Pep Canadell: "Els teus diners no seran suficients. Ningú no s'escapa de la crisi climàtica"\nPep Canadell aquesta setmana a la seva oficina, a Canberra, Austràlia\n"L'únic que pot funcionar són polítiques que es revisin immediatament, cada cinc anys" diu un dels autors destacats de l'informe de l'IPCC\nJordi Vilardell Gómez 15/08/2021 - 07.31 Actualitzat 15/08/2021 - 14.20\nPep Canadell és un dels autors destacats de l'informe de l'IPCC d'aquesta setmana. És director executiu del Global Carbon Project, el consorci científic mundial que estudia l'impacte de l'activitat humana en el cicle del carboni i del altres gasos, i la seva interacció amb el sistema climàtic.\nViu a Austràlia des de finals dels anys 90, i el 2017 l'organització de científics professionals que estudien el planeta més gran del món, la Unió Americana de Geofísica, li va atorgar la distinció honorífica per la seva excepcional contribució a la ciència de la Terra i de l'espai.\nAquesta setmana, Canadell ha publicat a Twitter que des del primer informe de l'IPCC (1990), el període en què més sabem del problema, s'han emès el 41% del total de les emissions de CO2 que s'han fet des de l'inici de l'era industrial (1750): "El món ho sentia, però no ho escoltava"\n1 Trillion tons of CO2 has been emitted between the 1st & 6th IPCC Reports (fossil fuel + land-use change).\nThis is 41% of all CO2 emissions since the beginning of the Industrial era (1750) emitted in 30 yrs, when we knew most.\n"The world listened but didn't hear"@IPCC_CH pic.twitter.com/pXbp57YuxU\n Pep Canadell (@pepcanadell) August 10, 2021\nJordi Vilardell: Per què el món no reacciona?\nPep Canadell: Una transició a energies netes no pot ser ràpida, simplement perquè venim d'una infraestructura muntada en 100 anys i muntar-ne una de diferent, fins i tot si anem molt de pressa, necessitarà dècades. A més, hi ha hagut grups de la indústria fòssil en el poder i amb influència política durant 150 anys. Ara està sortint molta informació sobre com en els anys 80 i 90 grans companyies, especialment de petroli, coneixien el risc de l'escalfament global i van promoure campanyes de desinformació per confondre i perquè no es veiés amb claredat quin és el camí per avançar. Bona part de la transformació que s'està fent ara és perquè econòmicament no té sentit no fer-la; per exemple, la solar, que és més barata que moltes altres energies. Si no fos així encara estaríem lluitant per posar les primeres plaques solars.\nJV. Què destaques de l'últim informe de l'IPCC?\nPC. Hem dit amb molta claredat i precisió el que passarà les properes dècades. En dues dècades passarem els 1,5º C d'escalfament global, i la millor estimació que tenim és que això passarà a principis de la dècada que ve. I si fem tot el que cal fer, i anem molt de pressa, l'augment de temperatura s'aturarà passat el 2050 (per la inèrcia del sistema). Si els efectes de l'escalfament que comencem a veure no ens agraden, el que veurem en les properes tres dècades encara ens agradarà molt menys. D'aquí 30 anys, el clima no serà gaire amigable a les regions on vivim, a les ciutats, en l'agricultura, e la salut humana, això no té marxa enrere. Quan es diu "complirem l'Acord de París i farem el que s'ha de fer", això només ens permetrà procurar que el problema no creixi més.\nUna altra cosa important de l'informe és que hem dit què cal exactament fer per arribar a zero les emissions el 2050. Hem dit als governs que al voltant del 2050 el CO2 ha d'arribar al 0%; el metà (que emeten indústries de ramaderia i de combustibles fòssils) ha de baixar com a mínim un 75% i també han de baixar una mica les emissions dels fertilitzants d'agricultura i altres gasos.\nJV. L'informe diu que l'escalfament s'accelera, que afecta totes les regions del món i que hi haurà més meteorologia extrema (calor, sequeres, incendis, temporals, inundacions, etc). També recull la possibilitat de punts d'inflexió que portin "canvis abruptes", ràpids; per exemple, a l'Amazònia o als corrents atlàntics, possibilitats que no tenen consens, però que ara s'incorporen a l'informe qualificant-los de "baixa probabilitat"\nPC. Sí, ara en sabem una mica més, d'aquests impactes de "baixa probabilitat i alt impacte". Però és important que això no ens distregui massa, perquè en el fons no sabem si això té probabilitats. Però el que sí que veiem és una relació gairebé lineal entre l'acumulació d'emissions i l'escalfament en els últims 200 anys. I tot el que sabem i hem posat en els nostres models de futur (simulacions matemàtiques) ens diu que el que millor sabem és que aquesta relació lineal d'emissions-escalfament seguirà durant la major part d'aquest segle, o tot, fem el que fem. Això és molt important, perquè posa el focus en les emissions que fem i en la seva acumulació a l'atmosfera; si no les abaixem ràpidament les seguim acumulant, i seguim tenint més temperatura. Per tant, és important no distreure'ns del que sabem amb molta seguretat. I si en el futur hi ha alguns d'aquests esdeveniments de "baixa probabilitat i alt impacte", doncs serà una gran sorpresa, però la feina que hem de fer per anar a zero és tan gran que no hi ha gaire espai per estar preocupat per a res més que en com fer una transició tan ràpida com la que es necessita.\nBàsicament no anem bé. El fet que estiguem dient el que s'ha de fer és la part geofísica, no hi ha cap impediment geofísic per estabilitzar el clima a 1,5º C. L'impediment és que no fem prou per doblegar la corba d'emissions, que per anar bé hauria de ser una reducció d'emissions per al 2030 del 40% (respecte al 2020), a nivell global; aquest és el camí al 0%, el 2050.\nJV. I per fer-ho més difícil, a mitjà i llarg termini, quan haguem reduït substancialment les emissions, l'estabilització del clima depèn de fer emissions negatives, de xuclar CO2 de l'atmosfera amb tecnologia que no sabem si podrem desenvolupar i estendre de forma massiva i ràpida... Sembla com si estiguéssim fent creativitat comptable, oi? Perquè tot ens quadri diem: "Ja inventarem alguna cosa".\nPC. Això de les emissions negatives és una de les pitjors coses que ens hem inventat. Això ho va inventar la gent que fa els escenaris, perquè no podien arribar als objectius de temperatura ràpidament per no passar-nos, i bàsicament han fet "overshoot"; és a dir, que te'n vas més enllà d'on hauries d'estar i desprès has d'inventar com retrocedir. Els primers models (als anys 90) es basaven en una gran quantitat de reforestació, a nivells ridículs, que farien un canvi d'ús del sòl tan gran que seria completament inacceptable per a la gran majoria de la gent. Ara ens hem inventat una segona cosa que és que la indústria reabsorbeixi CO2 de l'atmosfera, amb reaccions químiques. El problema, i pel que penso que no acabarà de quadrar mai, és que el CO2 està tan dissolt a l'atmosfera que és difícil pensar que mai podrem xuclar tant aire com per treure aquesta quantitat de CO2 que els models demanen.\nJV. Vist tot plegat, sembla que les alternatives que tenim són extremes: o un canvi social global o la meteorologia extrema i la natura ens obligaran a funcionar de forma molt diferent. Sembla que som davant d'una bifurcació com a espècie: o fem una vida molt diferent o tot serà molt més dur.\nPC. L'escenari que veig més probable és que anirem a un món que redibuixarà moltes de les coses que fem. Molts límits de tolerància es passaran, sens dubte, en salut humana, en producció agrícola, en sostenibilitat d'alguns sistemes naturals... Per als humans hi ha límits de tolerància entre els 35-40º C, i la quantitat de dies amb aquestes temperatures augmentarà. En molts llocs, com a la part nord d'Austràlia, bona part d'Àsia, de l'Índia, de l'est dels Estats Units, hi ha molta humitat i es creuaran aquests límits de temperatura, i això són condicions molt serioses per a la salut humana, per treballar a fora... No veig l'espècie humana preparada per a fer un canvi abans que tot això passi, i penso que es prepararà més quan el canvi se'l vegin a sobre.\nUn home intenta apagar un foc a tocar de casa seva en un barri d'Atenes (Reuters/Giorgos Moutafis)\nJV. Fa uns anys, en una conversa que vam tenir pel programa "Latituds" parlaves de la situació extrema d'Austràlia aquell any, que havia mostrat finestres de futur, amb episodis de meteorologia extrema que van provocar en pocs mesos pèrdues massives en grans ecosistemes: en la Gran Barrera de Corall, en els manglars, en els boscos submarins de kelp i a la zona alpina de Tasmània els primers incendis en 8.000 anys... Aquestes finestres de futur ara les veiem, per exemple aquest estiu, en els incendis al Mediterrani que han provocat els primers refugiats climàtics dins la Unió Europea, milers d'evacuats pels incendis a Grècia... Hem de pensar que aquestes novetats no són futur, són present, perquè el futur serà encara més extrem...\nPC. No hi ha absolutament cap dubte. Des d'aquell any que vam parlar (2017) hem tingut dos blanquejos més de la Gran Barrera de Corall, i el 2019 vam tenir unes condicions de foc que és impossible d'explicar si no veiem la influencia humana, perquè mai s'havia vist res com allò, temperatures rècord en 150 anys i molta sequera durant 3 anys. Hem tingut molta sequera altres vegades, però és el fet que la sequera s'afegia sobre temperatures molt altes, i hi va haver molt vent. Són el que diem pertorbacions compostes, que es posen unes sobre les altres i creen un monstre.\nJV. Aquest novembre se celebra la Conferència de l'ONU pel Canvi Climàtic, la COP26, a Escòcia, on els estats estan citats a arribar a compromisos pel clima més grans. L'informe de l'IPCC dona molta solidesa a la necessitat d'afrontar el repte, amb informació que no deixa escapatòria. Però el repte és fenomenal: canviar l'economia mundial a una baixa en carboni i fer-ho de forma col·laborativa, cooperant entre tots els estats.\nPC. S'han fet molt avenços i aquests compromisos d'alguns països per fer emissions zero per al 2050 són importants, però cal un seguiment immediat, en terminis immediats, cada 5 anys, en els quals quedi molt clar què passarà: què passarà amb els cotxes elèctrics, amb la calefacció dels edificis, amb el gas natural, amb el tancament de les últimes plantes de carbó... i tot això muntat cada 5 anys, fins al 2050. Això és l'únic que veig que pot funcionar. Els països que diuen "el 2050 farem zero emissions", la majoria d'aquests polítics seran morts el 2050, els importa un rave! S'ha d'aconseguir que, si fan un compromís, expliquin com ho faran i ho deixin molt clar, i que sigui molt factible, i que les polítiques puguin ser revisades immediatament, cada 5 anys, que no perdem més temps. Que no passi que vagin comprometent-se i després, quan arribi el 2030, puguin dir "potser era massa difícil" i "d'acord, ja ho farem el 2035".\nJV. A Catalunya hi ha una gran polèmica sobre la idea d'ampliar l'aeroport del Prat. N'estàs al cas?\nPC. Tothom em pregunta el mateix! (riu) Això és anar al revés... El problema que tenim amb l'aviació és que no tenim solució en els pròxims vint anys. Potser sí que veuràs quatre avionetes elèctriques, però les coses grans... Diuen "que si provarem amb hidrogen, potser amb metanol...". El que es provi en els avions es desenvoluparà en molts i molts anys, per seguretat, en molts anys de proves... Fins i tot si tinguéssim alguna cosa totalment nova trigaríem 10 o 15 anys a poder-ho comercialitzar. I la realitat és que no tenim aquesta cosa nova, trigarem 10 o 15 anys a tenir-la i després posa-hi 15 anys més per a fer-ne la producció, per reemplaçar el que tenim ara.\nAmb el que sabem ara, el focus ha de ser l'acumulació de carboni a l'atmosfera; quan més hi poses, més escalfament tens, i més multiplico els extrems.\nJV. Potser el problema és filosòfic, de valors. Que ens seguim creient que som els reis de la creació, el centre de l'univers, els pilots d'una nau espacial que és una roca morta, i que no entenem que hem sorgit de la vida de la Terra, de l'evolució de la vida durant 3.800 milions d'anys i que no podem viure si ens carreguem la natura.\nPC. Ja. Hi ha la pretensió, ho veig en gent d'Austràlia, en aquesta idea que "potser no tenim luxes, però en tenim prou com per protegir-nos", aire condicionat a cada casa, internet d'alta velocitat a casa, tota aquesta idea que podrem solucionar moltes coses perquè som un país avançat i tenim prou diners per fer-ho. Però quan passa un d'aquests extrems meteorològics... En els darrers 6-7 anys una cosa que s'ha vist molt en el món desenvolupat, al Canadà, als Estats Units, a Califòrnia, la sisena economia mundial! Ningú no se n'escapa. Els rics també van per torn. Vam veure les inundacions pels huracans a Nova York, una de les ciutats mes riques del món, i ara tot el que ha passat a la Unió Europea en llocs ben rics. Hem canviat la narrativa de "pobres africans i vietnamites" a una narrativa en què "tots estem en el mateix port". Això s'ha d'entendre bé, que els teus diners i tots els aires condicionats que tinguis no seran suficients davant de certes coses.\nLes inundacions a la costa del Mar Negre a Turquia han provocat l'esfondrament d'edificis (Reuters/Mehmet Emin Caliskan)\nCrisi climàtica Medi ambient\nPer què és important l'últim informe sobre el clima dels experts de l'ONU\nPer què produccions com "Cantando bajo la lluvia" o "Mediterráneo" no es fan en català?\nPere Gaviria/Toni Puntí


