Protesta a les portes de l'institut de Cassà per denunciar casos d'assetjament escolar al centre - El Gerió Digital\nProtesta a les portes de l'institut de Cassà per denunciar casos d'assetjament escolar al centre\nMig centenar de persones s'hi han concentrat i acusen a la direcció de "no fer res"\nDilluns, 2 de maig de 2022 16:00h\nUn moment de la concentració a les portes de l'INS Cassà de la Selva © ACN\nACN, Aleix Freixas, Gemma Tubert / Gironès / Cassà de la Selva\nUna cinquantena de persones s'han concentrat a les portes de l'institut de Cassà de la Selva (Gironès) per denunciar assetjament escolar al centre educatiu. Pares, alumnes i exalumnes del centre han assegurat que fa anys que pateixen aquest tipus de situacions i han apuntat directament al professorat i la direcció, a qui acusen de "no fer res" per aturar-ho.\nEl detonant ha estat el cas del padrastre d'una alumna que divendres va colpejar el director. La mare de la nena, Jéssica Zacarias, ha explicat que el detonant va ser un intent de suïcidi de la seva filla "al mateix centre" per assetjament escolar i pel qual el padrastre va anar a "demanar explicacions". Segons Zacarias, el director "se'n va riure" i els va dir "que no tenia ganes de parlar". "Va actuar en calent", remarca. En aquest sentit, assegura que ja ha posat una denúncia davant dels Mossos d'Esquadra contra el centre educatiu, la direcció i la tutora de la seva filla.\nAquesta, però, no és la primera vegada que denuncia uns fets similars. De fet, diu que l'any passat van posar-ho en coneixement d'Inspecció després que la menor també intentés suïcidar-se. "Aleshores patia bullying per part d'alumnes però aquest any són humiliacions dels professors", diu Zacarias.\nEntre els assistents, hi havia la Raquel Tena. Té 19 anys i és exalumna del centre. Diu que també va patir assetjament a l'institut i que això la va obligar a repetir un curs. "Tant jo com la resta de la gent que hi ha aquí volem donar veu a molts alumnes que ho han passat i als que ara estan al centre ho estan patint", afirma.\nEn aquest sentit, diu que la direcció del centre "no fa res" i que cap de les denúncies que s'han fet per casos com aquest "mai han arribat al centre". "Si passa alguna cosa, pots parlar amb la tutora o et diuen que truquis a Ensenyament però d'allà no passa", afegeix.\nUn problema "recurrent"\n"És un problema recurrent que porta molts anys passant perquè tenim alumnes que ara tenen 30 anys i diuen que això també els va passar, no és un problema que vingui d'ara", afegeix. "Crec que és la gota que ha fet vessar el got i penso que a aquestes alçades s'hi hauria de trobar una solució", insisteix.\nTena remarca, a més, que no només hi ha casos d'assetjament entre alumnes sinó també per "part dels professors". "Et diuen el que pensen i et parlen malament i no tens amb qui recolzar-te", afegeix.\nUna altra de les mares que s'ha concentrat a les portes del centre Veronica Isabel Martínez diu que coneix molts casos d'alumnes que han patit situacions d'aquest tipus i apunta directament al director: "És molt autoritari", conclou.\nEducació ho investiga\nDes del Departament d'Educació han explicat que la Unitat de Suport a l'alumnat en situació de violència (USAV) està "estudiant el cas".


Jordi Bover: Et fa mal a les orelles cumpleanys? I start-up?\nEt fa mal a les orelles cumpleanys? I start-up?\nper Jordi Bover Director del Centre de Terminologia TERMCAT 03 de desembre de 2019 05:30\nAquest estiu la decisió de la Rosalía d’incloure en el seu nou disc una cançó en català va aixecar molta polseguera, tot i que a priori sembla que no hauria de ser notícia que un cantant utilitzi la llengua pròpia de la seva terra. Crec que unànimement tots els que estimem el català vam celebrar que una cantant de talla mundial com és la Rosalía fes aquest pas (que amb els temps que corren fins i tot haurem de titllar de valent), que demostrava, un cop més, que el català és vàlid per a qualsevol context i no és cap llast perquè una cançó triomfi, com ho va fer rotundament Milionària.\n"La Rosalía ha demostrat que el català és vàlid per a qualsevol context i no és cap llast perquè una cançó triomfi"\nMolts catalans, però, es van posar les mans al cap perquè la Rosalía emprava algun barbarisme, com cumpleanys, que alguns ja fa anys que hem bandejat del nostre lèxic. Vam reviure la polèmica que va generar (només en lletraferits més sensibles, això sí) el reflexar de Boig per tu, de Sau (en comptes del normatiu reflectir), i que la Shakira va revifar l’any passat quan, en la seva primera incursió artística en la llengua materna de la seva parella (molt d’agrair també), va mantenir-lo en la seva versió de la cançó.\nDe fet, tant en un cas com en l’altre, podem dir que la Rosalía i el Pep Sala (o el Carles Sabater, o potser tots dos) no van fer altra cosa que escriure el mot que utilitzaven en el seu dia a dia. Ens podem plantejar, doncs, per quin motiu haurien d’haver utilitzat una altra opció, menys espontània, i que potser hauria restat versemblança a la cançó. Probablement els cantants anglesos no tenen cap escrúpol a cantar tal com parlen; de fet, potser ni serien capaços de veure-hi cap problema potencial.\nEn el nostre cas, segurament un nombre important de lectors ens posaríem d’acord que cumpleanys, en aquest punt de la pel·lícula, ja ens fa un cert mal a les orelles (tot i que la vigència de la forma apocopada cumple és innegable, sobretot entre els més joves). Com buzón (pronunciat busson), enchufe o anticipo (bestreta), que els nostres pares (o avis) utilitzaven sense manies i que ara han reculat sembla que d’una manera definitiva, sobretot per la consciència lingüística dels parlants, que, alertats per la normativa, els identificaven amb formes no catalanes, que calia evitar. Ara fins i tot diríem que són mots d’una altra època, amb un tuf d’antigor. Tot al contrari que l’aureola de modernitat i innovació que acompanya l’exèrcit d’anglicismes que envaeix el nostre llenguatge d’especialitat actualment. En l’àmbit empresarial, sense anar més lluny: start-up, spin-off, networking, brainstorming, blockchain... De fet, tot i que l’ús les ha convertit en habituals i aparentment imprescindibles, si ho pensem bé la realitat és que en català són denominacions semànticament opaques (en algun cas, fins i tot sabent anglès) i gràficament endimoniades. Quan les has sentides uns quants cops dites pels experts, però, ja et sembla que hi van com anell al dit i, a més, són fashion (sic).\nEstrictament, és cert que l’ús d’anglicismes facilita als experts el pas del català a l’anglès i viceversa, sense haver de rumiar gaire les correspondències lèxiques entre una llengua i l’altra i assegurant-se que no hi ha ambigüitats. Ha de ser un problema, doncs, això? Si aquesta producció forana fos residual, en casos excepcionals (com sens dubte passa en anglès), no seria cap problema, no. El problema el tenim quan la immensa majoria de neologismes –com podia passar amb els castellanismes fa cinquanta anys- ens arriben de fora, embolicats en paper de regal, a punt per al seu consum. La nostra llengua (de fet, per ser més estrictes, els seus parlants) corre el perill de perdre la vitalitat creadora i sistemàticament esperar que arribin per correu internacional els nous mots. I és cert que el repte actual és més extrem que el que ens plantejaven els castellanismes de fa cinquanta anys: ara les denominacions foranes designen conceptes nous de trinca i, en general, no és possible treure la pols a cap terme català equivalent que hi hagués fet referència en el passat. Però no ens enganyem: en potència, qualsevol llengua té recursos propis per anomenar els nous conceptes. Això sí, ha de desenvolupar-los tan bon punt s’introdueix el nou concepte i no quan l’anglicisme està plenament arrelat en l’ús. (Empresa) emergent, (empresa) derivada, treball en xarxa, pluja d’idees o cadena de blocs, que són les alternatives catalanes proposades des del TERMCAT als anglicismes esmentats més amunt, són objectivament tan vàlides com els seus equivalents anglesos. Només cal donar-los una oportunitat.\nRosalía, Greta Thunberg i la Casa de Papel ja tenen caganer


Últim dia per a visitar la inauguració de l’exposició “Moments d’Art” – BÉTERA – toda la información del Bétera, Valencia\nÚltim dia per a visitar…\nEl passat dimarts 03 de maig va tindre lloc a Bétera la inauguració de l’exposició “Moments d’Art“. Es tracta de la mostra realitzada pels alumnes de primer i segon de Batxillerat de Dibuix Artístic de l’Institut d’Educació Secundària Les Alfàbegues de Bétera.\nEn aquesta exposició ens dona a conéixer els treballs realitzats amb molt d’esforç i dedicació durant tot el curs acadèmic en l’assignatura d’Educació Plàstica, Visual i Audiovisual (EPVA). En els citats treballs es fusionen les diferents tècniques gràfiques – plàstiques, des del grafit fins a l’oli acrílic, passant per tècniques mixtes, així com indagant en llenguatges propis del dibuix, siguen les cianotipies o el linogravat.\nEls visitants de “Moments d’Art” poden gaudir d’una selecció d’obres que sorpren a tots els assistents de la mostra.\nL’exposició es troba en les instal·lacions de l’edifici de l’antic Ajuntament de la localitat (carrer Major, 12). La mostra es trobe en el citat edifici fins a aquest dissabte 14 de maig. L’accés és gratuït.


Vincles ferotges (Vivian Gornick) / Lucky Buke - Ressenyes de llibres\nVicent 17 de febrer de 2018 a les 23:44\nLa primer part m'ha encisat, la forta personalitat de la mare i les relacions entre la mare i la filla, pero sobretot amb el vocabulari i les frases amb les que estan contades eixes dos coses, amb una forta riquesa i expressivitat, moltes voltes havia de llegir-ho dos voltes. Una passada. La segona part, en la que parla amb les seues relacions amb els nuvis de la filla, puff.\nLaia Pérez 25 de febrer de 2018 a les 22:49\nMoltes ressenyes que he llegit sobre el llibre coincideixen amb el que descrius: l'estil, tan potent; les personalitats, tan intenses. A mi la part de les relacions no m'ha encaixat massa, però bé. La resta, una passada.\nNatàlia 22 de febrer de 2018 a les 10:26\nEl tinc pendent i apuntat desde fa un temps. Sent curtet a veure si no tardo massa.\nLaia Pérez 25 de febrer de 2018 a les 22:47\nHola Natàlia, ja em diràs si al final t'animes a llegir-lo!:)


T’agradaria fer alguna activitat lúdica amb els teus companys més enllà de la feina del dia a dia? Proposa’ns idees. - Tots som UOC!\nT’agradaria fer alguna activitat lúdica amb els teus companys més enllà de la feina del dia a dia? Proposa’ns idees.\nUn dinar col·lectiu al patí del 22@ en què tothom s’ho porta tot, una visita en família per tal que els teus puguin conèixer el lloc on treballes, un partit de futbol o voleibol, una sortida a la muntanya amb un company de feina com a guia… Just ara estem definint les accions que farem el 2014 per a l’equip propi en el pla lúdic, i ens agradaria que si teniu cap idea o proposta ens la feu arribar, ja sigui més aviat tradicional o una mica més esbojarrada.\nDeixeu les vostres idees, propostes, suggeriments a l’espai de comentaris d’aquesta entrada o envieu un correu electrònic a cominterna@uoc.edu. Conscients de les limitacions pressupostàries actuals, ben segur que, entre tots, sabrem escollir les accions que més ens motivin i que millor responguin als valors de la UOC.\nUn exemple de proposta és la que fa uns dies ens ha enviat una companya de la UOC, l’Eva González, que comentava que podia ser interessant organitzar un o diversos equips per a participar en la Barcelona Magic Line, una travessa solidària no competitiva que recorre set turons de la ciutat de Barcelona per a recollir fons per a l’Obra Social de Sant Joan de Déu, que es destinaran a persones en situació de vulnerabilitat. Es farà el 2 de març i s’hi poden inscriure equips entre 3 i 25 components.\nDiversos personatges populars participen en la campanya de difusió d’aquesta travessa solidària. Aquí us deixem el vídeo motivacional d’Eduard Punset:\nSi coneixeu una activitat d’aquest tipus en la qual us agradaria involucrar companyes i companys de la UOC o voleu plantejar qualsevol tipus d’iniciativa, no dubteu a fer-nos arribar les vostres propostes.\nBeni10/02/2014 a les 9:59 am\nEstava buscant un taller d’Scratch per a nens, i he recordat la formació interna sobre aquest sistema de programació que vam poder fer nosaltres. I a partir d’aquí em sorgeix la proposta:\nQuè no es podrien organitzar tallers de dissabte al matí, però no dirigits a personal UOC, sino als nostres fills? Es podrien fer tallers de Scratch, d’Arduino, de Lego WeDo, etc. Segur que algú de nosaltres podria ser l’encarregat de fer aquests tallers, i les famílies estaríem encantades de tenir aquesta possibilitat.\nCreieu que aquesta activitat agradaria als vostres fills?\nPepi Pedrero24/04/2014 a les 3:25 pm\nAlguns professors/es dels Estudis d’Informàtica, Multimèdia i Telecomunicació ja estan fent aquests tallers d’Scratch a nens i nenes a les escoles i als hospitals. I estan tenint molt d’èxit!\nDe fet, estem oberts per si algú vol que anem a l’escola dels seus fills/es…\nXavier11/02/2014 a les 3:39 pm\nJo us proposo de fer alguna sortida de senderisme per la muntanya. Conec bones rutes, amb distàncies i dificultats variades.\nClara11/02/2014 a les 4:55 pm\nEls meus fills segur que hi estarien interessats, a veure si algú s’anima a organitzar els tallers…\nClara18/02/2014 a les 3:19 pm\nEjem… la meva intenció era respondre al comentari dels tallers d’Scratch, és evident que no ho he fet bé…\nEmma13/02/2014 a les 4:44 pm\nAl 22@ es podria accedir a la zona de gespa que està entre el nostre edifici i el que serà de la UB… seria un bon lloc de trobada per fer picnic o taixí al migdia!\nManolo17/02/2014 a les 2:18 pm\nyo estaré en la Barcelona Magic Line aunque con la “marca” del colegio de mis hijas. De todos modos, las inscripciones para la BML ya están cerradas porque se ha llegado al máximo de equipos. Todo un exitazo.\nRoger Griset18/02/2014 a les 5:37 pm\nJo altres anys vaig participar en els jocs interempreses, i la veritat és que es troba a faltar. Especialment les persones que participen en jocs col·lectius s’ho passaven molt bé i feien molta pinya!


