


Retribucions: Es cobra el 100% de les retribucions, a càrrec del Departament, si es cotitza a MUFACE. Es cobra el 100% de retribucions, a càrrec de l'INSS, si es cotitza a la Seguretat Social (cal demanar als serveis territorials/Consorci d'Educació un certificat d'empresa per annexar-lo a la sol·licitud que s'ha de presentar a l'oficina de l'INSS). La prestació per maternitat/paternitat està exempta de tributar per IRPF.\nDavant del tancament de les Oficines de la Seguretat Social com a mesura de contenció del COVID19, l'INSS permet excepcionalment la presentació de sol·licituds de forma electrònica, sense necessitat de certificat electrònic o Cl@ve, a la pàgina de Presentació d'altres escrits, sol·licituds o comunicacions.\nRetribucions: es cobra el 100%. La prestació per maternitat/paternitat està exempta de tributar per IRPF.\nEl càlcul dels dies laborables del permís de lactància compactada s'ha de fer personalitzat i cas a cas, prenent com a referència els dies teòrics de prestació de serveis al centre per part del docent entre la seva incorporació després del permís de maternitat i, si s'escau altres permisos i/o vacances, i el compliment dels dotze mesos d'edat del fill o filla que dóna dret al permís. Per tant, en el càlcul s'han de tenir en compte els dies que el personal docent treballa i no s'han de comptabilitzar els dies que no treballa (festius, lliure disposició dels centres i vacances escolars de Nadal, Setmana Santa i juliol, etc.). El total de dies s'ha de dividir per la jornada diària (7,5 hores -però podria ser una altra-) i arrodonir a l'alça.\nDarrera modificació: 25/05/2020 21:34


Històries quasi oblidades dels barris Sol i Vista i Pelai | Reusdigital.cat diari de Reus. Notícies i actualitat del Camp de Tarragona\nLa reivindicació i diferents iniciatives socials han estat motor d’aquesta àrea de Reus\n03 de Gener de 2019, per Isabel Martínez\nGaleria d'imatges de Sol i Vista\nMalgrat haver-se plantejat fa gairebé una dècada enrere dins de la llei de barris, Immaculada i Sol i Vista es troben enmig del desenvolupament de les accions aprovades solemnement el 2009. Unes actuacions municipals pendents de la segona fase al barri Sol i Vista, on el passat mes de juliol es va posar en marxa la remodelació viària corresponent als carrers d'Entença, de l'Almirall Requesens i a trams de Roger Llúria i de Nelson Mandela. Una reforma que properament viurà una segona etapa i que fa uns dies van visitar l’alcalde i el regidor d’Urbanisme.\nEn el marc de la Casa d’Oficis, Mas Carandell va acollir recentment un documental sobre la història del barri Immaculada, on es donava veu als veïns i a altres testimonis de la ciutat. Geogràficament més proper a l’urbanització Pelai, Sol i Vista pot presumir, enguany, de mig segle des de la creació de la seva associació de veïns, el 1968, la primera creada a Reus sota el franquisme gràcies a l’assessorament del desaparegut advocat Ramon Marcer. Una entitat que ha estat essencial pel desenvolupament d’una zona que va tenir un creixement urbanístic espontani molt vinculat a l’arribada d’emigrants a la ciutat en els seus orígens. Malgrat trobar-se ben a prop, la idiosincràsia de Pelai i Sol i Vista és diferent.\nEn primer lloc, perquè les parcel·les de la primera de les urbanitzacions es van començar a vendre ja cap a el 1946 i, a parer d’un article de 1971 publicat a la revista del Centre de Lectura, amb un sentit “més individualista i més tancat que els de Sol i Vista”. De fet, no va ser fins el 1958 que Sol i Vista va començar a poblar-se amb un desordre similar al de barris com Bonavista i amb una població que esdevindria més jove que la de Pelai. D’acord amb la descripció de l’esmentat article, la construcció de Sol i Vista és més “amuntegada, aprofitant al màxim el terreny” i normalment construint cases “d’una sola planta, sense jardí”, un component que sí és present a Pelai.