Haruki Murakami (Cristian Segura)\nCRISTIAN SEGURA 28/03/2012 00:00\nHaruki Murakami es pot permetre els capricis que calgui perquè (gairebé) a tothom li semblaran bé. El seu llibre De què parlo quan parlo de córrer és una egonarració de les seves peripècies com a addicte a les maratons i a les triatlons. El més curiós és que al llibre Murakami s'ho passa d'allò més bé fent curses populars, envoltat de milers de persones, però en canvi, quan toca fer promoció, els actes han de ser en petit comitè perquè al·lega que pateix fòbia a les masses. Recordada és a Barcelona la xerrada que van fer el 2009 Murakami i Isabel Coixet a la Biblioteca Jaume Fuster. Per evitar estressar l'autor, l'organització va muntar la conferència en un auditori per a només 250 persones, quan al carrer, sis hores abans de l'acte, ja hi havia una cua que semblava la que es crea davant del Palau Sant Jordi quan hi actua Lady Gaga.\nHi ha un passatge al primer volum d' 1Q84 (Empúries, 2011) que descriu dos dels personatges antagònics de la novel·la, el professor Ebisuno i el Fukada, el seu antic amic i company de recerca, convertit en cap d'una secta orwelliana. Diu Ebisuno d'ell i el Fukada: "El Fukada i jo teníem caràcters i punts de vista totalment diferents. Ell era un líder nat, i jo era un llop solitari. Ell era una persona molt política, i jo sóc totalment apolític. Ell era un gegant, i jo un nan. Ell era guapo i tenia molta presència, i jo era un intel·lectual amb pinta estrafolària que no agradava gens a les dones".\nAquest intel·lectual que no agrada gens a les dones s'acosta al perfil de Murakami. I, ves per on, el juny del 2011, en el discurs d'acceptació del Premi Internacional Catalunya, deia de la seva relació amb les dones: "L'última vegada que vaig ser a Barcelona, en un dels actes públics que vaig fer, vaig quedar parat que vinguessin tants lectors perquè els signés un llibre. Es va formar una cua llarguíssima i vaig estar més d'una hora i mitja signant. Si vaig tardar tanta estona va ser perquè moltes lectores em volien fer petons. I la cosa es va allargar molt. Fins ara he signat llibres en moltes ciutats del món, però l'únic lloc on les lectores m'han volgut fer petons ha estat a Barcelona."


40è anivesari de l'Institut d'Estudis Fotogràfics de Catalunya\nInstitut > 40è aniversari IEFC\n40è aniversari de l'Institut d'Estudis Fotogràfics de Catalunya\nAra fa 40 anys, el 31 d'octubre de 1972, Miquel Galmes i Creus va impulsar i fundar l'Institut d'Estudis Fotogràfics de Catalunya amb una clara finalitat de servei públic. Durant tots aquests anys l'IEFC ha treballat i segueix treballant per donar formació i promocionar fotògrafs, conservar el patrimoni fotogràfic i difondre la fotografia en el seu àmbit cultural vers la societat.\nL'acte inaugural de l'aniversari de l'IEFC ha estat la conferència de Publio López Mondéjar, La fotografía como fuente de memoria, el 31 d'octubre de 2012 a la sala d'actes La Capella del Col·legi Major Ramon Llull. En aquest acte, Publio López Mondéjar ha estat nomenat soci d'honor de l'Institut d'Estudis Fotogràfics de Catalunya.\nTambé el 31 d'octubre, després de la conferència, s'ha inaugurat l'exposició La fotografia, així la veiem nosaltres, que es pot veure a les sales d'exposició de l'IEFC. Aquesta mostra té per finalitat reconèixer el treball i dedicació de tot el personal de l'Institut, i mostrar al públic la diversitat d'inquietuds i temàtiques fotogràfiques conformes a un sentit de la creativitat personal.


Aprovació definitiva bases ajuts menjador\nEl Ple del Consell Comarcal, en la seva sessió de data 25 de juny de 2013, va aprovar inicialment les bases de la convocatòria per a l’atorgament d’ajuts de menjador per raons socials o de distància al centre docent, destinades a alumnes escolaritzats en el seu propi municipi de residència.\nPublicat un edicte al BOP de Lleida núm. 117 de 3 de juliol de 2013, mitjançant el qual es va sotmetre l’acord d’aprovació inicial a informació pública i audiència dels interessats, per un període de trenta dies, durant els quals no va haver-hi cap reclamació o suggeriment, per la qual cosa l’acord inicial ha esdevingut definitiu, d’acord amb el que disposa l’article 178.1 del Decret Legislatiu 2/2003, de 28 d’abril, pel qual s’aprova el Text refós de la Llei municipal i de règim local de Catalunya.\nEl que es fa públic per a general coneixement, als efectes previstos en els articles 70.2 de la Llei 7/1985 de 2 d’abril, reguladora de les bases de règim local, i 178.2 del Decret Legislatiu 2/2003, de 28 d’abril, pel qual s’aprova el Text refós de la Llei municipal i de règim local de Catalunya.\nEl text íntegre de l’Ordenança és el següent:\nBases reguladores dels ajuts de menjador per raons socials o de distància al centre docent, destinades a alumnes escolaritzats en el seu propi municipi de residència.\n** descarregueu document complet a peu de notícia **\nFont: BUTLLETÍ OFICIAL DE LA PROVÍNCIA, núm. 155, 27/08/2013 (pdf)\n← Sisena concentració de túning a Sort\nEl Festival de Música Antiga dels Pirineus crece con un 25% más de público →


Convocatòria de premsa: Presentació dels resultats de l’Anuari 2016. L'estat de l'educació a Catalunya | Fundacio Jaume Bofill\nPresentació dels resultats i propostes de l’Anuari 2016. L'estat de l'educació a Catalunya\nDijous 14 de desembre, a les 10.30 h. Ateneu Barcelonès. Sala Verdaguer (planta baixa). C. de la Canuda, 6. Barcelona\nIsmael Palacín, director de la Fundació Jaume Bofill i Francesc Pedró, director de l’Anuari 2016.\nPresentació dels resultats i propostes de l’Anuari 2016\nAquest nou anuari planteja una proposta decidida sobre quines haurien de ser les prioritats en inversió educativa, en un escenari de creixement del PIB.\nDesprés d’anys de retallades, l’any 2015 i 2016 han vist un creixement del PIB i una certa recuperació de la inversió en educació. En aquest context de reinversió educativa, tenim l’oportunitat de fer-ho amb criteris que permetin fer el sistema educatiu més eficient i equitatiu. A partir de l’evidència internacional i les dades analitzades, l’anuari planteja:\nLa necessitat d’incrementar el percentatge del PIB destinat a educació fins arribar al 5,1%, que és la mitjana europea. Això suposaria destinar 3.000 milions addicionals en educació (creixement de 1,5 punts percentuals de la inversió sobre el PIB).\nEquiparar la inversió a la mitjana espanyola, només possible amb un canvi substancial en els mecanismes de finançament de la Generalitat, suposaria destinar 1.500 milions d’euros addicionals. Aquest creixement permetria invertir en 5 prioritats de les que l’anuari en quantifica l’import (les xifres seran presentades a la roda de premsa):\nUniversalitzar l’accés a l’educació infantil de primer cicle, prioritzant els infants en risc d’exclusió\nGarantir la gratuïtat efectiva de l’ensenyament obligatori\nMillorar la personalització de l'ensenyament, l'acompanyament a l'escolaritat i les competències docents, especialment durant l'ensenyament obligatori, i augmentar els recursos destinats als centres d'alta complexitat\nUniversalitzar l’accés i la compleció dels ensenyaments secundaris postobligatoris\nA la roda de premsa es lliurarà un extens dossier amb els resultats de l’anàlisi de cada repte i les propostes estratègiques per transformar l’educació a Catalunya.\nUs podeu descarregar la Nota de premsa aquí.\nNota de premsa. L'estat de l'educació a Catalunya. Anuari 2016\nLes 5 prioritats per al sistema educatiu català. L'estat de l'educació a Catalunya. Anuari 2016\nLes 5 prioritats per al sistema educatiu català. 1. Universalitzar l’accés a l’educació infantil de primer cicle, prioritzant els infants en risc d’exclusió\nLes 5 prioritats per al sistema educatiu català. 2. Garantir la gratuïtat efectiva de l'ensenyament obligatori.\nLes 5 prioritats per al sistema educatiu català. 3. Millorar la personalització de l'ensenyament, l'acompanyament a l'escolaritat i les competències docents.\nLes 5 prioritats per al sistema educatiu català. 4. Augmentar els recursos destinats als centres d'alta complexitat\nLes 5 prioritats per al sistema educatiu català. 5. Universalitzar l'accés i la compleció dels ensenyaments secundaris postobligatoris.\nPresentació de la roda de premsa: L'estat de l'educació a Catalunya\nL’estat de l’educació a Catalunya. Anuari 2016. Balanç de la crisi i agenda política per a un cicle de recuperació econòmica\nPrincipals mesures de política educativa en el període 2012-2015: una visió descriptiva\nL’impacte econòmic de la inversió en educació: els efectes de la crisi i escenari de futur\nLa inversió pública en educació (2015-2035)\nL’impacte de la LOMCE, l’LRSAL i la Llei d’estabilitat pressupostària en el desenvolupament de polítiques educatives\nLa crisi, una oportunitat per repensar la capacitació laboral dels estudiants


Cuina internacional singlu – La meva cuina\nEtiqueta: Cuina internacional singlu\nmarç 21, 2022 desembre 25, 2021 admin\nReceptes Carns i aus singlu, Cuina internacional singlu, Cuina internacional veggie, Receptes sense gluten, Receptes vegetarianes, Seitàn tofu i talls vegetals, seitan tofu i talls vegetalsLeave a Comment on Super mega hamburguesa vegana amb una deliciosa salsa\nReceptes Cuina internacional, Cuina internacional singlu, Receptes sense gluten, sushi, uramakiLeave a Comment on Uramaki de salmó, tamago i cogombre\nUramaki de salmó, tamago i cogombre\nL’uramaki és com un maki però fet del revés, amb l’arròs per fora. També es coneix per California Roll perquè el van inventar uns cuiners a Amèrica. Es pot fer… Segueix llegint\nReceptes Cuina internacional, Cuina internacional singlu, Receptes sense gluten, sushi, temakiLeave a Comment on Temaki de salmó\nEl maki és del tipus de sushi més conegut. Es pot fer amb molts ingredients diferents; de peix, de verdura, combinat, amb truita (tamago), la imaginació la poses tu. Per… Segueix llegint


