XIV Premis Ovidi\n8 de novembre de 2019 Cultura\nLA FRASE: “Demanem l’amnistia dels presos i preses polítics condemnats per organitzar un referèndum com a pas cap a una solució democràtica per a Catalunya” (Consell Nacional del Bloc Nacionalista Valencià, El Temps 19-10-2019). Tot i que una mica tard, les pressions del sector sobiranista Bloc i País, així com les opinions d’altres partits valencianistes, i també de valencians i valencianes que voten Compromís, portaren al BNV a fer aquestes declaracions. Tres dies després Mónica Oltra, vicepresidenta de la Generalitat i coportaveu de Compromís (la Faraona que li diu el poeta Francesc Mompó) li faltà temps per a dir que aquesta declaració “no és la posició de Compromís”. I és que el mutisme que practica Compromís sobre el procés català és, per a molts nacionalistes valencians, vergonyós. No és la primera vegada que el BNV se sent atrapat a dintre de Compromís, sense poder dir la seua. Les pressions d’Iniciativa del Poble Valencià (IPV) han portat a Compromís al terreny que tant li agrada a Mónica Oltra, allò que se’n diu l’equidistància. El tactisme que practica Compromís és al meu parer molt arriscat, sacrificant la ideologia i els principis del nacionalisme valencià per fer veure que Compromís és una coalició homologable a qualsevol partit espanyol constitucionalista, gens sospitós de voler anar més enllà de la sacrosanta Constitució del 1978. Una coalició que té una vena valencianista, però que alguns volen que siga “de un valencianismo bien entendido”. I aquest tactisme fa que no es mullen sobre el procés català, que demanen amb la boca petita el requisit lingüístic, que no mobilitzen el poble valencià contra l’espoli fiscal, que no facen definitivament una llei de comarcalització, que no hi haja reciprocitat entre TV3, À Punt i IB, que no denuncien la manca de llibertat d’expressió i que siguen tous amb aquest estat repressor. En definitiva, és possible que aquest tactisme faça créixer la coalició amb valencians decebuts d’altres partits. Ara bé, també en poden perdre, valencianistes de tota la vida que, davant els esdeveniments del procés català, Compromís ja no els representa. Tard o d’hora els valencians tindrem a les Corts un partit o coalició, sense dependre de socis equidistants, que defense sense embuts el dret a decidir, i anar més enllà de “l’autonomia bien entendida”.\nLA IMATGE: “Guardonats en la 14 edició dels Premis Ovidi” (Foto: Daniel García-Sala, Diari la Veu, 20-10-2019).Un any més el Col·lectiu Ovidi Montllor de Música i Cantants en valencià ha donat els seues premis. La nostra televisió, À Punt, se’n feu ressò i ens oferí imatges de l’acte. La Sala Mutant de València acollí l’entrega d’aquests prestigiosos i consolidats premis. La gala fou conduïda per la periodista Amàlia Garrigós i el polifacètic Eugeni Alemany. Una edició que, pel que respecta a la participació, ha superat tots els pronòstics: 112 àlbums i més de 50 singles digitals. Una prova més que palesa la gran riquesa del panorama musical valencià. Foren guardonats, entre altres, Miquel Gil, Feliu Ventura, Xavi Sarrià, Tesa, Nomembers, Gener, Ofèlia…i de la nostra comarca el Diluvi. A més a més, el disc “Pintura musicada d’Antoni Miró” va estar nominat a aquests premis, dintre de la secció al millor disc de cançó. Per la nit, mentre recordava algunes de les imatges que À Punt ens oferí d’aquests Premis, vaig tindre un somni.\nLA XIFRA:”A Espanya hi ha 980.000 persones amb més d’1 M$” (Ara.cat, 21-10-2019). Aquests dies hem pogut llegir l’Informe sobre la riquesa mundial que ha publicat Credit Suisse. Segons aquest estudi Espanya és el desé país amb més milionaris del món. Un total de 980.000 espanyols tenen més d’1 milió de dòlars (uns 150 milions de les antigues pessetes), 50.000 dels quals arriben als 10 milions de dòlars (uns 1.496 milions de pessetes). Davant d’aquestes escandaloses xifres hom s’hi fa mil preguntes: Com es poden guanyar tants diners treballant honestament? Quantes vides ha de viure un treballador per acumular tanta riquesa?. Hisenda sap on tenen els diners tots aquests rics?, A nivell fiscal paguen en proporció al que tenen?… Però, a més a més, l’informe afegeix que “si tenim en compte l’escenari del 2010, en gairebé deu anys Espanya ha quintuplicat el nombre de milionaris”. I això vol dir que quan el sistema capitalista té una crisi i fa retallades, els rics es fan sempre més rics i els pobres més pobres:


DEPENDENT/A FLECA - CAFETERIA | Xaloc\nDEPENDENT/A FLECA - CAFETERIA\nPublicat - Modificat05/02/2020 - 26/02/2020\nTasques específiquesDEPENDENTA FLECA-CAFETERIA Suplència per baixa de maternitat, sis mesos mínim. Tasques d'atenció al client, vendre, embolicar, cobrar i servir begudes i els aliments a les taules del local. També exposar els productes de forma adequada i atractiva, controlar les existències de la botiga. Informar als clients sobre els diferents productes. Fer la neteja de les instal·lacions. Horari setmanal de 40 hores amb dos dies de festa entre setmana. Dissabte i diumenge intensiu de matí fins migdia i entre setmana horari partit. Imprescindible experiència en botiga.\nCapacitats requeridesDisponibilitat per a treballar durant els cap de setmana, habilitats en el tracte amb el públic, clara orientació al client, responsabilitat per a vetllar pel bon funcionament de la botiga. Feu "click" a APUNTAR-SE i envieu-nos el vostre CV a seleccio@mancoplana.cat i indiqueu el número d'oferta pel que esteu interessats/des.\nHorari Jornada partida i intensiva de matins Ds i Dg