\nPelai, unit i alhora distant de Sol i Vista\nTres anys abans de l’inici de la població del barri Sol i Vista, Pelai ja constava com a barri no autoritzat pel consistori reusenc per no reunir les condicions mínimes d’urbanització tot i que 11 anys després, el 1966, una memòria de l’arquitecte municipal va constatar que la construcció havia progressat al seu aire tot i les advertències de l’administració. Un any després, el consistori va instar la Brigada Municipal a clausurar el pou “per no tenir cap utilitat”.\nSegons va recordar l’aleshores líder veïnal Amèlia Besora el 1999 en el llibre ‘20 dones parlen del segle XX’ als inicis de la urbanització “no hi havia carrers fets, quan plovia tot era fang. No hi havia llum i vam estar uns anys una mica….bé que no estaves a gust”. El 1967, els propietaris de Pelai eren 130 i tot acabar-se les obres del clavegueram el 1969 no es van poder construir les vorades per unes despeses extra.\n“Era tot terra, clots per tot arreu i un pou que es va fer la mateixa gent que van pagar i anaven a treure aigua per fer les cases” descriu Jaume Fernández sobre l’entorn del barri Sol i Vista. Com a altres zones perifèriques de la ciutat, l’autoconstrucció era el mètode habitual amb el condicionant que una parcel·la es comprava entre ”quatre i allí es feien quatre vivendes i s’aprofitava tot”. Al barri Sol i Vista, l’aigua va arribar a les cases el 1968 i el veïnat va tenir llum des de 1960. Mentre que a la urbanització Pelai els veïns tenien procedència diversa (Almeria, Càceres, Múrcia i Granada) però en part també catalana, a Sol i Vista pràcticament la majoria procedia de Garrovillas (Càceres), així com d’altres pobles extremenys i andalusos.\nAquest vincle va representar que un autobús unís regularment la ciutat de Reus amb Extremadura partint d’aquesta zona fins, almenys, la dècada dels 80.\nLes lluites oblidades d’un barri reivindicatiu\nDestinat des de 1967 a la parròquia de la zona com a capellà juntament amb altres companys, Jaume Fernández va contactar un any després de la seva arribada amb la mítica professora i lluitadora antifranquista Isabel Llácer, qui va posar-lo en connexió amb un treballador de la central Vandellòs I, l’encofrador Manolo Martínez. “La primera setmana ja ens vam posar a tenir accions diferents” explica Fernández qui, a partir d’aquest contacte inicial, va incorporar- se a un grup on també participaven Celestí Martí, Ramon Ferré, i posteriorment Josep Colomé i Ramon Llop.\nFernández també recorda que hi va haver “alguna reunió” amb Xavier Amorós i assenyala que el grup tenia participació de dos veïns del barri Sol i Vista: l’Esteban Sánchez i l’Eladio Osma, conegut sota el renom d’El Sordo. De militància comunista a la seva Garrovillas natal, Fernández apunta que Sánchez “havia tingut represàlies al seu poble” abans d’emigrar. “Vam conèixer al Jaume Fernández que encara anava en sotana” descriu l’aleshores militant del PSUC, Teresa Escoda, un contacte que els va facilitar “reunions amb una cèl·lula de proxinos o troskos” recorda. “Una mica irresponsables sí que potser ho érem” valora avui, mentre explica que aquesta cèl·lula tenia unes vietnamites “amagades a la Boca de la Mina”.\nSegons el periodista Josep M. Martí, la primera activitat pública del sindicat CCOO va ser al barri arran dels fets de Granada durant els anys 70.\nL’escola i l’esplai\nSi un equipament defineix avui en dia el barri és l’escola sota el nom de la coneguda pedagoga reusenca Cèlia Artiga des del 1981. Amb una capacitat de 80 places, el curs 1967/ 1968 es va inaugurar ja una escola a Sol i Vista construïda amb l’ajuda de l’ajuntament (el 50%) i posant la resta entre particulars i Càritas. Gràcies a l’acció de Fernández i altres companys capellans, es va construir també una escola del Patronat a Pelai que en un parell d’anys es va unificar amb la de Sol i Vista.