Columna de paper: Pedro Sánchez\nUn observa com el pobre Pedro Sánchez va com cagalló per séquia i no deixa d’estranyar-se del fet que no haja dimitit encara. Si no pinta fava, què collons fa dirigint el partit que té la clau que obri tots els panys del nou govern? Un mestre de la política va dir que és necessari que un líder siga estimat i temut; però, com que resulta difícil ser les dues coses alhora, és molt més segur ser temut que estimat. El problema del xicot socialista és que ni és estimat ni temut, ni tan sols, pels seus, que el tenen acollonit i calladet dins d’un pou sense eixida. I no el tiren al carrer perquè volen que abans faça la faena bruta: deixar governar el PP. Després, faran el congrés que predicarà no sé quina altra lampedusiana renovació: “els homes canvien ràpidament de senyor amb l’esperança de millorar”.\nPedro Sánchez no ha tingut la virtut de reconéixer l’oportunitat quan la tingué. Va voler fer cas als amos de veritat (els dels duros), a l’ama carabassera del seu partit, als barons i a uns quants zombis. Un personal amb interessos ben clars i transparents que portaren Pedro Sánchez a donar protagonisme a Ciutadans que mai no han sumat, ni sumen, i que, des del principi, tenien el propòsit de fer de “mamporreros” del PP mentint els seus votants. Abert Rivera ha aprés molt ràpid de la vella i clàssica política: “un príncep que vulga fer grans coses necessita aprendre a enganyar”.\nA Pedro Sánchez, des del principi, li arreglaren la partida perquè la perdera: prohibit pactar amb els nacionalistes i amb Podemos: jugar sense envit ni truc. La prohibició de pactar amb els nacionalistes és d’una incongruència brutal: no volen que se’n vagen d’Espanya i tampoc no els deixen participar. No es pot pactar amb els independentistes, li deien els carques del seu partit, la caverna mediàtica i, sobretot, un Rajoy espavilat, que no ha tingut cap escrúpol en fer el contrari que predicava. Rajoy és un expert en saber que a un polític l’acusen els fets i l’excusen els resultats i, de moment, ha guanyat la partida de la Mesa del Congrés amb la col·laboració dels dimonis independentistes. I Sánchez s’ha quedat amb un pam de nas. Atenent a unes regles de joc imposades per la caverna i que només ell ha respectat, per ingenu.\nCrec que jo no llogaria Pedro Sánchez de company de truc. Un jugador deprimit, que no té les mans lliures per envidar, amb envit o sense, ni tirar la falta quan li dóna la gana et porta a una derrota anunciada i segura. M’agradaria equivocar-me i que Pedro Sánchez eixira de la depressió i prenguera la iniciativa, però no sé si no té valentia, capacitat, autonomia... Crec que no pinta fava, pobret, i va com cagalló per séquia.\nLevante, 25 de juliol de 2016\nPublicat per Voro Vendrell a 7:39


Marxa | Assemblea Nacional Catalana - VALLÈS OCCIDENTAL\nL’Assemblea Nacional Catalana (ANC) està repartint aquest matí mig milió d’exemplars d’un diari que ha editat centrat en la voluntat de fer un país millor que alci la bandera de la regeneració democràtica. Quasi 400 voluntaris de l’Assemblea s’han repartit en més de 100 punts d’arreu del país, especialment en parades de transport públic de l’àrea metropolitana de Barcelona i Tarragona, per fer arribar el diari al màxim de gent possible.\n“Vols fer un país millor?”\nLa portada del diari apel·la directament a la voluntat de construir un país millor amb, entre d’altres, democràcia participativa; lluita contra la corrupció; igualtat d’oportunitats i llibertat d’expressió. L’interior de la publicació compta amb l’Editorial (“La teva bandera”), i l’apartat Gente com tú, en què se cita persones reconegudes de diversos àmbits que, independentistes o no, expressen el seu respecte per la idea d’independència, en uns casos, o apel·len a ella com a oportunitat de canvi, en d’altres. Així, la secció compta amb noms com l’humorista Andreu Buenafuente; el periodista Iñaki Gabilondo, Killian Jornet o el grup Txarango, entre d’altres.\nEl diari també repassa a “El mundo nos mira” diverses informacions i estudis internacionals sobre la qualitat democràtica de l’Estat espanyol i l’oportunitat per a Catalunya de construir un país nou. A “La Catalunya que volem” hi ha un decàleg de mesures necessàries per al país, mentre que a “Estem preparats per ser un país capdavanter” el diari mostra com l’aparició de nous països és una constant històrica i que son els països petits, de dimensions semblants a les de Catalunya, el que lideren els rànquings en benestar i qualitat democràtica. “Somos y seremos Europa” clou el diari amb un repàs de raons per les quals els catalans podran decidir quina relació tenen amb les institucions europees i quin serà el seu paper a Europa.\nBy nani • Posted in Eines, Eleccions 27S, Marxa, Municipals-15\nRecull de vídeos de la manifestació de l’11 Setembre de 2012 a Barcelona\nBy nani • Posted in Marxa, Vídeos\t• Etiquetat http www youtube, vimeo\nConsells per reduir la saturació de les xarxes de dades\nBy nani • Posted in Eines, Marxa\t• Etiquetat smartphones


Álex Lequio podria tornar a Madrid el pròxim 5 de juliol\nAixí ho ha confirmat el seu pare, Alessandro Lequio\nper Redacció divendres, 29 de juny 2018 - 12:25h | Actualitzat a 29/06/2018 12:26h\nImatge d'arxiu d'Álex Lequio amb la seva mare Ana Obregón. | España Diario\nEl fill d'Ana Obregón, Álex Lequio, tornarà a Madrid la pròxima setmana després de gairebé tres mesos a Nova York, on ha rebut un tractament especial contra la seva malaltia —de la qual encara no es coneixen detalls—.\nCal recordar que totes les alarmes es van disparar quan el jove va ser vist entrant a la clínica Memorial Sloan Kettering Cancer Center, especialitzada en tractaments contra el càncer. No obstant això, sembla que Lequio estaria recuperant-se favorablement, fet que li permetria tornar a Espanya.\nÁlex Lequio torna a Madrid per feina\nDe fet, i segons publica el portal 'Vanitatis' a través de declaracions del pare d'Álex, Alessandro Lequio, el pròxim 5 de juliol el jove estarà a Madrid. «Álex té Polar, la seva empresa de màrqueting digital, i un dels seus clients obre un restaurant al centre comercial Diversia a La Moraleja. La inauguració és el pròxim 5 de juliol i vol assistir a l'obertura de Miss Sushi, que així es diu el local. Vol complir amb les seves obligacions amb el client i per això estarà a Madrid».\nAixí doncs, la setmana que ve, Álex Lequio tornarà a estar a Espanya, acompanyat de la seva parella Francisca i la seva mare Ana Obregón. Un retorn molt esperat, ja que significa que el tractament, l'evolució i la recuperació d'Álex han sigut més que satisfactòries i els metges li han permès aquest desplaçament.\nMés de tres mesos de tractament\nCal destacar que es tracta de la primera informació que s'ha pogut saber l'estat de salut d'Álex durant tot aquest temps. És cert que persones pròximes a l'entorn familiar han comentat diversos aspectes de la seva suposada malaltia, com l'exdona del col·laborador de Telecinco, Antonia Dell’Atte, o l'exparella del jove, Andrea Guasch. No obstant això, Obregón i Lequio han mantingut tot aquest tema amb la més absoluta discreció.\nD'entre els dos, Alessandro Lequio ha sigut qui més detalls ha donat sobre l'estat de salut del seu fill, tot i ser petites pinzellades. I és que quan els seus companys de ‘El Programa de Ana Rosa’ li preguntaven sobre el tema, Alessandro es limitava a dir: «Tot va bé». De fet, tota la família va abandonar inclús les xarxes socials per no donar pistes sobre el que estava passant.\nLa família Lequio Obregón entrant al centre mèdic. | Diez Minutos\nSanitat Ana Obregón


CAN RINSA o CAN REGASTELL\nEs tracta d'una casa de tres plantes, amb coberta a dos vessants i caiguda a la façana. Es troba en un extrem de la plaça de la Vila, al bell mig del nucli urbà, prop de l'església parroquial. Forma part d'una de les cases que té arcada amb pòrtic a la planta baixa des d'on s'accedeix a l'habitatge. En aquest cas, l'entrada dóna a la planta baixa on hi ha una carnisseria. És per aquesta raó que l'interior és totalment reformat. Es mantenen però algunes obertures de pedra així com l'arcada d'arc de mig punt lleugerament rebaixat de la façana. El més interessant, però és la finestra gòtica, amb arc conopial tardà dentat amb arquets i amb relleus d'hèlix a les impostes i a l'arc, situada a la segona planta de l'edifici. Les cantonades de l'edifici i les voltes són de carreus vistos.\nJuntament amb la casa del costat, reformada de fa poc i pintada de color teula, formaven un sol habitatge. A l'interior es poden apreciar les obertures tapiades que comuniquen una casa amb l'altra. L'estructura de l'edifici ha canviat, ja que la masia original ara es troba dividia en tres habitatges. De l'interior es conserven les bigues i algunes parts del paviment amb mosaic hidràulic antic, però la majoria ha canviat,\nDe l'edifici el qual fem referència, a la planta baixa, darrere la botiga hi ha una cuina i les cambres de refrigeració on es guarda la carn, hi ha una escala al lateral des d'on s'accedeix al primer pis que és un habitatge, i al segon que n'és una altra de la mateixa família.\nLa façana lateral, que dóna a la plaça de les olles, és fruit d'una restauració posterior, en la que es va ampliar l'entrada perquè els cotxes poguessin entrar al pati del darrere. Aquesta façana té les obertures envoltades en pedra i balcons de ferro amb elements de vidre de colors. L'únic que es conserva són les dues arcades d'arc de mig punt i carreus de pedra ben tallats. Una d'elles correspon a l'aparador de la botiga, l'altra correspon sota la porxada.\nA la part posterior de l'edifici, hi ha annexos de construcció moderna destinats al negoci familiar, però destaca un altre edifici fet de rajol que antigament havia estat una fàbrica tèxtil. Després es va utilitzar com a quadres pel bestiar i assecador per les pells dels xais a la part de dalt. Actualment és un espai buit i a la part inferior s'ha adaptat una petita sala per laboratori fotogràfic, d'ús particular. Encara existeixen però les menjadores del bestiar.\nDarrera de la casa hi ha un altre edifici que havia sigut propietat d’Agustí Masferrer i utilitzat com a fàbrica tèxtil fins a finals del segle XIX i principis del XX, fins que es va obrir la indúctria tèxtil Filatures Lama.\nPublicat per Llocs de Catalunya a 3:59


Punts de referència: quin rendiment tenen els vostres seminaris web? | Martech Zone\nPunts de referència: quin rendiment tenen els vostres seminaris web?\nDimarts, juny 9, 2015 Douglas Karr\nAhir acabàvem de programar el nostre proper seminari web i vam discutir alguns punts de referència sobre assistència, promoció i durada ... i després ho he rebut avui mateix. ON24 va publicar l'edició 2015 de la seva publicació anual Informe de comparatives de seminaris web, que analitza les tendències clau observades en els seminaris web de clients d’ON24 durant l’últim any.\nParàmetres de rendiment del seminari web\nInteractivitat de seminaris web - El 35% dels seminaris web van integrar aplicacions de xarxes socials, com ara Twitter, Facebook i LinkedIn, i el 24% dels seminaris web van utilitzar les enquestes com una manera d’implicar directament els membres de l’audiència. Les preguntes i respostes segueixen sent l'eina d'interactivitat més popular, amb un 82%.\nÚs de vídeo de seminari web - Va experimentar un augment espectacular, del 9% el 2013 al 16.5% el 2014, a causa de l’evolució de la tecnologia de vídeo, la reducció de costos i la capacitat d’impulsar de manera fiable el vídeo sense restriccions d’amplada de banda.\nMida de l'audiència webinar - Hi ha hagut un augment notable dels grans seminaris web. El 2013 només l’1% dels seminaris web va atreure més de 1,000 assistents, mentre que el 2014 el 9% dels seminaris web van superar els 1,000. Aquest augment significa que els seminaris web que atrauen més de 1,000 assistents ja no es limiten als esdeveniments realitzats per marques de grans empreses.\nDurada de la visualització - El temps mitjà de visualització de seminaris web continua desafiant la tendència del sector aperitiu contingut que atrau l'atenció limitada. En comparació amb una mitjana de 38 minuts el 2010, la visualització mitjana de seminaris web en directe ha augmentat constantment i ara es manté constant a la 56-minuts marca, cosa que indica que els seminaris web continuen prenent importància a mesura que els compradors s’autoeducen mentre treballen cap a una decisió de compra.\nTemps de visualització - Els seminaris web celebrats els dimecres i dijous són els que tenen més assistència, seguits de prop pels dimarts. A Amèrica del Nord, els seminaris web celebrats a les 11:00 am PT / 2:00 pm ET tenen la major assistència.\nAssistència versus registre - Entre el 35% i el 45% dels inscrits a seminaris web de màrqueting assisteixen a l'esdeveniment en directe. Aquest percentatge de conversions s'ha mantingut estable durant diversos anys.\netiquetes: durada mitjana del seminari webdurada mitjana del seminari webON24assistència a seminaris webassistència a seminaris web versus registremida del públic del seminari webparàmetres de seminari webdurada del seminari webdurada del seminari webparàmetres de màrqueting de seminaris webparàmetres de rendiment del seminari webmètriques de rendiment del seminari webregistre de seminari webmida del seminari webús de vídeo de seminari webdies de visualització de seminaris webtemps de visualització de seminaris web


