Les rebaixes creen polèmica a Sallent però els comerciants són positius | Ona Bages\nInici Notícies Les rebaixes creen polèmica a Sallent però els comerciants són positius\nDesprés d’uns dies de descomptes en diversos establiments del poble, dijous 7 de gener és el dia que el comerç català considera com a “oficial” d’inici de la campanya de rebaixes d’hivern. L’explicació dels descomptes avançats es troba en la suspensió, per part del Tribunal Constitucional, de la llei de comerç catalana. Això permet que, qui vulgui, s’adapti a la llei espanyola que permet iniciar-les el 2 de gener.\nJosep Puig, president del Comerç Associat de Sallent, ens ho explica:\nLa Laura Martínez, propietària de l’Okapi, coincideix que els descomptes avançats fan mal, però explica que és difícil negar una rebaixa una clienta “de tota la vida” quan els comerços veïns n’estan oferint. També explica que a un poble “s’ha de mirar més pel client” i ser conscient de la seva realitat. A més, posa sobre la taula un altre concepte: “les rebaixes s’estan descafeïnant” i “la gent vol ser enganyada”.\nA part, les rebaixes han començat amb descomptes entre el 20 i el 70%, segons el cas, sobretot en el sector de la moda i el calçat. Joan Martí, de la botiga Esports Martí, ens explica el seu cas:\nTot i els grans descomptes, hi ha comerços sallentins més optimistes que d’altres. Joan Martí és un dels positius:\nA Catalunya es preveu un increment de les vendes entre un 3 i un 5%, i els càlculs que fa la Confederació de Comerç de Catalunya (CCC) avancen que la despesa mitjana per persona se situarà entre els 90 i els 100 euros.


Inici > Presentació > Descripció i característiques > Descripció i característiques\nLa presència de la tecnologia digital en la indústria televisiva i audiovisual és un fet manifest i d’importància creixent. La posada en marxa de la TDT a Espanya, així com en l’entorn dels mitjans audiovisuals, el multimèdia i els nous formats de continguts, ho confirma.\nPer a donar una resposta adequada al nou entorn, la Universitat de València, en col·laboració empresarial amb diverses cadenes d'àmbit autonòmic i estatal, posa en marxa el Màster Oficial en Continguts i Formats Audiovisuals.\nLa formació que oferix capacita als futurs professionals del sector en :\nCreació i disseny de projectes: guionistes i dissenyadors de nous projectes audiovisuals.\nProducció, realització i difusió de projectes lineals y/o interactius: gestors i directors de continguts, productors de televisió digital i multimèdia, realitzadors de nous formats digitals, programadors de continguts audiovisuals per a la multidifusión.\nEstudis de mercat i anàlisi de consum de les indústries mediàtiques: experts d'anàlisi de consum mediàtic.


L'extresorer de Castellgalí s'hauria embutxacat 404.000 euros des del 2011 - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nL'extresorer de Castellgalí s'hauria embutxacat 404.000 euros des del 2011\nCDC desvela el resultat de l'auditoria encarregada per conèixer l'abast de les irregularitats als comptes municipals i ERC demana depurar responsabilitats\nL´Ajuntament de Castellgalí denunciarà l´extresorer\n404.724 euros. Aquesta és la quantitat de diners que l'extresorer de l'Ajuntament de Castellgalí s'hauria transferit dels comptes municipals als seus particulars entre l'any 2011 i aquest 2015, segons revela l'auditoria encarregada per l'equip de govern i que ha fet pública el grup local de Convergència, aquest dimarts.\nSegons va explicar a aquest diari l'alcalde de Castelgalí, Cristòfol Gimeno, el funcionari hauria dut a terme moviments bancaris cap als seus comptes de forma reiterada. El valor de cada transferència solia oscil·lar, de mitjana, entre els 1.000 i els 2.000 euros.\nL'acusat feia 32 anys que era funcionari de l'Ajuntament de Castellgalí i l'any 2011 va ser ascendit a tresorer municipal. Les transferències irregulars van ser realitzades presumptament des de llavors i fins en l'actualitat. El mes de juliol passat, quan l'interventor municipal va descobrir els fets, el tresorer va ser cessat, en un acord de ple que van votar per unanimitat tots els grups municipals. L'alcalde Gimeno ha assegurat a Regió7 que l'Ajuntament defensarà en aquest procés "els interessos del municipi" amb l'objectiu de recuperar les presumptes quantitats sostretes.\nL'Ajuntament va encarregar una auditori per conèixer l'abast de les irregularitats presumptament comeses per l'extresorer. Aquest dimarts n'ha presentat els resultats a CDC, que els ha difós en un comunicat, en el qual carreguen contra l'executiu de Gimeno. En el text, els convergents expliquen que demanaran «responsabilitats polítiques a l´equip de govern dels últims anys» i afegeix que «en els propers dies valorarà quines i a qui demanarà aquestes responsabilitats».\nCDC també «lamenta» la situació que s´ha produït i assenyala que estan «disposats a col·laborar amb l´actual equip de govern, però aquesta col·laboració no pot obviar la manca de control que ha existit en la gestió econòmica del consistori aquests darrers exercicis per part del govern municipal».\nERC demana que s'arribi al fons de la qüestió\nPer la seva banda, el grup municipal d'ERC ha demanat a la fiscalia que investigui fins al final les presumptes irregularitats i depuri totes les responsabilitats jurídiques sobre aquest cas. Els republicans demanen que es determini com es van poder produir les transferències només amb la signatura del tresorer quan, per normativa, caldria l'autorització expressa d'altres funcionaris. Al mateix temps, també demanen responsabilitats polítiques de l'alcalde i del regidor d'Hisenda.


Dues doctorands demanden la UdL per no ampliar-los el contracte a un quart any per poder acabar les seves tesis\nDues investigadores a qui al novembre va finalitzar el contracte predoctoral de la Universitat de Lleida han presentat una demanda laboral contra la UdL per acomiadament improcedent. Denuncien la negativa de la universitat lleidatana a ampliar-los fins a un quart any els contractes per poder finalitzar les seves tesis, possibilitat prevista en el Reial Decret 103/2019 amb què es va aprovar l'Estatut del Personal Investigador en Formació (EPIF). Són 2 dels 21 doctorands als quals se'ls va acabar el contracte predoctoral de la Universitat de Lleida el 15 de novembre passat, després d'haver esgotat el tercer any pel qual havien estat contractats malgrat no haver finalitzat les respectives tesis. Una desena de persones, convocades per Doctorands en Lluita UdL i la CGT, s'han concentrat aquest dilluns davant dels serveis territorials de Treball a Lleida per donar-los suport.\nCal recordar que la Universitat de Lleida va acordar aplicar al personal contractat predoctoral l'increment retributiu previst al Reial Decret 103/2019, que estableix per al personal contractat predoctoral una retribució bruta anual mínima de 16.127,59 euros els dos primers anys de contracte. La universitat lleidatana va acordar assumir aquesta despesa, que ascendeix a 201.600 euros anuals, a càrrec del propi pressupost. Pel que fa a l'ampliació dels contractes dels doctorands de tres a quatre anys, la UdL resta a l'espera de la decisió que acabi prenent la Generalitat per al conjunt de les universitats catalanes en relació amb aquesta qüestió.\nTot i això, segons Fons, la direcció de la UdL és conscient d'aquesta reivindicació dels doctorands d'ampliar-lo a quatre anys, prevista en la regulació aprovada pel Ministeri de Ciència, Innovació i Universitats per "aquells casos en què fos possible ampliar el contracte a un quart any".


La Biblioteca de Hartfield: Victoria (Temporada 1)\nPer fi torno a tenir temps d'anar veient algunes sèries de televisió, costum que havia perdut totalment en els darrers anys. En aquest renaixement personal, Victoria, de la cadena britànica ITV, és una de les que tenia més ganes de seguir. Una història d'època, amb personatges històrics, i un amor emblemàtic són ingredients iressistibles per mi. Ara, vist el resultat, potser no sigui una obra mestra (ni molt menys), però sí que he de reconèixer que és una sèrie addictiva, ben feta i molt agradable de veure. I que, com sol passar amb aquestes temporades tan breus que tenen les sèries britàniques (vuit capítols), et deixa amb ganes d'encara més.\nLa producció se centra en l'inici del regnat de la reina Victòria, que va governar al Regne Unit durant gran part del segle XIX. La sèrie arrenca amb la mort del seu oncle i la segueix durant els seus primers anys al tro, primer en solitud (aspecte que cobreix la meitat de la temporada) i, després, ja casada amb el seu cosí Albert, en un dels matrimonis més famosos de la història britànica. És una sèrie amable, que cuida l'ambientació però tampoc amb un gran dispendi de mitjans, ben interpretada i que en certa forma resulta addictiva per l'encant dels seus personatges.\nEl principal problema, però, que se li pot retreure a Victoria, és que és una sèrie que deixa molt de banda tot l'aspecte polític per centrar-se en altres aspectes: la immaduresa de la jove Victòria, la seva relació amb el primer ministre Lord Melboure i, sobretot, els aspectes romàntics, molt especialment a partir que apareix el príncep Albert, a l'equador de la temporada. Ho dic tenint en compte que l'experiència espanyola de Isabel, i molt especialment la primera temporada de la producció de TVE, demostra que els aspectes polítics poden ser tractats i resultar molt interessants per l'espectador sense necessitat de decorar-ho amb històries romàntiques. És una llàstima que toquin de puntetes aquests aspectes, ja que el regnat de Victòria va coincidir amb tota una sèrie de canvis socials i econòmics molt interessants a la Gran Bretanya, i que esperem que la segona temporada (prevista per la propera tardor) sí s'animi a tractar en més profunditat.\nUn cop acabada la primera temporada, queda una certa sensació que la producció es podria gairebé dividir en dues sèries diferents, sense que et quedi gaire clar quina és la que volien fer de veritat. I, encara més aquesta estranya divisió encaixa totalment amb una estratègia comercial. Victoria es va emetre la passada tardor coincidint en horari amb la gran sèrie d'època de la BBC, Poldark, però la coincidència tan sols es va produir a partir del quart capítol de Victoria. Per tant, apostaria que jutament per això Victoria endarrereix l'aparició d'Albert fins aquest capítol clau (acabant l'anterior en tot un cliffhanger per assegurar-se que els telespectadors no canvïin a la BBC la setmana següent) i, a partir d'aquest moment, sembla que ens explica la història que de veritat volia explicar: la de la història d'amor de Victoria i Albert.\nI què passa fins llavors? La trama en aquesta primera part se centra en la relació de la jove reina amb el seu primer ministre, Lord Melbourne, en què els guionistes afegeixen una mica de sal a l'assumpte i hi inventen una història d'amor platònic entre tots dos. Un escenari que molt probablement no va ser cert, ja que la reina Victòria va escriure uns diaris força francs on no hi ha cap menció a aquest fet, però que, si permetem la llicència als creadors, funciona. Aquesta és la part en què més sentim a parlar de política, però sense mai arribar a aprofundir-hi. I funciona tan bé que el problema amb què s'han topat és que molts telespectadors al final van acabar preferint Lord Melbourne al príncep Albert i, per tant, van estar condemants a sentir-se frustrats quan, com és obvi, qui s'emporta la dama és el segon.\nJo, potser perquè sóc una romàntica empedernida (i crec que amb l'edat me'n torno més), no sóc de les que es va sentir així. Des de la primera escena m'enamora el príncep Albert i és la part de la sèrie que més vaig disfrutar. Ara, reconec que va ser un gaudi purament sensorial i de mer entreteniment, i que potser la sèrie perd substància a partir d'aquest moment. Però crec que la capacitat de l'actor que fa d'Albert (Tom Hughes) per ser l'única persona al món que considero capaç de fer un accent alemany sexy, ho compensa.\nAl mateix temps, però, els creadors sembla que no acaben de confiar en ser capaços d'omplir la sèrie sols amb la història dels monarques i el seu cercle pròxim (de nou he de recordar que l'experiència d'Isabel els demostra que sí que es pot fer), i van intercal·lant la història amb les vivències dels criats del palau reial. I no és que estigui mal feta o mal interpretada aquesta part, però és absolutament prescindible. Tant, que gairebé l'havia oblidada completament.\nLa història de Lord Melbourne no és, tampoc, l'única llicència històrica que es pren la producció. La sèrie posa en la pell de Victòria a Jenna Coleman, actriu molt famosa pel seu paper a Doctor Who i una de les millors parts d'aquella Death Comes to Pemberley que va fer la BBC fa tres anys. Converteix així la que va ser una reina lletja i força maldestre en una jove ben maca i elegant ( i Jenna Coleman ho fa de meravella). També ens passem tot un capítol subratllant com Victòria i Albert s'odien (potser el millor capítol de tots), quan, de fet, s'havien agradat des del primer cop que s'havien conegut de ben joves. I el príncep Albert, aquí ens apareix convertit en tot l'epítet del romanticisme alemany, demostració davant de la qual tota dona faria el que fa la reina: caure rendida als seus peus. No sé perquè, i per molt que disfruti de cada cop que el príncep es rasga les seves vestimentes per impressionar la seva dama, però em costa d'imaginar que un príncep complís tan clarament el decàleg del romàntic. Però, tot i així, són de les millors escenes de la sèrie.\nPerò tot sigui per la tensió, per fer més agradable la història. Si el producte funciona i és capaç de crear-me curiositat pels personatges reals que els inspiren, ho puc acceptar. I amb Victoria ho aconsegueixen i m'ho passo bé. Perquè arriba un moment en la vida que no vull seure davant de la TV a enfrontar-me a productes intel·lectuals, sinó simplement davant de productes que tampoc insultin la meva intel·ligència. Això sí, potser seria hora que aquest tipus de sèries incorporessin un advertiment sobre com la trama no està més que inspirada, i a estones amb moltes llibertats, en la història real. I ho dic no pensant tant en aquesta Victoria (que en el global, és bastant fidel als fets històrics), sinó sobretot en sèries com els Médici que són tota una demostració del domini de la imaginació sobre la història. Però això és una història per un altre dia.