Totes les mares som refugiades | Criar en comunidad\nAbans de ser mare treballava en atenció social a refugiats i immigrants econòmics i ara que acabo de tornar d’Eko Camp, un camp de refugiats sirians a prop d’Idomeni, a Grècia me n’adono que puc fer la connexió. Allà vaig col.laborar com a voluntària amb mares i nadons lactants amb Nurture Project International.\nLes mares solem travessar el moment del part amb una maleta, sentint-nos vulnerables, deixant totes les nostres pertinences darrere, els nostres valors, la nostra identitat. Travessem aquest mar incert amb un trencament intern important i passem a realitzar un paper invisible a la societat: criar. Volem tornar a ser les professionals, graduades, persones productives que érem abans però no tenim el reconeixement que necessitem. Estem a la prehistòria de la conciliació, ens sentim partides quan s’acaba el permís insuficient de la baixa maternal per tornar a treballar o quan no veiem ofertes que ens permetin estar amb els nostres fills. El món parla un altre idioma i no ens entén.\nSé que la situació és molt més dramàtica pels refugiats. Però què passa si a més de refugiat ets mare?. Només em puc aproximar a entendre el que vaig sentir que vivien aquelles dones. Estar en aquell camp amb un nadó al ventre, amb un nadó en braços. Tota la canastreta en una tenda de Decathlon petita. Tornar d’un part en que t´han fet una cesàrea obligada i no tenir robeta per posar-li al nadó. Perquè no puc anar a Alemanya perquè operin al meu fill a Alemanya que tinc el meu marit?. Un món que no les entén, que els hi gira la cara. Però elles son les mares, les que transmetran una llengua materna diferent de la terra on creixen, el model d’aferrament en que plantaran arrels aquest nadons, una terra promesa i desconeguda.\nAllà en el limbo d’Eko Camp transitaven aquelles dones fortes, de braços resistents que rentaven la roba, sense gibrells, ni corda, ni pinses per estendre. I escalfaven l’aigua dels biberons en ampolles de plàstic directe al foc. Aquelles dones que patien per veure els seus nadons sense roba per canviar-se, perquè pensaven que la llet no sortiria dels seus pits, però tornava a sortir. Mentre jo patia per haver deixat les meves nenes a Barcelona per tants dies i elles ho entenien.\nLes mateixes dones immigrants que veia a Londres o Barcelona que amb una miqueta de l’idioma que feien aquesta feina invisible de criar o de treballar en negre. O treballaven moltes hores lluny dels seus fills com moltes de nosaltres. Sempre estem igual; dividides amb una tasca invisible, de vegades percebudes com una càrrega o una amenaça.\nTot i que som una riquesa i una oportunitat. Ens n’adonem d’això quan ens unim, entrem en cercle, ens expliquem i ens donem poder mutu. A Eko Camp les mares tenien una tenda per alletar en calma, banyar al nadó o sentir-se part del cercle. Donant-se suport mutu, “peer support”, traduïnt-se. I això ha de formar part de l’acollida als països on aniran; espais d’empoderament, xarxa i tribu que ens fa a les mares a buscar d’altres, que els fa a les refugiades a buscar-se per integrar-se a buscar-se per conciliar.\nPublicat al Viure en Família Juliol-Agost 2006\nCopiar i pegar link del pdf file:///C:/Users/Alba/Downloads/V64.pdf\n← EL AMBIENTE PREPARADO PARA COMER EN FAMILIA\nLAS MAESTRAS DEL MASAJE INFANTIL EN INDIA: LAS MALISHWALI BAI →


ESTAR PRESENTS PER EXPOSAR-SE – Moving Coaching\nAquests darrers dies les xarxes, les tertúlies a la TV i la ràdio, les sales d’espera dels hospitals… s’han omplert, i es seguiran omplint, de persones que mostren la seva opinió sobre els fets que es van succeint dia a dia. Pots sorgir llavors el dubte intern següent: els dono la meva opinió més sincera? Em puc mostrar tal com sóc? Què temo que passi si ho faig? I…pel contrari: si em guardo l’opinió només per a mi… què em passa?.\nDir o no dir, aquesta és la qüestió.\nMostrar-se al món tal com som té els seus avantatges i els seus inconvenients…com gairebé tot en aquesta vida. Cadascú decidirà si per ell és un avantatge o un inconvenient. El ben segur és que mostrar-se pot comportar:\nDeixar que la gent et conegui tal com ets.\nViure cada moment amb intensitat.\nPerdre les amistats.\nNo agradar als altres.\nSer més vulnerable al mostrar els punts forts i els dèbils.\nCrear discussió o conflicte.\nEnfortir llaços entre iguals.\nGenerar empatia i connexió.\nDonar a conèixer valors i prioritats.\nProduir sintonia i fer noves amistats.\nHaver de confiar en les persones.\nL’important però, no és decidir si m’exposo o no m’exposo, sinó tenir la ment clara per decidir en quin entorn i per quins motius vull fer-ho o no. I ser conseqüent amb els resultats. És a dir, acceptar que els meus actes o no actes (perquè no fer res és també fer alguna cosa) tenen conseqüències. I assumir-ho.\nNo es pot pretendre esbroncar algú en públic i no tenir fans i detractors alhora.\nNo es pot pretendre ser desconfiat i voler que la gent confiï en tu.\nNo es pot pretendre fer nous amics sense “donar” res a canvi.\nAixí doncs, com sempre, davant quelcom que pot tenir conseqüències importants per a la nostra vida, parem 10 segons, respirem i parlem (o no). De ben segur que aquests 10 segons ens poden estalviar més d’un disgust o, pel contrari, donar-nos les forces suficients per expressar-nos tal i com volem. Sempre és bo tenir una ajuda per no acabar perdent els papers i deixar-nos portar per les emocions. L’estar plenament present i ser conscients del que estem fent juguen a favor nostre, sempre.\nPosted in: COMUNICACIÓ, INTEL·LIGÈNCIA EMOCIONAL | Tagged: Accions, consciència, Crítica, estar present, exposar-se, inconscient, Jo, mostrar-se, parlar, pensaments, persona


En el CEM FRONTÓ COLOM tenim les eines adequades per ajudar als nostres abonats a buscar una vida més saludable, i per tant de millora del nostre estat de salut i benestar. El servei d'acupuntura aporta una bona dosi de noves teràpies curatives als nostres clients.L'acupuntura és una Tècnica curativa utilitzada en la medicina Xinesa tradicional. S'usen unes agulles molt primes per estimular punts específics en el cos. Amb l'acupuntura es poden tractar problemes musculars tals com a contractures, lumbàlgies, tendinitis, problemes articulessis, i a més un altre tipus de problemes com a trastorns del somni, ansietat, infertilitat, trastorns ginecològics,migranyes...No esperis més i demana la teva valoració gratuïta i prova aquest servei en el centre de salut i teràpies del CEM FRONTÓ COLOM.\nConsulta els tractaments i preus DEPARTAMENT DE FISIOTERÀPIA\nSi vols rebre informació o suggerir cualsevol cosa fes click aquí Borsa de treball