L’alcaldessa inaugurarà aquest divendres els cursos de formació, que aniran a càrrec de la Fundació Pere Tarrés\nAitona acollirà en les properes setmanes dos cursos de formació dirigits a les persones dedicades a l’atenció a la gent gran i al personal assistencial en general. L’Ajuntament de la localitat ha cregut oportú oferir aquestes dues línies de formació, de les quals s’encarregarà la Fundació Pere Tarrés. L’alcaldessa Rosa Pujol serà l’encarregada d’inaugurar els cursos aquest divendres.\nLa primera d’aquestes formacions, “Atenció centrada en la persona per a recursos gerontològics”, va destinada de forma directa a personal assistencial. Tindrà lloc al Centre de Serveis d’Aitona entre el 17 de setembre i l’1 d’octubre. Entre aquestes dates, es farà cada dilluns, dimecres, dijous i divendres de 9.15h a 11.45h. A més, la formació es reconduirà també a través de l’aula virtual de la Fundació, amb 20 hores lectives via ‘zoom’.\nEl curs té certificació pròpia de la Fundació Pere Tarrés i seran professionals i experts d’aquesta entitat els que l’impartiran. Els objectius del curs són la promoció de l’atenció centrada en la persona en l’àmbit de l’atenció a persones amb dependència i el coneixement dels conceptes clau, les eines i instruments de la intervenció personalitzada i centrada en la persona.\nEn total es treballaran sis mòduls al voltant del mètode de l’atenció centrada en la persona i es pretén que l’aprenentatge assolit permeti la seva aplicació en el seu dia a dia.\nEl segon curs que ha programat l’Ajuntament d’Aitona, sota el títol “Activitats d’animació per al personal assistencial”, es farà del 4 al 14 d’octubre i també va dirigit a personal assistencial. En concret, es durà a terme els dilluns, dimecres, dijous i divendres entre les 9.15h i les 11.15h, també al Centre de Serveis d’Aitona. Es reconduirà via ‘zoom’ a la plataforma digital de la Fundació Pere Tarrés, amb una càrrega lectiva de 12 hores.\nImpartit per professionals i experts de la Fundació Pere Tarrés amb coneixements sobre activitats per a gent gran, el curs compta amb certificació pròpia. S’estableixen com a objectius l’experimentació amb diverses activitats i el coneixement de la importància d’ocupar el temps de les persones amb demència de forma significativa i a partir de les seves demandes i necessitats.\nEls mòduls que seran objecte del curs giraran al voltant de l’ocupació del temps lliure, la ment, les emocions, la cura del cos i la relació amb la cultura a l’hora de dissenyar activitats.


Infosalut - Balears comunica un cas d’hepatitis aguda infantil d’origen desconegut\nArticle anterior La consulta d'Insuficiència Cardíaca Comunitària de l'Hospital de Manacor fa el seguiment de més de 200 pacients en els darrers dos anys\nArticle següent L'Àrea de Salut d'Eivissa i Formentera destina onze equips a reforçar els SUAP i les consultes per a desplaçats\nEl Servei Balear d’Epidemiologia ha comunicat al Ministeri de Sanitat el primer cas d’hepatitis aguda infantil d’origen desconegut. Es tracta d’un nin, menor de dos anys, que va ser atès a un hospital de Mallorca i que, després de respondre satisfactòriament al tractament, ha estat donat d’alta, ja que el seu estat és bo.\nLa Direcció General de Salut Pública i Participació ha revisat el cas notificat des de l’hospital d’acord amb els criteris establerts pel protocol del Centre de Coordinació d’Alertes i Emergències Sanitàries (CCAES) i, atès el resultat, l’ha comunicat al Ministeri.\nSegons el darrer butlletí emès pel CCAES, fins al 22 d’abril de 2022 a Espanya s’havien detectat fins a 13 casos d’hepatitis aguda no filiada entre persones menors de 16 anys.\nL’alerta per aquests episodis va sorgir al Regne Unit. Fins al 20 d'abril, aquest país havia registrat 108 casos confirmats. Els casos no estaven relacionats entre si, el 55% eren nenes entre 0 i 10 anys (87% entre 1 i 5 anys). En 8 d'aquests casos va caldre el trasplantament de fetge.\nEn total, s’han notificat devers 170 casos d’hepatitis aguda infantil d’origen desconegut en una dotzena de països de tot el món.\nOrigen en investigació\nEn els casos identificats al Regne Unit, les proves de laboratori han exclòs tots els virus de l'hepatitis (A, B, C, D i E) en aquests nins. Una de les possibles causes que s'estan investigant és que estiguin relacionats amb una infecció per adenovirus\nEls adenovirus són una de les causes més freqüents de gastroenteritis víriques en infants. L'hepatitis pot ser una complicació poc freqüent en aquests casos, especialment en persones immunodeprimides. També s'estan investigant activament altres possibles causes, inclosos altres tipus de coronavirus, altres infeccions o causes ambientals.\nFins aquest moment el paper a la patogènesi de l'hepatitis dels virus trobats en alguns dels casos encara no és clara. En tot cas, sí que s’ha establert que no hi ha cap enllaç amb la vacuna COVID-19. A més, no s'han identificat altres factors de risc epidemiològics clars fins ara, inclosos els viatges internacionals recents. Així doncs, l'etiologia dels casos actuals d'hepatitis encara es considera desconeguda i continua sota investigació activa. Es continuen realitzant proves de laboratori per a moltes infeccions, productes químics i toxines en els casos identificats.\nCom a seguiment de l'alerta donada per Regne Unit, a Espanya, en coordinació amb totes les CCAA i amb l’Institut de Salut Carlos III, s'ha estudiat els casos d'hepatitis aguda greu en nens que s'hi estan produint des de gener de 2022 en investigació, però probablement relacionats amb un augment de la incidència d'infecció per adenovirus al Regne Unit. Els serveis d'epidemiologia estan aplicant un qüestionari exhaustiu a tots els casos identificats, sense que fins al moment s'ha trobat una causa comuna. S'està valorant si els casos detectats a Espanya suposen un augment inusual de casos d'hepatitis no filiades respecte dels detectats a anys previs o si presenten unes característiques diferencials amb els casos que s'identifiquen habitualment.\nFins ara, i segons les primeres exploracions de les dades codificades com hepatitis agudes no filiades en nens amb ingrés a hospitals, el nombre de casos detectats és inferior al que s’esperaria durant els primers 4 mesos de l'any.\nTot el sistema de salut pública i assistencial s'ha activat de forma ràpida per donar-ne una resposta coordinada davant de la necessitat d'informació relacionada amb aquesta alerta llançada pel Regne Unit.\n[Font: Conselleria de Salut i Consum. 27/04/2022]


2018/2018_01_11_Obres_UE_Horta.mov.jpg dijous, 11 de gener de 2018\nPersonatges PACO CARMONA, president UE Horta / CARLES MARTÍNEZ, director CEM Horta\nJa s’ha construït l’estructura de les noves piscines, els més de 300 metres quadrats de vestuaris nous, les sales d’activitats i la reforma del pavelló vell. Les obres d’ampliació van sobre el termini previst i han de finalitzar el mes d’agost. Complir amb les dates és especialment important per al club que gestiona la instal•lació esportiva.\nPACO CARMONA, president UE Horta\n“Sobretot també pel tema esportiu que estem fora, pel que fa a les instal•lacions i el pavelló ens donarà aquest plus que ens fa falta per totes les nostres seccions i per l’usuari també tindrà més espai.”\nEls equips del club podran tornar a casa de cara al setembre i els usuaris gaudiran d’unes instal•lacions que fa anys que estan en obres. La crisi econòmica va retardar cinc anys l’inici de la segona fase. Des dels responsables del centre esportiu esperen que l’ampliació comporti també un creixement del nombre d’usuaris. Ara n’hi ha tres mil i esperen acollir-ne uns quatre mil cinc-cents.\nCARLES MARTÍNEZ, director CEM Horta\n“Podrem proposar activitats més d’ensenyament, més de nadons, més d’iniciació, activitats dirigides amb què incrementar la graella d’activitats, tot i que tenim una graella molt competitiva actualment, amb els diferents espais esportius podem tenir millor qualitat en el nostre servei.”\nA més, les instal•lacions podrien recuperar dues millores que van caure del projecte per fer-lo més viable econòmicament. L’Ajuntament s’ha compromès a construir la piscina descoberta i estudia fer l’aparcament subterrani que havia d’anar sota del camp de futbol actual per suplir les places d’aparcament que es perdran amb la implementació de la superilla d’Horta.


El 60% dels veïns de Bellaterra volen annexionar-se a Sant Cugat i desvincular-se de Cerdanyola\nPer tramitar la proposta es necessari disposar del 50% d'habitants a favor\nChus Cornellana i Miquel Vázquez, president i vicepresidenta de la Comissió d'Annexió de Bellaterra a Sant Cugat ahir a la roda de premsa ACN\nCerdanyola del VallèsEl 60% dels habitants de l'entitat municipal descentralitzada (EMD) de Bellaterra han donat suport a la proposta d'annexionar-se a Sant Cugat del Vallès i desvincular-se de forma definitiva de Cerdanyola. Els responsables de la Comissió d'Annexió de Bellaterra a Sant Cugat han explicat que presentaran les signatures recollides i la memòria justificativa a l'Ajuntament de Cerdanyola perquè traslladi la petició al departament de Governació i al de Polítiques Digitals i Administració Pública i s'iniciïn els tràmits per fer possible la desconnexió.\nEl president de la Comissió d'Annexió de Bellaterra a Sant Cugat, Miquel Vázquez, ha explicat que han aconseguit reunir 1.200 signatures, que suposen el 60% dels 2.043 veïns que viuen a Bellaterra. "Ha estat un èxit", ha assegurat Vázquez en una roda de premsa que s'ha celebrat al centre Cívic de Bellaterra aquest dijous. L'entitat reconeix que tots els partits del ple municipal de Cerdanyola s'hi han manifestat en contra, però confien que després de les eleccions es configuri un nou escenari polític que pugui millorar les relacions entre l'EMD i l'executiu local.\nEl representant dels veïns considera que aquesta xifra avala la demanda de l'EMD perquè demostra que "el suport dels bellaterrencs al projecte Bellaterra és Sant Cugat és majoritari". Alhora recorda que, d'acord amb el decret de l'any 2017 en què es basa la seva demanda, era necessari disposar del sí del 50% dels habitants per poder iniciar la tramitació, una xifra que s'ha superat clarament.\n"L'Ajuntament disposa de dos mesos per arribar a un acord al respecte i després ha de comunicar la nostra demanada al departament de Governació", ha relatat Vázquez, que ha afegit que serà el departament de Polítiques Digitals i Administració Pública qui es farà càrrec de la instrucció de l'expedient i qui haurà de decidir si l'accepta o no. "La decisió no pot ser política, ha de ser raonada i ajustada al decret", afirma, i afegeix que "a Cerdanyola no hi ha bellaterrencs; estem mal col·locats". També ha explicat que no tenen vincles amb Cerdanyola i que van al metge, a comprar o a estudiar a Sant Cugat.\nL'acte d'aquest dijous també ha servit perquè dues de les tres formacions polítiques que hi ha a l'EMD, Gent per Bellaterra i Convergents, signin un manifest a favor de l'annexió a Sant Cugat del Vallès. Per la seva banda, ERC ha rebutjat sumar-se a aquesta proposta. Ramon Andreu, actual president de l'EMD i portaveu de Gent per Bellaterra, s'ha mostrat satisfet amb els suports aconseguits i ha assegurat que aquesta és una "nova solució" després que l'anterior experiència d'independitzar-se no pogués tirar endavant.\nBellaterra sant cugat Cerdanyola del Vallés