Śpiący Rycerz Zakopane Polònia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Atenció al Client\nŚpiący RycerzApartamentDroga Do Daniela 10B, Krupowki, Zakopane, Polònia - Veure al mapaExcepcional9,2Basada en193comentarisŚpiący RycerzVeure més fotosVeure més fotosbalcó/terrassaVeure més fotos9,2 Excepcional valoració dels hostesVeure tots els comentaris"Slavic was a very nice and helpful host, the apartment was i..."NoaliIsraelBanyVeure més fotosExcel·lent ubicació 9,3Veure el mapaVeure totes les 50 fotos9,3Ubicació\nOpcions d'habitacióVeure les fotosApartament d'una Habitació (2 Adults) (One-Be...33 m2banyera1 llit extragran súper i 1 ...Fixa les dates per veure preusVeure les fotosApartament 2 Habitacions Estàndard (5 Adults)...84 m2banyera3 llits individuals i 1 lli...Fixa les dates per veure preusVeure les fotosApartament d'Una Habitació (3 Adults) (One-Be...35 m2plat de dutxa1 llit extragran súper i 1 ...Fixa les dates per veure preusVeure les fotosApartament d'una Habitació (4 Adults) (One-Be...45 m2balcó/terrassa1 llit doble i 1 sofà llitFixa les dates per veure preus\nSobre l'allotjamentDescripcióSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Zakopane, no busqui més enllà de Śpiący Rycerz. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Els visitants d'aquest hotel, poden gaudir d'anar a les atraccions més importants de la ciutat: Museu Karol Szymanowski, Krupowki, Museu Tatra. Amb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Śpiący Rycerz és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Instal.lacions per a minusvàl.lids, transport hotel/aeroport, habitació familiar, instal.lacions de barbacoa, servei de llançadora són només algunes de les comoditats que fan que Śpiący Rycerz sigui diferent dels altres hotels de la ciutat. A més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara calefacció, balcó/terrassa, insonorització, llits extrallargs (> 2 metres), aparell de televisió LCD/pantalla de plasma per satisfer els clients més exigents. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent sauna, esquí, massatge, jardí. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Śpiący Rycerz.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsaparell de televisióestris de cuinareproductor de DVD/CDarticles de tocadorforn microonessala d'estarassecador de cabellhabitacions interconnectades disponiblesservei de planxacalefaccióllits extrallargs (> 2 metres)televisió de pantalla planaempolles d'aigua de cortesianeveraTV satèl•lit/cableIdiomes ParlatsAnglèsEspanyol Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantSi teniu previst arribar fora de l'horari de recepció, cal que ho comuniqueu a l'establiment amb antelació. Cal que informeu el Śpiący Rycerz de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.Mostrar més


CAPACITAT SALA / TEATRE\nLa sala té capacitat per a un públic de 50/100 places (bancs, cadires, taules i tatami) segons disposició. Disposem de recepció per a venda d'entrades, barra de bar amb nevera per begudes i tapes per a socis, camerinos / magatzem i una dutxa per a ús dels artistes.\nEl nostre espai és íntim, elegant i amb ressonàncies orientals. Un lloc ideal per fer treball artístic. Així ho han experimentat els nostres artistes residents i el nostre públic. Els músics que trien ORACLES Theatre / Studio per assajar i estrenar els seus treballs destaquen l'excel·lent acústica i un ambient màgic i oníric.\nLa sala oracles Theatre / Studio té una excel·lent ubicació a Barcelona. Som al centre de barri teatral / musical del Poble Sec, a la banda d'Av. Paral·lel a prop de l'animat encreuament dels carrers Tapioles / Blai.\nORACLES Theatre / Studio posa a disposició d'artistes, músics i professionals de les arts escèniques i el cinema, una SALA per a la realització d'esdeveniments d'arts multidisciplinàries. La sala / teatre té una superfície 60 m2 (5,5m x 10,5m aprox.) amb tarima flotant de fusta de pi per al treball corporal, equip de so d'alta fidelitat, focus halògens (de 500w i 1.000w), dues taules de llums (BeamZ juny chann-nel DMX Controller) i màquina de fum.\nDisposem d'equip tècnic addicional:\nYamaha Stagepas 600 PA. Sistema de dos altaveus i taula de mescles amb 10 canals (1 / 4in jack, xlr, mini-jack, usb per iphone i phono inputs).\nPer més detalls pots consultar el següent link: Yamaha Stagepas 600 PA\nMicròfon Básic Dinàmic + 2 peus de Micro Proyector Digital BENQ MS531 Resolució SVGA\nPiano Hosseschrueders per a música en viu.\nPosa't en CONTACTE amb nosaltres per obtenir més detalls si estàs interessat a contractar l'espai per a un esdeveniment, espectacle, concert, taller o classe, projecte creatiu, etc.


Volem els Street Squad a Los Angeles!\nSón 12 nois d'entre 20 i 25 anys. De l'Hospitalet. I han guanyat el campionat europeu de hip-hop coreogràfic World Of Dance, celebrat a Bèlgica. Això vol dir que aniran a ballar al campionat del món, el més prestigiós i important que hi ha, a Los Angeles (EUA), però per fer-ho necessiten ni més ni menys que 30.000 euros, dels que ara per ara només en tenen uns 400.\nLa història de la Street Squad es remunta al 2012, any de la fundació del grup, format per un grup de nois que els encantava la dansa urbana i que des del principi es van entendre a la perfecció i van veure que allò se'ls donava bé. Tant, que l'any passat es van classificar per la final mundial del torneig Hip Hop Internacional. "Era a l'agost, a San Diego (EUA), i vam veure que ens era impossible afrontar les despeses que això suposava. Ens vam apuntar a un 'talent show' de TVE, 'Insuperables', on el premi eren 30.000 euros, a veure si hi havia sort. Vam lluitar molt i vam arribar a la final, però no vam guanyar", ens explica Àngel Patiño (Kadoer), director i coreògraf de Street Squad.\nDesprés d'això el grup es va desanimar, però van treure forces d'on no hi havia i es van apuntar al World of Dance, a Bèlgica. "És el campionat més important del món de dansa urbana coreogràfica, junt amb el torneig Hip Hop International. Ens vam pensar molt si anar-hi o no a Bèlgica, per una qüestió de mitjans econòmics, però al final ens vam llançar a l'aventura. Vam llogar dues caravanes perquè el viatge fos més barat i vam fer 17 hores d'anada i 17 de tornada, això sí, molt feliços, ja que vam tornar com a Campions d'Europa".\nSer els millors d'Europa els permetia participar al campionat del món, que es durà a terme a Los Angeles el 30 de juliol d'aquest any, però les despeses són molt altes, diuen. "Els vols al juliol i agost són molt cars, a més de l'estada allà, hotel, transport, inscripcions, etc. S'encareix tot moltíssim!", explica l'Àngel. Més concretament, anar a Los Angeles són uns 30.000 euros i per pagar-ho el grup ha llançat un crowfunding per recaptar fons i aconseguir el somni d'anar al campionat del món. Però no només això, sinó que també ofereixen classes extraordinàries a escoles de dansa de tot Catalunya, samarretes que venen a 10 euros i fins i tot calendaris 'sexis' del grup, al més pur estil calendari de bombers en pilotes de tota la vida. "Ens estem movent tot el que podem i principalment estem oferint, a canvi de l'ajuda, el que millor se'ns dóna, que és ballar. Tots els membres del grup s'estan esforçant moltíssim per contactar amb gent, demanar ajuda a persones influents o amb molts seguidors perquè ens donin suport i treballant molt dur en aquest projecte", afirma amb orgull el director de l'Street Squad. "Som capaços del que sigui per tal de poder aconseguir aquest somni!".\nUn cop vista la il·lusió de la Street Squad mireu com va ser el ball que els va permetre guanyar el campionat d'Europa a Bèlgica. Una actuació estel·lar que els ha obert la porta a actuar al campionat del món de Los Angeles. Que els diners no els impedeixi fer-ho, doncs!


Hostal Casais Vigo Espanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nLepanto 16, Fátima, Vigo, Espanya, 36201 - Veure al mapa\nMés informació sobre Hostal Casais\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Hostal Casais és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Vigo. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Els visitants d'aquest hotel, poden gaudir d'anar a les atraccions més importants de la ciutat: Museo de Arte Contemporánea de Vigo, Hospital Xeral-Cíes, Parque do Castro.\nA Hostal Casais, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nL'ambient de Hostal Casais es reflexa en cada habitació. calefacció, servei de despertador, escriptori, balcó/terrassa, telèfon són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Vigo, faci de Hostal Casais la vostra llar.\nL'hostal no accepta targetes American Express com a mètode de pagament.