I també els artistes s’impliquen en l’Art i Futur de Catalunya\nArtistes consagrats com Perejaume, Arranz-Bravo o Evru apadrinen artistes emergents catalans en el projecte Art i Futur, un espai per parlar del futur de Catalunya des de la cultura.\nLa presentació del projecte el 16 de novembre al BornCC de Barcelona inclou l’acció d’un mural col\_·lectiu que impliqui societat civil i col\_·lectiu artístic.\nTorras, Azcón, Bonet, Piñol, Mesa, Puigdollers, Mangrané, Basagañas emergents que participen en Art i Futur / Fishmuvi\nCatalunya viu un moment calent en la seva història recent en el que una part de la població demana poder decidir el seu futur polític. Votacions com la de diumenge 9 de novembre, amb més de 2.300.000 catalans participant en el Procés Participatiu impulsat pel Govern de la Generalitat o l’èxit de les activitats que s’han organitzat per celebrar el Tricentenari en són exemple. I entre aquestes activitats commemorant 1714 moltes han estat de caràcter cultural... més enllà de la càrrega ideològica que ha estat la promotora, o justament per això, finalment la cultura ha tingut a sobre un pressupost raonable. Paral·lelament també hi ha hagut espai per altres propostes en les quals l’art torna a ser una eina de llibertat i d’expressió o, simplement, un espai des del qual parlar de com un voldria que fossin les coses.\nÉs el cas del projecte Art i Futur que a més té la virtut d’implicar 12 artistes catalans consagrats i sobretot impulsar a 12 artistes emergents. Aquesta iniciativa de El País que Volem que pren forma de tiratge litogràfic serà presentada aquest pròxim diumenge 16 de novembre de 10 a 14h en el BornCC de Barcelona. Aprofitant l’esdeveniment també han muntat una acció en forma de mural col·lectiu en el qual puguin participar obertament societat civil i col·lectiu d’artistes. La peça fruit d’aquesta participació serà una tela de 6x3 metres i s’anomenarà El dia de demà. Tant Art i Futur com el mural tenen la virtut de ser un espai de diàleg fet des de la pintura, que avui dia semblava haver arribat a un punt mort.\nArtistes de la talla d'Arranz-Bravo, Perejaume, Alfons Borrell, Joaquim Chancho, Evru/Zush o Salvador Juanpere han volgut participar en aquest moment i lideren el projecte Art i Futur amb el qual el món de les arts plàstiques ha volgut mullar-se en el Procés polític català, de la mà de El País que Volem i participat per l'Assemblea Nacional Catalana (ANC). I així mateix apadrinen a tot un seguit de joves artistes novells que cerquen un espai en la trama de l’art.\nParlant del projecte, consta de 24 obres que estan dividides en dues col·leccions de 12 litografies cadascuna segons si els creadors són artistes novells o ja consagrats. Cada un dels artistes ha creat expressament per aquesta iniciativa una obra de 50x65 cm que tindrà un tiratge limitat a 100 exemplars. A més, també s'editarà un catàleg i els diners recaptats en la venda d’aquest i de les dues col·leccions, aniran destinats a les activitats de l’associació El País que Volem, una àgora que cerca idees sense limitar-se a pensar en una Catalunya merament independent.\nD'aquesta manera, El País que Volem pretén apropar el sentiment dels artistes plàstics del país al de la gent, que ja ha demanat en diverses ocasions que se'ls consulti sobre el futur polític de Catalunya. Els artistes consagrats que han participat en aquest projecte són Jordi Alcaraz, Arranz-Bravo, Perejaume, Alfons Borrell, Joaquim Chancho, Salvador Juanpere, Robert Llimós, Francesca Llopis, Albert Porta (Evru/Zush), Josep Maria Riera i Aragó, Benet Rossell i Gerard Sala.\nI per altra banda, el que és un dels punts fors de la iniciativa, els artistes emergents Albert Arribas, Carles Azcón, Helena Basagañas, David Bonet, Miquel Gelabert, Ariadna Mangrané, Sergi Mesa, Gorka Pinyol, Stella Rahola Matutes, Oliver Roura, Àlex Santafé i Rubén Torras. Un ressò que més enllà de Barcelona també es farà sentir en la presentació a Girona (20 de novembre), Lleida (24 de novembre) i Reus (4 de desembre).\nPresentació al Born amb el mural participatiu ‘El dia de demà’\nL'acte, que comptarà amb la presència dels artistes i autoritats polítiques tant de l'Ajuntament de Barcelona com de la Generalitat de Catalunya, començarà a les 10 del matí amb la creació d'un gran mural col·lectiu, de 6 metres de llarg per 3 d'alt, anomenat El dia de demà, que serà completat per alguns dels artistes que han participat en el projecte.\nLa idea ve carregada de simbolisme, els participants hauran de portar una fotocòpia del DNI, que pot estar retocada artísticament i que serà enganxada al mural sota la direcció d'Albert Arribas, Carles Azcón, David Bonet i Sergi Mesa. Un cop completat, els artistes li donaran el seu toc personal amb diverses tècniques pictòriques. Què hi ha de més col·lectiu que un collage? Aquest mural busca ser el resultat d’una acció plural i oberta que cerca implicar la societat civil i al col·lectiu artístic en el procés polític en el qual Catalunya està immersa per decidir el seu futur.\nLa cultura, al costat del sentir ‘d’algunes’ persones\nArt i Futur no és l’únic projecte amb el que els actors culturals han volgut posar-se al costat del sentir dels catalans demanant poder decidir el seu futur. Altres iniciatives, com l'exposició Art, veu i vot, que des del Museu d’Història de Catalunya que ara recorre el territori català, també està fent el seu camí en el context artístic-polític. Aquesta mostra recull una vuitantena d'artistes que reclamen el dret a decidir dels catalans mitjançant tot tipus de llenguatges artístics. Alguns dels artistes apel·laven directament al vot sí-sí en el procés participatiu de diumenge passat, mentre que d'altres ho fan pel dret a decidir o pel camí del diàleg.


Compromís demana informació del nou Institut Valencià d’Administració Tributària - Diari La Veu\nEscriba el número 142517\nLa diputada de Compromís Mireia Mollà ha registrat aquest matí una petició de compareixença a Les Corts del conseller d’Hisenda, Juan Carlos Moragues, perquè expose la iniciativa anunciada de creació d’un Institut Valencià d’Administració Tributària.\nMollà vol que el conseller explique en seu parlamentària com es compaginarà la “creació d’un servei tributari valencià propi amb la intenció anunciada pel ministre Montoro d’eliminar impostos autonòmics”.\nLa parlamentària de Compromís entén que la creació d’un Institut Valencià d’Administració Tributària ha de ser presentada amb detall a tots els grups polítics per tal d’arribar als consensos necessaris i fer d’aquesta institució, en paraules de Mollà, “un veritable instrument eficient i eficaç en la gestió dels tributs propis”.\nPer al grup parlamentari Compromís cal promoure mecanismes per garantir la gestió directa de la recaptació dels impostos. Segons Mireia Mollà “un model de descentralització millora la lluita contra el frau i facilita la major execució dels tributs”.\nMalgrat això, la diputada de Compromís considera que les paraules del conseller Moragues en l’anunci d’aquest projecte, quan va declarar que no s’està creant una agència pròpia d’administració dels tributs, “ens porta a pensar que una iniciativa positiva com podria ser aquesta quedarà diluïda per la manca de voluntat política i la submissió del govern del president Alberto Fabra davant Montoro i Rajoy. I més tenint en compte que, segons Mollà, el govern central està aplicant mesures de recentralització de les administracions públiques, com ho evidencia la intenció del ministre Montoro d’acabar amb els impostos autonòmics”.\nInstitut Valencià d’Administració Tributària\nEscriba el número 552445


Joaquim Valls: “Si exigíssim l’ESO per tenir el carnet de conduir, cauria el fracàs escolar” | Recull de premsa\nBy insgalileogalilei on 14 Octubre 2014\nLa clau, doncs, és posar-hi hores?\nEl periodista britànico-canadenc Malcolm Gladwell explica que és la línia de les 10.000 hores la que fa que siguis un fora de sèrie o una persona normal en una matèria. Si hi poses més de 10.000 hores, seràs molt bo en allò que facis.\nÉs aplicable al sistema educatiu?\nEl problema del sistema educatiu no és d’hores, sinó que la pedagogia actual està deslligada dels descobriments neurològics que s’estan duent a terme. El nostre cervell aprèn d’una manera radicalment diferent de com ens pensem que aprèn.\nDoncs de la mateixa manera que ho fèiem de petits. Un nen petit sempre vol veure la mateixa pel·lícula de dibuixos animats. Els nens aprenen per repetició, però el sistema educatiu ho converteix en un càstig.\nEl món educatiu, però, ha lluitat en els últims anys per fugir del mètode de la repetició…\nÉs un error. Jo ensenyo matemàtiques i s’aprenen per repetició, no pensant. ¿Quan a algú li regalen un mòbil es llegeix les instruccions? ¿A un nen se li explica com ha de caminar o se li posa un powerpoint amb gramàtica per aprendre a parlar? Per què de grans ens volen ensenyar un idioma així? És antinatural.\nAixí doncs, com s’ha d’ensenyar?\nL’alumne ha d’aprendre treballant, dedicant-hi hores. Ha de ser el protagonista i, tal com passa quan aprens a conduir, el professor ha de ser un acompanyant que el guiï. L’aprenentatge el fa l’alumne sol.\n¿Si modifiquéssim aquesta qüestió, baixaria el fracàs escolar?\nSi exigíssim l’ESO per treure’s el carnet de conduir, baixaria el fracàs escolar, perquè l’alumne tindria una il·lusió.\nDefensa que no hi ha mals alumnes sinó mals professors…\nEn 36 anys de docència, havent acumulat més de 4.000 hores de classe i havent tingut més de 40.000 alumnes universitaris, no me n’he trobat mai cap de tonto, i això que jo ensenyo matemàtiques. Si no han entès la matèria és perquè jo no els l’he explicat bé.\n¿Creu que és aplicable a l’etapa educativa obligatòria?\nLa conec només com a pare, però hi veig molts errors. El problema de l’ensenyament és que hi ha una part -només una part- del professorat que s’hi dedica per tres raons: juny, juliol i agost. A més a més, el fet que faci poques hores de classe és una gran contradicció, perquè com més hores treballes a l’aula més bo ets en la teva professió.\nQuins altres errors hi ha?\nQue tenir menys alumnes és sinònim de més qualitat. I, sobretot, la falta d’autoritat: jo sóc pare de la meva filla i professor dels meus alumnes, no el seu amic. No té gaire sentit que jo vesteixi com vesteixen ells perquè s’entra en un col·leguisme absurd. El professor és l’autoritat a la classe i ha d’exercir-la, el problema és que per fer-ho s’ha de treballar. L’autoritat te la dóna saber l’assignatura i impartir-la bé perquè els alumnes no s’avorreixin.\n¿Els alumnes, doncs, són innocents del tot i en tot?\nNo, en general tenen deixadesa a l’hora d’estudiar, es treballa poc. Estudiar és un privilegi extraordinari. El fet de convertir l’ensenyament en gratuït se’ns ha girat en contra, perquè el que és barat no ho valorem.\nQui té, doncs, la responsabilitat de transmetre que l’educació és un privilegi?\nEls pares, els professors i els mitjans de comunicació. S’hauria de transmetre que l’ensenyament costa molts diners i que és un dret, però només per a les persones que s’esforcen. Per a les que no, no ho és.\n¿I què fem amb les persones que no s’esforcen?\nAquest és el gran problema. Allargar l’educació obligatòria dels 14 als 16 anys, que sobre paper semblava una bona idea, va ser un error. Si agafes un nen de 14 anys encara el pots encaminar cap a l’estudi. Amb 16, és molt més difícil.\nHauríem de tornar enrere?\nSí, jo tornaria al model d’abans. Als 14 anys tornaria a separar les etapes educatives i faria una bona FP. També repetiria la via de retorn cap a la universitat.