\nAquesta escola va comptar amb un donatiu mensual de 6000 pessetes que sortien de la butxaca de persones com Fernández, que treballava en una sedera, i del seu company de vocació, Ramon Pedro, qui també acabaria deixant els hàbits. Com a moltes altres zones d’arribada de nouvinguts, un dels reptes més ambiciosos d’aquells anys era revertir l’alt nivell d’analfabetisme especialment entre la població adulta i els que deixaven molt joves els estudis per iniciar-se en el món del treball.\n“Tothom era paleta i volien aprendre a calcular” explica Fernández, qui narra que es van fer accions per formar aquestes persones, per exemple, a espais cedits pel Pere Mata. “Cal dir que la major part d’aquesta joventut no ha arribat a saber escriure correctament, en castellà, ni el seu nom, ni la data de naixença i que, entre els que ja són majors d’edat l’analfabetisme és freqüent”, descrivia aquella població en l’article 'El creixement de Reus en clarorbscur' Celestí Martí el 1969 a la Revista del Centre de Lectura.\nEn el text, el lluitador antifranquista també va lloar “l’esforç popular” de l’escola nocturna, tot just posada en marxa i animava a seguir l’exemple a “altres barriades que es troben en circumstàncies similars”. “Sortir de casa i no anar al carrer sinó anar a un lloc és d’aquelles coses que de veritat estic content” reviu Fernández al respecte de la iniciativa de l’esplai que es va allargar almenys un quart de segle a partir de 1967 quan en dos torns (nens i nenes) es va anar a Capafonts.\nUna oferta sorprenent per una època en què els infants tenien encara una educació segregada per sexes i no compartien espais de lleure freqüentment. Contràriament al que era habitual, les colònies ja van ser compartides des de 1969. Gràcies a l’impuls de Fernández i al de persones com Enric Valls, el primer any hi van acudir 36 infants no només dels barris Sol i Vista i Pelai de Reus sinó també de les parcel·les Tuset de Tarragona i amb l’assistència de vuit monitors.\nSegons una publicació que es va editar el 1992 sobre la matèria, els participants anaven “sovint al riu a banyar-se, gairebé cada dia, era una experiència nova, la majoria de participants no tenien dutxes ni inclús aigua corrent a les cases” i els impulsors van anar “casa per casa convencent els pares de la importància de passar uns dies en contacte amb la natura”. Entre les persones que van realitzar aquesta tasca, Fernández recorda Paquita Gomis i Rosita Llop.\nLa pau, la masia, la llibertat, ‘El llibre de la Selva’ o ‘El Petit Príncep’, els contes, la ruta del romànic o els deus de l’Olimp... Són alguns dels temes que els infants d’aleshores van treballar en aquelles trobades estiuenques en què l’escenari canviava durant uns dies per als participants. Un escenari, avui, molt diferent del que van viure els primers veïns però que guarda l’essència del seu passat i, de ben segur, mil i una història que la ciutat, present i alhora llunyana, desconeix.\nAntonio Bonet Rius 03 de Gener de 2019\nJo em vaig criar al Barri Pelai. El meu pare l'Antoni Bonet va ser uns dels primers que cada festiu junt amb ma mare, Pilar, poc a poc aixecaven la caseta on jo vaig nèixer el 1955. Van ser els millors anys de la meva vida. Els dias de festa s´ omplia de xivarri dels nens i nenes corrent pels camps mentre els pares treballaven a les seves parceletes. Hi havia una munió entre tots els veïns exemplar, nosaltres erem catalans, però tal con diu l'article ni havia de tot arreu andalusos, extremenys, castellans i tots erem un sol. Temps bonics.