Des de la Font del Bisbe: El perill del neofeixisme de la quotidianitat\nEl perill del neofeixisme de la quotidianitat\nHe participat en un debat sobre l’impacte que tenen les corrents xenòfobes i racistes en el context de la crisi en les ciutats europees. Al costat de ponents francesos, alemanys i suecs he compartit taula amb companys de Vic i Hospitalet. Ha esta un bon espai de reflexió dels punts en comú que tenim com en tants d’altres temes els pobles i ciutats del conjunt d’Europa. Ara més que mai acció local i europea haurien d’anar més de la mà i més quan els estats s’entesten en mirar-se de reüll i desfer el camí federal en el que els europeistes tants esforços hi han esmerçat.\nLa nova extrema dreta ja no es presenta amb el cap rapat i els símbols del anys trenta, porta americana i corbata, ulleres de disseny i es dóna aires de modernitat situant l’origen de tots els mals en els immigrants. La crisi els hi dona el pretext per a plantejar polítiques excloents, en nom de la llibertat retallen les llibertats i manipulen la por, les pors que la incertesa del futur i la precarietat del present sacseja els barris populars de les ciutats .\nHem de fer front a les causes dels problemes, potenciar i on calgui refer les xarxes socials que generen solidaritat i compromís comunitari, assegurar els serveis socials per a tothom i potenciant el plans de treball per a que la gent que ho necessiti pugui refer la seva vida, truncada per l’atur i la precarietat.\nI evidentment cal seguretat, però la seguretat és trobar la justa mesura entre les accions socials per a assegurar l’autonomia personal i la cohesió de la comunitat i les accions punitives ràpides i selectives que aïllin als malfactors.\nPerò atenció! De cap manera podem per desconcert o oportunisme donar la raó, ni que sigui en part, a aquells que assenyalen com a únic responsable als nostres veïns, aquells que per color de la pell o la seva religió esdevenen estranys. Els diferents no poden convertir-se en els altres, no podem convertir la diferència en desigualtat.\nEl perill no està solament en els neofeixistes, el perill de debò és que ens hi acabem convertint.\nEtiquetes de comentaris: acció local, crisi, neofeixisme, seguretat, xarxes socials, xenofòbia\nDe Tunísia a Egipte\nMai s’han de sentir sols. Diada patronal de la pol...\nTot explicant "un silenci que parla"\nHerències que caldrà revisar. A propòsit de la dar...\nUna recomanació per avui: UAP 11\nRecord per l'exemple que ens commou\n"El dia després" de l'Audiència\nImpressions sobre l'Audiència Pública del TAV\nDemà Audiència Pública a Girona sobre les obres de...\nManifestació per la convivència a Salt\nPle Extraordinari de renúncia de Joan Pluma\nSobre l'afer Pluma\nEntrevista a El Punt (10/1/11)


La UE i els EUA aproven sancions contra alts càrrecs russos i ucraïnesos pel referèndum de Crimea\nLa Unió Europea ha aprovat sancions contra Moscou. Els ministres d'Afers Estrangers dels estats membres de la UE han confirmat el càstig a 21 alts càrrecs russos i ucraïnesos. Les sancions inclouen la congelació de béns i la prohibició d'entrar als països comunitaris. Entre els castigats no hi ha el president rus, Vladímir Putin, ni tampoc els seus ministres ni persones del seu entorn. Per la seva banda, els EUA també han anunciat sancions contra set russos i quatre ucraïnesos, entre els quals hi ha l'expresident Viktor Ianúkovitx.\nRedacció 17/03/2014 - 14.24 Actualitzat 17/03/2014 - 21.22\nEls ministres d'Afers Estrangers de la Unió Europea han aprovat aquest dilluns per unanimitat imposar sancions contra 21 dirigents d'Ucraïna i Rússia per la seva responsabilitat en l'organització del referèndum a Crimea. Brussel·les sanciona aquests alts càrrecs amb la congelació de tots els seus béns -comptes corrents, propietats immobiliàries o accions- i la prohibició d'entrar al territori comunitari.\nEntre els sancionats hi ha vuit dirigents de Crimea i tretze són parlamentaris o militars russos. No hi ha, però, el president rus, Vladímir Putin, ni tampoc els seus ministres ni persones del seu entorn. En tot cas, els 28 anuncien que en els pròxims dies podrien prendre "més mesures", si Moscou no rebaixa la tensió i no accepta dialogar amb les noves autoritats ucraïneses, segons ha advertit el cap de la diplomàcia lituana, Linas Linkevicius. En aquest sentit, fonts diplomàtiques han assenyalat que Brussel·les podria ampliar la llista de sancionats.\nEl cap de la diplomàcia espanyola, José Manuel García-Margallo, defensa les sancions i nega qualsevol comparació entre Crimea i Kosovo. "És obvi que entre Kosovo i Crimea no hi ha cap paral·lelisme. A Kosovo es van produir operacions de neteja ètnica que van obligar a separar les forces de la situació". En aquest cas, les sancions són per haver organitzat un referèndum que la Unió Europea considera il·legal i, per tant, no en reconeix els resultats.\nEls Estats Units també anuncien sancions\nPer la seva banda, els EUA també han anunciat aquest dilluns sancions econòmiques contra set russos i quatre ucraïnesos arran de la celebració del referèndum d'aquest diumenge. Entre els sancionats hi ha l'expresident d'Ucraïna Viktor Ianúkovitx, l'autoproclamat primer ministre de Crimea, Sergei Axionov, i el president del Parlament de la regió, Vladimir Konstantinov, a més d'influents membres de l'administració russa i assessors del president Vladimir Putin.\nIanúkovitx, prorrus i fugit a Rússia després de les protestes ciutadanes, està acusat d'"amenaçar la pau, seguretat, estabilitat, sobirania i integritat territorial d'Ucraïna", a més de "minar les institucions i el procés democràtic".\nLes sancions que posa Europa


Nova imatge en els canals d’À Punt Mèdia amb el canvi de capçalera – ELXMÈDIA\nHui s’ha retirat la carta d’ajust blava dels canals d’À Punt Mèdia a la TDT. Ara dóna pas a una nova imatge que com a novetat està animada: no s’havia mostrat cap imatge en moviment des del tancament d’RTVV el 29 de novembre de 2013. De fons, continua sonant la ràdio.\nAquest canvi és degut a la instal·lació i canvi de capçalera a Burjassot: per este motiu, a alguns televisors serà necessària una resintonització. Per a fer-ne una manual es pot buscar directament en el canal 60 a Castelló, canal 25 a Alacant i en els canals 57 i 39 a València, segons la zona.\nAntiga carta d’ajust blava estàtica\nCanals d’À Punt en la TDT. Font: À Punt Notícies.\nLa nova carta va canviant entre colors ataronjats i rogencs, mentre uns punts negres orbiten al voltant del logotip d’À Punt i es pot llegir el text:\nCompartim espai de comunicació en la ràdio, en el web www.apuntmedia.es i en les xarxes socials\nAquest canvi de capçalera també ha afectat a les autonòmiques privades. Metropolitan ara ja està etiquetada com “BOM” encara que a la guia apareix “Metropolitan Tv”. Pel que fa a La Ocho Mediterráneo, en la seua guia té “8 Mediterraneo Tv”. A més, tots els canals ara tenen com a proveïdor “CVMC”.\nCanvi complet de la carta d’ajust blava a l’actual, inclosa l’anada a negre d’uns minuts capturat per ELXMÈDIA.\nEtiquetes BOMBucleCarta d'ajust


Diverses associacions de dones professionals a nivell estatal han unit forces per crear la Plataforma Expertas. Aquesta iniciativa pretén augmentar la presència de les dones expertes en les informacions periodístiques, millorar la percepció social i aplanar el camí de la igualtat.\nDonen així resposta a "una necessitat latent", ja que les xifres parlen per si soles: Nou de cada deu persones expertes consultades per mitjans de comunicació són homes. En aquest sentit, la presidenta de la Federació d'Associacions de Periodistes d'Espanya (FAPE), Elsa González, afirma que aquesta eina és fonamental "perquè, en l'actualitat, els mitjans reflecteixen un món fet, dirigit i explicat per homes".\nFacilitar a la societat la possibilitat d'escoltar l'opinió de dones amb talent pot aplanar el camí de la igualtat, que és un factor imprescindible per al desenvolupament social i econòmic.\nLes dones que siguin especialistes en algun àmbit o tema s'hi poden registrar com a candidates, tot explicant la seva especialitat i trajectòria. Una comissió independent i mixta examina les sol·licituds i selecciona els millors expedients perquè s'incorporin a la base de dades de la plataforma. La seva presidenta, Ana Lamas, assegura que d'aquesta manera la comunitat compta amb "dones expertes de primeríssim nivell".\nAixí, els mitjans de comunicació hi poden recórrer quan necessitin l'opinió d'una persona experta. Hi poden fer cerques buscant pel nom de la persona, per temes, sectors, activitats o paraules clau, així com per províncies. Per poder-se posar en contacte amb les dones professionals hauran de registrar-se en el portal.\nLes associacions que impulsen aquesta iniciativa són Women CEO, Ánima, Federación de Empresarias y Profesionales (BPW Spain), International Women's Forum (IWF), Mujeres para el Diálogo y la Educación (MDE) i Professional Women's Network (PWN).\ngènere, mitjans de comunicació, igualtat de genere, Dia Internacional de les Dones, drets humans i desigualtat, dones, 8 de març


És un poble marítim a la vora del mar Mediterrani i enclavat dins dels límits del Parc Natural de l’Albufera, el qual a més del seu atractiu paisatgístic posseeix un altíssim valor ambiental. Durant tot l’any gaudim d’un clima mediterrani, que possibilita que visiten el Perelló amb una temperatura agradable durant tots els mesos de l’any.\nCal destacar la nostra platja d’arena fina i daurada, equipada amb diferents serveis i equipaments que milloren la seua accessibilitat, per la qual cosa gràcies a tots aquests aspectes hem obtingut en 2010 la Bandera Q, de Qualitat Turística, atorgada pel Ministeri d’Indústria, Comerç i Turisme, constituint-se d’aquesta manera en referent turístic de qualitat.\nA més, el barri marítim del Perelló alberga un bonic port esportiu amb 186 punts d’amarratge, especialment indicat per a embarcacions d’esplai de poc de calat, i el Club Nàutic disposa d’una àmplia seu social. Una escola de vela i nàutica, per a la qual s’ha disposat un escar que permet un accés fàcil a l’aigua, en completa l’oferta. Cal ressaltar que el port esportiu va servir de suport a la XXXII competició de la Copa Amèrica de Vela.\nPel litoral, prenent la CV 500, carretera Natzaret-Oliva\nLínia 190 Metrobús (València-el Perelló)\nAutobusos Sueca (el Perelló-Sueca-Alzira)\nParlar de gastronomia és parlar del Perelló, amb la seua varietat de restaurants en els quals es pot degustar la millor gastronomia tant de la zona de la Ribera Baixa com de València, en la qual destaquen la paella valenciana, per excel•lència, la caldereta de rap i llagosta, i l’allipebre, plat típic dels pobles de l’Albufera.\nCal destacar el gran ventall disponible d’habitatges en lloguer, apartaments, càmping i la ubicació del Parador Nacional del Saler, a tan sols set quilòmetres.\nL’Ajuntament del Perelló ha posat en marxa una pàgina web: www.perellogastronomic.com, amb caràcter de revista d’informació, oci i gastronomia, en la qual es poden veure totes les actuacions promocionals dutes a terme per aquest.\nQuant a oci i cultura, s’ofereixen diferents activitats:\n– Passejos amb barca des del Portet de l’Albufera del Perelló per la Plana del Perelló, on es pot gaudir d’un entorn agradable i natural.\n– Diferents rutes amb bicicleta per la Marjal.\nC/ Baró de Ruaya, 1\nC/ València, s/n\nTelèfon: 961 771 046.\n– Festes de la Puríssima i la celebració de la constitució com a entitat local menor celebrades del 5 al 8 de desembre, en les quals es realitzen diferents activitats per a tots els grups d’edat, encara que el mercat medieval i la comparsa de moros i cristians destaquen per la seua popularitat.\n– Les Falles, celebrades en el mes de març, típiques de la Comunitat Valenciana, responen a una gran festivitat en la qual la picardia i crítica es bolca en els monuments, i en la qual s’uneixen diversos elements que defineixen la nostra cultura valenciana, ells són el foc, la música, la pólvora i el carrer.\n– És important destacar la celebració en el mes de juny de la fira agroalimentària: «Pren-te el Perelló», organitzada per l’Ajuntament del Perelló en col•laboració amb altres entitats públiques i privades empresarials, en la qual se succeeixen diversos esdeveniments dirigits a impulsar el turisme i el desenvolupament socioeconòmic de la localitat, mitjançant la promoció d’un producte típic de les nostres terres com és la tomaca. Els actes organitzats van des de la venda directa de productes alimentaris en la Fira, diferents Jornades desenvolupades per personal especialitzat, tast de vins, ruta de la tapa, torneig de golf, passejos amb barca…, per la qual cosa els convidem a visitar la fira «Pren-te el Perelló», amb multitud d’activitats per a disfrutar.\nDirecció: Avenida de Sueca, s/n - El Perelló C.P: 46420 Sueca\nEl poble del Perelló es troba situat a només 25 Km al sud de València, a la vora del mar mediterrani i enclavat dins dels límits del Parc Natural de l’Albufera. La seua platja constitueix un recurs natural de gran valor paisatgístic i atracció turística, formada per arena fina i daurada, d’onatge moderat, àmpliament recomanable […]