Santai Hotel Bali Indonèsia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n"Nice and simple for a relaxing holiday"\nDusun Bunutan, Abang - Amed, Amed, Bali, Indonèsia - Veure al mapa\nTé alguna pregunta per a Santai Hotel?\nMés informació sobre Santai Hotel\nSituat en el cor de Amed, Santai Hotel és un lloc ideal des d'on descobrir Bali. El centre de la ciutat és només a 0.5 Km i l'aeroport és només a 150 minuts. Per opcions de turisme i atraccions locals, no es necessita anar enfora ja que l'hotel gaudeix proximitat a Platja Amed.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Santai Hotel asseguren una estada plaentera als seus clients. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, servei d'habitacions, transport hotel/aeroport.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara connexió sense fils a internet (cortesia), habitacions per a no fumadors, aire condicionat, servei de despertador, escriptori per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. L'hotel ofereix instal.lacions fantàstiques, incloses platja privada, piscina exterior, buceig, pesca, spa, per ajudar-vos a relaxar després d'un carregat dia a la ciutat. Santai Hotel és una elecció inteligents per a viatgers a Bali, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.\nTots els tipus de viatgers (93)Viatger de Negocis (1)Parelles (56)Viatgers en solitari (10)Famílies amb infants petits (12)Famílies amb infants grans (9)Grups (5)\nMarisa, Regne Unit\nVery friendly and quiet”\nVery friendly Staff, delisious Food Very pleaserable stay


Angel's House Catania Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nPiazza Federico Di Svevia 48, Centre de Catania, Catania, Itàlia, 95121 - Veure al mapa\nBarri Centre de Catania Centre de Catania Centre de Catania Centre de Catania Fontanarossa Fontanarossa Centre de Catania Centre de Catania Centre de Catania Centre de Catania\nAl visitar Catania, vosté es sentirà com a casa a Angel's House, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb les atraccions principals de la ciutat com Castello Ursino, Museo Civico, Castell Ursino a prop, els visitants de l'hotel estaran encantats amb la seva localització.\nAngel's House també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Catania. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix magatzem d'equipatge, servei de bugaderia, àrea de fumadors.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara aire condicionat, calefacció, escriptori, balcó/terrassa, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Angel's House la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Catania.\nCal informar l'establiment de l'hora d'arribada prevista amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'establiment. Cal que informeu el Angel's House de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.\nTots els tipus de viatgers (162) Parelles (66) Viatgers en solitari (68) Famílies amb infants petits (13) Famílies amb infants grans (4) Grups (12)


Les parades de llibres i roses ompliran avui cal Milionari - sentmenat.com\nInici Cultura Les parades de llibres i roses ompliran avui cal Milionari\nLes parades de llibres i roses ompliran avui cal Milionari\nAquest matí, els jardins de cal Milionari s’ompliran com cada any de parades de llibres i roses amb motiu de la diada de Sant Jordi. El fet que enguany la Diada fos en un dia laborable, ha fet que es consideri més adient traslladar aquesta activitat al diumenge.\nEls mateixos jardins acolliran també la 12a Trobada de Puntaires que com ja és tradicional des de fa onze anys, emplenaran Cal Milionari del soroll dels boixets.\nA les 12 del migdia, la Cobla Thermalenca oferirà una audició i una ballada de sardanes al mateix recinte.\nEls actes de Sant Jordi es clouran a les 5 de la tarda, a la plaça de la Vila, amb el tradicional Ball de Plaça organitzat per la Societat Coral. La Cobla Contemporània posarà la música a aquesta tradició centenària.\nBicicletada al matí\nL’esport tambe tindrà un lloc en els actes de Sant Jordi d’enguany. A les 8 del matí, tothom qui se senti amb forces podrà participar a la 13a Pedalada pels entorns de Sentmenat, una activitat esportiva organitzada per l’associació Sentmenat Bici.\nAbr 27, 2008 Redacció\nAvui anem de cine: 'Casablanca'El PSC critica el retard en les obres del camp de futbol


Ribó signa el conveni per a la creació de l'estació intermodal Font de Sant Lluís\nJoan Ribó: "Esta estació ha de ser clau en el desenvolupament de València com a node logístic del Corredor Mediterrani"\nTren en moviment. .FOTO ARXIU\nL'alcalde de València, Joan Ribó, va signar ahir el conveni de cooperació entre l'Ajuntament de València, el Ministeri de Foment i la Conselleria d'Habitatge, Obres Públiques i Vertebració del Territori de la Generalitat per a la realització de les aportacions de sòl i financeres necessàries que permet la creació de la Terminal Intermodal i Logística de València Font de Sant Lluís.\n«Esta estació ha de ser clau en el desenvolupament de València com a node logístic del Corredor Mediterrani. Serà una peça clau per a la creació d'ocupació a la nostra ciutat i per al desenvolupament econòmic sostenible d'esta», va assegurar l'alcalde de València, Joan Ribó.\nSegons va explicar l'alcalde, «el desenvolupament de la Terminal Intermodal contempla els accessos terrestres que garanteixen l'accessibilitat viària i ferroviària de la terminal a les xarxes generals d'infraestructures de transport, els vials que possibiliten la integració de servicis i la connectivitat entre la nova terminal, la terminal existent, Mercavalència i el Port de Valéncia, així com un mòdul per a operacions de càrrega i descàrrega, i un centre integrat de servicis».\nL'Ajuntament, el Ministeri de Foment, i Ports de l'Estat seran els responsables d'impulsar les actuacions necessàries del projecte. Respecte a les diferents contribucions, ADIF aportarà 38.502 metres quadrats sobre els quals s'alçarà part de la Terminal Intermodal i Logística, així com el finançament per a actualitzar els estudis i projectes, la licitació i la contractació de l'execució de les obres per un import de 8,5 milions d'euros.\nPer part de l'Autoritat Portuària de València (APV), es finançarà amb 15 milions d'euros part de les obres, amb càrrec al Fons Financer d'Accessibilitat Terrestre, mentre que la Generalitat aportarà la totalitat dels terrenys ja expropiats i sobre els quals es desenvoluparà la Terminal Intermodal i Logística.\nEntre tots dos organismes, l'import màxim total per al finançament de les actuacions corresponents al projecte serà de 23,5 milions d'euros, distribuïts per part d'ADIF en quatre anys (200.000 euros en 2019, 2,3 milions d'euros en 2020 i 3 milions en 2021 i 2022) i de l'APV en cinc anys (3 milions d'euros cada any fins a 2023).\nEn este sentit, per vetlar pel compliment de les obligacions assumides, es crearà una Comissió de Seguiment formada per dos representants per part de l'Ajuntament, pel Grup Foment, que comptarà amb quatre representants: un del Ministeri de Foment, un d'ADIF, un de Ports de l'Estat i d'altre de l'APV; i per part de la Generalitat, dos representants de la Conselleria d'Obres Públiques. Els membres de la Comissió es reuniran almenys una vegada cada sis mesos, a més de reunions periòdiques quan ho requerisquen els assumptes a tractar o ho sol·licite alguna de les parts.


Gent Normal: FENT BOCA PER AL 2014\nEstem a punt d’acomiadar el 2013 i abans de fer el resum del millor de l’any, ens volem avançar al que ens espera al 2014 amb un llistat de les sèries que podrem veure. Deixant de banda les velles conegudes, com per exemple Mad Men, que iniciarà el seu comiat, o la tercera temporada de Girls i Sherlock, les cadenes americanes ja tenen preparada una bateria de ficcions per donar resposta a tots els espectadors àvids de nou material. Fem un repàs de les propostes de les principals cadenes nord-americanes.\nNBC: La cadena establerta al 30Rock de Nova York és la que més esforços ha dedicat a la programació per l'any que ve. Entre les propostes més destacades ens trobem About a Boy, nova adaptació de la novel·la de Nick Hornby, aquest cop per a la petita pantalla. El repartiment és molt menys lluït que el de la versió cinematogràfica. Aquest cop el paper que va fer Hugh Grant el recull David Walton, actor especialitzat en secundaris i sense el carisma de l’intèrpret britànic. Qui sí que té personalitat és Gillian Anderson, que serà la màxima protagonista de Crisis, un thriller centrat en el segrest d’un grup d’estudiants d’una escola d’elit. Això serà així sempre que la sèrie superi l’aturada de producció que es va anunciar el novembre per millorar els guions. La cadena també té dos grans noms més a la recambra per assegurar-se que el 2014 sigui el seu any: J.J Abrams i Alfonso Cuarón. El mexicà, d’actualitat gràcies a Gravity, és el creador de Believe, una sèrie emmarcada en el gènere de la ciència-ficció que produeix el responsable de Lost i que explica la història d’una nena amb unes habilitats especials que no pot controlar.\nABC: El 26 de febrer, la cadena estrenarà Mixology, una sitcom amb una premissa que ens recorda una mica Dates: situada en una única nit en un bar de Manhattan on sis dones i cinc homes es troben. Cada capítol seguirà dos dels 11 personatges a mesura que es coneixen, des del primer contacte fins al desenllaç de la nit.\nHBO: La cadena de cable també aposta pels grans noms. La seva estrena més destacada per l’inici del 2014 és True Detective, protagonitzada per Matthew McConaughey i Woody Harrelson. Les dues estrelles de Hollywood interpreten una parella de detectius que durant 17 anys persegueixen un assassí en sèrie a través de Louisiana. Per explicar la història s’utilitzaran diferents línies temporals. A més, la sèrie estarà estructura com una antologia (a l’estil d’American Horror Story), per tant, cada temporada presentarà una història diferent i nous personatges. Amb noms menys coneguts també s’estrenarà Looking, centrada en un grup d’amics gais que viuen a l’àrea de San Francisco.\nDisney Channel: El punt de nostàlgia el posa Girl Meets World, la continuació de Boy Meets World, o com es va conèixer a la televisió espanyola Yo y el mundo. Cory i Topanga, la parella adolescent més famosa dels 90, estan casats i tenen una filla de 12 anys, Riley, que, com va fer el seu pare en la sèrie original, comença a descobrir i a fer front als reptes de la preadolescència.\nEtiquetes: About a Boy, Alfonso Cuarón, Girl Meets World, HBO; ABC, J.J.Abrams, Looking, NBC, True Detective


admin – Página 8 – Ajudem a recuperar l’alegria\nI Cicle de Cinema Solidari La Causa – 2a sessió\nfebrero 11, 2016 noviembre 15, 2017 por admin\nSegona sessió: Dilluns 29 de febrer a les 21h al Cinema Catalunya de Terrassa (C/ Sant Pere, 9)\nPel·lícula “Héctor i els secreto de la felicidad”.\nL’entrada és lliure amb aportació voluntària. * Els guanys aniran destinats a les activitats pròpies de l’associació com:\n– fons de beques d’estudis per a famílies amb pocs recursos\n– organització d’activitats lúdico-esportives inclusives\n– reforç escolar amb seguiment psico-pedagògic dels usuaris\n– campanyes de difusió de la tasca de l’associació per tal d’arribar a nous usuaris i voluntaris.\nSi ho desitges, et pots descarregar el cartell aquí\nCategorías Activitat oberta\nIES Torre del Palau dóna equips informàtics\nnoviembre 23, 2015 por admin\nL’IES Torre del Palau de Terrassa s’afegeix al conjunt d’entitats i empreses que col·laboren amb La Causa i dóna 6 ordinadors per l’equipament tecnològic de les sales de reforç. Des d’aquí volem agraïr al personal de l’institut per la seva col·laboració.\nCategorías Col·laboracions, Notícies\nPartit integratiu setmanal\nDes de La Causa organitzem setmanalment una activitat de futbol oberta a tots els joves que ho vulguin a partir de 18 anys. L’objectiu d’aquesta activitat és oferir als joves un espai d’esbarjo i convivència. Un espai d’alegria per compartir!\nCategorías Dia a dia, Projectes\nI Cicle de Cinema Solidari La Causa – 1a sessió\noctubre 27, 2015 noviembre 15, 2017 por admin\nRecuperem l’Alegria! és el lema amb el que des de l’Associació Causa Nostrae Laetitiae presentem el primer Cicle de Cinema La Causa que té com a finalitat contagiar alegria a la societat que ens envolta. Es projectaran 3 sessions al llarg del curs, acompanyades per una xerrada-presentació a càrrec de membres de la nostra societat que ens aportaran la seva visió des de les vivències personals i professionals, sempre relacionades amb la difusió de valors positius.\nPrimera sessió: Dilluns 16 de novembre a les 21h al Cinema Catalunya de Terrassa (C/ Sant Pere, 9)\nPel·lícula “El Tigre y La Nieve” de Roberto Benigni.\nLa Causa cedeix els espais al MCJ\noctubre 24, 2015 por admin\nL’MCJ Terrassa (Moviment Cristià de Joves de Terrassa) ha iniciat aquesta setmana l’activitat d’esports mensual. Durant el vespre de dissabte practiquen diferents esports com futbol, bàsquet i zumba al poliesportiu de la Cogullada. Com ja es va anar fent el curs passat La Causa ha cedit els espais del seu local per tal que aquests joves puguessin celebrar el sopar de cloenda de la jornada esportiva.\nCategorías Dia a dia