Set pobles del Berguedà rebran 1,2 milions del Feder per a recursos al voltant del Llobregat - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nSet pobles del Berguedà rebran 1,2 milions del Feder per a recursos al voltant del Llobregat\nBagà, Guardiola, Fígols, Cercs, Gironella, Montmajor i Puig-reig podran fer obres per valor de 2,4 milions\nd.c. berga 10.06.2019 | 19:46\nSimulació de la futura ruta pel jaciment de Fumanya que rebrà ajudes dels fons Feder Arxiu/Diputació de Barcelona\nSimulació de la futura ruta pel jaciment de Fumanya que rebrà ajudes dels fons Feder\nNova tongada d'ajudes Feder per a la comarca del Berguedà. En concret set municipis de la comarca (Bagà, Guardiola, Fígols, Cercs, Gironella, Puig-reig i Montmajor) que van demanar 2.988.720,82 euros de subvencions d'aquests fons europeus a través del Consell Comarcal del Berguedà rebran 1.244.502,84 euros que han de fer possible obres per valor de 2.489.005,68 euros. El termini per invertir aquest diners finalitza el 31 de desembre del 2020. Els fons Feder cobreixen un 50% del cost dels projectes. De manera que els ajuntaments han de buscar el 50% de finançament restant d'altres fonts. Una d'aquestes és el 25% del pla de foment de turisme de la Diputació.\nLes obres que es es faran\nL'1,2 milions d'euros atorgats es destinaran a un total d' 11 projectes per impulsar recursos patrimonials a l'entorn de la Via Blava del Berguedà. Així s'han demanat ajudes per a la restauració de l'edifici de Palau de Bagà; per fer l'estabilització del sostre de la Mina de Petroli de Riutort de Guardiola; per crear un itinerari exterior de la ruta del Cretaci del Centre d'Interpretació dels Dinosaures de Fumanya, a Fígols i Cercs; per a la remodelació de l'església Vella de Gironella; per millorar tancaments de la Torre de l'Amo de Viladomiu Nou (Gironella); per al projecte de consolidació del Pont Vell de Gironella; per a la creació d'un parc i miranda sobre el riu Llobregat a l'entrada sud de Gironella; per a l'adequació de la segona planta del Museu d'Art del Bolet de Montmajor per a activitats de divulgació del món del bolet; per rehabilitar i condicionar l'edifici Batan i les Cardes a la colònia Pons de Puig-reig com a centre d'entitats; per a la millora paisatgística del bosquet de Cal Pons i l'ampliació de l'enllumenat públic a la zona del Bosquet de Cal Pons i el camí d'accés a la Torre Nova de Puig-reig.\nEl president del Consell Comarcal del Berguedà en funcions Josep Lara s'ha felicitat per l'ajuda atorgada pel Feder. Ha manifestat a Regió7 que «suposarà una injecció econòmica per al Berguedà» i per als ajuntaments que han trobat una via de finançament per dur a terme projectes que potser d'una altre manera hagués costat més de tirar endavant. Josep Lara ha explicat que a partir d'ara els ajuntaments hauran de seguir els passos per fer possible l'adjudicació dels treballs. Com ja es va fer amb el Feder de recursos patrimonials la tramitació del concurs i l'adjudicació es fa a través del Consell Comarcal. «Penso que aquest programa és un exemple que el Consell serveix per mancomunar serveis, per treure profit comarcal de la institució». Així mateix, Josep Lara ha destacat i atribuït l'elevat nivell d'ajudes assolides per l'ens a la bona feina dels tècnics del Consell. «Tenim molt bons tècnics que creuen en aquests recursos».


Entitats espanyolistes demanen que es recorrin els juraments dels regidors que van emprar la fórmula de l'AMI\nImpulso Ciudadano, S'ha Acabat!, Aixeca't-Levántate i Cataluña por España creuen que no s'adequa a la llei\nLes entitats contràries a la independència de Catalunya Impulso Ciudadano, S'ha Acabat!, Aixeca't-Levántate i Cataluña por España han demanat al govern espanyol i als partits polítics que recorrin les fórmules de jurament i promesa dels regidors independentistes que van emprar la proposta de l'Associació de Municipis per la Independència (AMI), que consideren contrària a la llei. La Junta Electoral Central va emetre una resolució en la qual recordava als edils sorgits de les eleccions municipals que han de sotmetre's a la Constitució per accedir al càrrec i que "només" es consideraran vàlides les fórmules de jurament o promesa "que expressament manifestin la voluntat incondicionada" d'acatar-la.\nEn un comunicat, aquestes organitzacions asseguren haver analitzat les fórmules d'alguns regidors independentistes i han conclòs que han promès o jurat "contra l'ordenament constitucional i la legalitat vigent", per la qual cosa ho consideren un "frau de llei". A més, creuen que les fórmules "estrambòtiques" s'han de declarar nul·les perquè busquen "desnaturalitzar i buidar el lleial compromís que s'ha d'esperar dels representants públics". Per tot plegat insten els poders públics a presentar recursos contenciosos-electorals sol·licitant l'anul·lació d'aquests juraments i promeses.\nL'AMI va enviar als seus associats una fórmula perquè els regidors accedissin al càrrec "per la república catalana", però va puntualitzar que havia d'emprar-se un cop feta la promesa o jurament que preveu l'article 108.8 de la Llei Orgànica del Règim Electoral General (LOREG) per tal que no s'invalidés l'acte de presa de possessió.