La DO Terra Alta, satisfeta amb l’acollida de la ‘reinventada’ Festa del Vi de Gandesa\nLa DO Terra Alta, satisfeta amb el resultat de la reinventada Festa del Vi\nLa venda de lots de vins creats per mantenir viu l'esperit de la Mostra de Vins han tingut tan bona acollida que s'allargarà fins a Nadal\nLa Denominació d’Origen Terra Alta es mostra molt satisfeta amb el resultat final de les accions celebrades aquest passat cap de setmana amb motiu de la Festa del Vi, després que es decidís, en col·laboració amb la resta d’associacions que conformen la comissió de la festa, optar per mantenir la celebració d’aquest 2020, reinventant la festa i fent-la factible amb les circumstàncies actuals.\nL’acte estrella d’aquesta edició ha estat la Nit de les Garnatxes Blanques, que en la seva versió a casa, ha aconseguit “reunir” a 200 persones que es van fer amb el seu pack de sopar especial per a l’ocasió, amb una Garnatxa Blanca de la DO Terra Alta i la proposta gastronòmica de Vicent Guimerà (xef amb Estrella Michelin a L’Antic Molí).\nEl mateix divendres al matí es va celebrar la Jornada tècnica que, en format digital, va aconseguir reunir a una cinquantena de persones entre representants de cellers, empresaris de la comarca i premsa especialitzada.\nSota el títol Escenari Covid: alternatives per al sector del vi, la jornada va comptar amb la participació d’Iván Romera, E-Commerce Manager del Grup Ametller Origen; Josep Maria Pradell, cap de compres de Grup Bonpreu durant els darrers 16 anys; i Zaida Semprún, coordinadora de l’International Wine Tourism Think Tank.\nPer a aquells que no van poder participar de la jornada, la DO Terra Alta a través de la seva pàgina web, posa les ponències a disposició de tothom que pugui estar interessat en la temàtica.\nLots de vins, a la botiga de la DO Terra Alta\nPel que fa a la venda de lots de vins creats per mantenir viu l’esperit de la Mostra de Vins de la Festa, han tingut també una gran acollida entre els consumidors, motiu que ha portat a la DO a decidir allargar la promoció fins a les dates nadalenques.\nEls lots, amb vins de 6 referències diverses i amb diferents opcions tant en tipologia com en gamma de preus, vénen acompanyats d’un accés directe a vídeo tastos a càrrec de responsables dels cellers, de manera que el comprador pot gaudir d’un tast personalitzat a casa seva. El lot permet al comprador reproduir el que hagués estat un itinerari per la Mostra que enguany no s’ha pogut celebrar.\nUna edició solidària\nD’aquesta edició diferent de la Festa del Vi cal remarcar també que ha estat una edició amb una vessant solidària, ja que tant els beneficis obtinguts per la DO amb la venda dels packs del sopar de la Nit de les Garnatxes com amb la venda dels lots de vins (inclosos els que es venguin fins a la data) aniran destinats a La Marató de TV3, que enguany estarà dedicada a recaptar fons per a la lluita contra la Covid-19.


La FdF ha informat que el deute de quasi 50.000 € que tenia amb l'ens provincial, derivat del pagament de l'IBI endarrerit ha quedat cancel·lat aquesta setmana\nAquesta quantitat va ser reclamada a l'estiu de 2017 i amb caràcter retroactiu\nEl president de la Federació de Falles Telmo Gadea, ja va indicar en el seu dia que era una despesa importantíssima i de difícil pagament; es va tindre clar des d'aleshores que aquest import, corresponent als impostos del Museu Faller, propietat de les 23 comissions falleres, en cap cas podria ser satisfet a força de repercutir-ho directament a les falles.\n"Teníem clar que la solució no depenia de repercutir, amb una derrama, aquest pagament a les mateixes falles. La difícil economia d'alguna d'elles ho feia inviable", va manifestar en el seu dia el president.\n"En la FdF estem per a buscar solucions als problemes, i no per a derivar-los. Encara que, certament, aquest pagament era cosa de tots com a propietaris del Museu. El compromís que vam agafar fa dos anys era que solucionaríem la situació, sense demanar ni un euro a les comissions: i així ha estat".\nEl pagament del tribut s'ha realitzat amb els recursos propis de la federació, a una subvenció atorgada per la presidència de la generalitat, i amb la col·laboració de l'ajuntament de Gandia.\nGadea indica que "... la predisposició de l'ajuntament ha estat ahí des del primer dia. El paper del regidor de falles, José Manuel Prieto, ha resultat fonamental: sense la seua mediació, no haguera estat possible. Al mateix temps l'executiva de la FdF ha treballat de valent per tal d'acometre una important part del pagament. Al final, allò que és important, és que les falles no són deutores, i que s'ha pogut aconseguir una comesa força difícil, sense haver de demanar res a les falles i no castigar la seua, de vegades, maltreta economia."\nAmb aquesta acció la FdF està al dia de pagament d'imposts i no té cap deute pendent amb cap administració.


Devolució.cat » 23 d’abril SANT JORDI\n23 d’abril SANT JORDI\nÉs la nostra festa, de l’amor i el coneixement. Lluny d’estridències i fatxenderies, joies, regals cars i núvols de cotó ensucrat amb missatges d’amor enganxosos, els catalans expressem els nostres sentiments amb dues coses íntimes i personals: una rosa, exemple de bellesa efímera i passional, i un llibre, reflexió i durabilitat. Potser una altra manifestació del seny i la rauxa, en tot cas una festa per gaudir i fer gaudir.\nHi ha però un altre Sant Jordi, el mite medieval, exemple de guerrer i de cavaller personalitza el valor i l’honor en batalla. Ideals i formes de fer, que la història de les confrontacions humanes s’ha encarregat de fer saltar pels aires. Aquest Sant Jordi és el que va esdevenir patró de les armes catalanes i del nostre petit però gran país. El seu símbol, la Creu de Sant Jordi, bandera dels nostres exèrcits, que esdevingué la bandera de la Diputació del General, i per contraposició a la senyera (era l’ensenya de la casa comtal) es convertí en la bandera del poble, dels catalans. Onejà orgullosa portada pels nostres soldats que li donaren més glòria si això és possible, i es guanyà com ensenya nostra el respecte dels nostres veïns i del món sencer.\nCom molt be diu el mosaic de la casa de les Punxes:\nSANT PATRÓ DE CATALUNYA,\nTORNEU-NOS LA LLIBERTAT\nLa Bandera de Sant Jordi es la bandera de la Diputació del General.\nEn tots els edificis pagats per la Generalitat de l’edat mitjana, com per exemple el mateix Palau o la Coronela, hi es representat l’escut de Sant Jordi.\nLa bandera de la Creu de Sant Jordi va esdevenir la de bandera l’exèrcit català, i la Gran Companyia Catalana ja l’usava.\nMés tard, Pere el Cerimoniós, en carta al seu germà Ferran, del 6 de febrer de 1359 indica que “…havam ordenat que totes les companyies de cavall tinguen, el dia de batalla, sobresenyals a senyal de Sent Jordi, E axí, manam-vos e us pregam que façats fer per vos matex e semblantment féts fer a cascú dels vostres dits los sobresenyals, que sien blancs de tot ab la Creu vermella”\nMides i proporcions\nLes mides i proporcions de les banderes de la Generalitat eren: Bandera quadrada de 2 x 2 m. aproximadament. El pal de la creu equivaent a 1/9 de la llargada.\nArxiu: ACTE DEL 2012\nQui honora aquest Sant Jordi?\nAquest diumenge, al Castell de Montjuïc, escenari de la nostra història, se li ret homenatge. Ho fan unes associacions molt particulars i desconegudes, que no permetrem que ho segueixin sent més temps. Elles ens porten la memòria d’un món, d’uns fets, d’un passat, d’una realitat que ens han volgut fer oblidar però que segueix present i se’n farà més.\nSón les Associacions de Recreació Històrica de la Coronela de Barcelona i diferents Regiments de Miquelets. Ells, amb els uniformes d’època, les armes històriques d’avantcàrrega, les banderes i la ferma voluntat de despertar el record i l’orgull en tots nosaltres.\nAquestes unitats militars, específicament catalanes, són un llegat genuí exemple del nostre caràcter. Els miquelets, o fusellers de muntanya, foren unes unitats innovadores en el seu temps. Els combats eren, com hem vist en tantes pel·lícules, en camp obert, les tropes en línia, disparant-se els uns als altres per torns, el soldat era carn de canó, les baixes nombroses, el valor d’un soldat, menor que el de la seva arma. En aquest context aquestes unitats de fusellers lluitaven diferent. Tenien molta mobilitat, coneixien el terreny, atacaven en audaços cops de mà, i desapareixien al bosc, a les muntanyes, fins que tornaven a aparèixer en un altre punt molt distant i per sorpresa, causant moltes baixes, destrucció i desconcert a l’enemic. Foren el germen d’una nova forma de lluitar, van canviar la forma de fer la guerra, aquestes tècniques foren portades pels oficials francesos que les patiren en un altre continent, i foren cabdals en les maneres de fer la guerra dels nord-americans que lluitaren per la seva independència.\nEl seu armament fou també innovador el Pany Miquelet fou un nou mecanisme iniciador de descàrrega per als fusells de l’època, que els dotà d’una molt més gran capacitat de foc, i una major efectivitat, ja que permetia una millor punteria. Unes unitats noves , els seus descendents els coneixem molt bé: boines verdes, paracaigudistes, Navy Seals, els cossos d’elit, les forces d’operacions especials. Un exemple de com fem les coses, no ens conformem tal com son, les hem de millorar.\nLa Coronela de Barcelona fou una unitat mixta, civil i militar, encarregada de la defensa de Barcelona . Hereva de la Host medieval, és una mostra de com enteníem la defensa del país, era cosa de tots, era una obligació de tots els catalans agafar les armes per defensar la Pàtria quant aquesta era amenaçada. No lluitàvem per un Rei, lluitàvem amb el nostre príncep per defensar la terra, que era nostra, tots la formàvem i tots la defensàvem. Aquesta actitud està reflexada en l’antic Usatge de Barcelona “Princeps Namque”. No érem vassalls, érem membres d’una comunitat amb drets, privilegis i obligacions. I no les defugíem. Cada gremi formava la seva companyia, alternaven la feina amb les tasques de defensa i vigilància. Però no ens equivoquem, els oficials eren professionals, preparats i formats a la Escola Militar de Barcelona, la primera dels territoris hispànics. No eren una colla de botiguers i menestrals amb pals i forques, eren una tropa perfectament equipada, uniformada i armada.\nInicialment s’encarregaven de tasques de vigilància i guàrdia, però el seu comportament en combat fou heroic i exemplar en moltes batalles, la última l’onze de setembre de 1714, en la defensa dels baluards, com el de Santa Clara, o a la muralla, al terraplè de Jonqueres, seguint el penó de Santa Eulàlia, on impediren la entrada de les forces atacants, impedint la caiguda de Barcelona. Barcelona no fou vençuda, Barcelona no es rendí, Barcelona Capitulà de manera honrosa, l’exèrcit enemic no la pogué vèncer. I no s’atreví a lluitar carrer a carrer. Es pactaren unes capitulacions, que després trairen. Per covardia i traïció prengueren el que no pogueren en combat.