Jornades: Les tres grans religions monoteistes del Mediterrani: Judaisme, Cristianisme, Islam | Bloc de Lletres\n← Atles de la impremta\nCercador de Recursos Electrònics →\nLa Universitat de Barcelona i la Fundació Abadia de Montserrat, 2025 han organitzat les jornades: ‘Les tres grans religions monoteistes del Mediterrani: Judaisme, Cristianisme, Islam’ (Abadia de Montserrat, 17 i 18 d’abril de 2009).\nHi participa la professora del Departament de Filologia Semítica de la Universitat de Barcelona, M. Dolors Bramon.\n“Els antecedents geogràfics i culturals de les tres religions mediterrànies són molt diferents. La religió mosaica té uns antecedents semi-nòmades i una experiència itinerant que l’ha posada en relació a les grans cultures d’Egipte i de Mesopotàmia. El cristianisme neix a Israel i en porta els seus valors, però aviat entra en contacte amb el món hel·lenístic i romà i en rep l’impacte. L’islam té uns antecedents lligats a les tribus del desert d’Aràbia. Amb la força i la convicció de ser l’última revelació de Déu, s’imposa a l’Orient Mitjà i s’estén a totes les vores del Mediterrani amb una força que no exclou la violència. Assumeix, en part, la cultura bizantina i arriba a un grau elevat de civilització. Tres orígens diversos i també tres llengües diverses: l’hebreu per la Bíblia d’Israel, el grec per la Bíblia cristiana i l’àrab per l’Alcorà, el llibre sagrat de l’islam. Fins a quin punt predomina l’origen i la cultura, i fins a quin punt intervé la religió per establir les diferències i les tensions que des de segles existeixen entre aquests tres pobles? Les Jornades Universitàries miren de dilucidar aquests interrogants.”\nAquesta entrada s'ha publicat en Cursos i etiquetada amb àrab, grec, hebreu, religions, UB. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.


Futur assegurat per a "Game of Thrones" - Sèries en blog - TV3.cat\n06/02/2013: Futur assegurat per a "Game of Thrones"\nGeorge R. R. Martin renova el seu contracte amb l'HBO per dos anys més.\n"Game of Thrones" ja està virtualment renovada fins a la cinquena temporada. L'HBO ha renovat el contacte de George R. R. Martin per dos anys més, cosa que garanteix la continuïtat de la sèrie a llarg termini. Amb el creador de les novel·les que adapta la ficció lligat al canal i les bones xifres d'audiència de la sèrie, els seus seguidors ja no tenen motius de preocupació pel que fa al futur del Westeros televisiu. La renovació del contracte també indica que l'autor se sent còmode amb el ritme a què avança la sèrie.\nPerò això no és tot, ja que el nou contracte inclou el desenvolupament d'una nova sèrie que estaria en mans de George R. R. Martin. Aquesta nova sèrie podria estar relacionat amb el món de "Game of Thrones", ja que és tan extens que les possibilitats són infinites: des d'un "spin-off" fins a una preqüela, passant per una sèrie que desenvolupi personatges secundaris o històries paral·leles com les de "Tales Of Dunk and Egg". També podria adaptar una de les altres obres de l'escriptor, que ha conreat altres gèneres a banda de la fantasia.\nAlbert Gibert Bosch ha escrit:\nMe'n alegro de la noticia, ja que (tot i que no es patia gaire) ens assegura almenys dos temporades més de la serie. Tot i que suposo que podrien seguir fent la serie sense haver de tenir a aquest senyor al costat.\nI aquí és on vé la cara dolenta de la noticia... encara que ell no pari de dir el contrari, aquest home té una edat i una forma física dubtosa... així que suplico als senyors de la HBO i sobretot a ell mateix que es deixi de sobrecarregar-se de feina i es posi a escriure els dos llibres que li queden (que ben bé poden estirar-se i ser-ne tres o quatre... que ja li ha passat) sino tot seran plors si (déu no ho vulgui) es morís o senzillament la serie atrapés els llibres i s'haguessin d'inventar una temporada intermitja o parar durant un temps...\nEnviem tots plegats inspiració a aquest bon home!!! XD\nFerran Medina ha escrit:\nJo tinc un dubte respecte com faran la quarta temporada. Com suposo que sabreu els llibres 4 i 5 es desembolupen a la vegada. Llavors la meva pregunta es: seguiran fidelment l'estructura de l'obra, fent una temporada per llibre, o faran 2 temporades barrejant els arguments dels dos llibres?\nPer cert Albert, Martin té 64 anys (Wikipedia), o sigui que encara en tenim per estona.\nAixò espero Ferran, jo ja sé que no es morirá demà o demà passat (toquem fusta) però pensa que entre el llibre 4 i el 5 ha trigat 6 anys... i en teoria eren el mateix llibre, que se l'hi va fer massa extens i el va dividir, per tant aquests 6 anys ha estat donant forma a aquesta segona part i suposo que ampliant la part on les dues trames s'ajunten. Això vol dir que si agafa aquest ritme i comença a dividir llibre llavors és quan tindriem un problema. No és per cridar el mal temps, però Martin tenia pensada la saga per ser una trilogia, que es va acabar convertint en 6 llibres i que al quart es van convertir en 7... ell mateix ja ha dit que no és segur que hi hagin tan sols 7 llibres.\nRespecte el teu dubte, crec que ja van dir que mesclarien els llibres i en farien dues temporades almenys. No seria normal tenir a la meitat de la plantilla parada un any i l'any següent l'altra meitat.\nAlbert, també has de tenir en compte que ja fa un any que Martin va publicar a la seva web el primer capítol del sisè llibre, cosa que em fa ser bastant optimista respecte com la porta d' avançada.\nraquel lozano Álvarez ha escrit:\nNo et confiis gaire, amb el Martin aprendràs el significat de la paraula paciència. Jo segueixo la saga des del 2002 (la primera traducció del Juego de tronos), i ja han passat 10 anys.\nDeu no ho vulgui, però amb la salut que té és possible que es faci un Robert Jordan (escriptor de la rueda del Tiempo, y que de 20 llibres, es va morir en el 18).\nSi m'el trobés cara a cara li diria: siusplau, concentris en acabar el llibre i deixis de viatges, tv i tonteries!!!


Bunyonyi View Gorilla Packers Kabale Uganda - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nVeure tots els 33 allotjaments a Kabale.\nBunyonyi View Gorilla PackersLake Bunyonyi Road, Kabale, Kabale, Uganda - Veure al mapaExcel·lent8,1Basada en24comentarisBunyonyi View Gorilla PackersVeure més fotos"The view is the highlight. Absolutely stunning. Staff very..."RobertUnited KingdomVeure més fotosVeure totes les 50 fotosExcel·lent ubicació 9,1Veure al mapa9,1UbicacióParticularitats que li encantaranWi-Fi gratuït en totes les habitacionsbalcó/terrassabartransport hotel/aeroport\nSobre l'allotjamentDescripcióDissenyat tant per oci com per negoci, Bunyonyi View Gorilla Packers està situat idealment a Kabale; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. A Bunyonyi View Gorilla Packers, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen magatzem d'equipatge, aparcament de cotxes, servei d'habitacions, transport hotel/aeroport, instal·lacions per a reunions i banquets . A més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara balcó/terrassa, escriptori, aparell de televisió, articles de tocador, plat de dutxa per satisfer els clients més exigents. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent pesca, jardí, esports d'aigua (no motoritzats). Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Bunyonyi View Gorilla Packers la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Kabale.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacionsZones públiques amb Wi-Fi Desplaçamentaparcament de cotxesLloguer de cotxestransport hotel/aeroportlloguer de bicicletesservei de llançadora Coses a fer, maneres de relaxar-seesports d'aigua (no motoritzats)pesca jardívisites turístiques Àpats, begudes i refrigeribarRestaurants instal.lacions de barbacoaservei d'habitacions Serveis i comoditatsmagatzem d'equipatgeservei de bugaderiazona de fumadorsPer als nenshabitació familiarservei de cangur Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsempolles d'aigua de cortesia Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar més\nAllotjaments a Meridional\nAllotjaments a Kabale


Pingtwitter - guia de regals: el fitbit charge 4 és una opció sòlida per als aficionats a l’exercici aquest Nadal\nÉs possible que el Fitbit Charge 4 no sigui el model més recent ni tingui la pantalla més gran, però el seu disseny senzill amaga una gran quantitat de funcions. Creat per a aficionats al fitness, té tot el que podríeu esperar d’un rastrejador, incloses funcions de freqüència cardíaca i GPS incorporats, a més d’alguns extres agradables com Fitbit pay.\nEl dispositiu està dissenyat per ajudar els conillets de gimnàs, corredors i similars a fer un seguiment del seu progrés i submergir-se en estadístiques. Aquest Fitbit té un aspecte més funcional que alguns altres i té una durada de bateria de 7 dies, cosa que el fa perfecte per a usuaris sense sentit que vulguin substància més que estil.\nHem utilitzat el FitBit Charge 4 durant mesos i, sens dubte, fa que els treballs siguin més perspicaços, ajudant els usuaris a esforçar-se més i a avançar, que és exactament el que tothom vol després d’haver rebutjat els sopars de Nadal i mirar massa televisió.\nPer a qui serveix?\nConillets de gimnàs greus:El Charge 4 és una opció fantàstica per a aquells que volen que tots els conceptes bàsics funcionin de manera brillant i que no tinguin molèsties a les pantalles de colors brillants ni a les corretges. Des de la supervisió d’activitats i les alertes, fins a la respiració guiada, aquest model fa la majoria de les coses.\nNovetats de Fitbit:El Fitbit Charge 4 és un model de gamma mitjana, de manera que per a principiants reals n’hi hauria prou amb el model Inspire més barat, però si teniu algú que vulgui submergir-se en un dispositiu fantàstic que hagi estat construït per durar, aquest seria un gran present.\nUsuaris sense sentit:Sens dubte, hi ha Fitbits més elegants i, sens dubte, més atractius, però per a les persones que no es preocupen per pantalles grans o tirants de luxe, aquest model té totes les millors característiques en un paquet minimalista i resistent.\nEl Charge 4 no està dirigit a un grup d’edat concret, però se sent seriós i el rellotge és bastant gros, cosa que el fa millor per als adults.\nQuè el converteix en el regal perfecte?\nMonitorització cardíaca 24/7\nCom la majoria dels models Fitbit de gamma mitjana a alta, aquest inclou un seguiment de la freqüència cardíaca les 24 hores del dia, els 7 dies de la setmana, que és pràctic i fascinant durant el dia de treball. El Charge 4 fa un seguiment de la crema de calories durant tot el dia, les zones de freqüència cardíaca en temps real i els minuts de zona activa per a entrenaments més eficients.\nLa majoria dels fanàtics de l’exercici utilitzen el GPS per rastrejar carreres o atraccions i aquest dispositiu el té incorporat. Això significa que els usuaris poden deixar el telèfon enrere i explorar l’aire lliure, mentre registren el seu ritme i distància per poder veure el seu progrés en un mapa d’intensitat d’entrenament mitjançant que acompanya l'aplicació Fitbit quan arriben a casa.\nEl Charge 4 permet als usuaris ampliar el seu entrenament mitjançant la connexió al seu compte de Spotify, que els permet navegar per les seves llistes de reproducció i jugar. També el poden utilitzar amb Fitbit Pay.\nCompra el Fitbit Charge 4 aquí:\nLes millors ofertes d’avui Fitbit Charge 4 Preu reduït d’estoc baix Fitbit Charge 4 Fitness i ... Amazon Prime 149,95 $ 118,95 $ Veure Fitbit Charge 4 - negre -... Lenovo EUA$ 119.95 VeureFitbit Charge 4 NFC Activity ... QVC$ 119.95 VeureFitbit Charge 4 Black Band de preu reduït ... Macy's 149,95 $ 119,95 $ Veure Fitbit Charge 4 de preu reduït REI.com$ 149.95 $ 119.99 VeureMostrar més ofertes Comprovem més de 130 milions de productes cada dia per obtenir els millors preus\nT'ha agradat això? A continuació us oferim més inspiració per regalar\nrevisió compacta de Sony Xperia Z5\nnous rellotges Omega James Bond\nEl joc Xbox One ofereix Black Friday