Art De Viure - Contaminació electromagnètica\nLARQUITECTURA SALUDABLE (IV)\nDos-cents anys després de la revolució industrial al nostre entorn i de més de cent anys de l’expansió i de la normalització del consum de l’electricitat podem parlar de l’energia amb més coneixement. Apreciant tots els avantatges enormes i la importància en el desenvolupament humà dels darrers anys, s’ha de reconèixer que la producció, la transformació i el transport creixents, per diversos mitjans, han comportat l’aparició de l’increment de la contaminació artificial que hi va associada.\nTabacalera Andorrana SA\nva realitzar l’any 1902 el primer aprofitament hidroelèctric a Andorra la Vella, prenent l’aigua del Valira del Nord a La Massana. El 24 d’octubre del 1909 l’oferia a tots els Comuns i al 1928 el Dr. Viladot comprava la secció elèctrica de la Tabacalera constituint Electricitat Andorrana SA. El 1920 es va crear la Societat Nord-Andorra SA.\nEl 9 d’octubre de 1903 s’havia constituït la Mútua Elèctrica de Sant Julià de Lòria, a la qual el Comú concedia el 4 de febrer del 1914 la concessió del subministrament a tota la parròquia. Quan el 27 de març de 1929 el Consell General atorgà la concessió de Fhasa amb una capacitat de producció de 35.000 CV, EASA tenia 110 CV, la Mútua Elèctrica de Sant Julià de Lòria tenia 30 CV, la Unió Elèctrica d’Encamp tenia 40 CV i casa Hostet a Soldeu altres 40 CV (Giral, 2009). El consum d’electricitat a Andorra ha passat d’1 megawatt/hora (1.000 kilowatts/hora) l’any 1935 (Vehils, 2005) a 600.129 megawatts/hora el 2008. (Moles/Cereza 2009).\nAquests tòxics són de tipus biològic (bacteris, fongs, virus, insectes...), químic (substàncies dins del menjar, dels productes de neteja, cosmètics, materials de construcció, teixits, joguines, tabacs...) i físic (radiacions elèctriques, magnètiques, d’ones electromagnètiques...). I es troben presents a les nostres vides, quotidianament. La majoria no els veiem, no els sentim, no els olorem, no els degustem, no els percebem amb el tacte, però hi són.\nCom diu molt bé Elisabet Silvestre en el seu llibre “Vivir sin tóxicos”, viure sense tòxics és una premissa bàsica per a disfrutar plenament la vida.\nLes fonts de contaminació electromagnètica artificial que comporten toxicitat a nivell de camps elèctrics i magnètics alterns de baixa freqüència (fins a 50 Hz) i a l’exterior són: les línies de distribució elèctrica de baixa, mitjana i alta tensió (aèries o enterrades), els centres de transformació, les estacions transformadores prop o dins dels edificis, les caixes d’ascensor i de comptadors i les caixes d’instal·lació elèctrica o d’equips elèctrics i electrònics dels veïns. A l’interior d’un habitatge són: el cablejat elèctric, els diversos electrodomèstics com la nevera, la rentadora, el microones, l’assecador de cabell, la màquina d’afaitar, l’equip de música, els reproductors d’imatges, la televisió, l’ordinador, el radiodespertador, les bombetes, els llits elèctrics, el transformador dels intercomunicadors dels bebès, les bombetes de baix consum, les alarmes, els carregadors de mòbils, els aparells elèctrics, etcètera...\nA nivell de camps electromagnètics d’alta freqüència, que són els que han augmentat més els darrers anys, les fonts de contaminació a l’exterior són: les estacions base de telefonia mòbil i de telecomunicacions o radars, la radiació del telèfon sense fils o Wi-Fi dels veïns, els comptadors elèctrics digitals, etc... I a l’interior els mòbils, els telèfons sense fil, el router Wi-Fi, les consoles sense fil, els intercomunicadors de bebès, etcètera...