Duran i el seu nucli dur coneixien tots els detalls del text fundacional de Construïm\nINTERCANVI DE MAILS Duran i els seus dirigents afins han rebut desenes de correus sobre Construïm. XAVIER BERTRAL\nBarcelona“Per defunció d’un familiar porto un matí complex i no he llegit a fons l’article «Som el que Construïm» a La Vanguardia”. Així rebia Josep A. Duran i Lleida, president del comitè de govern d’Unió, en un tuit el 26 de març, la publicació de l’article que presentava el nou moviment, inspirat per ell per reconstruir el diàleg amb l’Estat i l’espai de centre des dels valors cristians. El cert és, però, que ja feia sis dies que un dels seus dinamitzadors públics, Josep Miró i Ardèvol, líder de l’entitat ultracatòlica E-Cristians, li havia enviat un correu electrònic a ell i a la quinzena de signants amb “la versió final” del text perquè hi fessin esmenes i el poguessin llegir en algun moment en què les seves obligacions els hi permetessin.\nEntre els receptors del correu -a adreces personals o corporatives del govern o el partit- amb l’article del qual la cúpula d’Unió es va desentendre públicament hi havia Duran i els dirigents més afins: Ramon Espadaler, secretari general d’Unió i conseller d’Interior; Josep Maria Pelegrí, president del consell nacional i conseller d’Agricultura; la vicepresidenta del Govern, Joana Ortega; Montse Surroca; Josep Sánchez Llibre; Francesc Gambús; Jordi Casas; Toni Font; Ignasi Farreres, i Manel Silva. L’ARA ha tingut accés, a través de promotors de la plataforma, a desenes de correus d’entre el gener i l’abril que demostren fins a quin punt la cúpula d’Unió ha estat al cas dels detalls de la gestació de Construïm.\nEspadaler i Surroca es feien l’orni\nEl 9 de març, quan l’intercanvi de correus era ben viu i es va saber que la plataforma s’havia registrat com a partit al ministeri de l’Interior el 14 de novembre, Espadaler va dir: “No hi ha ningú d’Unió en la gènesi de Construïm; ni hi entrem ni en sortim”. Dies després, el 18 de març, l’ARA donava a conèixer la llista de persones que va registrar el partit i hi apareixien quadres d’Unió al Maresme o duranistes com Joan Carles Santín. Tot i això, Surroca, portaveu d’Unió i receptora dels correus, deia aquell dia a Catalunya Ràdio: “Ni sóc a Construïm ni tinc coneixement de què s’hi fa”.\nEls missatges fan referència a l’article a La Vanguardia per aclarir què és i què pretén la plataforma i que signaven personalitats captades personalment per Duran, segons va explicar l’ARA. Tot i que no era entre els signants, l’exconseller de Treball Ignasi Farreres, que com a conseller nacional d’Unió ha insistit a Espadaler per rebaixar encara més l’horitzó nacional de la pregunta plantejada als militants diumenge, sí que hi va fer aportacions.\nDels correus se’n desprèn que Miró i Ardèvol és el motor del grup: en diversos correus convoca els dilluns a les set reunions en una parròquia i és qui marca els tempos. En altres enviaments es debat un manifest fundacional que no ha vist encara la llum però que va servir de base per a l’article a La Vanguardia, publicat per acabar amb “la legítima pregunta de qui promou Construïm” i en què apostaven pel diàleg amb l’Estat en un moment en què, segons ells, el pols sobiranista ha derivat en un debat “de sords” que “desgasta i esgota”. En altres mails es valora la importància que Construïm ha de donar a qüestions relacionades amb la diversitat religiosa i la necessitat de fer un plantejament polític seriós “sobre la dimensió pública, que no privada, dels afers religiosos”.\nEn relació a això, el doctor en filosofia Jordi Giró felicita Duran per “les seves declaracions i iniciatives sobre la persecució de cristians” al Pròxim Orient. Ell mateix es planteja a finals d’abril que potser és incompatible formar part del Grup de Treball Estable de les Religions (GTER) i de Construïm si acaba actuant com a partit. “Això inicialment no es preveia, si no estic -afirma- mal informat”. Explica que n’ha parlat amb el bisbat: “Hem conclòs que mentre sigui associació no és incompatible”. No era l’únic cop que les autoritats eclesiàstiques en sentien a parlar. Duran en persona va presentar al setembre el projecte, aleshores incipient, a l’abat de Montserrat.\nEnfrontament al consell nacional\nEls tuits de Construïm que criticaven el viatge d’Artur Mas als Estats Units van costar-li crítiques i van crear malestar a la plataforma. El filòsof Francesc Torralba, un dels integrants de més prestigi, se’n va desmarcar i Giró el va seguir. La implicació, ara documentalment provada, de la cúpula d’Unió en la creació i els primers passos de Construïm han aixecat polèmica. Els dirigents sobiranistes sempre hi han vist una plataforma d’aterratge per a Duran i s’hi han referit per qüestionar la seva lleialtat al partit. En l’últim consell nacional, del 18 d’abril, ho va fer el tinent d’alcalde de Sant Cugat, Carles Brugarolas, que va lamentar que la cúpula alimentés un potencial “adversari”. Josep Sánchez Llibre s’hi va encarar negant-ho i afirmant que és gent que “vol ajudar” Unió. Sigui com sigui, els afins a Duran sempre han tingut coneixement precís de tots els seus moviments.\nDuran ataca els crítics per no estar prou centrats en Unió\nEl cap de files d’Unió, Josep A. Duran i Lleida, segueix intensament implicat en la campanya pel sí a la consulta interna de diumenge sobre el procés. Fa territori i fa d’activista a les xarxes, on s’encarrega de fer aportacions pròpies però també difon tuits de membres de la direcció que estan a favor del sí. “Llegint premsa es veu que els del sí volem debatre sobre Unió i que altres s’esforcen a parlar d’altres partits i d’altres persones”, va considerar Duran a Twitter en referència a declaracions dels partidaris del no, que defensen que optar pel vot contrari és “estar al costat del president Artur Mas”, com va dir aquesta setmana la presidenta del Parlament, Núria de Gispert. “Tanta crítica -de dins i sobretot de fora [del partit]- demostra que no som irrellevants com algú voldria. Ànims! A votar sí per Unió i per Catalunya”, defensava en un segon tuit Duran. El cap de files dels democristians va fer campanya a Lleida amb el secretari general del partit, Ramon Espadaler, i Josep Maria Pelegrí.


3D Engineering Solutions fabrica les tauletes dels seients amb impressió 3D\n3D Engineering Solutions desenvolupa projectes per al sector aeroespacial amb tecnologia de fabricació additiva\nper Paula Amer Barcelona. 26 d’abril de 2018 05:30\nD’aquí a no gaire temps, possiblement mirarem al nostre voltant i molts dels objectes que veurem estaran fets amb impressió 3D. Sembla difícil d’imaginar, però aviat podrem trobar algunes peces dels interiors dels avions, com els braços dels seients o les tauletes, fabricades amb aquest tipus de tecnologia. Aquests és un dels projectes als quals s’està dedicant 3D Engineering Solutions, una startup catalana que desenvolupa solucions innovadores per al sector aeroespacial utilitzant tecnologia de fabricació additiva.\nAvui en dia, la gran majoria de tauletes que trobem als seients dels avions estan fetes de plàstic. Però són peces que pesen molt. “Si una gran aerolínia europea canviés totes les tauletes dels avions per les nostres, fabricades amb tecnologia additiva, acabarien estalviant més d’1 milió d’euros a l’any en combustible i s’estalviarien 4.000 tones de CO2 emeses a l’any”, apunta Agnès Rosell, CEO i cofundadora de la startup, juntament amb Cristina Martín.\nReduir el consum de fuel dels avions\nL’objectiu de 3D Engineering Solutions és reduir el consum de fuel i les emissions contaminants mitjançant tauletes fetes amb impressió 3D que pesen un 20% menys que les actuals. Per a la startup, qualsevol peça dels avions que sigui de plàstic (els plafons de l’interior dels avions, la part de sobre dels seients on hi ha l’aire condicionat, els braços dels seients...), són parts que interessen analitzar i veure si es poden fabricar amb impressió 3D.\nRosell: "L'objectiu és reduir el consum de fuel i les emissions contaminants amb peces fetes amb impressió 3D que pesin menys"\nLa startup encara no comercialitza els seus productes, però ja compta amb aerolínies interessades en peces que pesin menys i que estiguin al mateix nivell de seguretat que les fetes amb la fabricació tradicional. L’empresa també preveu oferir als clients la possibilitat de personalitzar els productes, afegint logotips corporatius i noves funcionalitats.\nTot i això, aquest no és l’únic projecte de 3D Engineering Solutions. La startup també es dedica a la part de consultoria per tal que altres empreses del sector aeronàutic descobreixin com explotar els beneficis de la impressió 3D i optimitzar els productes.\nUnir la impressió 3D i el sector aeroespacial\nL’Agnès Rosell i la Cristina Martín es van conèixer fa 20 anys a Madrid quan estudiaven aeronàutica. Però quan anys més tard es van retrobar a Barcelona, van unir el seu interès per la impressió 3D i van començar a pensar en quines aplicacions podria tenir aquesta tecnologia al sector aeroespacial.\nLes fundadores de la startup, Cristina Martín i Agnès Rosell | Cedida\nLa startup, fundada a principis del 2016 i ubicada a la incubadora MediaTIC de Barcelona Activa, preveu començar a comercialitzar els seus productes en els pròxims 18 mesos. Actualment, l’empresa compta amb un prototip del producte i està validant tota la part del model de negoci.\n3D Engineering Solutions ha finançat la primera part del projecte amb 50.000 euros rebuts del programa de la Comissió Europea Horizon2020. Ara, la startup ha aplicat per a la fase 2 del projecte, en la qual ha demanat 2 milions d’euros per acabar tot el disseny i estar preparats per sortir al mercat.\nLes tendències en impressió 3D pel 2016\nEm pots imprimir un Darth Vader?


(S'ha redirigit des de: L'albereda de València)\nL'estació de metro situada davall del pont de l'Exposició fou dissenyada, igual que el pont, per l'arquitecte valencià Santiago Calatrava i va adoptar el nom en castellà d'Alameda. Dóna servei a les línies 3 i 5.\nAmpliació de l'AlberedaModifica\nAl primer tram de l'ampliació hi ha l'entrada principal al Palau de la Música a més d'hotels i moderns edificis d'oficines, com ara el Centre de Turisme de València (CdT), molt pròxim a les oficines del València CF. Al centre de la intersecció giratòria front al pont de l'Àngel Custodi, l'avinguda de les Balears i el carrer d'Eduard Boscà hi ha una escultura en bronze "Homenatge al Llibre" de l'artista castellonenc Joan García Ripollés.\nA continuació s'encreua amb l'inici de l'avinguda de França i el pont del Regne, i a la intersecció giratòria front el pont de Montolivet hi ha l'escultura blava del Parotet, de l'escultor Miquel Navarro, i l'edifici de la Torre de França, punt de referència a la ciutat per ser el segon edifici més alt de la ciutat. A l'altra banda del pont hi ha les construccions de la Ciutat de les Arts i les Ciències de Santiago Calatrava.\nEn arribar al pont de l'Assut de l'Or, punt més alt de la ciutat, junt al carrer de Menorca hi ha El Corte Inglés conegut com el de l'avinguda de França i el centre comercial Aqua. A pocs metres arriba la fi de l'actual passeig de l'Albereda en arribar a la barrera que formen les vies del ferrocarril abans de ser soterrades baix el carrer d'Eivissa i el carrer de la Serradora. A l'altra banda de les vies hi ha el cementeri del Grau i part del Circuit urbà de València, sols obert durant la disputa del Gran Premi d'Europa de Formula 1, per l'entorn del port de València.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Albereda_de_València&oldid=26147171»\nDarrera modificació: 26 gen 2021 a les 05:28\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 26 gen 2021 a les 05:28.