S'originen dos incendis en habitatges de Sumacàrcer i Gandia\nEls bombers del Consorci provincial de Bombers de València van intervindre en els dos casos.\ndijous, 21 de març 2019 - 09:32h\nImatge de les tasques d'extinció de l'incendi de Sumacàrcer | Consorci Provincial de Bombers de València\nEn la jornada d'ahir es produïen dos incendis en habitatges que feien necessària la intervenció dels bombers del Consorci Provincial de Bombers de València. Els dos focs es van declarar a Sumacàrcer, a la comarca de la Ribera Alta, i a Gandia, a la comarca de La Safor.\nEl primer d'ells es va registrar de matí, al voltant de les 10.45 hores, a Sumacàrcer. L'incendi es va originar en un habitatge de tres altures.\nLes flames van provocar danys en el menjador, on es va cremar part del mobiliari, així com en parets i sostre, dels quals es van desprendre trossos a causa de la temperatura provocada pel foc. La segona planta de l'habitatge també va patir danys en algunes habitacions a causa del fum.\nEn les tasques d'extinció van participar bombers del Consorci, procedents dels parcs de Xàtiva i Alzira.\nEntre el migdia i la vesprada va tindre lloc el segon dels focs, en aquest cas en un xalet de la urbanització Montesol de Gandia. L'incendi es va originar en la caldera de gasoil de la calefacció de la vivenda, propagant-se després a un banc de ferramentes ubicat al costat de la mateixa caldera.\nAquests elements estaven situats en la planta baixa de l'habitatge, en una habitació destinada a taller i magatzem.\nEls bombers del Consorci, procedents del parc de Gandia, van extingir les flames i van ventilar posteriorment la casa, ja que havia acumulat gran quantitat de fum.\nS'origina un incendi en un habitatge de Gandia en entrar un coet volador pel balcó\nEl passat diumenge, 17 de març, es produïa un altre incendi en un habitatge de Gandia, a la comarca de La Safor, segons informaven fonts del Consorci provincial de Bombers de València.\nEls fets van ocórrer al voltant de les 17.55 hores de la vesprada de diumenge, quan un coet volador va entrar pel balcó d'un habitatge, situat a la plaça del Prado de la localitat.\nA causa de l'entrada del coet es va originar el foc. Tot i això, la ràpida mobilització i intervenció dels bombers del Consorci, procedents del parc de Gandia, va fer que les flames no s'estengueren per tota la vivenda. Les tasques realitzades pels bombers van ser l'extinció de l'incendi provocat pel coet, i la ventilació del domicili.


La setmana del Bassas, l'origen dels cognoms catalans i els últims avenços en teràpies per deixar de fumar, a DIVENDRES\nDijous és sinònim de "La setmana del Bassas" a DIVENDRES. El periodista Antoni Bassas torna amb la seva visió personal d’alguns dels temes de l’actualitat política, social i cultural que no han estat en el punt de mira de tots els mitjans de comunicació, i moltes vegades resulten ser clau per comprendre la realitat que ens envolta.\nAquest dijous dediquem la nostra tertúlia d’actualitat a la investigació de l’origen genètic d’alguns dels cognoms catalans més comuns. Un grup de científics de l’Institut de Biologia Evolutiva acaben de publicar un estudi sobre la genètica que hi ha darrere dels principals cognoms catalans, amb l’objectiu de saber per què hi ha cognoms més freqüents que d’altres. Dos d’aquests genetistes, la Neus Solé i el Francesc Calafell ens n’explicaran les conclusions, amb Xavi Coral i Tian Riba.\nTambé ensenyarem als nostres espectadors com fer màgia a casa. Arran de la publicació del llibre "100 trucs de màgia per deixar-los bocabadats", hem convidat el seu autor, el Mag Gerard, que ens ensenyarà en directe uns quants trucs de màgia dels que apareixen al seu llibre.\nLa lluita contra el tabac també serà present al nostre programa, un tema que seguim molt de prop. Sempre posem a l’abast dels espectadors tota la informació necessària sobre teràpies i tractaments per deixar l’hàbit del tabaquisme, i amb el doctor Josep M. Ramon Torrell, responsable de la Unitat de Tabaquisme de l’Hospital de Bellvitge, coneixerem els últims avenços per deixar de fumar.\nI aprofitant l’últim dia d’Espartac Peran a la localitat d’Almoster, us explicarem què no us podeu perdre si visiteu aquest lloc del Baix Camp. Amb un recomanador de luxe, el director de DIVENDRES, Xavier Cassadó. A més a més, coneixerem algunes excursions a la Costa Daurada per gaudir del mar i la muntanya en un sol dia.\nTags: antoni bassas espartac peran francesc calafell josep maria ramon mag gerard neus solé tian riba xavi coral xavier cassadó\nJueves, 26 de febrero de 2015 • 00:05h.


Bíblia en un any - Bíblia Catalana 2007 (BEC) - Juny 29\n1 Cròniques 21:1-30\n1. Satanàs es va alçar contra Is-rael i va incitar David a fer el cens d’Israel.\n2. David, doncs, digué a Joab i als principals del poble: “Aneu a fer el cens d’Israel, des de Beerxeba fins a Dan, i porteu-me’l, que vull saber el nombre de la població.”\n3. Però Joab respongué: “Que el Senyor multipliqui el seu poble cent vegades més dels que són! ¿Per ventura no són, oh rei i senyor meu, tots ells, súbdits del meu senyor? Per què, doncs, demana el meu senyor això? Per què carregar aquesta culpa sobre Israel?”\n4. Amb tot, l’ordre del rei es mantingué per sobre Joab, i aquest va sortir i va recórrer tot Israel i va tornar a Jerusalem.\n5. Joab va comunicar a David el nombre del cens del poble: a Israel hi havia un milió cent mil homes aptes per a la guer-ra, i a Judà, quatre-cents setanta mil, aptes per a la guerra.\n6. Però Joab no hi va incloure els de Leví i els de Benjamí, perquè Joab detestava l’ordre del rei.\n7. El fet també va desplaure a Déu; per això va castigar Israel.\n8. Llavors David digué a Déu: “He comès un greu pecat amb això que he fet; però ara et prego que perdonis la falta del teu servent, perquè he obrat inconscientment.”\n9. Llavors el Senyor va parlar a Gad, vident de David:\n10. “Vés i digues a David: Això diu el Senyor: Tres coses et proposo per càs-tig, tria-te’n una perquè jo te la com-pleixi.”\n11. Gad anà a trobar David i li digué: “Això diu el Senyor: Tria tu mateix:\n12. tres anys de fam, o tres mesos de derrotes davant dels teus enemics, perseguit per la seva espasa, o durant tres dies l’espasa del Senyor; és a dir de pesta en el país i que un àngel del Senyor faci estralls per tot el territori d’Israel. Ara, doncs, pensa quina res-posta he de donar al qui m’ha enviat.”\n13. David digué a Gad: “Em sento molt angoixat; és millor caure en mans del Senyor, que té una immensa miseri-còrdia, que no pas caure en mans dels homes.”\n14. Així, doncs, el Senyor va enviar la pesta sobre Israel, i van caure setanta mil israelites.\n15. Déu va enviar un àngel contra Jerusalem per destruir-la, però quan era a punt de destruir-la, el Senyor va mirar i es va desdir d’aquell flagell, i digué a l’àngel exterminador: “Ja n’hi ha prou; retira la teva mà!” I l’àngel del Senyor es va aturar prop de l’era d’Ornan, el jebuseu.\n16. David va alçar els ulls i veié l’àngel del Senyor que estava entre la terra i el cel, amb una espasa desembeinada a la mà i dirigida contra Jerusalem. Llavors, David i els ancians, coberts de sac, es prosternaren fins a terra,\n17. i David clamà a Déu: “¿No he estat jo qui ha manat comptar el poble? Jo sóc qui ha pecat, jo sóc qui ha obrat malament; però aquest ramat, què ha fet? Oh Senyor, Déu meu, et prego que la teva mà caigui sobre mi i sobre la meva casa paterna, però que no caigui el flagell sobre el teu poble!”\n18. Llavors l’àngel del Senyor digué a Gad que donés a David l’ordre de pujar a l’era d’Ornan, el jebuseu, i d’erigir-hi un altar al Senyor.\n19. David, doncs, hi va pujar, seguint l’ordre que Gad li havia donat en nom del Senyor.\n20. Mentre Ornan batia el blat es va girar i veié l’àngel, i els seus quatre fills, que eren amb ell, es van amagar.\n21. Quan David s’acostava on era Or-nan, aquest va mirar i, reconeixent David, va sortir de l’era i es va agenollar davant d’ell, amb el front fins a terra.\n22. Llavors David digué a Ornan: “Cedeix-me l’espai d’aquesta era a fi que jo hi edifiqui un altar al Senyor i aconsegueixi així que s’aturi la plaga que afligeix el poble. Et pagaré el preu que val.”\n23. Ornan digué a David: “Que el rei, el meu senyor, la prengui i faci el que li sembli millor. Mira, aquí tens bous per a l’holocaust, i trilladores amb els arreus per a fer-ne llenya, i a més, el blat per a l’ofrena: t’ho dono tot.”\n24. Però el rei David va replicar a Ornan: “De cap manera! Jo vull comprar-t’ho pel seu preu; perquè no prendré el que és teu per al Senyor, ni oferiré holocaustos que no m’hagin costat res.”\n25. David, doncs, va pagar a Ornan, per aquell lloc, sis-cents cicles d’or, a pes.\n26. Després David va erigir-hi un altar dedicat al Senyor, i va oferir-hi holocaustos i ofrenes pacífiques. Va invocar el Senyor i ell va respondre enviant foc des del cel sobre l’altar dels holocaustos.\n27. Llavors el Senyor va donar una ordre a l’àngel i aquest va embeinar la seva espasa.\n28. En aquell temps, havent vist David que el Senyor li havia respost favorablement a l’era d’Ornan, el jebuseu, va seguir oferint-hi sacrificis.\n29. Perquè, encara que el tabernacle del Senyor, i l’altar de l’holocaust que Moi-sès havia fet en el desert, es trobaven en aquell moment en el lloc alt de Gabaon,\n30. David no havia pogut presentar-s’hi a consultar Déu, a causa de l’espasa de l’àngel del Senyor que el tenia atemorit.\n1 Cròniques 22:1-19\n1. Per això David digué: “Aquest lloc és el Temple del Senyor Déu, i aquest és l’altar dels holocaustos per a Israel.”\n2. Després David va ordenar que es reunissin els forasters residents al país d’Israel, i va designar picapedrers perquè preparessin pedres de talla per a construir el temple de Déu.\n3. A més, David va reunir una gran quan-titat de ferro per a fer els claus dels batents de les portes i les seves abraça-dores, i una quantitat incalculable de bronze.\n4. També troncs de cedre en gran nom-bre que els sidonis i els tiris van portar en abundància per obsequiar David.\n5. David pensava: “El meu fill Salomó encara és jove i poc expert, i el temple que s’ha de construir per al Senyor ha de ser magnífic per excel·lència, perquè tingui renom i glòria en tots els països. Així, doncs, jo li vull deixar tot prepa-rat.” Per això David va fer grans prepa-ratius abans de morir.\n6. Després va cridar el seu fill Salomó i li va encomanar que edifiqués un tem-ple per al Senyor, el Déu d’Israel.\n7. David digué a Salomó: “Fill meu, jo m’havia proposat edificar un temple al nom del Senyor, el meu Déu,\n8. però vaig rebre una revelació del Senyor que em deia: ‘Tu has vessat mol-ta sang i has fet moltes guerres; tu no edificaràs cap temple al meu nom, perquè has vessat massa sang a terra davant meu.\n9. Però et naixerà un fill que serà un home pacífic, i jo el posaré en pau amb tots els enemics del seu entorn. Per això es dirà Salomó, i al seu temps jo concediré la pau i la tranquil·litat a Israel.\n10. Ell edificarà el temple al meu nom; serà per a mi un fill i jo li seré un pare, i afermaré el tron del seu reialme a Israel per sempre.’\n11. Ara, doncs, fill meu, que el Senyor sigui amb tu, a fi que prosperis i edi-fiquis un temple al Senyor, el teu Déu, segons el que ell ha promès.\n12. Que el Senyor et doni seny i saviesa, a fi que quan governis Israel guardis la llei del Senyor, el teu Déu.\n13. Llavors prosperaràs, si procures complir els estatuts i les lleis que el Senyor va ordenar a Moisès per a Israel. Esforça’t, doncs, i tingues coratge; no tinguis por ni t’acovardeixis.\n14. Mira, jo, amb grans esforços, he proveït per al temple del Senyor cent mil talents d’or, un milió de talents de plata i una quantitat de bronze i de ferro tan abundant que no es pot calcular. Igualment he preparat fusta i pedres; amb tot, tu encara n’hi hauràs d’afegir.\n15. Tens a la teva disposició molts obrers: picapedrers, paletes, fusters i tota mena d’experts per a tota l’obra.\n16. D’or, de plata, de bronze i de ferro, en tens un munt. Per tant, alça’t i comença l’obra i que el Senyor sigui amb tu!”\n17. Després, David va ordenar a tots els dignataris d’Israel que cooperessin amb el seu fill Salomó.\n18. Els digué: “¿És que el Senyor, el vostre Déu, no és amb vosaltres? ¿No us ha concedit la pau per tot el voltant? Ell ha posat a les meves mans els habitants d’aquest país, que està ja sotmès davant el Senyor i davant el seu poble.\n19. Doncs bé, apliqueu el vostre cor i la vostra ànima a buscar el Senyor, el vostre Déu. Alceu-vos i edifiqueu el santuari del Senyor Déu per a traslladar l’arca de l’aliança del Senyor, amb els objectes consagrats a Déu, al temple que s’ha d’edificar al nom del Senyor.”\n34. Quan els feia mortaldat llavors el buscaven, es convertien i s’afanyaven a trobar Déu,\n35. i recordaven que Déu era el seu refugi, el Déu Altíssim, el seu redemptor.\n36. Però només l’adulaven amb la boca, amb la llengua li mentien;\n37. perquè el seu cor no era sincer, ni foren fidels en complir el seu pacte.\n38. Tot i així ell, compassiu, perdonava la maldat i no els destruïa; tot sovint refrenava la seva ira i no deixava esclatar tot el seu enuig,\n39. perquè recordava que eren carn, una alenada que se’n va i no torna.\n1. El vi és descarat i el licor esva-lotador; qui en fa excés no és gaire assenyat.\n2. La fúria del rei és com rugit de lleó; qui excita la seva ira posa en perill la vida.\n1. Saule, però, encara respirava ame-naces de mort contra els deixebles del Senyor, i va anar a trobar el gran sacerdot\n2. i li demanà que li concedís credencials per a les sinagogues de Damasc, a fi que si trobava algun seguidor del Camí, tant si era home com dona, els pogués dur lligats a Jerusalem.\n3. Però mentre feia camí s’esdevingué que, en ser prop de Damasc, de sobte esclatà al seu entorn un fulgor celestial,\n4. i caient per terra va sentir una veu que li deia: “Saule, Saule, per què em perse-gueixes?”\n5. Ell respongué: “Qui ets, Senyor?” Li digué: “Jo sóc Jesús, el qui tu perse-gueixes.\n6. Aixeca’t, fes cap a la ciutat, i allà et diran el que et cal fer.”\n7. Els homes que l’acompanyaven pel camí s’havien aturat estupefactes, perquè, si bé sentien la veu, no veien, però, ningú.\n8. Saule s’alçà de terra i, tot i tenint els ulls ben oberts, no veia res. El dugueren de la mà i el van fer entrar a Damasc.\n9. Allà s’estigué tres dies sense veure-hi, i sense menjar ni beure.\n10. Vivia a Damasc un deixeble anome-nat Ananies, i el Senyor el va cridar en una visió: “Ananies.” I ell digué: “Sóc aquí, Senyor.”\n11. I el Senyor li digué: “Afanya’t, vés al carrer anomenat Recte i pregunta a casa de Judes per un tal Saule de Tars; perquè ara està pregant,\n12. i en una visió ha vist un home que s’anomena Ananies que entrava i li im-posava les mans perquè recobrés la vista.”\n13. Ananies replicà: “Senyor, he sentit parlar a molts d’aquest home i de tot el mal que ha fet als teus fidels a Jerusalem;\n14. i aquí té autoritat de part dels principals sacerdots per a detenir tots els qui invoquen el teu nom.”\n15. Però el Senyor li digué: “Vés-hi, perquè aquest és l’instrument escollit per mi per portar el meu nom davant les nacions, els reis i els fills d’Israel.\n16. I jo li faré veure el que haurà de patir pel meu nom.”\n17. Llavors Ananies se n’hi anà i va entrar a la casa i, imposant-li les mans, digué: “Germà Saule, Jesús, el Senyor, el qui se t’ha aparegut quan venies pel camí, m’envia perquè recobris la vista i t’omplis de l’Esperit Sant.”\n18. A l’instant li caigueren dels ulls com unes escates i recobrà la vista. Llavors es va aixecar i fou batejat.\n19. Després de prendre aliment va reco-brar les forces. I s’estigué amb els dei-xebles de Damasc uns quants dies.\n20. I ben aviat es posà a proclamar a les sinagogues que Jesús és el Fill de Déu.\n21. I tots els oients estaven atònits i deien: “¿No és aquest el qui a Jerusalem perseguia els qui invoquen aquest nom, i per això havia vingut aquí, per endur-se’ls presos davant els principals sa-cerdots?”