\nAquesta exposició, habitual avui, als camps elèctrics i magnètics de baixa freqüència i electromagnètics d’alta freqüència ha fet aparèixer fruit d’aquesta contaminació símptomes associats a la malaltia dita de l’electrosensibilitat (EHS) i fins i tot d’electrohipersensibilitat entenent com a tal una pèrdua de la tolerància de l’organisme a l’exposició a aquestes radiacions artificials. Són moltes les hores que passem dins dels edificis, comparativament amb els nostres avantpassats.\nSegons l’OMS, avui n’estaria afectada entre un 1 i un 3% de la població. A Europa entre el 3 i el 5% de la població. A Suècia el 2004 es reconeixia un 9% de la població. I a Àustria el 2003 el 13,3%. (Silvestre, 2014).\nEls símptomes coneguts que manifesta l’electrosensibilitat són mal de cap, malestar general, canvis d’humor, irritabilitat, vertigen, visió borrosa, cansament, nàusees, problemes pulmonars, dolors musculars, acúfens, depressió, alteracions de pell i picors, infeccions recurrents, estrès, desorientació, problemes de memòria, disfuncions cognitives, trastorns del son i insomni, suors nocturnes, disminució de la libido, mans i peus freds, cames inquietes i parestèsies, picor al ulls, taquicàrdies, agregació hematies i debilitat del sistema immunològic.\nTal i com ja descrivien el 1993 els doctors en medicina Suzanne i Pierre Déoux, la matèria es compon d’un nombre gairebé igual de partícules carregades positivament o negativa. La matèria és aparentment neutra. Si les càrregues positives i negatives són separades en unes distàncies, es crea un camp elèctric. Un corrent elèctric és un desplaçament d’un conjunt de partícules carregades que produeix secundàriament un camp magnètic que li és perpendicular. El camp elèctric es mesura per volts/metre, el camp magnètic en ampers/metre o nanosteles i el seu producte, o potència de radiació, en W/m².\nAquestes radiacions es propaguen en una longitud d’ona i una freqüència en forma d’ona electromagnètica i amb la velocitat de la llum. El camp elèctric i el camp magnètic es propaguen simultàniament, en l’espai o dins d’un conductor, vibren en fase, perpendicularment entre ells i en la direcció de la propagació. La longitud és la distància entre els punts iguals corresponents a l’ona i la freqüència són el nombre d’ones que passen per un punt donat en un segon. La unitat és l’Hertz. Aquests dos darrers paràmetres són independents i inversament proporcionals.\nÉs a dir, a ones curtes corresponen freqüències elevades i a la inversa. Quan una ona es troba un obstacle, una part d’ella és absorbida i l’altra reflectida.\nEl corrent continu té una freqüència nul·la i s’usa per a bateries, piles i corrents industrials.\nL’espectre de les ones electromagnètiques va des d’1 a 4.000 Hz per a les extremadament baixes que s’usen per a fins militars i terapèutics (inferiors a 30 Hz).\nLes microones van des de 300 x 103 Hz als 500 x 106 Hz són hiperfreqüències radioelèctriques i serveixen per a la radiodifusió, telefonia mòbil, DECT, wi-fi, telecomunicacions, televisió, transmissions espacials i orbitals, radars civils i militars, forns domèstics i industrials, usos mèdics, etc ...\nEls infrarojos va del 500 x 106 Hz als 1014 Hz i serveixen per a les làmpades, forns, calefacció, usos mèdics, detecció a les fosques i làsers d’infrarojos.\nLa llum visible va dels 1014 Hz als 1015 Hz i s’usa en il·luminació i làsers.\nLa radiació ultraviolada va del 1015 Hz als 1018 Hz i s’usa per a fins mèdics, científics, tubs de fluorescència i usos industrials.\nTotes aquestes radiacions tenen efectes atèrmics, sense calor. Des de les microones fins als raigs gamma tenen a més efectes tèrmics, i des dels ultraviolats fins als còsmics tenen efecte ionitzant, és a dir l’energia dels seus protons és prou important com per a poder arrancar un o diversos electrons als àtoms de les molècules creant ions portadors de càrrega elèctrica.