El CAAD fa una crida a acollir animals durant el fred | Mataró Ràdio\nEl CAAD fa una crida a acollir animals durant el fred\nDll, 23/01/2017 - 12:45\nEl Centre d’Atenció d’Animals Domèstics del Maresme posa en marxa una campanya d’acollida pel fred que estem vivint aquests dies. Des del CAAD fan una crida a la població perquè acullin els 140 animals que tenen a les instal·lacions. Mercè Calamardo, auxiliar tècnica veterinària del CAAD, explica que la majoria d’aquests animals són gossos mitjans i grans d’entre 10 i 20 kg que han de viure a les instal·lacions d’exterior que tenen al centre. És per aquest motiu que es demana l’acollida d’aquests animals un mínim de dues setmanes, ja que en una casa podran estar més confortables i protegits del fred que a les instal·lacions del CAAD.\nUna acollida que no suposa cap cost per les famílies acollidores. De fet, el CAAD es fa càrrec de les despeses de manutenció, desparasitació i cures mèdiques que tinguin els animals durant l’estada a la casa d’acollida.\nCalamardo recomana a les persones que tinguin animals a casa, ja sigui d’acollida o de manera permanent, que s’augmenti la dosi de pinso durant l’onada de fred ja que la tremolor augmenta la despesa d’energia. També recomana que els passejos dels gossos al matí i al vespre siguin curts.\nPer poder acollir un dels animals del CAAD s’ha d’enviar un correu electrònic a atencioanimals@ccmaresme.cat i respondre un formulari per tal que el centre disposi de les dades suficients per assignar un animal que s’adeqüi a les característiques del nou entorn.\nCAAD, gossos, gats


El Cascall: El Cascall i el VII Curs de Música Antiga de Guadassuar.\nEl Cascall i el VII Curs de Música Antiga de Guadassuar.\nSimplement, un regal per als sentits! El Curs de Música Antiga de Guadassuar és una joia. Durant un cap de setmana es realitzen cursos de dansa, música, instruments i cant antic. El curs estava dedicat a la Música del Renaixement.\nTambé es podia visitar l'exposició Els Àngels Músics. Allí es podia veure una reproducció d'instruments del Renaixement feta després de la troballa de les pintures renaixentistes de la bóveda de la Catedral de València. La història és curiosa. Quan volien restaurar les pintures de la bóveda en raspar un clavill van descobrir que a sota hi havia unes pintures anteriors. Era un retaule renaixentista on en els pilars hi havia pintats àngels amb instruments del segle XV. Això ha permés saber com eren aquells instrumnets i apropar-nos així als seus sons. Uns luttiers assessorats per músics i historiadors els van reproduir, els capricis de la història i gent amb idees genials. Deu ser engrescador trobar-te amb reptes així en la teua professió.\nCom a oients del curs de Cant de Cambra vam poder gaudir de la mestira de Josep Hernández Pastor, tot un contratenor que regalava el seu saber, la seua veu i els seus consells intentant ensenyar alguna cosa. El que vam poder aprendre és que, quan canta aquest paio, la pell se't separa de la carn i els sentiments se't remouen. Una passada!\nEl repertori que treballaven en el curs era del Cancionero de Sablonara, peces complicades però d'una bellesa impressionant. L'alumnat del curs formava quartets, duos o trios i aprenia a interpretar les peces amb els consells de Josep. Quan ell intervenia, tothom es quedava parat. Entràvem un un Karma que no es pot explicar. Que grans són aquelles persones que estan tocades per la natura de manera especial i tenen un do per a l'art. Quina passada de contratenor. Si teniu l'oportunitat de veure'l en algun lloc aneu-hi. Fa poc va venir a Peníscola al curs cicle de música Barroca del Castell. Per tant és possible que tornen a tenir-lo per aquí.\nUna altra part del curs que va ser impressionant va ser el curs de Luttiers. Van realitzar intruments del segle XV durant una setmana i sonaven. El dissabte a la nit van interpretar algunes peces amb les arpes i altres instruments que havien realitzat ells mateixa sobre una p eça de fusta macissa. Anar-te'n a casa amb un instrument amb les característiques del segle XV fet per tu i que el pugues tocar ha de ser una passada.\nGaudir del curs va ser una passada. Si esteu en el món de la música no podeu perdre-vos-ho. I si no hi formeu part però voleu regalar-vos els sentits, tampoc us ho podeu perdre.\nÉs un espai de creació, recuperació, pràctiques, trobada de gent apassionada per l'art i la història i un lloc on aprendre. Tant de bo hi haguera més espais com aquest.\n19 de novembre de 2009 a les 0:26\n24 de febrer de 2010 a les 2:07


Sant Boi Notícies – Estrenes del 22 de maig als Cinemes de Sant Boi\nEstrenes del 22 de maig als Cinemes de Sant Boi\nmay 21, 2015 Cinema, Oci i cultura Comentarios desactivados en Estrenes del 22 de maig als Cinemes de Sant Boi\nMolta varietat ens porten aquesta setmana els Cinemes Can Castellet a la cartellera santboiana: la nova versió del clàssic de terror Poltergeist, un thriller d’espies amb Sean Penn, Caza al asesino, i la comèdia Dando la nota. Aún más alto, la segona part de la història d’un cor universitari.\nPoltergeist (Gil Kenan) – Terror\nEl remake de la clàssica pel·lícula de terror Poltergeist, de 1982, adapta als nous temps tecnològics la història de la família que es muda a una casa nova on conviuen uns esperits que s’aprofiten de l’electricitat per manifestar-se. La filla petita del matrimoni serà qui tingui més contacte amb ells.\nCaza al asesino (Pierre Morel) – Thriller\nUn espia internacional haurà de netejar el seu nom per salvar-se de l’organització per a la qual treballa. Malgrat l’argument i el títol resultin massa familiars, la pel·lícula ha estat coproduïda per diversos països europeus i rodada en part a Catalunya i compta amb la presència d’actors de gran nivell com Sean Penn o Javier Bardem.\nDando la nota. Aún más alto (Elisabeth Banks) – Comèdia\nL’actriu Elisabeth Banks s’estrena a la direcció amb la segona part de Dando la nota, una pel·lícula que narra la formació d’un cor a capella universitari que uneix noies bones, noies dolentes i noies “rares”. Ara el grup es troba en el darrer any de la universitat i volen deixar el llistó ben alt.\nAltres títols que es mantenen als Cinemes Can Castellet de Sant Boi són La familia Bélier, Mad Max : Furia en la carretera, Mandarinas i Vengadores: La era de Ultrón.\nTorna el programa de coaching per a joves Eskala Acord per a demanar la retirada de l'antena de telefonia mòbil ubicada al carrer Rubió i Lluch


Els Ajuntaments volen cobrar a bancs i caixes un impost pels caixers que estan en carrer | Consumer\nEls Ajuntaments volen cobrar a bancs i caixes un impost pels caixers que estan en carrer\nData de publicació: Dilluns, 17deDesembrede2001\nEls ajuntaments espanyols pretenen que bancs i caixes paguin una taxa o impost pels caixers automàtics que estiguin situats al carrer. Aquest impost variaria des de 10.000 a 60.000 pessetes (entre 60 i 360 euros) per caixer i any segons els municipis. A Espanya hi ha instal·lats més de 46.000 caixers dels quals un 15% està fora de les sucursals.\nEls ajuntaments de Cadis i Leganés van obrir la veda i uns altres grans municipis ja han aprovat en ple una taxa per gravar els caixers automàtics que estan en la via pública. Segons els responsables municipals, tant del PP com del PSOE, aquests caixers generen als ajuntaments despeses addicionals en neteja i seguretat pel que han de tributar a part. Un jutge de Lleida ja ha condemnat al Santander Central Hispà (SCH) a pagar la taxa, en haver recorregut l’entitat el seu cobrament.\nEl cas més cridaner serà el de Madrid, el ple municipal del qual ja ha aprovat una proposta del grup socialista per gravar amb 25.000 pessetes (150 euros) cada caixer automàtic que operi en la via pública. A Madrid existeixen més de 6.300 caixers automàtics de bancs, caixes d’estalvis i cooperatives de crèdit de les tres grans xarxes (Servired, Euro 6000 i Telebanco). L’ajuntament de Madrid espera començar a cobrar l’impost al començament del 2003, una vegada que s’analitzi la seva legalitat per evitar retards en els tribunals.\nAltres municipis com el de La Corunya han fet un pas més enllà i pensen cobrar una taxa no només als caixers (24.957 pessetes, 150euros) sinó també als sortidors de gasolina (172.209 pessetes, 1.035 euros) i a altres màquines expenedores (1.688 pessetes, 10,15 euros). Aquestes taxes es revisaran anualment en funció de l’IPC.\nDe moment, la patronal bancària (AEB) ni la Confederació Espanyola de Caixes d’Estalvi (CECA) han volgut interposar recursos de forma conjunta davant els tribunals sinó que prefereix que sigui cada entitat en cada municipi les encarregades de fer-ho. Encara que no dubten a afirmar que l’impost és il·legal ja que gravarien per partida doble l’activitat bancària.\ncaixers gastos-ca impuesto-ca


El Constitucional desestima el recurs de Carme Forcadell contra la condemna del Suprem - Regió7\nL'expresidenta del Parlament té la via oberta ara per recórrer a Estrasburg\nMadrid | 28·10·21 | 15:39\nImatge recurs de Carme Forcadell a la Mesa del Parlament Arxiu\nEl Tribunal Constitucional (TC) ha desestimat aquest dijous el recurs d'empara que l'expresidenta del Parlament, Carme Forcadell, va presentar contra la sentència del Tribunal Suprem que el 14 d'octubre del 2019 la va condemnar a 11 anys i 6 mesos d'inhabilitació per un delicte de sedició. La resolució obre la porta a la possibilitat que Forcadell porti el cas al Tribunal d'Estrasburg, tal com ja han fet Jordi Sànchez, Jordi Cuixart, Josep rull i Jordi Turull. Els magistrats no han adoptat la decisió per unanimitat, sinó per majoria, perquè dos dels membres del Tribunal, els progressistes Juan Antonio Xiol i Maria Luisa Balaguer, han anunciat vot particular.\nEl TC no ha fet pública encara l'argumentació i s'ha limitat a emetre una nota de premsa on explica que la sentència redactada pel ponent Ricardo Enríquez "descarta, entre altres qüestions, que l'actuació de la demandant com a presidenta del Parlament de Catalunya estigui protegida per la prerrogativa de la inviolabilitat" que recull l'article 57.1 de l'Estatut d'Autonomia de Catalunya.\nSegons els magistrats, aquest article "no pot emparar actuacions de la cambra o dels seus òrgans que són expressió d'un mer poder de fet, al marge per complet del dret i de l'exercici de les funcions que constitucionalment i estatutària té encomanades" el Parlament. La sentència completa, igual que els vots particulars, es notificarà i es donarà a conèixer en els pròxims dies.\nEls magistrats han resolt el recurs de Forcadell abans que es dugui a terme la renovació del ple del TC acordada pel PP i el PSOE. Un cop rebutjat el recurs, Forcadell pot seguir els passos de Jordi Sánchez, Jordi Cuixart, Josep Rull i Jordi Turull i portar el cas al Tribunal Europeu dels Drets Humans. El TC encara ha de resoldre els recursos d'Oriol Junqueras, Dolors Bassa, Joaquim Forn i Raül Romeva.\n3 Manresa rep amb els braços oberts l’Expo després de dos anys sense


Balaguer es converteix en la seu de l’associacionisme – Comarques de Ponent\nBalaguer es converteix en la seu de l’associacionisme\nLa Plaça Mercadal de Balaguer va acollir la celebració de la VII edició de la Fira d’Entitats, en la que hi van ser presents una trentena d’entitats i associacions de Balaguer i comarca. La Plaça Mercadal de Balaguer va acollir la celebració de la VII edició de la Fira d’Entitats, en la que hi van ser presents una trentena d’entitats i associacions de Balaguer i comarca. El certamen que va ser inaugurat per la consellera d’Acció Social i Ciutadania, Carme Capdevila, també va rebre la visita d’Àngel Vidal i de les autoritats locals i comarcals. L’objectiu d’aquesta fira es convidar i promoure l’associacionisme entre els ciutadans i ciutadanes de la ciutat i comarca i establir interrelacions entre les diferents entitats i associacions. Es tracta de l’única fira d’aquestes característiques que es realitza a les comarques de Lleida i, per tant, la pionera respecte a l’associacionisme. Les entitats participants procedien de tots els àmbits: cultural, esportiu o social. Al finalitzar la jornada, la fira va comptar amb diverses actuacions que van posar la nota de color a la festa de l’associacionisme.