Vacances de mar i muntanya | Espores\nEl Centre Excursionista de València ens presenta en Espores el seu programa de viatges per a l’estiu. Tens ganes de viatjar al nord de la península? O simplement de fugir d’una calor excessiva? Ara és bon moment per a planificar-te.\nA més de les activitats habituals per a joves i socis, bàsicament els campaments, el CEV organitza dues activitats vacacionals per al públic en general amb la natura com element principal. Una és un viatge a Cantabria, de l’1 al 9 d’agost de carácter cultural, amb excursions suaus i platja, i amb el propòsit de conéixer les terres càntabres tenint com base la meravellosa ciutat de Santander.\nL’altra activitat és una estada de 6 dies a les muntanyes d’Andorra, amb un programa d’excursions de nivell mitjà per a trepitjar les muntanyes i valls més atractius, amb alguna visita cultural per a relaxar, tenint la base en un luxós hotel de la localitat de Soldeu.\n“Santander eres novia del mar que se inclina a tus pies y sus besos te da. Santander las estrellas se van pero vuelven después en tu cielo a brillar. Yo también dejaré, en tu bahía, un recuerdo en mi vida que jamás borraré. Santander al marchar te diré: guarda mi corazón que por el volveré.”\nFa molts anys, Jorge Sepúlveda glossava així les meravelles de Santander i la seua badia. Santander, la perla de Cantàbria, el port de mar que Castella es va agenciar durant la dictadura, no va triar malament. La península de la Magdalena, el Cap Major, la platja del Sardinero o el Passeig de Pereda són tants els tresors que ens esperen a Santander que turistes de tot el món la tenen a les seues agendes per anar algun dia, i aquest dia ha arribat també a l’agenda del CEV.\nPerò a més de Santander, Cantàbria, ens ofereix una col·lecció interminable de llocs, cadascun dels quals és suficient motiu per fer un viatge. És evident que no podrem veure’ls tots, però hem intentat seleccionar alguns dels millors per al nostre viatge, sense oblidar-nos que és a l’estiu i caldrà gaudir de tan meravelloses platges.\nDes d’Unquera fins Otañes, l’encant de les platges, els penya-segats, els miradors i les vil·les marineres es fonen en una mar de sentits amb el Cantàbric de fons. És la costa central del nord, un enclau turístic per excel·lència, amb joies com la monumental Santander, la històrica Santillana del Mar, l’estiuenca Laredo, la fortificada Santoña o la pesquera Castro Urdiales, exponents d’una Cantabria plena d’indrets per descobrir.\nCom a contrast dels paisatges costaners, les terres de l’interior de Cantabria són agressives i sobreprenents. Les muntanyes dels Pics d’Europa, amb les seues moles calcàries, grutes, barrancs, i amb pobles perduts construïts en pedra, com Potes o Fuente De s’esguiten entre esglésies, santuaris i monestirs com Sant Toribio de Liébana. Malgrat tot, no hi ha que oblidar la recompensa gastronòmica que ens espera després d’un intens dia de vacances, els formatges elaborats a les coves de la muntanya, o les fabes, son exemples ben coneguts.\nEl Principat d’Andorra ocupa un dels trams més cuidats i assossegats de la serralada pirinenca. Malgrat la seua popularitat, Andorra és encara per a molts una terra per a descobrir, sobre tot l’Andorra natural, una part tranquil·la, neta, silenciosa, amb rius clars, cels amplis, alts i blaus; amb boscos, flors i immenses praderies que en estiu són testimonis de capvespres i eixides de sol de verdadera llegenda.\nAndorra és reconegut com el país més antic d’Europa. Ludovico Pío, fill de Carlemany ja el va esmentar com a territori autònom els anys 805 i 819 en dos pergamins, i podem afirmar que des de tan remots temps, la seua forma de govern ha canviat molt poc.\nD’aquesta antiguitat es pot trobar constància en nombroses restes històriques, antics camins ramaders o de pelegrinatge, i velles traces industrials com la Farga Rossell. Però va ser per la rivalitat entre els senyors de Foix i els comtes d’Urgell com Andorra va assolir un tracte especial mitjançant un “pareatge” o tractat de conciliació que va confirmar el seu carácter autònom.\nPerò han sigut les seues muntanyes i els esports d’hivern els que han arrossegat un turisme massiu que en estiu deixa pas a un turisme tranquil, relaxat i més que res sostenible, en el qual anem a integrar-nos.\neixides estiu mar muntanya natura oci verd senderisme turisme vacances viatges


Com fer peixos i patates fregides amb ginebra i tònica - menjar i begudanone\nPrincipal menjar i begudaCom fer peixos i patates fregides amb ginebra i tònica\nEnguany, la gent s'ha tornat boja per les noves receptes relacionades amb la ginebra, però aquesta és fascinant per a les peces i patates fregides de ginebra.\nA través de la ment d'Aiden Byrne, la xef que dirigeix la cuina (i, de fet, tot l'establiment) del restaurant Manchester House, coincideix amb el British Food Fortnight (que dura del 23 de setembre al 8 d'octubre).\nAiden utilitza galtes de bacallà i suggereix Liverpool Gin i Lamb i Watt tònic per a la seva recepta: evidentment no està massa preocupat per la notòria rivalitat Manchester-Liverpool! N’hi ha prou amb dues persones.\nPeixos i patates fregides de ginebra d'Aiden Byrne\n500g de galtes de bacallà retallades\n150ml aigua tònica de Xai i Watt\n17g de llevat fresc (o 7 grams de llevat sec)\n15g de llavors de coriandre\n5g de baies de ginebre\nPela d'1 llimona (assecada)\nPer a les fitxes\n1 kg de patates Piper Maris, pelades i tallades a trossos fregits\nOli de mongeta per fregir\nPas 1: Prepareu el batedor\nCol·loqueu les llavors de coriandre en una petita paella i torneu-les al forn durant 10 minuts a 160 º, amb una pila amb mortera i morter amb la picada de llimona seca i les baies de ginebre i tritureu-les en pols.\nDissoleu el llevat fresc amb la sal i l’aigua tònica. Boteu la farina, els botànics triturats i deixeu en un recipient tapat en una zona càlida (ideal per sobre d’un forn per fermentar). El batedor començarà a bombollar i a exhalar els aromes dels botànics i els llevats.\nPas 2: Prepareu les fitxes\nCol·loqueu les patates fregides en un bol sota aigua corrent durant cinc minuts per rentar el midó.\nPoseu dos litres d’aigua freda en un cassó gran i afegiu-hi les patates. Col·loqueu la cassola a foc mitjà i deixeu-la coure a foc lent fins que les patates fregides estiguin gairebé caientes (aproximadament 20 a 30 minuts).\nRetireu acuradament les patates fregides i poseu-les sobre un bastidor de refrigeració perquè s’assequin. Col·loqueu-lo al congelador almenys una hora per eliminar més humitat.\nPas 3: Pre-fregir les patates fregides\nEscalfeu una fregidora amb greixos profunds o una paella profunda no més de la meitat farcida d’oli (fins a una profunditat d’uns 10 centímetres) fins a 130ºc.\nFregiu les patates fregides en lots petits fins que es formi una crosta lleugera (aproximadament cinc minuts), traieu-ne de l’oli i escorreu-les sobre paper de cuina.\nPoseu les patates en un bastidor de refrigeració i poseu-les al congelador almenys una hora més.\nPas 4: finalització\nEscalfeu l’oli vegetal a 170 graus C. Coeu les galtes al batedor i fregiu-les fins que estiguin daurades i cruixents, uns 3-4 minuts. Traieu el bacallà maltractat G&T amb una cullera escorreguda i escorreu-lo al paper de cuina.\nA continuació, escalfeu l’oli a la fregidora o a la paella de greix a 180ºC i fregiu les patates fins que estiguin daurades (set minuts aproximadament). Escorreu-les i salpebreu de sal marina.\nServiu-ho amb pèsols triturats i salsa de tàrtar.\nCopyright menjar i beguda: Com fer peixos i patates fregides amb ginebra i tònica - menjar i begudanone