Dia 182: Mingun i les seva magnífica pagoda blanca | Viatge a Ítaca\nDia 182: Mingun i les seva magnífica pagoda blanca\n17 Desembre 2013 by Viatge a Ítaca\t8 comentaris\nUn altre dia que el despertador no te clemència, i dona la tabarra abans que tota la sensació de son no s’hagi esvaït. Per sort, avui no és una hora intempestiva, però a dos quarts de vuit ja estem esmorzant per tenir una bona base energètica. Ens havien informat que el ferry que porta a Mingun sortia a les 9:30, així que tranquil·lament, i xino xano, fèiem un passeig des de l’hotel fins a la zona on el mapa marcava el punt de sortida del vaixell. Obres, i carrers aixecats que fan més difícil la convivència de vianants i vehicles, i ja tocant al riu, una mena de parc d’entreteniment, amb una noria que sobresortia.\nL’avantatja d’aquests països de trets facials característics, és que als de fora se’ns veu de lluny, i només cal un crit per l’esquena d’alguna persona que se n’adona perquè ets allà i que vas una mica perdut, per orientar-te cap al camí correcte. Comprem els tickets en una mena de local que no donaria cap seguretat, si no fos perquè en aquest país sembla que et pots fiar de tothom, i paguem l’equivalent a 5 dòlars per persona en moneda local.\nSón les 9 menys cinc, i per sort sempre arribem amb temps, perquè el ferry tenia les nou com a hora de sortida, així que sense esperar gens ni mica, estem fent una d’aquelles coses que tant agraden a l’Eva i al seu sentit de l’equilibri. Passar de barca en barca per taulons primets de fusta, que si més no fan pensar que has d’anar en compte o hi haurà remullada segura.\nUn vaixell, tipus golondrina barcelonina que és ple de turistes. No hi ha cadires, seiem tots a terra sobre una estora en el pis superior, amb excepció d’un senyor amb pinta de capità de l’exèrcit nord-americà ja retirat, que ha trobat una cadira, i tot i que la tripulació li vol prendre, ell ferm la conserva fins al final del viatge. Sol, brisa, barquetes, i una sensació creixent de que tot i que no estem encara gaire fins de salut, ha valgut la pena aixecar-se que el dia promet ser interessant.\nL’arribada després de gairebé una hora, és esperada amb delit per una sèrie taxistes d’allò més inusuals, no en la seva persona, si no més be en el seu vehicle…\nUna senyora, que amb els seus somriures aconsegueix que considerem si comprar un barret plegable dels que ven, però que finalment declinem perquè no sembla massa còmode perquè l’Eva el porti amb la cua. Però tot i la desil·lusió inicial ens extreu la compra d’una aigua ben freda, i la promesa que després tornarem per provar els seus fideus…\nAnimalons arreu, i a mi que els gossos em tornen boig, l’Eva m’ha d’estirar de la samarreta perquè deixi de mirar embadalit com juguen els cadells.\nUn cel blau radiant, i núvols d’aquells que son d’un contrapunt embellidor a les fotografies, a més el nostre comité de recepció a Mingun son unes magnífiques figures blanques que miren impertèrrites el mar, mentre custodien el temple daurat del darrere.\nLes escales que hi pugen, són un lloc perfecte on fer fotos des de tots els angles imaginats.\nUn noi, que ens comença a xerrar i contràriament al que sempre fem, li seguim el joc, així que ell veient l’oportunitat, ja no es separa de nosaltres i ens va marcant el camí a seguir i explicant cada racó interessant de l’indret. Imaginem que esperant rebre una contraprestació econòmica futura encara sense acordar.\nAvui estem esplèndids, així que ens deixem portar i aprendre tot el que podem que després ja vorem per on surt quan haguem de pagar. Un temple amb forma de cub, una mole que un terratrèmol de fa tres anys va partir per la meitat és la nostra següent aturada. És impactant veure les seqüeles de la força desfermada de la natura.\nUn altre temple, allà una estàtua d’un monjo de la localitat crec, amb una memòria de record guiness. No és una exageració, en una placa explica com està inscrit en aquest llibre de records, per memoritzar i recitar paraula per paraula no sé quants llibres sagrats.\nUn campana gegant, i ens conviden a passar-hi mentre la toquen. Mai havíem estat dins d’una campana mentre algú la feia sonar. De fet, mai havíem tingut la oportunitat de posar el peus a l’interior de ninguna campana.\nUn passeig per la part del poble més tradicional i les seves cases, on uns quants nens ens saluden mentre juguen. I allà al fons, la gran pagoda blanca que immaculada llueix sota el blau intens del cel. I una foto, però ay!!! Que passa Eva?, i és que un clau de considerables dimensions ha foradat la seva sandàlia, per sort sense arribar a fer ferida, però un bon ensurt ens hem emportat.\nSabates fora, com en tots els temples, i pugem les escales per entrar cap a dins, i fer una volta per la part superior de la pagoda.\nLa gran pagoda està rodejada per set onades blanques, que segons ens comenta el guia, és el número de la sort aquí a Myanmar. I sobre les quals, veiem el lloc idoni per fer-nos una foto els dos junts.\nI de tornada ja, moltes paradetes d’artesania local, on fem el cor fort perquè realment tenen encant i ens encantaria poder comprar alguna d’aquestes coses, com per exemple titelles precioses que hi ha per tot arreu.\nI el final, un parell d’immenses pedres que segons ens explica representen uns lleons, però que nosaltres per molt que les mirem i remirem, seguim veient un elefant…\nPer tornar fins al punt de sortida del vaixell, el guia ens acompanya un tros, fins que finalment es decideix i ens comenta el tema monetari, de que si li podem donar la “voluntat”. Donem el que considerem oportú, que cal dir-ho no és massa, però ell ho considera poca “voluntat”, així que entrem en una negociació sobre un preu que no havíem pactat ☺ una mica surrealista. Finalment, ell cedeix i es dona per vençut sense estar massa d’acord, i nosaltres que en qualsevol altre moment vital potser estaríem violentats per la situació, amb l’experiència adquirida aquests darrers mesos, seguim el nostre camí, oblidant l’incident en trenta segons.\nLa senyora dels barrets que ens veu i somriu, i ja ens està preparant una de les dues taules que té. Demanem un parell de plats de fideus i unes begudes. Un nen ens du el beure, que gelat és perfecte per combatre la calor, mentre la senyora sense cap explicació surt corrents cap al poble. Nosaltres sorpresos, bevem i esperem, però el rellotge va girant, i la senyora no apareix. Dos quarts d’una i la seva silueta apareix portant els plats de fideus que deu haver anat corrents a fer a casa. Potser amb un, ja en tindríem prou perquè son força abundants, però ens cruspim els dos, encara que quan anem a pagar, veiem perquè era el somriure de la senyora, perquè ens fot una bona clatellada. Res abusiu, però massa car per un lloc com aquest.\nLa tornada en ferry que surt a la una puntual i no espera a ningú. La fem més ràpid. En quaranta minuts ja hi som, però no te res a veure que jo hagi agafat el timó… 😛\nContents, però cansats tornem caminant cap al nostre hotel i al arribar-hi enllestim algunes tasques diverses que teníem endarrerides, i sortim ja quan es fa fosc a fer un volt, i sopar alguna coseta, per acomiadar Mandalay com deu mana.\nCategories: Myanmar | Tags: Ítaca, Mandalay, Mingun, Myanmar, Taxi, Vaixell, Viatge, volta al mon | Permalink.\n8 thoughts on “Dia 182: Mingun i les seva magnífica pagoda blanca”\n17 Desembre 2013 a les 9:51\nFantàstic, el lloc, la pagoda i les fotos !\n24 Desembre 2013 a les 6:47\nUn lloc que ens va encantar, tot i que no estavem en les millors condicions físiques…. però tot va ser preciós!!!\n17 Desembre 2013 a les 12:24\nAquestes pagoda blanca es impressionant, tot els llocs , inclòs !! La golondrina !! son molt interessants. Petons, Avi.\nMolt i molt bonic Mingun!!!! Casi com estar al port dr Barcelona!!!\n17 Desembre 2013 a les 23:23\n31 Desembre 2013 a les 14:10\nUn lloc preciós!!! I diferent, les fotos sortien soles….\n23 Desembre 2013 a les 8:59\neva et queda moníssim el gorrito de palla! segur q el voldries prendre no? quina enveja aqta temperatura i nosaltres aquí a 8 graus!!! ggggrrrrr\n31 Desembre 2013 a les 14:53\njajaja és que li quedava tant be!!!! No et preocupis que uns dies mes tard vam passar fred del bo 🙂