xàtiva; punts de vista: No són iguals\nDurant els últims dies, la premsa de Madrid ha publicat nombroses columnes i articles d’opinió en què s’afirma que les situacions polítiques d’Escòcia i Catalunya no són equiparables. Escocia es única, titulava El País. Els arguments en què recolza tal afirmació són si més no curiosos. Es diu que el referèndum que se celebra demà a Escòcia està consensuat, a diferència del que es pretén celebrar a Catalunya. S’explica que els escocesos no miren cap a esdeveniments històrics passats (el seu país fou independent, quina coincidència, fins a 1707), mentre que els catalans sí. Jo propose canviar els termes de la comparació sense tocar ni una coma dels arguments. La cosa quedaria més o menys així: les autoritats de Londres han acceptat que els escocesos es puguen pronunciar en un referèndum, mentre que les de Madrid no volen ni sentir parlar de consultes; els polítics anglesos no fan servir la història, però els centralistes peninsulars no deixen de parlar de l’existència mil·lenària d’Espanya. Heus ací la conclusió que em surt: Espanya i el Regne Unit no són iguals. He prescindit d’altres arguments perquè trobe que són pura fal·làcia. S’afirma, posem per cas, que el debat escocès s’ha basat més en el càlcul que en les emocions, i que les apel·lacions al sentimentalisme han sovintejat més en el bàndol secessionista que en el unionista. Això no és de veres. Només cal recordar alguna de les darreres declaracions de David Cameron pregant abrandadament als escocesos que no trenquen una llarga amistat. El debat català tampoc no ha estat exempt del component emocional. Mariano Rajoy, habitualment poc donat als efluvis passionals, va dir el següent: Gracias a la solidaridad, un andaluz puede vivir con el corazón trasplantado de un catalán. (¿I per què no amb el d’un filipí?, em pregunte.) Quant a la calculadora, està present en tots els processos secessionistes. Tant el Regne Unit com Espanya perdrien un bon mos del seu PIB, cosa que no fa cap gràcia ni als polítics de Londres ni als de Madrid. Per la seua banda, tant Escòcia (que compta amb abundants recursos petroliers) com Catalunya sobreviurien per lliure. Si Txèquia, Suïssa o Luxemburg són estats viables, ¿per què no ho havien de ser altres de dimensions semblants? Repetisc: el Regne Unit i Espanya no són iguals; el govern britànic ha permès un tipus de consulta que l’espanyol rebutja.\nEtiquetes de comentaris: Catalunya, Món, Nacionalisme, Política


Arenys de Munt: bibliografia dispersa: L'ou com balla\nL'ou com balla. [Arenys de Munt: Associacions Cíviques d'Arenys de Munt], 1977-1981\nEl primer número de la revista va sortir l'11 de setembre de 1977 i el darrer, l'abril/maig de 1981. En sortiren un total de 20 números. Inicialment era mensual però amb els anys, l'interval d'aparició es va anar espaiant.\nEl subtítol de la revista és Butlletí intern de les Associacions Cíviques d'Arenys de Munt\nA la presentació, es defineix la finalitat de la publicació:\nLa finalitat que perseguim és "crear un mitjà de comunicació entre entitats, grups i persones d'Arenys de Munt" alhora que "fomentar el coneixement, estudi i sensibilització de la nostra problemàtica local, nacional i catalana".\nL'ou com balla és la primera revista que s'edita després de la desaparició de la dictadura. Els seus continguts reflecteixen l'ambient social del moment: una època de reivindicacions, de lluites, de recuperació de les tradicions i de la història, i de l'aparició de noves associacions i partits polítics.\nHi col·laboraren: Antoni Salvà, Martí Miquel, Albert Pons, Miquel Martir, Toni Colomer, Enric Nieto, Ricard Molet, Joan Soler, Miquel Catà, Xavier Oller, Remei Rossell, Pere Campí, Andreu Majó, Antoni Majó, Isabel Garcia, Pep Artigas i Isabel Merino.\nSeccions: La secció que es mantigué fins a la desaparició de la revista, va ser la Crònica parlamentària local. Altres seccions foren: Cartes a la redacció, Grans figures catalanes, Entrevistes, Caçadors, Pagesos, Notícies i comentaris, i Esports.\nAutors i matèries Revistes


El Festival Internacional de Patchwork clou amb rècord de públic i d’activitat comercial\nL’organització valora el certamen d’una edició rècord tant per la xifra de visitants com pel volum de l’activitat comercial generada a la fira. L’organització estima que han passat per Sitges més de 20.000 persones en el transcurs de la Fira.\nJapó, Hongria, Estats Units i diversos punts d’Europa, entre els que destaca Suècia, el país convidat, són algunes de les procedències de les més de 20.000 persones que han visitat el Festival Internacional de Patchwork des de dijous fins diumenge a Sitges. L’organització de l’esdeveniment assegura que s’ha superat el registre de visitants des que va començar el Festival i el millor volum d’activitat comercial. També s’ha augment lleugerament la xifra de venda d’entrades a les exposicions que s’han pogut veure a l’Edifici Miramar, l’Estudi Vidal, l’Espai Cultural Pere Stämpfli, L’Escorxador, la Fundació Ave Maria, el Casino Prado Suburense i, aquest any com a novetat, al Palau del Rei Moro\nEnllaç Galeria de Fotos del Festival del Patchwork Sitges 2016


Les meves adquisicions “Les vacances d’avril (la piscine)” s'ha afegit a la vostra cistella.\nEl treball de Virginie Barré es nodreix ficcions literàries, referències cinematogràfiques i cultura popular; Influències que ella recodifica lliurement. La infància també és un element recurrent en el seu treball, que vincula a altres conceptes i formats com el color i els jocs.\nGuaix i retolador sobre paper\n2.900,00 € + impostos (si aplica)\nCategoria: Virginie Barré


això és el que passa quan la gent viatja al món per salvar la seva pròpia vida - Viatjar, Febrer 2021\nAixò és el que passa quan la gent viatja al món per salvar la seva pròpia vida\nCada cop són més els nord-americans que es dirigeixen a Àsia, Europa o el Carib per rebre l'assistència mèdica que necessiti la vida. Segur, podeu estalviar milers, però el turisme mèdic té riscos. Aquestes històries de la vida real il·lustren alguns dels avantatges.\nEl turisme mèdic està creixent\nEls pacients de tot el món participen en turisme mèdic, que significa simplement viatjar per rebre atenció mèdica a un altre país. L’Índia i Tailàndia (i els Estats Units, per als no nord-americans) han estat durant molt de temps les millors destinacions, però ara també hi ha més pacients a la recerca de metges a Europa i el Carib. El cost és sovint un motiu important pels pacients que viatgen per tenir cura. Segons algunes estimacions, una cirurgia de bypass cardíac que costa 210.000 dòlars aquí tindria un cost de tan sols 12.000 dòlars a Tailàndia; A Singapur, un reemplaçament del genoll corre aproximadament entre 13.000 i 22.000 dòlars menys del que costaria als Estats Units. Un gran estalvi de costos fins i tot atrau alguns empresaris i companyies d’assegurances nord-americanes a oferir oficialment opcions de viatge mèdic als seus empleats i clients. No us perdeu aquestes 16 coses que heu de saber abans de realitzar una cirurgia de reemplaçament del genoll.\nBuscant tractaments experimentals\ncom cremar el màxim de calories\nRússia, la Xina i certs països del Carib es promouen com a destinacions per a pacients que cerquen medicaments o procediments que no siguin aprovats per reguladors mèdics als seus països d'origen (com la FDA). De vegades es coneix com a turisme de circumval·lació, i és un tema espinós, segons els experts: Algunes clíniques donen a pacients estrangers indesitjables no provats o fins i tot cures fraudulentes, mentre que d'altres proporcionen procediments segurs i moderns que encara s'estan fent. va estudiar als Estats Units. Les pròpies cèl·lules d’aquest adolescent van guarir la leucèmia, però gairebé la van matar primer.\nTractament del càncer de pròstata caribeny\nQuan el professor jubilat, Jim Wickstrom, li va diagnosticar un càncer de pròstata als 63 anys, va llegir tot el que podia tenir mans sobre la malaltia i les seves opcions de tractament. Un de cada nou homes patirà càncer de pròstata durant la seva vida i és molt curab quan es troba en un primer moment. Però els tractaments comuns com la radiació i la cirurgia comporten riscos d’incontinència urinària o intestinal i disfunció erèctil. De manera que Wickstrom va triar una altra opció: l’ecografia centrada d’alta intensitat (HIFU): un procediment no invasiu que en aquell moment no va ser aprovat als Estats Units.\nStephen Scionti, MD, un dels diversos uròlegs nord-americans formats en HIFU en aquell moment, es va reunir amb Wickstrom al Carib per fer el procediment. Vam viatjar a Bermudes per a la meva HIFU ambulatòria i l'endemà (...) Vaig caminar una milla i no vaig tenir cap dolor, diu Wickstrom, que ara té 70 anys i encara no té càncer. El meu objectiu era desfer-se del càncer i sortir d'un continent potent i potent. Ho he fet ”. Des de llavors, la FDA ha aprovat per a la seva utilització als Estats Units, encara que encara no està inclosa en la majoria de companyies d'assegurances nord-americanes.\nHomes, aquí teniu 9 coses que us vol dir en secret la pròstata.\nUna cura vírica per a una infecció mortal?\nAls 51 anys, a Laura Roberts li van dir que tenia només tres mesos per viure. Set anys abans, Roberts havia desenvolupat una infecció estafal provocada per la resistència a la meticilina Staphylococcus aureus que no respondria ni als antibiòtics més forts. La infecció s’havia estès als seus pulmons, orelles i estómac i els seus metges no tenien idees. Després va veure una història a la televisió sobre un tractament anomenat teràpia fagiana, molt utilitzat a Europa de l'Est i Rússia, en què s'utilitzen virus anomenats bacteriòfags per atacar i matar bacteris resistents als antibiòtics. No sabia si em podia ajudar, però si moriria, moriria lluitant, va dir Roberts Prevenció revista.\nRoberts va viatjar 23 hores al Centre de Teràpia Phage de Tbilisi, Geòrgia, per rebre tres setmanes de tractament. Ha funcionat. És una vergonya que hagis de volar a Geòrgia per salvar-vos la vida, afirma Roberts. És una vergonya que els fagots no estan disponibles als Estats Units. Espero que passi en la meva vida. Metges nord-americans com Timothy Lu, professor associat d'enginyeria biològica al MIT, intenten que això passi amb altres organitzacions com Walter Reed. Institut de Recerca de l'Exèrcit i AmpliPhi Biosciences per moure teràpies de fagisme mitjançant el procés de proves i aprovació als Estats Units. Llegiu sobre cinc miracles mèdics més impressionants.\nCorreccions falses per a pacients desesperats\nUna parella britànica, desesperada de trobar una cura per l’autisme i els problemes de parla del seu fill de quatre anys, el va portar a una clínica de cèl·lules mare de la Xina el 2013. Van pagar més de 30.000 dòlars per quatre injeccions setmanals que no van fer res més que malgastar els seus diners. —I tortureu el jove amb prods i putes innecessàries, segons l'organització de turisme mèdic Tractament a l'estranger. Saben que les cèl·lules mare no funcionen en l'autisme, però segueixen convidant pacients a la seva clínica i traient-los milers de dòlars, va dir la mare.\nLa teràpia amb cèl·lules mare es ven habitualment com a cura miraculosa per a desenes de malalties difícils de tractar com la demència, el Parkinson i l'esclerosi múltiple, i ocorre en clíniques no regulades de tot el món: Amèrica Llatina, Europa de l'Est, Xina i Índia, segons el International Medical Tourism Journal. Però en realitat, hi ha poques proves sòlides que la teràpia amb cèl·lules mare funciona per aquestes condicions.\nAquí hi ha 13 mites de l’autisme que tothom necessita deixar de creure.\nCobertura negada? El maluc es substitueix de totes maneres\nEl 2013, Michael Shopenn tenia artritis tan dolorosa que no va poder aguantar gaire temps per fer una olla de cafè. Tenia 67 anys en aquell moment i necessitava desesperadament un reemplaçament de maluc, però com que l’artritis estava relacionada amb una antiga lesió atlètica, la seva assegurança l’anomenava una condició preexistent i li negava la cobertura del procediment.\nShopenn coneixia persones que viatjaven a Àsia i Amèrica Llatina per obtenir assistència mèdica més barata, però va dir al New York Times que ell només tenia ganes d’anar a un país anomenat “en desenvolupament”, com l’Índia o Tailàndia, per tenir cura d’aleshores. En canvi, va anar a Europa, a un hospital privat als afores de la capital de Bèlgica. Per a un procediment que hauria costat 78.000 dòlars als Estats Units, Shopenn va pagar menys de 14.000 dòlars, incloent rehabilitació, muletes, medicaments i bitllets aeris d’anada i tornada. Tenim l'atenció sanitària més cara del món, però no vol dir que sigui el millor, va dir Shopenn. Jo sóc un tipus del nen del cartell.\nCirurgia plàstica perillosa\nFa uns anys, un metge de Maryland va tractar a dos amics que havien patit infeccions bacterianes greus després de tenir cirurgies plàstiques a la mateixa clínica de la República Dominicana. Havien contractat micobacteris (RGM), un germen resistent als antibiòtics estàndard. Quan els amics van mencionar que una tercera persona havia anat amb ells i també estava malalta, el Departament de Salut de Maryland i els centres nord-americans per al control i la prevenció de malalties (CDC), van llançar una investigació a tot el país i van trobar gairebé dues dotzenes de persones amb RGM que havien tingut cosmètics. procediments com la liposucció, la reducció de mama i l’augment de natges en la DR. Vuit d’aquestes persones van ser hospitalitzades per culpa de la infecció, algunes d’elles múltiples vegades; diversos van haver de tenir cirurgia per tractar la infecció.\nes poden curar les malalties\nEls pacients han de ser molt prudents quan van fora dels Estats Units per a una cirurgia plàstica electiva. Els sistemes de seguretat i regulació que protegeixen els pacients als Estats Units sovint no estan en un (país en desenvolupament) , va dir Dennis Orgill, doctor, director mèdic del Centre de cura de les ferides de Brigham i Women’s Hospital. va dir a Science Daily. No us perdeu els 50 secrets que els cirurgians no us ho diran.\nMantingueu-vos sans fent recerca\nQualsevol persona que tingui en compte un tractament mèdic a l’estranger ha de parlar primer amb el seu metge al seu país d’origen i també llegir informació sobre bones pràctiques i informació sobre seguretat per organitzacions com Pacients Beyond Borders i la Joint Commission International (JCI), una empresa sense ànim de lucre que avalua. i acredita hospitals estrangers i altres centres sanitaris. Podeu cercar un hospital acreditat per JCI a qualsevol lloc del món a WorldHospitalSearch.org.