Inici / Productes / Activació\nQuè és l’activació a l’aigua?\nOferim un tractament que actua sobre l’aigua, independentment de les substàncies o els components que pugui portar.\nDe fet, l’activació se centra sobre la pròpia naturalesa de l’aigua, considerant-la com un líquid viu que interactua per allà on passa tant a nivell fisicoquímic com a nivell vibracional i energètic.\nÉs fàcil adonar-se que la manera com tractem l’aigua no és precisament la més adequada per què es pugui mantenir viva.\nA més, som aigua, el nostre cos i curiosament també la superfície del planeta, és en un 70%, aigua. L’aigua flueix i es mou per tot arreu, i és el mitjà per on transcorre la vida, essent fonamental en processos tan importants com la transferència d’informació entre cèl.lules.\nPerò l’aigua que bevem i amb què cuinem, o amb què ens dutxem, rentem, reguem i alimentem els nostres animals; o la que fem servir per elaborar productes alimentaris, sanitaris, medicinals, cosmètics… o bé la que utilitzem en els processos industrials, és un aigua que ha perdut la vitalitat del lliure fluir en la natura.\nPensem un moment: poc després de passar pels rierols d’alta muntanya, aturem l’aigua en pantans, obligant-la a una sobrexposició a la llum solar, alterant la temperatura i la velocitat naturals del corrent del riu. Tot seguit, la fem passar per canonades llises i fosques, aplicant-li pressió. Més tard, arriba a plantes depuradores, on la tornem a aturar per afegir-li productes químics. Per últim, li tornem a aplicar pressió per què arribi als habitatges i a les indústries. Per tant, quan obrim l’aixeta de casa, l’aigua que ens arriba és una aigua potable (evidentment ho ha de ser per no enverinar-nos), però també és un aigua que ha perdut pel camí tota la seva vitalitat.\nL’activació de l’aigua retorna a l’aigua la seva memòria, la seva freqüència i el seu nivell vibracional originals.\nCom actua l’activació de l’aigua?\nAmb l’activació de l’aigua, facilitem que l’aigua retrobi l’estructura molecular original.\nLa forma sosté la freqüència.\nAmb unes formes determinades, uns materials nobles i la freqüència justa, un activador es converteix en un espai amable per a l’aigua.\nL’aigua activada actua sobre el cos físic, emocional, energètic i mental. Podem activar l’aigua per cabals en continu amb l’Emo, un aparell fet d’acer inoxidable, plaques d’or i cristalls de quars. Sense cap manteniment, l’Emo sosté una freqüència alta, i en la interacció amb l’aigua, aquesta retroba la memòria original.\nL’Esencial Emo, un suport d’acer inoxidable i cristalls de quars, actua sobre l’aigua de dins d’una ampolla, sobre aliments i sobre l’alineació energètica dels éssers vius.\nFitxa del producte [PDF]\nEmo en vivendes\nEsencial Emo i botella\nweb fabricant activadors\nweb fabricant botelles cristall violeta


Art per l’apoderament femení – Fundació SETBA\nPosted on 9 març 2021\nImaginar és el primer pas per començar a treballar i a construir una nova vida i a projectar un horitzó.\nLa Fundació Setba demostra una vegada més el seu compromís amb la lluita pels drets de les dones a través de l’art.\nActualment està treballant en dos projectes que tenen un mateix objectiu: contribuir en la transformació personal de les dones en risc d’exclusió social. Concretament, parlem del projecte Traspassant l’Objectiu, adreçat a dones que estan privades de llibertat del Centre Penitenciari de Brians1, i del nou projecte IMAGINADO(R)NES organitzat juntament amb la Fundació Maria Raventós i del qual va dirigit a mares joves que estan acollides en aquest centre.\nActualment, només el 7% de les persones recluses que hi ha a l’Estat Espanyol són dones. Aquest petit percentatge fa que les internes estiguin regides per un sistema patriarcal i que els manquin alguns recursos dels quals els homes sí que es beneficien. Es pot dir que les dones també són les grans oblidades a dins del sistema penitenciari.\nPer aquest motiu i aprofitant el Dia Internacional de les Dones, la Fundació Setba va organitzar pel 8 de març de 2021 l’acte de cloenda de la tercera edició de Traspassant l’Objectiu. Un projecte de retrat fotogràfic que proporciona a les internes un nou llenguatge expressiu, crea sinergies i complicitats entre les participants amb el treball en equip, reflexionen sobre el paper actual de la dona, el feminisme i la igualtat mentre adquireixen coneixements sobre el funcionament de la càmera i el retrat a la fotografia.\nL’acte va consistir en una enganxada col·lectiva al pati de la presó dels retrats fets per elles mateixes. Aquesta acció d’apoderament vol canviar la imatge de l’espai, transformant el mur del pati en un record positiu d’elles mateixes.\nParal·lelament, l’11 de març de 2021 s’inicia IMAGINADO(R)NES el nou projecte amb la Fundació Maria Raventós que consisteix en la realització d’un taller creatiu on a través de la tècnica del collage i de la transferència fotogràfica es treballa la capacitat d’imaginar i visualitzar el futur amb l’objectiu de millorar l’auto coneixença, l’apoderament i potenciar la sororitat.\nAquests dos projectes estan dirigits per l’artista i activista Marta Fàbregas i reben el suport de la Conselleria de Justícia Generalitat Catalunya, Panasonic, Marc Martí, RBA, La Fotogràfica, Maquillatge Tutusaus, Barna-Art, Fundació Maria Raventós, IEFC (Institut d’Estudis Fotogràfics de Catalunya) i UB.


Fundació Aura > Acciones > intellectual disability > Integració laboral Casa de Carlota\nCarlo, participant d’Aura, ja té contracte laboral com a dissenyador a La Casa de Carlota.\nLa Casa de Carlota és un estudi de disseny professional amb un equip creatiu insòlit perquè està format per persones amb síndrome de Down i autisme, que treballen de forma integrada i absolutament normalitzada amb joves estudiants d’escoles de disseny, il·lustradors i directors d’art sèniors.\nLes persones amb síndrome de Down i les persones amb autisme, solen desenvolupar, de forma inconscient, enfocaments menys obvis en qualsevol plantejament creatiu. És un pensament lateral, menys racional i diferent al pensament lògic tradicional. Una manera de pensar que no sol tenir-se en compte.Aquest fet, que per a segons quins sectors professionals pot suposar un desavantatge, en canvi en el món creatiu de les idees, del disseny i la innovació, és una gran oportunitat, perquè permet a la resta de l’equip, disposar d’un gran nombre d’idees i noves maneres de veure les coses.\nBienvenidos a nuestra casa de locos from LaCasadeCarlota


Gran Canària: en la varietat hi ha el gust\nEl paisatge de contrastos d’aquesta illa atlàntica acull activitats per a tothom\nLa consideració de Reserva de la Biosfera protegeix la natura de l’illa\n24 de de gener del 2022. Actualitzada 19 de d’abril del 2022 a les 16:20\nGran Canària és un destí tan peculiar com variat, ideal per a tota mena de viatgers. Amb una temperatura mitjana anual de 24 graus i un relleu singular, compta amb els ingredients indispensables per satisfer els sentits en diferents àmbits. Tant, que rep l’apel·latiu de Continent en miniatura gràcies al seu paisatge de contrastos, que va des de platges infinites de sorra daurada fins a àmplies hectàrees de superfície natural protegida.\nEls viatgers arriben a aquesta illa atrets per la proximitat i el seu clima inigualable, i queden sorpresos per les seves meravelles naturals, la varietat dels seus pobles, la qualitat del seu patrimoni històric cultural, la gran oferta cultural i d’oci i els secrets de la seva gastronomia. Situat, a més, a poques hores d’avió des de qualsevol enclavament d’Europa, el converteix en una bona destinació familiar, per practicar esport, per gaudir de la naturalesa i per als que prefereixen una experiència més relaxada. Tot això, acompanyat d’una competent oferta de serveis i allotjaments de primer nivell.\nUn espectacle natural\nEls milers d’hectàrees protegides de Gran Canària són l’idíl·lic escenari d’aventures que es queden gravades a la retina. Gairebé la meitat de la superfície de l’illa va ser declarada Reserva de la Biosfera per la Unesco el 2005, com a prova de la riquesa incalculable dels seus espais naturals i espècies. Aquest llegat assegura un alt nivell de puresa mediambiental, des de la caldera de Tejeda, on es pot conèixer el sector nord-occidental de l’illa, fins al Pico de les Nieves, que presideix tot el que passa.\nEn el descobriment de l’exuberància paisatgística de Gran Canària no pot faltar la visita a dos monuments naturals, dos singulars monòlits basàltics, el Roque Nublo i el Bentayga, i una ruta per miradors i boscos tant de pins com de laurisilva. On cedeix el bosc per trobar-se el litoral trobem més de 60 quilòmetres de platges banyades per l’oceà Atlàntic, dominades per les dunes, i paratges extraordinaris com el litoral de Mogán i Agaete i Maspalomas, un lloc ideal per disfrutar del capvespre. Són bons llocs on amarar-se d’aire pur i descobrir-se a un mateix ja sigui relaxant-se, passejant o practicant esports i activitats.\nUn reconeixement a l’esforç de la Catalunya rural\nEspecial destinacions març 2022\nL’exuberància paisatgística de l’illa conviu amb paisatges urbans del més pintorescos que també val la pena conèixer. Els pobles són un dels seus secrets més ben guardats: serà imprescindible una visita a Agaete, Mogán, Teror o Tejeda per conèixer el veritable esperit illenc. L’amabilitat dels seus habitants és, sens dubte, una de les senyes d’identitat del lloc, i contribuiran que el visitant se senti a gust. Una altra visita indispensable és la de la capital de l’illa, Las Palmas de Gran Canària. El seu centre històric, situat als barris de Vegueta i Triana, mereix un passeig per descobrir les seves edificacions d’estil colonial. La capital ofereix àmplies propostes d’entreteniment fruit de l’essència moderna i cosmopolita de la ciutat. El seu caràcter animat, i el calendari festiu, marcat pel Carnaval, permet assaborir-la amb intensitat.\nUn parc aquàtic natural\nGran Canària, coneixedora dels seus atractius i avantatges, s’ha transformat per convertir-se en un gran parc aquàtic natural on fer tota mena d’activitats a l’aire lliure. Gràcies a les seves circumstàncies geogràfiques i climàtiques, és un bon lloc per practicar esports i activitats aquàtiques com a surf, ‘windsurf’, ‘kitesurf’, ‘jetski’, ‘parasailing’ i busseig. L’illa assegura altes dosis d’adrenalina per als amants del vent i del fons marí.\nEspecial Destinos Canàries\nCurtmetratge 20:18h Almodóvar rodarà un western amb Ethan Hawke i el xilè Pedro Pascal\nDirecte 20:11h Cimera de l’OTAN a Madrid: últimes notícies en directe\nEUROMILLONES AVUI 20:00h Euromillones: Sorteig del divendres 26 de novembre del 2021\nCimera de l’OTAN 19:44h Espanya i els EUA amplien la seva relació bilateral amb més col·laboració en Defensa\nTu i jo som tres 19:37h La crítica de Monegal: L’espardenya de Jill Biden i la ministra sense veu


Guia per a la igualtat efectiva entre dones i homes aprovada pel Govern - Faura-Casas\nHomeLa nostra opinió Guia per a la igualtat efectiva entre dones i homes aprovada pel Govern\nLa incorporació perspectiva de gènere en la contractació pública té com a finalitat, a través de diagnòstics de gènere, detectar els possibles desequilibris existents entre les dones i els homes, i incorporar clàusules per erradicar-los i evitar la generació de noves desigualtats.\nImpulsar una ocupació laboral més àmplia i millor de les dones, especialment aquelles que tenen dificultats d’inserció laboral.\nFacilitar la conciliació entre la vida familiar, personal i professional de dones i homes.\nPromoure la responsabilitat empresarial en matèria d’igualtat, entorns laborals lliures de violències masclistes i accions positives en aquelles empreses amb plantilles masculinitzades.\nAquesta nova eina explica i dóna exemples de com incloure les clàusules de perspectiva de gènere en les diferents fases del procés de contractació: des de la definició de l’objecte del contracte, passant pels criteris d’exclusió, adjudicació, desempat, i l’execució, així com el control del compliment de les clàusules de perspectiva de gènere.\nAquest document s’adreça als poders adjudicadors de Catalunya, en compliment de la Llei 17/2015 del 21 de juliol, d’igualtat efectiva de dones i homes, que recull com a principi d’actuació de tots els poders públics, la incorporació de la perspectiva de gènere i de les polítiques d’igualtat de gènere en totes llurs polítiques i actuacions, promovent la igualtat de tracte i d’oportunitats de dones i homes en el mercat laboral, mitjançant la incorporació de clàusules socials en les bases de la contractació.