Recordeu que estem regalant un viatge, amb tot pagat per a dues persones, a l’aplec internacional i mostra de grups folklòrics a Tallinn, i que surt el dia 30 de juliol de Barcelona i torna el 7 d’agost. Fareu estada, a més de Tallinn, a Sant Petersburg. Tot plegat, valorat amb més de 3000 Euros. Ara estem a la darrera part del concurs. I la cosa va de la següent manera:\nDonarem deu punts per cada activitat de cultura popular i tradicional diferent que visiteu o participeu. Activitats que van, des del cap de setmana passat demà, dia 1 de juny. Recordeu que per justificar-ho, ens heu d’enviar una foto on sortiu vosaltres.\nIntentem anar guiant els concursants, quan tenen dubtes, a través del correu electrònic: mans@catradio.cat.\nLes fotos les podreu enviar fins el dia 4 de juny, ja que hi som, amb les fotos rebudes fins el dissabte dia 31 de maig, el rànquing està així:\n254 punts Isaac Pérez\n234 punts Eusebi Matiñó\n204 punts M. Assumpció Cabot\n204 punts Sílvia Gaspar\n204 punts Pere Lladó\n204 punts Jesús Soro\n184 punts Teresa Capdevila\n176 punts Antoni Aguadé\n18 punts Vicenç Marin\n6 punts Júlia Arza\nPerò un fem un apunt, perquè el darrer cap de setmana, i pel què sembla aquest, el temps no ens està acompanyant massa. Mentre ens envieu una foto on hi sortiu conforme hi heu anat, amb l’explicació pertinent de què hauria d’haver passat, ja ho donarem per vàlid. O bé, si us trobeu en què a un concert no us deixen fer fotografies, doncs us feu una foto a la façana del lloc, amb l’entrada a les mans. Però, sobretot, penseu en sortir a la foto, sobretot!\nAbans de començar la meva carta d’entrada us he d’agraïr a tu, a en Toni, a la Marta i a tots els oients que la setmana passada em felicitessiu l’aniversari com ho vau fer… dóna gust treballar amb gent com vosaltres… moltes gràcies…\nI ara que ja ho he dit és el moment d’anunciar el tema que he escollit avui per la meva carta… avui em posaré una mica seriosa, no per res, simplement perquè em sembla una bona oportunitat per reflexionar sobre el periodisme cultural… és més, sobre la feina del periodista especialitzat en el camp de la cultura popular…\nHo saps tant bé com jo… això de dedicar-se a la cultura popular té avantatges i té inconvenients… d’una banda, la gent tendeix a no prendre’t gaire seriosament... fins i tot, n’hi ha que s’extranyen que t’hagis especialitzat en cultura popular… et pregunten: “però, n’estàs segura que et vols dedicar a això? Si no té futur… més valdria que t’especialitzessis en un altre tema… cinema, musicals, literatura, cultura en general…. Això de la cultura popular és estancar-se molt…”. A vegades, fins i tot, hi ha gent que es pensa que això de dedicar-se a informar sobre les tradicions o les festes és un hobbi… un entreteniment… que no té res a veure amb una feina…\nNo sé quantes vegades m’ho he sentit a dir… i és de preveure que m’ho sentiré moltes d’altres… m’ho han dit tants cops que ara ja hi estic una mica inmunitzada i, fins i tot, he acabat per no respondre i no gastar energies buscant i donant explicacions… em limito a somriure i a pensar: “pobre, no en té ni idea del per què m’agrada la cultura popular”\nI és que informar sobre cultura popular m’agrada per molts motius… per començar perquè totes les notícies de les que parlem tenen un component positiu: parlem de festes en les que la gent hi és feliç, de tradicions que la gent s’estima; de projectes i iniciatives en els que la societat civil del nostre país reivindica el dret de decidir i de fer-se una cultura al seu gust i a la seva mida… sense publicitats matxacones o promocions i màrquetings escandalosos i sense modes imposades ni modernitats mal enteses…\nSí, això de la cultura popular potser no té glamour… què hi farem? Però ja et dic ara, apreciat company, que prefereixo mil vegades no tenir glamour a fer el joc als interessos econòmics que s’amaguen darrere de certes ofertes culturals.\nÉs per mi un goig i una alegria continguda anunciar-vos que...\nVull dir que em fa molta il•lusió fer-vos saber que...\n- no, no vull proclamar res de transcendental per el futur d’aquest país... tot i que ja m’agradaria... un títol internacional de la selecció catalana, un esdeveniment apassionant o una singladura més aconseguida per tots plegats.\nDeia que... m’omple de goig i satisfacció dir-vos que avui és Santa Ester Reina i heroïna. Per si us interessa, dir-vos que era una heroïna jueva que es va casar amb el rei Jerjes. I va ser heroïna perquè va salvar el poble jueu d’aquest rei, el segle V, abans de crist, d’una persecució, a través de les seves dots de persuasió cap al seu marit.\nAixí que avui és el Sant de la nostra Heroïna de la cultura popular.\nFeta aquesta proclama, suposo que entendreu que obrim el programa felicitant-la. No només per això, si no perquè a més de ser el seu sant, demà és el seu aniversari.\nPoble de Catalunya. No cal que la feliciteu a cada trucada dels diversos concursos que farem avui, perquè ja ho fem conjuntament aquesta hora del matí.\nI dit això, es desconvoca la mani i comencem, que són les sis i ... minuts...\nViatges Fabra, Catalunya Ràdio i aquest programa que esteu escoltant, us porta directament des de Barcelona a l’aplec internacional i Mostra de grups folklòrics, que es celebrarà el primer cap de setmana d’agost a Tallinn. El viatge, amb tot pagat per a dues persones, surt el dia 30 de juliol de Barcelona i torna el 7 d’agost. Fareu estada a Tallinn, seguint l’aplec, i Sant Petersburg.\nValorat, tot ell, amb més de 3000 Euros. Ja sabeu el mecanisme del joc: des del mes d’Abril us hem anat oferint tota una sèrie de preguntes que heu anat contestant i us han fet guanyar punts. Tres preguntes, cada setmana, que us hem anat oferint per antena i a través del nostre Bloc d’internet.\nTambé hi heu pogut seguir el rànquing i les respostes correctes, que hem anat donant. Tot, com us diem, a través del Bloc del programa, que podeu trobar a partir del web de la ràdio, a CATRADIO.CAT.\nL’important ha sigut, fins ara, anar sumant punts i, les dues persones que més punts tinguin... atenció, d’aquí a dues, setmanes, passaran a una gran final, en directe, a l’estudi.\nAquestes són les respostes de la darrera tanda de qüestions:\nAny i lloc per on va passar l’aplec internacional i mostra de grups folklòrics, fet una excepció, i actuant a dues capitals d’estat diferent. Atenció amb l’apunt: dues capitals d’estat diferent. Doncs era el 2002 a Madrid i Lisboa. 10 punts per qui ho ha dit bé.\nAutor i sardana més representatius de la Patum de Berga: Corpus a Berga, de Mossèn Marià Miró. Aquesta valia 20 punts.\nI la tercera, per trenta: quin és l’animal que simbolitza el sol en la tradició catalana. Doncs el Gall.\nAquest és el rànquing:\n204 punts Eusebi Matiñó\n204 punts Isaac Pérez\nI s’han acabat les preguntes. Ara queda la darrera prova i definitiva.\nSi recordeu, la temporada passada vam acabar el concurs del viatge amb una prova de, gairebé, resistència. I vam fer una mena de marató a tots els nostres oients. Qui més activitats sardanistes anava, més punts obtenia i, per tant, pujava punts al seu marcador particular. Qui més punts obtenia, els dos més ben situats, van fer la final del concurs.\nDoncs la cosa va per aquí. Donarem deu punts per cada activitat de cultura popular i tradicional diferent que visiteu o participeu. Però no només durant aquest cap de setmana, si no des d’avui i fins el dia 1 de juny. És a dir, el diumenge de la setmana vinent.\nPerò com que això pot ser molt difús, us donarem uns quants exemples: s’hi val anar a una ballada de sardanes a el pla de la catedral i a un concert al palau de la música de música per a cobla. Però no comptarem una ballada a la catedral i anar a l’aplec d’esparreguera, per dir alguna cosa. Perquè no deixen de ser ballades de sardanes.\nO un altre exemple. S’hi valdrà si aneu a la trobada de diables de Canovelles i a una trobada de gegants, però no comptarà el participar al salt de plens de la patum i al ball de gegants de la mateixa patum. Perquè no deixa de ser la mateixa festa.\nPer donar una pista, aquests són alguns dels àmbitsque podeu participar:\nConcerts de música per a cobla\nConcerts o balls de música tradicional o folk\nFestes relacionades amb el Corpus (possibilitats de repetició de tema, per la varietat d'ofertes)\nEn el cas que creieu que ens deixem alguna mostra, en el cas de què tingueu dubtes, que voleu saber si alguna activitat en concret podria comptar com a popular i tradicional, valorarem el fet des del programa. I per evitar mals entesos, us oferim tota la col•laboració a través del correu electrònic. Us prometem que estarem molt atents per contestar tots els dubtes que tingueu. I heu d’entendre que, davant de qualsevol dubte, tenim la darrera paraula.\nPer justificar la vostra participació en aquesta darrera prova del concurs, ho valorarem a partir de les fotos que ens envieu per correu electrònic o convencional. Cada activitat, repetim, valdrà 10 punts.\nEnvineu-nos les fotografies a: mans@catradio.cat. O per correu tradicional, a “programa mans” Catalunya Ràdio. Avinguda diagonal 614, 08021 de Barcelona.\nDissabte que ve actualitzarem el rànquing, i així sabreu com van les puntuacions. Tota la informació, doncs, al bloc del programa, a través de Catradio.cat. Ja sabeu que hi ha en joc un viatge a Tallin, estònia, per a dues persones, a través de Viatges fabra. I que tot esforç és poc per aconseguir-l’ho!\nAvui et vull parlar d’un problema que fa temps que tinc i que a més a més sé que tu també el tens. I és que, apreciat company, això de fer concursos no m’agrada….\nEntenguem-nos, m’agrada regalar coses, m’agrada que la gent participi i m’agrada més encara conèixer els oients que cada dissabte i diumenge al matí ens són fidels i sintonitzen Catalunya Ràdio. I és que és això, aquest bon rotllo que ens transmeten els oients amb bromes incloses com les d’en Ramon o del Marc, el que fa que cada dissabte a dos quarts de quatre del matí quan em sona el despertador enlloc de posar-me a plorar, tingui ganes de venir ràpid cap a la ràdio. És la màgia de la ràdio i la màgia del Mans i no ho canviaria per res del món.\nPerò és que això de pensar preguntes pels concursos és una tasca que cada cop se’m fa més difícil… ja no sé què més preguntar.. he preguntat els llibres que més els agraden, les seves cançons preferides, herbes medicinals, viatges que els hagin agradat, festes que els interessin, manifestacions culturals que voldrien fer, menjars que els entusiasmin… gairebé només em falta preguntar quin mitjó es posen primer si el dret o l’esquerre…\nA més a més, últimament, el Mans enlloc d’un programa sembla un gran concurs directament… tenim els de sempre… el de popular, el de sardanes i, ara, el de Tallinn… i és clar… això són moltes preguntes… i jo em pregunto: no podriem regalar totes aquestes coses sense tantes preguntetes??? No podriem fer com els reis mags???? Dient: bé, t’has portat bé, escoltes el Mans cada cap de setmana… doncs apa… premi…\nNo ho sé, pensem-ho company… i per cert, si tens alguna idea pel que fa al concurs de l’apartat de cultura popular d’avui… te l’agraïré…\n17/05/2008: 7a tanda de preguntes\nUs ho diem cada setmana, que amb el programa MANS, Catalunya Ràdio i Viatges Fabra, us portem a l’aplec internacional i Mostra de grups folklòrics. Entre el 30 de juliol i el 7 d’agost, un viatge per a dues persones, amb tot pagat per anar a Tallin i Sant Petersburg i valorat en més de 3000 euros.