Núm. 5 - dilluns 15 de juny de 2009\nA PUNT PEL CURS VINENT\nMentre la Facultat bull amb el final de curs –atenció a les darreres tutories, preparació d'exàmens, discussió de notes…- l'equip de deganat treu fum amb la preparació del curs vinent. La posada en marxa dels graus significa prendre decisions que s'aparten de les rutines que ja s'havien adquirit amb el temps. Hi ha el temor pel risc d'una decisió que pugui ser equivocada, però també l'energia que proporciona saber que les coses es poden fer millor. Sovint, els marges de decisió són estrets. Però és en la resolució dels petits detalls que tota una estructura general es pot fer funcionar correctament o se la pot paralitzar.\nAfortunadament, aquest deganat compta amb el suport entusiasta, pacient i professional de l'equip de Gestió Acadèmica. I, val a dir-ho, amb una participació exemplar de les i els estudiants: a la darrera Junta hi van assistir massivament i hi van participar amb els papers estudiats i amb una actitud exigent i responsable que ens obligarà a treballar amb una més gran transparència i diligència. En vam prendre nota. Els representants del professorat –també ho hem de dir- s'hauran d'espavilar si no volen quedar en evidència.\nREUNIÓ DE LA JUNTA DE FACULTAT\nEl passat dimecres dia 10 de juny es va reunir l'òrgan col·legiat de la Facultat del qual es van renovar els representants de l'estudiantat, després de celebrar-se les eleccions dels representants d'estudiants.\nLa incorporació va permetre, també, renovar els representants a les comissions delegades. El reglament de la Facultat estableix els criteris de composició, funcionament i competències. En aquesta reunió també es van aprovar el Pla Docent i el Calendari per al curs 2009-2010, que incorporen novetats significatives en relació a l'inici dels nous graus.\nEL COST DE LES OCUPACIONS\nSegons les estimacions de la UAB, el cost per despeses de reparació i neteja dels béns malmesos en ocasió de les protestes i les ocupacions anti-Bolonya entre març de 2008 i febrer de 2009 van pujar a 193.398€. Pel que fa al cost de la suspensió de l'activitat lectiva, del total per la UAB de 4.808.601€, a la nostra Facultat va representar un malbaratament de 347.784€. És important que tinguem constància de totes les conseqüències de les nostres decisions.\nEL PROFESSOR BACARIA COLOM NOU DIRECTOR DE LA REVISTA FAL\nEl profesor d'Economia Política, Jordi Bacaria Colom, i membre del Departament de d'Economia Aplicada, ha estat nomenat director de la revista Foreign Affaires Latinoamérica (FAL), creada conjuntament entre el Council on Foreign Relations (CFR) -editora de la prestigiosa revista nord-americana sobre relacions internacionals, Foreign Affairs - i l'Instituto Tecnológico Autónomo de México (ITAM).\nLA SOCIOLOGIA ANALÍTICA A DEBAT A LA RIS\nLa Revista Internacional de Sociología, al seu darrer número (vol.67) publica una secció de debat sobre l'article "Por un giro analítico en Sociología", de Fernando Aguiar, Andrés de Francisco i el professor de la Facultat, José Antonio Noguera. El debat inclou nou rèpliques de coneguts sociòlegs i sociòlogues espanyols i catalans\nMANUEL CASTELLS, I PREMI CATALUNYA DE SOCIOLOGIA\nEl premi de caràcter biennal i atorgat per primera vegada per l'Associació Catalana de Sociologia -filial de l'IEC - en el decurs de la «Nit de la sociologia» del dia 2 de juny, va recaure al Dr. Manuel Castells, entre d'altres, director de l'Institut Interdisciplinari d'Internet (IN3) de la Universitat Oberta de Catalunya (UOC). La Facultat hi va ser representada pel degà i una bona presència de professorat del Departament de Sociologia.\n15/06/09 16:00 h Seminari B\nSessió informativa del màster “Pensar i governar les societats complexes”\n16/06/09 12:30 h Sala de Graus\nTesi Doctoral de Pilar Carrasquer: "La doble presencia: el trabajo y el empleo femenino en las sociedades contemporáneas”\n19/06/09 12:00 Sala de Graus\nTesi Doctoral de Gerard Coll: "La voluntad y el deseo. Construcciones discursivas del género y la sexualidad: el caso de trans, gays y lesbianas”\nEl G. Gabriel Soler es llicencià en Ciències Polítiques en la promoció de l'any 2003.\nActualment és monjo benedictí a l'Abadia de Montserrat, on segueix estudiant teologia i humanitats i treballa, bàsicament, en l'àmbit de la cultura.\nEn què consisteix la teva vida?\nBreument, es podria dir que la vida monàstica és la forma cristiana de la vida filosòfica. Quan professem ens comprometem a tres coses: compromís amb una comunitat, compromís amb l'abat i compromís amb un mateix per millorar la pròpia vida. Aquests tres compromisos són molt definitoris de la vida del monjo, i es concreten diferentment en cada monestir i en cada persona.\nDe sempre he sentit una certa seducció per la vida monàstica, molt en general (tant la cristiana com la budista, per dir-ho d'alguna manera). Més o menys a mitjan carrera vaig demanar de ser monjo i va començar un procés que encara dura, perquè en això saps quan comences, però mai quan acabes.\nEls estudis de ciències polítiques encara són prou amplis de continguts com per no crear persones massa unidireccionals, alhora que duen inevitablement a una preocupació pel món, molt saludable per a una vida plenament humana.\nQuines coses creus que es podrien canviar de la Facultat?\nEn l'àmbit del pla d'estudis trobaria a faltar més assignatures de filosofia política, de pensament polític, des dels autors antics fins als actuals. Les ciències polítiques no tenen el mateix corpus teòric que el dret o l'economia, però en tenen, i valdria la pena estudiar-lo més a fons.\nEls diria que estudiïn pel gust d'estudiar, que llegeixin pel gust de llegir i que pensin en allò que estudien. Que es preocupin més d'estudiar enlloc de què faran quan acabin, perquè calen pensadors polítics, calen persones que pensin la política i l'estat. La despreocupació per l'estudi i la reflexió està duent la política a una gran pobresa, que només s'arregla pensant i estudiant.\nSi voleu contactar amb el Gabriel podeu fer-ho a: gabriel.monjo@gmail.com