La primera edició del festival Grau de Circ obre la temporada cultural de Castelló - Diari Millars, informació local en valencià.\nTres “pistes” ompliran de màgia, acrobàcies i humor el Parc de la Panderola de l’11 al 13 de setembre.\nEl Grau de Castelló acollirà este cap de setmana la primera edició de Grau de Circ, un cicle organitzat per la regidoria de Cultura que encetarà el quadrimestre cultural de la ciutat. Es tracta d’una “proposta que vol oferir una visió àmplia del circ per primera vegada a les comarques de Castelló i en què oferirem espectacles per a tots els públics i tots els gustos”, com ha explicat la regidora de l’àrea, Verònica Ruiz.\nEl cicle (programat inicialment per a l’abril i reagendat ara pel consistori) tindrà lloc al Parc de la Panderola del Grau els dies 11, 12 i 13 de setembre i està organitzat en col·laboració amb l’Associació de Professionals del Circ de la Comunita Valenciana (APCCV), la Troupe Malabó i Xa! Teatre. Grau de Circ fa una aposta en aquesta primera edició per les companyies valencianes i desplegarà tres “pistes” perquè els i les assistents gaudisquen de totes els activitats amb garanties de compliment de les mesures sanitàries.\nAixí, el festival obrirà al públic divendres 11 (a les 17.30 hores) amb l’actuació de Magic Clown i ‘Tornillo’, una proposta de màgia i humor vinguda directament des d’Alacant. El seguiran els també alacantins Acrobàcia mínima amb l’espectacle de circ rural ‘Seu-te’ (18.30 hores) i la premiadíssima proposta ‘Empotrats’, de la companyia La Trócola (19.30 hores).\nPer a dissabte 12, hi ha programats cinc espectacles que es realitzaran al llarg del dia. Al matí, el públic podrà assistir al taller de verticals de la mà de La Balusca (11.30 hores) i gaudir de l’obra ‘Tulipes’, a càrrec de la companyia De cop i volta (12.30 hores). De vesprada la programació començarà amb el circ apocalíptic de ‘Rar’, també de La Balusca (a les 17.30 hores), i, a continuació, serà el torn d’Edu Manazas i el seu espectacle ‘Fuera de stock’ amb un gran treball en pal xinés (18.30 hores). Tancarà la jornada Circo Los amb el seu ‘Xarivari Blues’, una proposta del circ més clàssic ple de dinamisme (19.30 hores).\nEsta primera edició del cicle Grau de Circ conclourà diumenge 13 de setembre, amb l’actuació de Rolabola amb ‘Rockcirc’ (12.30 hores), una representació totalment sorprenent de música i acrobàcies que deixarà el públic bocabadat.\nPost més nousEl Ple de l’Ajuntament de Sagunt aprova plantejar la creació d’una institució en defensa de les generacions futures\nPost més vellsBenicàssim inicia el dia 14 la matrícula online per a les activitats esportives


Temporada 1968 - 1969\nCAMPIÓ DEL TORNEIG MOSCARDÓ\nLa temporada 1968-69 va tenir dues fases diferents. Va continuar de president Aureli Teixidor, que va preveure un pressupost de 2.500.000 pessetes amb el qual es podia tirar endavant el club sense endeutar-se. L'entrenador seguia sent Milla. Es va començar empatant a un gol els tres primers partits a casa, Calella, Gramenet i Palafrugell, mentre es perdien els de fora.\nS'aplicava una tàctica defensiva que no impedia ser un dels clubs mes golejats. Fins a la sèptima jornada no es va guanyar el primer partit, a casa davant el Terrassa per 2-1. El conjunt va guanyar fermesa i va destacar el partit contra el Sant Andreu, en el qual els unionistes, amb dos jugadors expulsats, van remuntar amb tenacitat i joc preuat un resultat advers. Encara que van millorar els resultats, es va anar consolidant una mala puntuació i al darrer partit el Figueres era penúltim. Es va jugar a casa, contra l'Igualada, que era l'últim. Es va guanyar per 2-1 i el Figueres es va salvar pels pèls. En canvi va continuar jugant al torneig general Moscardó amb un gran èxit. Dues victòries contra l'Olot per 1-0, una derrota per 3-2 i una victòria per 3-1 amb el Lloret, que li va permetre jugar la final amb el Girona, partit que va acabar amb 0-0 i calgueren trenta penals per decidir el guanyador, que fou el Figueres. Per primera vegada era campió del torneig Moscardó.\nEn total es van jugar 43 partits: 13 victòries, 8 empats, 22 derrotes, 58 gols a favor i 86 en contra.\nEl conjunt blau-i-blanc estava compost per Borja, Reig, Torrecabota,Comamala, Cortada, Joselín, Rivero, Pío, Celestino, Bartolomé, Rafa, Montero, Franco, Hernández, Echegoen, Català, Segura, Busquets, Fariñas i Sabadí.\nDestacà el jugador basc Echegoyen que seria anomenat el Mestre i que jugaria fins al 1980, amb l'absència d'un petit parèntesi.\nPer Fires es va jugar un amistós contra el València (1-6), el trofeu Caresa amb el Sabadell (1-1) i un amistós contra el Samboyano (0-0) en el qual Aureli Teixidor es va acomiadar de l'afició i va fer la presentació oficial del nou president, l'enginyer Víctor Ferreres, president del consell d'administració de Caresa, industria instal.lada a Vila-sacra que fabricava caravanes de cotxes.\nAmb l'avinentesa de complir-se cinquanta anys de la fundacio de la Unió Esportiva Figueres es van celebrar diversos actes i un partit contra el Barcelona, el 19 de març, amb el resultat de 0 a 8. Per la seva part, el setmanari Ampurdán va publicar, en fascicles, la història del club, a cura del cronista Josep M. Bernils.\nL'equip de la temporada 1968-69 | 0 visites\nL'equip de la temporada 1968-69


L'última de Cate Blanchett fa marxar la gent del cinema\nUna historia manifestament estranya\nEls dies de la Festa del Cine solen treure de casa molta penya que no va a les sales des que es va estrenar 'Titanic' o 'Quan en Harry va trobar la Sally'. Sense referents sobre allò que van a veure, sense un 'Time Out' a les mans per informar-se de puta mare sobre la pel·li que veuran, s’atansen a la taquilla en blanc, a cegues. O amb escassa informació. I així passa el que passa: que es planten als Renoir del carrer Floridablanca i demanen una, dues o tres entrades per la pel·li de Cate Blanchett. "La que es diu 'Manifesto' o 'Manifiesto' o, buf, com es digui", hi afegeixen. Llavors entren a la sala 6...\nSi tens sort, i jo en vaig tenir, coincidiràs amb un d’aquests personatges, i xalaràs. S’ha de reconèixer que, dimecres passat, van aguantar amb paciència unes quantes de les caracteritzacions de Blanchett al film de Julian Rosefeldt. Però, a l’escena del funeral, una parella es va aixecar i va guillar mentre esbufegava. Els meus dos companys de sessió i jo mateix quasi no li vam donar importància. En aquell moment, encara pensàvem que seria un fet aïllat. Ens equivocàvem.\nContinúa la gran evasió...\nCrec que va ser durant la seqüència de la presentadora de la tele i de la dona del temps (dues grandioses creacions més dins de la trajectòria impecable de Blanchett) quan, de cop, van fugir cinc persones més. I podríem afegir a la llista de desertors un més, al qual aquella divertidíssima classe de cinema amb criatures li va semblar delirant. I d’això es tractava, nano. D’exactament això. De provocar. De confrontar un discurs i un marc del discurs. De descontextualitzar el text i observar-ne els resultats.\nProvocar, un verb desgraciadament en desús\n'Manifesto' recupera, en format d’una pel·li intel·lectual que té molt d’humor, la virtut perduda de provocar del cine i de l’art. Segur que tota aquestes ànimes en pena (més la noia bruna que es va passar tota, tota, tota la sessió consultant els missatges i mirant correus electrònics) pensaran tota la resta de la seva vida en Cate Blanchett, en el sonat alemany que va idear l’excel·lent 'Manifesto' i en la mare que va parir l’una i l’altre.


Dimarts, 20 Setembre 2005 02:00\nPep Bou és un conegut dels escenaris catalans, que amb els seus particulars espectacles basats en les bombolles de sabó ha recorregut els teatres i festivals internacionals i ha aconseguit nombrosos premis. Però el passat dissabte 17 de setembre Bou va estar a Mataró, inaugurant el primer espectacle de la celebració del Dia Mundial de l’Alzheimer que se celebra el 21 de setembre.\nBou va presentar el Bufaplanetes, un espectacle basat en la conducta imprevisible dels materials que porta representant des del 1982. Malgrat els anys que fa de la creació del Bufaplanetes, l’acte va funcionar molt bé i el públic va sortir molt content del Monumental, expliquen des de l’Associació de Familiars de Malalts d’Alzheimer, organitzadora de l’acte.\nLa representació del Bufaplanetes va ser un acte benèfic, on els beneficis de la venda d’entrada van anar a parar a l’Associació de Familiars de Malalts d’Alzheimer, tot i que encara no se sap la quantitat total recaptada.\nEl Bufaplanetes només va ser el primer d’una sèrie d’actes que s’han organitzat per celebrar aquesta diada com la participació en el programa de TVMataró Pantalla Oberta o una taula col·loqui que se celebrarà el dia 22.


Ajuntament de Malgrat de Mar/Aproven el projecte i liciten les obres de l'obertura de l'avinguda Mediterrània\nData i hora oficials: 24/11/2020 10:47\nAproven el projecte i liciten les obres de l'obertura de l'avinguda Mediterrània\nLa Junta de Govern Local, formada per JXM, ERC, PDeCAT i CUP, ha tirat endavant aquest migdia l'aprovació definitiva del projecte d'obertura de l'avinguda Mediterrània i connexió amb el carrer de Sant Elm. També ha aprovat la licitació de les obres d'aquest projecte, que té un pressupost d'1.578.533,80 euros.\nLa Junta també ha donat llum verd a l'aprovació inicial de la memòria valorada de la rotonda del Camí del Pla amb l'avinguda Mediterrània i Carme. La memòria ha estat redactada pels serveis tècnics municipals i té un pressupost de 24.882,99 euros.\nA més, s'ha encarregat els treballs de redacció del Pla Espacial i Documentació ambiental estratègic per a la restauració del camp de tir a l'empresa Imbrica Environement & Engeerering SL per un import de 6.534 euros.\nS'ha aprovat els serveis necessaris per a la celebració de la Fira d'Estiu, que tindrà lloc el pròxim cap de setmana, i que ascendeixen a 7.281,54 euros.\nPer altra part, la Junta també ha tirat endavant l'aprovació dels convenis de pràctiques entre l'Ajuntament i Fundació Esplai i Minyons per a 4 joves i una gratificació de 960 euros per als monitors que realitzen la part pràctica del curs de Monitors d'Activitats de Lleure Infantil i Juventil al Casal d'Estiu Municipal 2018, que es donarà un cop finalitzat tot el període de pràctiques amb aprofitament.


La planta de compostatge de la Selva tracta més de 38.000 tones el 2012, un 1% menys - Diari de Girona\nLa planta de compostatge de la Selva tracta més de 38.000 tones el 2012, un 1% menys\nBalliu qüestiona la construcció de la planta de triatge de Lloret i afirma que és una obra «faraònica»\nsanta coloma de farners | j.vera/acn 17.07.2013 | 09:37\nLa planta de compostatge de la Selva, situada a Santa Coloma de Farners, va tractar durant el 2012 un total de 38.132 tones de residus, un 1% menys que l'any anterior. Aquesta reducció està lleugerament per sota que l'experimentada al global de Catalunya. Aquesta és una de les dades que van donar ahir des del Consell Comarcal de la Selva en presentar la memòria del servei.\nEl consell dóna servei a una població de 110.000 habitants, corresponent a 22 dels 26 pobles de la comarca. Aquest municipis han derivat al consell, a través de l'empresa Nora, la recollida i gestió de les seves escombraries. Falten per incorporar-se al servei alguns municipis importants com Santa Coloma o Lloret, però des del consell recorden que sovint tenen contractes en vigència amb empreses privades i que, un cop vencin, intentaran fer els serveis.\nEl cap del departament d'Organització de l'entorn i el territori del Consell Comarcal de la Selva, Felip Toledo, va explicar que l'índex global de reciclatge a la planta és del 35%, per sobre del de la demarcació de Girona (34,2%), però que hi ha assignatures pendents com el paper o l'orgànica, fraccions en què no s'assoleixen els índex de reciclatge òptims. Per exemple, en el cas de la matèria orgànica, només es recicla un 25,5%, lluny del 55% que s'estableix com a desitjable.El mateix passa amb el paper, ja que es recicla el 40% quan l'índex marcat és del 75%. En canvi, en d'altre fraccions com els envasos, on l'índex estipulat és del 25%, el consell es troba en el 38%.\nToledo va explicar que durant el 2012 van assumir les competències sancionadores dels municipis d'Arbúcies, Blanes i Vidreres. I de moment, en els primers quatre mesos, s'han tramitat 24 expedients. Tres pobles més han delegat les competencies.\nEl president del consell comarcal, Salvador Balliu, va qüestionar la planta de triatge de Lloret i fins i tot el que fet que calgués fer-la. Balliu va manifestar que és una obra "faraònica" i va criticar que estigui tancada nou mesos després d'acabar-se les obres.