\nÉs el moment de plantejar-vos les respostes i les preguntes al concurs. Comencem per les respostes al darrer cap de setmana:\nAmb quines composicions acaba el concert de cobla de l’aplec internacional: doncs amb l’himne del país que acull l’esdeveniment i els segadors. La segona, que ha valgut 20 punts: 3 colles sardanistes de més de 50 anys: unes quantes, com les violetes del bosc, la mirant al cel, tarragona dansa... etcètera. I la tercera: 10 festes tradicionals d’interès nacional... n’hi ha unes quantes, com per exemple La Passió d'Esparreguera, L'Aplec del Cargol de Lleida, La Festa dels Raiers de La Pobla de Segur, La Patum de Berga, La Processó de Verges, La Festa del Pi de Centelles, La Festa de Sant Fèlix de Vilafranca del Penedès, Les Falles d'Isil, La Festa Major de Gràcia, Les Festes de Santa Tecla de Tarragona...\nI així tenim el rànquing:\n144 punts M. Assumpció Cabot\n144 punts Sílvia Gaspar\n144 punts Pere Lladó\n144 punts Eusebi Matiñó\n144 punts Isaac Pérez\n144 punts Jesús Soro\n134 punts Pere Artigas\n134 punts Teresa Capdevila\n126 punts Antoni Aguadé\nI aquestes són les preguntes d’aquesta setmana:\nLa primera, i per deu punts: l’aplec, normalment, s’ha fet sempre a una sola ciutat. Però un any es va fer parada a un altre... a veure si ho preguntem bé: quin any i a quines ciutats es va fer una excepció i es va actuar a dues capitals estatals? Aquesta val 10 punts.\nPer vint punts. En el programa de demà parlem de berga. Pregunta: quina és la sardana més representativa de la patum? I qui la va escriure?\nI per trenta punts. Quin animal simbolitza el sol en la tradició catalana? Sobretot, només i exclusivament en la catalana.\nRecordeu les tres preguntes: any i lloc per on va passar l’aplec internacional i mostra de grups folklòrics, fet una excepció, i actuant a dues capitals d’estat diferent, autor i sardana més representatius de la Patum i quin animal simbolitza el sol en la tradició catalana?\nNo cal que responeu les tres preguntes, en podeu respondre només les que sapigueu. L’important és anar guanyant punts al llarg de dos mesos.\nEnvineu-nos les respostes a: mans@catradio.cat, i per correu tradicional, a “programa mans” Catalunya Ràdio. Avinguda diagonal 614, 08021 de Barcelona.\nQue el programa MANS, Catalunya Ràdio i Viatges Fabra. , us portem a l’aplec internacional i Mostra de grups folklòrics, ja no és cap novetat, però sí que és un gran regal per a tots plegats. Un viatge per a dues persones, amb tot pagat fins a Tallin i Sant Petersburg, sortint el dia 30 de juliol a Barcelona i tornant el 7 d’agost i valorat en més de 3000 euros.\nQuins gegants no fallen mai a l’aplec internacional: doncs en Treball i Na cultura, els gegants de l’agrupació de geganters de Catalunya. Que, per cert, han fet 20 anys! Us demanavem cinc grups de música als que ha participat o participa en Marcel Casellas. Per dir-ne alguns: transardània, cotó fluix, la principal del metro, la principal de la nit, stramp jazz, mesclat, casellas sextet folk, la cobla dels sons essencials, l’orquestra dels sons essencials, l’orquestrina la galana o, fins i tot, l’orquestra del programa “bojos pel ball”. Ja veieu, i no els hem dit tots!\nI la llegenda del sant crist de salomó: La llegenda explica que arran de la fam que patia el poble i tota la comarca, un mercader de la localitat - Josep Nin- va decidir embarcar-se cap a Alger a la recerca de blat. Mentre feia tractes amb un mercader musulmà - Mahomet- Nin va descobrir la imatge d’un Crucifix i va decidir adquirir-lo. Davant la negativa inicial de Mahomet, Nin li oferí el seu pes en plata. La negociació va ser llarga però al final el mercader embarcà la imatge i la portà a Salomó.\nI aquest és el rànquing, fins al dia d’avui:\n84 punts M. Assumpció Cabot\n84 punts Teresa Capdevila\n84 punts Sílvia Gaspar\n84 punts Pere Lladó\n84 punts Eusebi Matiñó\n84 punts Isaac Pérez\n84 punts Jesús Soro\n76 punts Antoni Aguadé\nLes preguntes valen 10, 20 i 30 punts. I, aquesta setmana, són aquestes:\nLa primera, i per deu punts: relacionada amb l’aplec internacional. Quines dues composicions tanquen, cada any, el concert de cobla de l’aplec. Sempre són dues obres concretes... quines?\nPer vint punts. Volem el nom de tres colles sardanistes en actiu i que tinguin més de 50 anys. Demà al programa en sentireu alguna.\nI per trenta punts. Parlem de festes tradicionals d’interès nacional. Són unes quantes i si són d’interès nacional és que s’ho mereixen. La pregunta és una llista. Digueu-nos deu festes tradicionals declarades d’interès nacional.\nRecordeu: amb quines composicions acaba el concert de cobla de l’aplec internacional, 3 colles sardanistes de més de 50 anys i 10 festes tradicionals d’interès nacional.\nCom sempre, ens podeu respondre només les que sapigueu. L’important és anar guanyant punts al llarg de dos mesos. I quants més, millor.\nEnvineu les respostes a: mans@catradio.cat, i per correu tradicional, a “programa mans” Catalunya Ràdio. Avinguda diagonal 614, 08021 de Barcelona.\nEn el bloc hi podeu seguir el rànquing, les preguntes i les respostes i tot plegat. Ja sabeu que hi ha en joc un viatge a Tallin, estònia, per a dues persones, a través de Viatges Fabra.\nTinc un problema i m’estic estressant. Aquesta tarda a les set tinc tres convits i tres coses interessants per fer. Però m’entre no s’inventi un sistema de duplicitat d’elements, servidor haurà d’escollir.\nA les set hauria d’anar al palau de la música perquè la cobla sant jordi farà un concert amb la coral sant jordi, orgue no-sé-què més. Amb l’interès afegit que en Xavier pagès, el director de la cobla estrena una obra per a cobla i tots aquests elements.\nA les set hauria de ser, també, a Reus, al teatre fortuny. Un concert totalment diferent. I tan diferent. Un concert amb les deu sardanes més populars estrenades al llarg de l’any passat on s’ha d’escollir la sardana de l’any. Hi haurà les cobles sabadell i reus jove.\nI a les set hauria de ser, també, al pati de la diputació de Girona. Hi fan un altre concert, molt diferent als dos anteriors, el de la cobla dels sons essencials.\nQuè faig? I sort que el certàmen violetes del bosc, el memorial fèlix martínez i comín és demà a dos quarts de vuit!\nI, per si no en tingués prou, ara vindràs tu i em començaràs a recitar tot un seguit d’activitats que m’agradaria no perdre’m.\nEster Plana! Això és horrible! Ens podem posar d’acord? O bé, que baixi un llamp i em parteixi. Literal! Així podré anar, com a mínim, a un parell de llocs!!!\nClar que... sempre em queda la opció de quedar-me a casa: per no fer un lleig a ningú i no complir amb cap...\nSort que a les sis del matí, quan comencem aquest programa, no hi ha res més a fer que dir... són les sis i ... minuts... i benvinguts al mans!\nAvui m’agradaria que la meva carta tingués un to seriós... que aportés alguna cosa de profit al món... que les meves reflexions poguessin servir a algú d’una manera veritable... que aquest espai que dediquem sempre abans del programa a enviar-nos una carta fictícia l’un a l’altre fos més que un mer joc, una queixa quotidiana o un acudit... però malgrat aquest desig que tinc.. ja t’avanço que no serà així... i és que, company, avui del que et vull parlar és de culs.\nSí, noi... aquí hauria de sortir allò del “culet, culet” del Shin Shan... però com que era previsible i a mi m’agrada portar la contrària i sorprendre... doncs mira, no sortirà... i és que el tema dels culs a mi, diga’m rothenmeier, diga’m esgarriafestes, no em fa gràcia... i ho tornaré a dir perquè quedi ben clar: a mi el tema dels culs, no em fa gràcia. Més et diré, a mi el tema dels culs em fa més aviat fàstic.\nJa sé que tu ja saps perquè ho dic, perquè tu ho pateixes tan com jo, però com que això és la ràdio i la gent no sap què passa a fora de l’estudi mentre tu i jo estem aquí, els dissabtes i diumenges, aixecant de la millor manera possible el cap de setmana... doncs, explicaré una mica tota aquesta problemàtica dels culs...\nPrimer de tot, diré que jo no havia vist mai tans culs d’home en la meva vida... i si els veia, era sempre en circumstàncies diguem-ne propicies.... i estar a la ràdio, treballant, amb un guió a la mà, un cafè a l’altra i amb una son que t’arriba a Austràlia ...doncs no és una circumstància propícia...\nSaps què m’agradaria a vegades? Doncs sortir i dir a tots aquests adolescents i no tan adolescents que mostren tan d’interès a ensenyar-nos les seves parts més íntimes el què en penso dels seus culs.... i és que un cul d’home –em sap greu, nois- és més aviat lleig de per sí... i més si te l’ensenyen de manera barruera i el “destape” en qüestió vé precedit per un comentari alcoholitzat de l’estil: “uooooo. No n’hi ha prous... fes un calvo a aquests de la ràdio”...\nEn fi... ara ja està dit, deixo el tema tot esperant que la propera vegada que pronunciï les lletres C, U i L juntes i seguides sigui per continuar amb dues sil•labes que m’agraden molt: Tura.\n05/05/2008: 5a entrega de preguntes (tard, però aquí les trobareu!!!)\nÉs el moment de plantejar-vos les respostes i les preguntes al concurs. comencem per les respostes al darrer cap de setmana.\nEl motiu del primer aplec internacional de la sardana va ser tornar la visita a la cobla “la principal d’amsterdam”, que s’havia estrenat en terres catalanes just l’any abans. La pregunta de les plaques de cava, de saber a qui havíen dedicat les dues plaques de cava que presentaven la setmana passada a Palamós. Doncs a Ricard Viladesau i Pep Ventura. I la tercera: on s’ha celebrat la trobada de campaners? A Os de Balaguer.\nI aquest és el rànquing:\n24 punts M. Assumpció Cabot\n24 punts Teresa Capdevila\n24 punts Sílvia Gaspar\n24 punts Pere Lladó\n24 punts Eusebi Matiñó\n24 punts Isaac Pérez\n24 punts Jesús Soro\n16 punts Antoni Aguadé\nI, atenció, perquè la puntuació canvia, a partir d’ara. Les preguntes valen 10, 20 i 30 punts. I són aquestes:\nLa primera, i per deu punts: cada any va a l’aplec internacional una parella de gegants que no fallen. No són de cap agrupació en concret, però són de totes. Sabeu quins són i com es diuen els gegants?\nPer vint punts. En el programa d’aquest diumenge hem entrevistat un músic per parlar de la cobla dels sons essencials. Aquest és un músic polifacètic que ha treballant molts camps, amb els referents de la música tradicional de fons. Per aquests vint punts volem que ens digueu 5 grups als quals és membre actual o hi ha format part.\nI per trenta punts. Pregunta difícil, a primer cop d’ull, però no tan. Expliqueu-nos la llegenda del sant crist de salomó.\nRecordeu: quins gegants no fallen mai a l’aplec internacional, cinc grups de música als que ha participat o participa el músic hem entrevistat diumenge i que ha parlat de la Cobla dels sons essencials i la llegenda del sant crist de salomó.