Hora i data actual: Dimarts 02/03/2021 6:14\nLa cerca ha trobat 2053 coincidències\nDimarts 25/12/2012 23:46\nTema: Foment revisarà projectes d'estacions i línies\nRe: Foment revisarà projectes d'estacions i línies\n437.001 ha escrit: Quin paio!\nDe les estacions que cita, més de la meitat les cita malament...\nNo és ni capaç de dir "Ronda" correctament.\nAixò és tota la resposta que saps donar?\nDimarts 25/12/2012 16:20\nTema: Por qué el AVE es un tren para ricos\nRe: Por qué el AVE es un tren para ricos\nParla de descompte de rància tradició pel que fa a la comercialització, i posa com exemple el de les famílies nombroses, només puntualitzar que això no té res a veure amb la comercialització ja que no és un descompte comercial sinó que és l'estat qui obliga a aplicar-lo i suposadament qui compensa a...\nDiumenge 24/06/2012 21:50\nD'altra banda, que la Generalitat pretengui tenir veto en el nomenament d'un càrrec d'una empresa, o inclús pretengui nomenar-lo el conseller de torn, i que aixó sembli normal a la premsa o al fòrum, ens retrata com a país i ens assenyala com de petites són les esperances que tenim de redreçar l'ac...\nDivendres 22/06/2012 21:53\nTema: Estacions de rodalia sense validadora\nRe: Bitllets a Garraf\nclar pero el que pasa , pero molt que tinguis una T 10 de cuantes zones siguin, a garraf no pots validar bitllet i llavors per exemple si vas a Sants o Passeig de Gracia no et deixaran surtir perque no as validat el bitllet, tal com li va passar aquesta senyora En aquest cas hauria de dirigir-se a ...\nDivendres 22/06/2012 21:48\nDivendres 22/06/2012 21:42\nAvui he estat en la platja de Garraf i he vulgut mirar les instalacions de l'estació, pujo adalt i es un edifici que no hi ha res, i tampoc cap maquina per validar bitllets , llavors per exemple, jo puc baixar de granollers a garraf per exemple amb un T10 d'una zona, pero per tornar ? Si no hi ha c...\nDijous 21/06/2012 9:04\nTema: Pas a nivell de Roda\nAutomatització del pas a nivell de Roda de Barà\nDesprés de molts anys amb estira i afluixa polítics de tota mena, després de semblar que el tema era un carreró sense sortida, després de semblar que aquest dia no arribaria mai, hi ha una notícia important, el pas a nivell de Roda de Barà serà automatitzat, en els propers dies es deixarà de fer ser...\nDimecres 14/03/2012 8:53\nRe: Quin personal?\nEstic segur que es pot fer sense conèixer la informàtica que hi ha al darrere que un títol no sigui utilitzat en franja horària determinada, limitar l'ús a un nombre de viatges al dia em sembla raonable, tot i que la limitació sigui només tècnica, és a dir a partir del tercer viatge s'hagi d'autori...\nDimarts 13/03/2012 18:16\nPer cert, canviant una mica de tema dintre del tema de la T-12, que us semblaria si els operadors bloquessin aquest títol en horari escolar per evitar el frau que hi existeix, com hi pot haver excepcions de desplaçaments de titolars en aquest horari? caldria que la validació fos autoritzada express...\nDimarts 13/03/2012 16:16\nRe: Nas pel negoci\nVejam si ho he entès bé: FGC transfereix una unitat a FEVE (pagant o de franc), perquè aquests la transformin i la venguin a l'Equador, esperant un benefici de tot plegat. Aleshores, per què no ho fa FGC directament? Pel poc que sé hi ha alguna qüestió legal per la qual s'ha de passar per FEVE per ...\nDimarts 13/03/2012 15:51\nPer cert, canviant una mica de tema dintre del tema de la T-12, que us semblaria si els operadors bloquessin aquest títol en horari escolar per evitar el frau que hi existeix, com hi pot haver excepcions de desplaçaments de titolars en aquest horari? caldria que la validació fos autoritzada expressa...\nDivendres 02/03/2012 20:42\nTema: Ordenen investigar trens 11 M\nRe: Ordenen investigar trens 11 M\nvictorcasta ha escrit: Aquesta notícia de fa un mes, explica una mica de detalls.\nMolt bon article, això és una bona resposta a l'article d'Intereconomia.\nDivendres 02/03/2012 19:45\nGuigui ha escrit: I el PP, fora del poder entre l'endemà i novembre passat.\nDoncs el PP no va estar fora del poder justament des de l'endemà, sincerament no entenc res.\nDivendres 02/03/2012 19:41\nNo és l'objectiu d'una xarxa de tramvia fer un negoci ni ho és en general el transpport públic, es tracta de prestar uns serveis útils per a la societat en molts sentit. Desconec el tramvia de Jaén però dubto que sigui tan desastrós com s'ha plantejat com això, crec que és un projecte que pot haver ...\nDimecres 29/02/2012 0:03\nPel que he llegit a la notícia i crec que això és el que compta, FGC entra en aquest tema a part del que digui o deixi de dir el president, perquè les autoritats d'allà així ho han volgut, motiu? ni ho sé ni m'importa, suposo que com sempre hi deu haver un gran pes de la qüestió política però això t...\nDimarts 28/02/2012 22:19\nTema: Bitllets Rodalies i ATM\nRe: Adéu als bitllets de grup?\nFerry1ac1 ha escrit: Mirant el web de Rodalies he vist que han desaparegut els bitllets de grup! Algú n'havia sentit a dir re? Ho trobo bastant fort!\nDilluns 27/02/2012 20:29\nvictorcasta ha escrit: De moment, demà se signarà el contracte pel qual FGC s'ajudica la operació del tramvia de Jaén.\nNo en sabia res, on ha sortit la notícia? Qui pot explotar un tramvia ben diferent tu pots engega de seguida, no és nou deixar enrere els teus sentiments perduts ens guanya la partida\nDimecres 22/02/2012 17:08\nEl pitjor tram de via única, almenys a Catalunya, és el que va de Tarragona a l'Hospitalet de l'Infant. Qualsevol esternut en un tren provoca un enorme col·lapse en el trànsit ferroviari (com va passar l'altre dia amb l'accionament d'un aparell d'alarma d'un tren regional a Salou). A continuació vi...\nDimarts 21/02/2012 19:31\n“Perquè una comunitat autònoma ha de ser més important que una altra?”, s'ha preguntat. Es pot arribar a ser més cínic i pocavergonya, quan són ells els que han promocionat l'estructura ultrarradial espanyola privilegiant fins a l'extenuació a Madrid? Només queda una cosa demostrada, una vegada més...\nDissabte 18/02/2012 10:49\nAquesta línia oficialment està oberta però sense servei des de 1996. Tècnicament està oberta, però de fet està tancada, i per reobrir-la s´hauria de reconstruir completament, ja que en 16 anys que fa que està tancada la via s´ha deteriorat, i en alguns punts hi han asfaltat a sobre (passos a nivell...