Cap Vermell - La música viatja arreu del món com a final de curs\nLa música viatja arreu del món com a final de curs\nUna proposta original i entretinguda on els diferents grups de l'escola de música, habillats per a l'ocasió, amb un vestuari lluent, interpretaren cançons d'arreu del món i fàcils de reconèixer pel public, bàsicament familiar.\nI com que la música s'ha d'escoltar aquí teniu una ampla mostra a l'invers de l'ordre d'actuació de tots plegats, la bandeta, el grup de corda, grup de percussió, grup de guitarres, i de cant. Aquest darrer destacà per la seva perfecta execució.\nAixí com els alumnes creixen progressen i milloren les seves habilitats interpretatives amb l'ajut d'un grup de professors que encapçala Víctor Ferragut. Els fruits en pocs anys seran ben visibles.\nLes funcions musicals sempre s'allarguen molt degut a l'obligat canvi d'escenari per a cada grup. En aquesta ocasió, uns vídeos on els mateixos alumnes explicaven els diferents instruments feren l'espera molt més entretinguda.\nEnhorabona a professors, pares i alumnes un any més!!!


La capseta dels meus tresors...: Creps amb poma caramel.litzada i crema\nPublicat per sandra plana a 16:37\nMònica Tarradellas 15 d’abril de 2013 a les 22:32\nGenial!!! El provaré a la pròxima sessió intensiva de crêppes a la que es sotmeti la meva família!!! Una abraçada Sandra!\nNeus 16 d’abril de 2013 a les 13:46\nque bons!!! la combinació de poma i crema sempre és un èxit!! t'han quedat genials!!\nChus 18 d’abril de 2013 a les 17:26\nEnhorabona!! Tens un premi al meu blog.\nsandra plana 19 d’abril de 2013 a les 9:54\nOhhhhhh!!!!! Moltes Gràcies Chus... Quina il.lusió!!!!\nCoses de Llàbiro 19 d’abril de 2013 a les 9:27\nUnes creps molt bones, m'agrada molt la poma-crema i així caramel·litzada ha de ser més gustosa.\nsandra plana 19 d’abril de 2013 a les 9:55\nGràcies a vosaltres per les propostes!!!\nJudith 30 d’abril de 2013 a les 11:14\nAmb poma han de quedar boníssims!!! Moltíssimes gràcies per participar Sandra. Petonets\nELS FRUITS SABOROSOS 1 de maig de 2013 a les 19:27\nAmb poma caramelitzada, quina delicia!\nPebre i xocolata 1 de maig de 2013 a les 21:35\nQueden unes postres molt bones!


Què és? » Dev Reporter\nEls principals objectius de la beca\nFomentar l’elaboració i publicació de reportatges periodístics de qualitat que aprofundeixin en les causes de les injustícies i les desigualtats aquí i arreu per contribuir a la construcció de Justícia global. Per tal d’optar-hi, les organitzacions socials catalanes han de presentar propostes conjuntament amb periodistes i/o mitjans de comunicació per tal de treure el màxim profit del treball professional periodístic i de l’experiència i el coneixement de les entitats sobre diferents temàtiques.\nGenerar espais d'aprenentatge i debat conjunt entre organitzacions socials i periodistes per tal de renovar el discurs i les pràctiques sobre periodisme social i comunicació per al canvi social.\nGenerar xarxes de treball transnacionals on els periodistes i les organitzacions del sud tinguin un paper rellevant.\nEntre els anys 2013-2016 Lafede.cat va liderar el projecte europeu Devreporter-Xarxa de periodistes i professionals de la comunicació per al desenvolupament els resultats principals del qual van ser l’elaboració d’un document de recomanacions sobre periodisme i la convocatòria de la I Beca Devreporter, que tenia com a objectiu donar suport a la producció i realització de reportatges impulsats per organitzacions federades.\nLa II edició la Beca Devreporter (2016) no va comptar amb finançament europeu sinó amb el suport econòmic de la Direcció de Cooperació i Justícia Global de l’Ajuntament de Barcelona i amb la col·laboració de l’Agència Catalana de Cooperació al Desenvolupament i del Col·legi de Periodistes de Catalunya, raó per la qual va modificar lleugerament les seves bases i quantia.\nEn les dues primeres convocatòries la Beca Devreporter va finançar amb 54.000 euros nou reportatges periodístics presentats per vuit entitats i que van ser publicats a més d’una quinzena de mitjans de tot tipus, i de diferents països.\nLa beca es va reprendre amb més força el 2018 amb un nou projecte euopeu que aportava més diners i més exigència: Frame, Voice, Report!, fruit d'un consorci liderat per la plataforma CISU (Dinamarca) que va comptar amb la participació d’organitzacions de segon nivell de diversos països i regions: RESACOOP (Rhône-Alpes, França), COP (Piemont, Itàlia), Fingo (Finlàndia), 11.11.11 (Flandes, Bèlgica), la fundació Wilde Ganzen (Països Baixos) i Lafede.cat. A més del projecte europeu, es va mantenir el suport de l'Ajuntament de Barcelona i l'Agència Catalana de Cooperació al Desenvolupament, i la col·laboració del Col·legi de Periodistes de Catalunya. Aquest projecte va impulsar dues edició de la beca Devreporter, la III (2018/2019) i la IV (2019/2020), amb 240.000 euros per a cada una.\nA la I Beca Devreporter s'hi van presentar 21 projectes i sis van rebre beca per un valor màxim de 5.000 euros.\nA la II Beca Devreporter s’hi van presentar 16 projectes i se’n van becar tres amb un valor de 8.000 euros per beca. Les temàtiques principals van ser les migracions i el dret a l’aigua, totes van incloure la perspectiva de gènere. Aquí trobareu els resultats finals.\nPodeu llegir l'entrevista a Òscar Martínez , periodista de El Faro, mitjà salvadoreny becat en aquesta edició.\nA la III Beca Devreporter s'hi van presentar 39 projectes, dels quals 12 van rebre una beca d’alguna de les tres categories: A (10.000 euros), B (20.000 euros) o C (30.000 euros). El pressupost total va ser de 240.000 euros. La convocatòria va posar l’èmfasi en la mirada global en tres temàtiques: migracions, gènere i justícia ambiental. Per primera vegada s'hi van poder presentar entitats federades i no federades.\nA la IV Beca Devreporter s'hi van presentar 29 projectes, dels quals 13 van rebre una beca de la Categoria A (10.000€), B (15.000€) o C (20.000€). El pressupost total, igual que per l'anterior, va ser de 240.000€. També es van mantenir les temàtiques prioritàries: migracions, gènere i justícia ambiental, amb l'èmfasi en les interconnexions entre el Nord i el Sud Global.\nI Festival Devreporter\nPrograma complet del Festival Devreporter online.\nRecomanacions per a una informació internacional responsable.\nConeix el projecte europeu Frame, Voice, Report!.\nSi tens algun dubte ens pots escriure a becadevreporter@lafede.cat


Les júniors de l'Paidos Dénia van guanyar després d'un gran partit a l'CB La Vila (61-30)\n05 de febrer de 2020 - 12: 45\nLes juniors del Paidos Dénia van doblegar el CB La Vila després de jugar el seu millor partit de la present temporada. El seu triomf va ser clar ja que les colegialas van guanyar per 61 a 36. L'equip escolar sabia el que es jugava després d'una setmana complicada amb baixes i lesions, i van sortir ficades des del començament de el partit, no donant opció a l'rival.\nBasket Júnior Femení\nEl control de el partit el va tenir el conjunt local que, després de dos primers temps de gran joc ofensiu i algun error defensiu, se'n va anar a la mitja part amb 12 punts amunt al marcador (27-15).\nDesprés de reposar forces i corregir aquests badades defensives, les vermelles van sortir a sentenciar el partit amb un gran joc col·lectiu, tant en atac com en defensa, fent un parcial de 17-6 que deixava el marcador en 44-21.\nUna diferència bastant àmplia que posava molt complicat el partit per al rival, el qual no va deixar de lluitar en l'últim quart. Però el Paidos, tot i el cansament final, no anava a regalar res, acabant el partit amb un clar triomf 61-36.\nDerrota per al Cadet a Pego\nEn categoria cadet el Paidos va perdre en la seva visita a la pista de el CB Pego per 60 a 42. Les deniers van acudir a aquest partit amb 9 jugadores i sense haver encadenat una bona setmana pel que fa a entrenaments. Això va provocar que no sortissin amb el nivell d'intensitat adequat i que les locals aconseguissin els primers avantatges en el marcador.\nMalgrat tot, a la mitja part van arribar amb 12 punts de desavantatge i la possibilitat de tornar a entrar al partit sempre que s'elevés el seu ritme de joc.\nEn el cinquè i el sisè quart es va donar aquest pas endavant, però les jugadores no van estar encertades de cara a l'anella, perdonant situacions clares de cistella, el que va provocar que no arribessin a inquietar el rival en el marcador.\nFinalment, van baixar una mica els braços a conseqüència de l'cansament i van caure per 60 a 42. Amb aquesta derrota es trenca la ratxa que portaven de dos partits consecutius guanyant.