Incantoromano Roma Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVia Carlo Cattaneo 10, Estació Central de Termini, Roma, Itàlia, 185 - Veure al mapa\nIncantoromano, ubicat a Estació Central de Termini, Roma, és una destinació popular per a viatgers. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nIncantoromano també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Roma. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha magatzem d'equipatge, ascensor, bar, caixa forta, servei de llançadora.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara aire condicionat, calefacció, escriptori, aparell de televisió, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Incantoromano.\nTots els tipus de viatgers (20) Parelles (5) Viatgers en solitari (6) Famílies amb infants petits (2) Grups (7)


El Grup Cursach participa en un curs per prevenir la violència sexual a l'oci nocturn\nDirectius i empleats de les discoteques del Grup Cursach Tito's i BCM han participat en tallers específics per prevenir la violència sexual a l'oci nocturn. Segons ha informat Grup Cursach, els tallers pretenen dur a temre un intercanvi d'experiències i coneixements i s'emmarquen en el projecte europeu 'Staff Training on Prevention of sexual violence'.\nEntre els empleats que han rebut aquesta formació figuren el gerent del Grup Cursach a Palma i Magaluf, Fernando Pareja, el director de Tito's, Jaime Lladó, i el director de BCM Planet Dance, Xisco Alguacil.\nEl projecte europeu té com a objectiu comprendre la naturalesa, prevalença, conseqüències i factors de risc de la violència sexual en contextos d'oci nocturn i identificar intervencions orientades a prevenir i abordar aquest assumpte amb les eines més adequades en cada cas.\nAixí, 'Stop! SV (oci nocturn)' analitza el problema de la violència sexual en el context de l'oci nocturn en tots els seus vessants. La versió pilot està sent implementada en quatre països europeus. Els tallers tenen lloc a la seu de la Confederació d'Associacions Empresarials de les Balears (CAEB) i estan organitzats per l'Associació Balear d'Oci Nocturn i Entreteniment (Abone).La coordinació correspon a l'Institut Europeu d'Estudis de Prevenció (Irefrea).


Sindicat groc - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n(S'ha redirigit des de: Sindicats grocs)\nUn sindicat groc és un sindicat dominat parcialment o completament per una empresa, si està limitat als seus assalariats, o per la patronal o un grup d'empresaris, accionistes, etc., si afecta diverses empreses; de manera que la independència del sindicat i la seva capacitat per a defensar els interessos dels treballadors es veuen disminuïdes. Els sindicats grocs són delicte segons el Dret Internacional del Treball, al segon article del Conveni 98 sobre dret de sindicació i negociació col·lectiva, un dels principals convenis de l'Organització Internacional del Treball, i el fet que un empleador pugui exercir qualsevol mena d'influència en algun sindicat de la seva empresa es considera una conducta deslleial a la legislació de molts països. De fet, un sindicat d'empresa sol considerar-se un sindicat groc.\nA Espanya, a principi del segle XX van cobrar molta importància. En l'actualitat, algunes empreses han estat acusades de crear i promoure sindicats grocs, com per exemple el Banco Santander. A altres llocs d'Europa també s'ha acusat empreses d'això, com per exemple Siemens, a Alemanya. En altres països la situacio és molt diferent, per exemple al Japó, on hi ha poca consciència de classe i una cultura molt estesa de la lleialtat del treballador envers l'empresa, els sindicats grocs són majoritaris i no estan especialment mal vistos.\nEl 24 de setembre de 1899 es realitza una gran manifestació de més de 7.000 persones des de Le Creusot cap a la població de Montchanin, per agrair el suport dels seus habitants durant la vaga dels treballadors de la primera localitat. Les fàbriques metal·lúrgiques de la Societat Schneider, especialitzades en la producció d'acer Bessemer, constituïren durant el segle XIX la primera concentració industrial de França. Aquesta societat diversificà la seva implantació industrial amb la construcció de noves fàbriques a Chalon-sur-Saône, a Montchanin i més tard a Le Breuil (Saona i Loira), però les de Le Creusot representaven el cor de la seva gran empresa. Montchanin se situa a mitjan camí entre Le Creusot, vila metal·lúrgica, i Montceau-les-Mines, vila hullera.\nDurant trenta anys, entre 1871 i 1899, la pau social s'hi havia establert, facilitada pel creixement econòmic sostingut, la calma dels obrers, satisfets de pertànyer a una gran empresa pionera i pel paternalisme dels dirigents preocupats pel nivell de vida dels seus empleats i de la seva formació professional.\nPerò el 1898 es produiran un seguit de canvis que capgiraran la situació: els radicals guanyen les eleccions el maig; Eugène II Schneider, nou patró força absorbit per les seves feines a París, accedeix a la presidència de l'empresa; l'afluència de les comandes arrossega una acceleració dels ritmes de feina i, també, la frustració dels treballadors en no rebre els seus salaris.\nLa qüestió sobre el dret a la sindicació surt a la palestra i entre maig de 1899 i juliol de 1900 les fàbriques i mines de tota la comarca coneixen nombrosos conats de vaga "pel reconeixement del sindicat, per la llibertat de consciència i per la supressió de la policia d'incògnit", especialment entre el 31 de maig i el 2 de juny i entre el 20 de setembre i l'1 d'octubre. Una sentència arbitral signada el 7 d'octubre de 1899 donarà la raó als vaguistes, que desfilaran victoriosament pels carrers de Le Creusot. Poc després la patronal ajudarà a crear els sindicats dissidents, constituïts per obrers favorables als seus interessos i contraris al sindicalisme revolucionari.\nAquest serien coneguts com a sindicats grocs perquè feien servir paper groc per a cobrir les finestres, en lloc del paper vermell que usaven els socialistes. Alguns autors exposen que el color groc es va escollir per ser el predominant a la bandera del Vaticà, volent així expressar el catolicisme dels seus membres, però no està clar. En tot cas, el que és segur és que pretenien diferenciar-se clarament dels altres sindicats, escollint un color diferent del vermell. L'1 d'abril de 1902, Pierre Biétry va fundar la Federació Nacional dels Grocs de França.\nA principi del segle XX aquest terme es va començar a estendre arribant fins i tot a Barcelona. Així es varen denominar els sindicats que es varen impulsar des de la patronal i l'església oposats a l'anarcosindicalisme, majoritari a la ciutat.\n↑ Sindicat groc Tesauro OIT 2005, a la Biblioteca i Serveis d'Informació de l'Organització Internacional del Treball (castellà)\n↑ Convenio sobre el derecho de sindicación y de negociación colectiva, de 1949 en vigor des del 18 de juliol de 1951. Organització Internacional del Treball (castellà) (anglès) (francès)\n↑ UGT acusa a Botín de crear sindicato amarillo Terra, 8 de novembre de 2006 (castellà)\n↑ El fundador de un sindicato amarillo alemán reconoce que Siemens lo financió El País, Madrid, 31 de maig de 2007 (castellà)\n↑ Organised Workers & Socialist Politics in Interwar Japan. Article de Shoichiro Hatsuoka publicat a la revista Japan Quarterly, Numero 1, de gener-març de 1982. (anglès)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Sindicat_groc&oldid=15903899»\nDarrera modificació: 21 oct 2015 a les 16:02


Althaia commemorarà el Dia Mundial de l’Ictus amb activitats informatives i preventives – Castellvilarenc.info\nby Redacció 24/10/2016\n· Les activitats es faran aquest dimarts 25 d’octubre al vestíbul de consultes externes de l’Hospital Sant Joan de Déu\n· L’objectiu és donar informació sobre el tractament dels factors de risc que poden provocar un ictus\nLa Fundació Althaia se suma a la commemoració del Dia Mundial de l’Ictus, que tindrà lloc el dissabte 29 d’octubre. Per aquest motiu,aquest dimarts, 25 d’octubre, instal·larà un punt informatiu que estarà ubicat al vestíbul de consultes externes de l’Hospital Sant Joan de Déu (planta -1). L’objectiu és sensibilitzar la població sobre aquesta malaltia i donar informació sobre els factors de risc i les possibles accions preventives.\nEl punt informatiu estarà operatiu entre les 10 del matí i fins a les 2 del migdia. Els professionals que hi participaran donaran consells sobre la prevenció de l’ictus i donaran a conèixer diferents aspectes de la malaltia. L’activitat es porta a terme amb la col·laboració de la Fundació Ictus.\nPrograma educatiu per a malalts i familiars\nUna altra de les activitats que es farà, a les sales de reunions E i F de la planta -2 (al costat de la UCI), serà una xerrada informativa i de formació dirigida especialment als pacients que han patit un ictus i als seus familiars. Aquesta sessió forma part d’un programa de formació sanitària que té per objectiu oferir als afectats les eines necessàries per afrontar la nova situació, conèixer la malaltia i afrontar les cures a casa, així com donar informació sobre el tractament dels factors de risc i la seva prevenció.\nEn aquesta ocasió la xerrada, que es farà a les 4 de la tarda, serà oberta a tothom qui hi estigui interessat.\nAlthaia potencia el programa de deshabituació tabàquica als CAP de Manresa