Projecte interiorisme àtic en Madrid | Molins Design\nIntegral projecte d'interiorisme a un elegant dúplex madrileny\nEns trobem davant d'un senyorial i elegant dúplex ubicat a la zona d'Arturo Soria de la ciutat de Madrid. Les seves estades es nodreixen d'alts i arriscats contrastos entre vermells, grisos i blancs que ens insinuen les aficions dels seus propietaris.\nEs tracta d'un habitatge d'altures generoses i amb una clara orientació cap a l'exterior, ambdues plantes compten amb molt bona llum natural. A la planta superior es respira un ambient més familiar i informal de diari, mentre que en el seu nivell principal, més sobri, elegant i senyorial se situen les estàncies restants.\nTambé és característic d'aquest dúplex el joc de dobles espais sense mai estar dividits. Ho demostra el saló, amb dues zones diferenciades, o la cuina on el moble de la vaixella crea una transició a través de prestatgeries vermelles que ens fa circular de manera natural entre la zona de servei i la destinada a la taula.\nLLIBRERIA A DUES ALÇADES\nUn dels punts clau de la nostra intervenció va ser la redistribució de la sala d'estar on vam aprofitar l'espai mort darrere del sofà per donar lloc a una completa llibreria a tota la seva alçada, complementada amb una escala mòbil que trenca la uniformitat\nEls acabats de tatxes en els marcs de les cadires o les elegants llums teatrals aporten detalls clàssics i senyorials que congenien en certa manera amb l'essència històrica Madrilenya.\nPASSIÓ PEL VERMELL\nEn diferents espais de la llar, sobretot a la cuina i en la seva planta superior, així com a les terrasses, s'observen contrastos entre blancs, grisos i vermells. Res és casual en aquesta elecció, ja que les referències al món del motor són clares.


Ciutadans per la República: Resistència líbia: "El ministre rata és autoritzat a entrar al Beni Walid lliure"\nResistència líbia: "El ministre rata és autoritzat a entrar al Beni Walid lliure"\n"Algunes forces pro OTAN s'han posicionat de manera amenaçadora a les inmendiacions de la Beni Walid alliberada per les masses partidàries de la Yamahiriya. Sense entaular combat, les masses únicament han autoritzat l'entrada pacífica a la ciutat del ministre "de defensa" titella del "CNT", acompanyat dels seus guardaespatlles, perquè escolti les exigències dels ancians de les tribus". Foto: Vehicle i tanc de la brigada rata "del 28 de maig" destruïts per la milícia gadafista a Beni Walid.\nEls ancians li han advertit que les rates han d'abstenir de tota interferència i reconèixer el consell local popular que s'ha creat com a instància única de poder. Aquesta visita és un reconeixement per part del "CNT" de la victòria revolucionària a la ciutat. Els partidaris de Gaddafi s'han eliminat en cap de la "brigada maig 28" subordinat a l'esmentat ministre de "defensa".\nPortaveus rates reconeixen obertament que el 99% de la població de la ciutat dóna suport a la Revolució verda liderada pel Màrtir Gaddafi i avui continuada per les tribus patriotes, la resistència clandestina, els Comitès Populars i els líders que no han estat assassinats per l'OTAN com Aisha i Saif al Islam Gaddafi, Abdallah Senusi i Musa Ibrahim mentre es forgen nous quadres dirigents a la calor de la lluita nacional patriòtica.\nHabitants de Beni Walid han observat el sobrevol de drones de l'OTAN, el que significa que els imperialistes disposen de tota la seva força per arrasar del mapa d'aquesta ciutat heroica. Si no ho han fet encara és perquè temen que la principal tribu líbia, els Warfallah, amb un milió i mig de membres repartits per tot el país, s'aixequin en armes contra l'OTAN i els seus sipais.\nSimultàniament arriben notícies d'enfrontaments armats a la ciutat sahariana de Sebbha i en Tarjuna entre patriotes gadafistas i rates. A Trípoli un franctirador gadafista ha liquidat a un mercenari. Un dels comandants rata de Misurata, Abdelkader Mohamed libídica, hauria estat eliminat per la cèl·lula "Sakr Elawehd" de la resistència nacional patriòtica.\nA la zona de Samno al sud de Líbia un combatent de la resistència ha fet explosiu seu cinturó ple d'explosius causant la mort immediata de nombroses rates.\nA la calor de la lluita heroica i difícil d'alliberament nacional es forja una nova generació de lluitadors de la qual sortiran els nous líders nacionals que substitueixin, donant continuïtat al Màrtir Omar el Mokhtar i al Màrtir Muammar al Gaddafi.\nPublicat a 27.1.12