Pilar Morral García: El sintagma “tenir cura” - Social.cat\nEl sintagma “tenir cura”\nEl concepte tenir cura, dedicació o atenció vers l’altre, ens connecta no només amb una atenció sanitària sinó també amb una implicació social multidisciplinària en sentit ampli. Des de la prevenció fins a la intervenció, defugint de l’assistencialisme paternalista que pot produir graus de dependència relacional, ens decantem vers tot el contrari, el foment d’una intervenció capacitadora, participativa i reconeixedora de la pròpia autonomia.\nEn la cura no només hi ha un reconeixement de l’altre sinó també un reconeixement d’un mateix, de les pròpies necessitats de ser atès o cuidat, de ser escoltat, de mantenir vincles relacionals amb els altres, d’aprenentatge continu i de ser mirat. De la introspecció a la identificació de situacions de vulnerabilitat i necessitats en els diferents àmbits com la desigualtat social o el risc d’exclusió, en les diferents etapes del cicle vital de totes les persones i els condicionants. Tenir cura doncs, ajuda a redescobrir les possibilitats pròpies i les de l’altre. Tenir cura demana una homeòstasi recíproca i una inversió quan es tracta de rebre ajuda o ser cuidat el cuidador.\nLa pedagogia de l’atenció o cura ens connecta amb la presa de consciència, l’apropament emocional, el llenguatge dels conceptes i pensaments, la comunicació en valors i el diàleg comprensiu que pren en consideració les individualitats. Aquestes individualitats es poden considerar també interdependents en el sentit positiu i en interacció amb el seu context familiar, de temps lliure i d’experiències comunitàries, en un aprenentatge mutu i en una socialització necessària. En aquesta responsabilitat vers l’altre i el reconeixement de l’autonomia de l’altre, entraria l’ètica de la cura. Les organitzacions i administracions, en tenir cura dels treballadors, els transmet confiança, i els permet un desenvolupament motivat, positiu i creatiu.\nL’acció i procés de tenir cura, reclama recursos que es moguin en equilibri entre les necessitats d’atenció i l’existència de resposta o recurs adient. L’adequació de la resposta a vegades demana cercar reflexions i noves mirades a la burocratització poc flexible. Alguns dels recursos existents poden ser la intervenció socioeducativa de suport al foment de l’autonomia dels nuclis familiars; recursos materials o econòmics en situacions de necessitats bàsiques; espais de diàleg, de recursos formatius i de supervisió en l’acompanyament professional.\nTambé en les situacions de confinament, i segons enquestes realitzades a les famílies amb infants, s’ha detectat la feminització de la cura en els diferents àmbits com l’acompanyament als infants en els aspectes emocionals i escolars (Xavier Bonal 2020). Incorporant la visió integral i ancorant més el reconeixement d’un mateix i de l’altre en tenir cura, en cuidar-nos i ser cuidats per poder continuar tenint cura dels altres, us animem a aprofundir sobre aquest i altres continguts des de les perspectives pluridisciplinàries.\n(Les disciplines de la pedagogia, l’educació social, el treball social i la psicologia tractaran aquesta temàtica en el IV Congrés de Serveis Socials Bàsics i Especialitzats que se celebrarà el 16 i 17 de setembre de 2021 (https://cssb.cat/), concretament en el 4t EIX: Sistemes generadors d’autonomia/dependència. Ètica de la cura. Dins del lema: Dependències al llarg del cicle vital. Enfortiment i autonomia)