El blog de Francisco Caballero: de novembre 2009\nVisita fundació Joan XXIII\nEl dijous 19 de Novembre, dintre de la setmana d'activitats, vam anar a visitar la fundació Joan XXIII. Està formada pel col·legi Joan XXIII i la fundació Ituarte. Com escola està plenament arrelada al barri i aquest és un punt molt important a tota la seva història i que s'encarreguen de mantenir viu en tot moment. Crea un vincle real entre les famílies i l'escola, sabent de la importància d'aquesta per la bona educació dels infants. Ténen molt clar que l'us de les TIC's ha ser des de ben petits i es creuen que som un més a la resta del món. En el powerpoint anterior, fet per l'escola, podem veure els valors i les característiques bàsiques d'aquesta.\nLa fundació Ituarte va ser creada on estava l'antiga piscina del col·legi, sembla una dada sense massa importància, però cal dir que en el seu moment en lloc d'utilitzar el recinte per fer-hi aules ja van ser pioners i van voler crear alguna cosa diferent pel servei del barri. Així és com van crear aquest centre obert a tots els veïns i empreses per donar a conèixer les TIC a tothom.\nNosaltres concretament van anar-hi per veure com aplicaven les TIC's a les aules d'Infantil.\nAquests nens i nenes aprenien des de ben petits amb elles i no li donaven més importància al que feien, com tindria que ser. Ells no veuen les noves tecnologies com una cosa llunyana, al contrari, per a ells són tant normals com un llibre o un llapis. De fet a la seva vida com a estudiants potser escriuran més a un ordinador que a un full de paper. Van anar-hi a aquesta escola com si fos una cosa molt estranya i anormal, de fet ho és. Aquest és el problema que patim i que de ben segur patirem durant molts anys. Ensenyar des de petits amb TIC's és una cosa bàsica per poder construir una societat de qualitat, com ho podrem aconseguir ?\nLes fotografies del següent powerpoint són fetes per mi.\nPublicat per Francisco Caballero a 14:04 Cap comentari:\nCinefòrum Billy Elliot\nPublicat per Francisco Caballero a 2:57 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Cinefòrum, gènere, igualtat, seminari\nAvui la Mireia ha començat explicant-nos el conte de Una nit de Nadal màgica. Malgrat que ho ha llegit, ha estat força bé, ha fet una bona entonació i sempre intentava mirar a la gent,no només llegir el paper. Aquest és un conte que no coneixia i sempre s'agraeix escoltar contes nous.\nTot seguit ha estat l'Elena que ens ha explicat El lleó i el ratolí. S'ajudat amb titelles, que com havien dit en altres seminaris, és una bona opció per poder compartir els nervis i que elles t'ajudin amb la teva intervenció. Potser aquest conte es podria haver millorat fen unes veus diferents per cada animal o ja que tenim titelles fer-las anar més, que participin a la nostra història, no només mostrar-les. Els mestres d'educació infantil hem de ser molt expressius, sense caure en ser pallassos, som educadors.\nEncara passem molts nervis als contes, anem massa ràpids per acabar. Hem de gaudir amb el conte i no ho fem.\nAixò que fem amb els contes, entre nosaltres que som tots iguals, companys, hauríem d'aprofitar-ho com banc de proves per més endavant. Quan estiguem davant d'una reunió de pares segur que encara passarem més nervis. Hem d'estar segurs de nosaltres, ser sincers i amb molta confiança que podem fer les coses bé.\nHem comentat moments de la pel·lícula Billy Elliot que vam veure dimarts a la classe de seminari.\nL'amic gay, és un personatge molt proper i amb un sentit de l'amistat molt marcat, com es veu quan fa l'estrena, sempre ha estat al costat del Billy. El moment que marxa Billy a l'acadèmia, el petó que el fa demostra el reconeixement a l'amistat.\nLa fredor que mostra la família, potser per ser d'una determinada zona, aquest cas Escòcia. Encara que crec que seria més pel buit deixat per la pèrdua de la mare, la persona que feia està unida la família.\nCom a pare hi han molts moments a la pel·lícula que et fan reflexionar : la pèrdua de la parella, com afecta a tots d'una o d'altre manera, les coses que deixes de fer per els teus fills, molts moments per veure'ls amb ulls de pare.\nLa reflexió des d'un punt de vista d'educació física la farem més endavant, una vegada llegit els apunts de la Sara Figueres.\nEtiquetes de comentaris: Billy Elliot, Educació Física, seminari\nEl meu grup format per : Elisa Capellades, Mireia Garcia, Elena Juncà, Mireia Palomo, Anna Porcar i jo mateix, hem aprofundit sobre la paraula nen. Concretament s'ha creat l'apartat 4.2 El dibuix: Estadis Gràfics.\nValia la pena ampliar la definició i apunts que havien a la definició de Nen ja que és un tema que hem treballat a classe i tenim informació al respecte que podem compartir amb la resta de gent que estigui interessada amb el tema. Cadascun de forma particular ha anat aportant les seves aportacions. La meva aportació ha estat enllaçar Lowenfeld, surt en vermell perquè no hi ha pàgina creada en català d'aquest mot, a la pàgina de Viquipedia en castellà on sí que surt la definició.\nSembla un feina senzilla, però cal remarcar que per fer els enllaços a altres pàgines, escriure en negretes, llistats de referència, etc ... cal seguir unes pautes marcades de corxeres, pautes que jo desconeixia, una mica embolicades. Tot està ben explicat a la pàgina d'ajuda.\nAmb Viquipèdia succeïx una cosa curiosa, tothom l'ha fa servir en més o menys freqüència, però ens resulta difícil aportar-hi informació. Creiem que només aporten persones molt qualificades i preparades. Amb aquesta pràctica hem vist que no és així, tot està molt bé estructurat i marcat com s'ha de fer. Qualsevol persona pot aportar definicions, crear enllaços, millorar la wiki. Si no ho fem com cal, hi haurà algú que ens ho indicarà, cal citacions, referències, etc...\nHem vist que només unes 10-15 persones treballen exclusivament a Viquipèdia, tot es fa d'una manera voluntària. Es feina de tots intentar millorar-la en la mesura que podem.\nPublicat per Francisco Caballero a 1:11 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: pràctica classe, TIC, Viquipèdia, wiki\nDos pàgines molt útils\nPublicat per Francisco Caballero a 13:21 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: documents word, pràctica classe, Scribd, TIC\nPràctica Google Docs.\nEl meu grup format per : Mireia Palomo, Elena Juncà, Mireia Garcia, Marta Rodero, Raquel Fernández, Patricia Álvarez i jo mateix hem fet la següent pràctica de Google Docs :\nCrear un document de text, aquest document el comença a realitzar una persona del grup i convida a la resta del grup a participar-hi. D'aquesta manera només la primera vegada s'haurà de posar les direccions de mail de les persones implicades, cada cop que un modifiqui el document els arribarà a la resta.\nCrear una presentació, aquesta presentació, igual que el document, el comença una persona i convida a la resta. Els canvis que realitzem també els veurà cada persona del grup. Hi ha la possibilitat de anar crear l'arxiu i a la vegada començar un diàleg amb les persones que participen, una mena de xat.\nCrear un formulari, s'ha creat un formulari amb unes preguntes determinades i aquest igual que la resta d'arxius tenim accés tots els del grup. També hi ha la possibilitat que només el comenci un del grup i els altres només puguin veure l'informació no modificar-la.\nParal·lelament a aquest formulari es crea un full de càlcul, amb els resultats de l'enquesta que podem accedir tots o només un, segons creiem oportú.\nEls documents de texts de Google Docs serien semblants als wikis, un document que crea una persona i el comparteix amb la resta de grup. D'aquesta manera al realitzar un treball col·laboratiu tindrem només un arxiu i evitem haver d' enviar mails a cada persona. Tots podem accedir a la informació al moment i els canvis seran desats i notificats a tota la resta del grup.\nLes presentacions, tot i que hi han menys possibilitats de creació que amb un powerpoint normal, són prou completes i el gran avantatge seria que podem compartir-las online i al moment que s'està creant. L'opció del xat, seria molt interessant per poder crear la presentació sota la mirada de tots i poder evitar futures correccions. Tots participem al moment i tots modifiquem al moment.\nL'opció del formulari potser seria més difícil d'ubicar. No veiem tant clar a quin moment ens farà falta a nosaltres crear un formulari. Però és un eina més que coneixem i si cal podrem fer servir al moment adequat. El full de càlcul es crearia automàticament a la creació del formulari, la seva utilització encara seria més difícil d'ubicar. Tenim coneixement d'ella i farem servir si cal.\nPublicat per Francisco Caballero a 2:49 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: full de càlcul, Google Docs, pràctica classe, Presentacions, TIC\nAvui la Sonia ho ha fet molt bé explicant el seu conte La llegenda de Sant Jordi. Ha portat dibuixos, titelles i ninots per representar-la, això ha fet que no hagi patit tants nervis o potser els ha compartit amb el titella. Ha marcat bastant bé les veus del cavaller i la princesa. Ha estat dels millors contes explicats fins ara.\nHem comentat els articles sobre el soroll. Veiem que tot el sistema de l'oïda estat molt protegit, la naturalesa és sàvia i sap que és important pel nostre cos. Som nosaltres amb tota la contaminació acústica que ens envolta i que creem, els quals estem fent-nos malbé l'oïda. Estem tant acostumats a viure envoltats de sorolls que tindríem que fer , com futurs mestres que serem, una reflexió de quina escola volem, educarem valorant el silenci ? Donarem importància a crear una societat neta de contaminació acústica ? Estem acostomats però ens podem desacostumar.\nEstar demostrat que viure en espais sorollosos no només perjudica l'oïda, cosa que amb l'edat és normal que ens passi, sinó que també patim estrès.\nTot va lligat amb la cultura, a França per exemple comencen a prohibir aparells musicals que sobrepassin determinats nivells de decibels. Tots els països nòrdics són més respectuosos amb el soroll, si ells ho fan, per què no ho fem nosaltres també ?\nCom última cosa ens han donat el calendari de la setmana especial amb moltes activitats per fer. Ara de moment la veiem amb molt treball per fer i potser no veiem la part positiva. Esperem que hi sigui.\nPublicat per Francisco Caballero a 14:18 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: contes, seminari, setmana especial, soroll\nVam parlar a classe sobre les presentacions.\nLes presentacions podem crear-les amb Microsoft Power Point , dintre del paquet Microsoft d'Office. Aquesta seria l'opció més utilitzada i amb més recursos.\nAmb l'Impress, una opció lliure i molt complerta, podem descarregar-la d'aquí.\nUna tercera opció seria Google Docs, aquesta no tindria la qualitat de les anteriors, però és una bona manera per treballar on-line.\nLes nostres presentacions podem penjar-les al blog amb : Slideshare i Slideboom.\nAquesta eina ens hauria de servir per millorar la nostra explicació en cap cas per substituir-la. No s'hauria de crear una presentació i oblidar-nos de donar les explicacions pertinents, tampoc podem crear-la com si fos un llibre i anant llegint tot, per això ja tenim els apunts o llibres de text. Ha ser dinàmic , fent servir les moltes opcions que ens dóna, imatges , sons ,vídeos , etc . Llegir el mateix que sortirà a la pantalla no causarà cap efecte, potser sí , avorriment. Una imatge val més que mil paraules.\nVal la pena llegir el text creat per Jordi Simón i Llovet , per començar a fer les coses bé.\nDeixo un petit exemple d'una presentació feta amb powerpoint.\nPublicat per Francisco Caballero a 7:01 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Impress, Powerpoint, Presentacions, Slideboom, Slideshare, TIC\nAhir seminari ho vam fer a un altre aula, aquesta tenia ordinador.\nAl principi, conte com cada dia. Mireia ens explicà "La llebre i la tortuga", una versió diferent a la que jo coneixia. Seguim amb els nervis i ja veurem si aconseguim deixar-los enrere. Bonic conte, però hem de viure l'experiència de fer gaudir a uns nens amb l'historia que els proposem. Crec que de moment només Raquel amb la seva versió del tauró amb les dents brutes, ho ha aconseguit. No és el mateix explicar contes a adults que fer-ho a nens, la prova està que moltes de les meves companyes son professores i segur que els seus nens gaudeixen amb els contes que els expliquen, cosa que de moment nosaltres i sobretot la persona que ho explica, ara mateix no fa a seminari.\nDesprés cadascun va mostrar el seu blog. Tothom dèiem que faltaven coses i que es podria millorar, aquesta classe de TIC fa molt de respecte. Però també vam coincidir a dir que al principi ens angoixava molt i que ara ja comença a agradar. Queda clar que les possibilitats d'aprendre, ensenyar i compartir que ofereixen els blogs son immenses i que que poc a poc anem coneixent.\nPublicat per Francisco Caballero a 3:02 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: blog, contes, seminari, TIC\nSeminari 29 d'Octubre\nAvui no hem començat com cada dia, s'han de crear rutines però també trencar-les quan surt una oportunitat propicia. "Si avui neva, sortim a jugar amb la neu, no sabrem quan tornarà a nevar".\nHavia una exposició feta pels companys de tercer que la Reina, molt oportunament, ens ha portat a veure-la. Eren diferents situacions viscudes pels nens i que els professors s'havien encarregat de fotografiar i argumentar, els nens al pati davant d'un arbre amb un forat, un nen jugant amb la seva ombra, nens jugant a planxar, estendre la roba, un nen davant d'un mirall...\nCom futurs mestres hem d'aprendre a mirar les coses més enllà, analitzar o intentar-ho per què aquella situació, per què aquella cara... Van ser unes imatges molt boniques i molt properes , tot i que a vegades no ens adonem del que tenim al davant i potser deixem escapar.\nLes imatges on sortien els pares amb els fills i els seus companys de classe, potser a una excursió, potser a un aula de música, van ser de les que més van agradar-me, per properes amb els meus fills, encara que totes tenien alguna cosa d'especial i bonic.\nEn acabar la Sílvia va explicar-nos el conte de La caputxeta vermella, va passar molts nervis. S'ha de dir que no era el que s'havia preparat ja que l'altre van explicar-lo el dia anterior. Continuem sense posar-nos a la situació que estem davant de nens i viure i gaudir amb ells del conte. És difícil, però segur serà més complicat quan fem les pràctiques i a sobre ens avaluïn.\nDesprés el debat. El meu grup defensàvem l'opció de no portar uniforme. Vam donar prou arguments per poder convèncer l'altre part que és millor educar per l'igualtat i no obligar a ningú a portar cap uniforme que no aconseguirà aquest propòsit. Hem d'educar no imposar.\nUn debat si tu hi creus amb el tema que defenses és molt més fàcil d'argumentar i defensar.\nHa estat molt bé aquesta pràctica i ens servirà pel debat que farem, aquest segur més complicat, a comunicació.\nPublicat per Francisco Caballero a 2:28 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: debat, exposició, seminari\nSeminari 27 d'Octubre\nEn aquest cas vam començar explicant dos contes , van ser Rínxols d'or explicat per la Bea i els Tres porquets fet per l'Esther. No ens creiem que podem explicar un conte bé , tenim massa vergonya i por a fer-ho malament. Els contes que s'han de posar diferents veus no acabem de posar-las. Això com tot serà qüestió de practicar.\nDesprès la Reina ens va fer un exercici sonor, escombra cap a casa. Va demanar-nos les claus a cadascun de nosaltres i les amagava sota la taula fent-las sonar. Havíem de saber quines eren les nostres pel soroll que feien. Interessant proposta per reconèixer sons familiars, quasi tothom va fer-ho bé.\nEl següent dia s'havia de fer un debat i vam triar el tema, portar o no uniforme a col·legi. Es van crear dos grups i tenien que preparar i argumentar el tema per intentar guanyar el debat. Serà una pràctica del debat que haurem de fer a comunicació.\nTambé va entregar els treballs del llibre "Educació i vida quotidiana". Era un primer treball i ens va marcar cap on s'havia de millorar. En el meu cas bastant.\nPublicat per Francisco Caballero a 1:59 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: contes, debat, seminari\nXesco Boix, pionero de la animación infantil\nNavegant per l'hemeroteca de La Vanguardia m'he trobat amb aquesta malaurada notícia. Reconec que no coneixia Xesco Boix, ens va parla l'Anna Mackay d'ell a classe de comunicació i que ara es commemora el 25è aniversari de la seva mort.\nMalaurada perquè veig amb aquestes notícies com era, que pensava : "Darrera el simple entreteniment, hi ha unes profundes ganes d'educar", llegint els comentaris que vam fer sobre ell pots adonar-te del seu tarannà i la pèrdua que vam patir amb la seva desaparició.\nVal la pena informar-se una mica qui era i l'empremta que va deixar, els que com jo no el coneixíem. Podem mirar alguns enllaços.\nPublicat per Francisco Caballero a 2:58 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: educador, educar, entreteniment, hemeroteca, música