El professor Jeroni Galmés, del Departament de Biologia de la UIB, guardonat amb el premi Sabater 2011 de la Societat Espanyola de Fisiologia Vegetal - Hemeroteca - Actualidad - Universitat de les Illes Balears\nSecciones: El professor Jeroni Galmés, del Departament de Biologia de la UIB, guardonat amb el premi Sabater 2011 de la Societat Espanyola de Fisiologia Vegetal\nEl professor Jeroni Galmés, del Departament de Biologia de la UIB, guardonat amb el premi Sabater 2011 de la Societat Espanyola de Fisiologia Vegetal\nEl doctor Jeroni Galmés, professor de l'àrea de Producció Vegetal del Departament de Biologia de la Universitat de les Illes Balears, ha estat guardonat amb el premi Sabater 2011 de la Societat Espanyola de Fisiologia Vegetal (SEFV) per la seva trajectòria investigadora. El premi Sabater, que concedeix cada dos anys la SEFV, reconeix la tasca dels joves investigadors menors de 34 anys i valora la recerca i la rellevància dels treballs publicats.\nCom a guanyador del premi Sabater 2011, Jeroni Galmés serà el candidat que la Societat Espanyola de Fisiologia Vegetal presentarà al premi de la Federació Europea de Societats de Biologia Vegetal (FESPB) per a joves investigadors en la convocatòria de 2012. A més, Jeroni Galmés pronunciarà una conferència sobre la seva recerca en el marc de la XIX Reunió de la SEFV, que tindrà lloc del 21 al 24 de juny de 2011 a Castelló.\nEl doctor Jeroni Galmés és llicenciat en Biologia per la UIB (2001), Màster Universitari en Gestió Empresarial de la Qualitat i el Medi Ambient (UIB, 2002) i doctor amb menció europea en Biologia (UIB, 2006). La seva tesi ja fou guardonada amb el premi a la millor tesi doctoral de la Secció de Relacions Hídriques de la SEFV. Des de 2004, el doctor Jeroni Galmés és professor de l'àrea de Producció Vegetal del Departament de Biologia de la UIB. També és membre del Grup de Recerca en Biologia de les Plantes en Condicions Mediterrànies.\nEl doctor Jeroni Galmés és autor d’una trentena de publicacions científiques en revistes internacionals, de dos llibres i coautor de 8 capítols de llibre. Ha participat en vint projectes de recerca, en alguns com a investigador principal, amb finançament autonòmic i estatal.\nLa recerca de Jeroni Galmés s’ha centrat en l'estudi de la fotosíntesi en condicions estressants amb l’objectiu de trobar mecanismes que permetin una millora de la productivitat dels cultius en condicions subòptimes.\nAltres investigadors de la UIB que també han rebut el premi Sabater de la SEFV són el doctor Miquel Ribas (1997) i el doctor Jaume Flexas (2005), que rebé el premi de la Federació Europea de Societats de Biologia Vegetal (FESPB) per a joves investigadors de 2006.


Les pluges provoquen una esllavissada a la carretera d'Aixàs - Altaveu el diari digital d'Andorra\nLes pluges provoquen una esllavissada a la carretera d'Aixàs\nLes tasques de neteja per part del COEX han durat dues hores\n25/05/2019 (13:15 CET)\nL'esllavissada ha tallat la carretera d'Aixàs, a Sant Julià de Lòria.\nL'Àrea de Conservació i Explotació de Carreteres (COEX) ha intervingut aquest dissabte per netejar la carretera d'Aixàs després d'una petita esllavissada. Les tasques de neteja han durat un parell d'hores i la carretera s'ha tornat a obrir al trànsit al migdia. Els operaris del COEX també s'han ocupat de netejar la carretera de Canòlich de branques i de terra per facilitar el pas dels vehicles que han anat a l'aplec.\nLa carretera d'Aixàs, poble de la parròquia de Sant Julià de Lòria ha estat tallada aquest dissabte a causa d'una esllavissada causada per les pluges de divendres, que van ser especialment intenses a la zona, L'Àrea de Conservació i Explotació de Carreteres (COEX) ha rebut l'avís a les deu del matí,\nLa neteja ha durat un parell d'hores i la carretera s'ha obert al trànsit al migdia. Es dona la circumstància que aquest dissabte els operaris del COEX també han fet una altra intervenció a la zona, en aquest cas a la carretera de Canòlich per deixar-la neta de branques i de terra a la calçada, fruit de les darreres pluges i del vent. La neteja s'ha dut a terme tenint en compte el gran volum de vehicles que hi han de circular aquest dissabte amb motiu de la Diada de Canòlich.


Govern i comunitats analitzen el retard de l'esperada vacuna de Janssen\nMadrid i Andalusia proposaran oferir AstraZeneca als menors de 60 anys que vulguin posar-se-la de forma voluntària\nActualitzada 14/04/2021 a les 09:04\nEl Ministeri de Sanitat i les comunitats autònomes analitzaran aquesta tarda el retard de l'esperada vacuna monodosis de Janssen, que ahir va posposar el seu llançament a Europa en haver estat suspesa cautelarment als Estats Units davant l'aparició de diversos casos «rars i greus» de coàguls.\nAvui estava prevista l'arribada de les primeres 300.000 dosis de l'anhelat sèrum de la farmacèutica Johnson & Johnson per començar a administrar-la-hi a persones d'entre 70 i 79 anys i agilitar així el procés de vacunació, però la decisió de les autoritats estatunidenques ha suposat un retard en el seu aterratge a Europa.\nEn concret, els Centres per al Control i la Prevenció de Malalties dels Estats Units (CDC) i l'Administració de Medicaments i Aliments (FDA) van recomanar «una pausa» per «cautela» després d'haver-se detectat 6 casos d'una mena de coàgul sanguini «rar i greu» entre més de 6,8 milions de dosis administrades.\nAixí, i després de la decisió de la companyia de posposar el seu lliurament a Europa, el Ministeri va haver de comunicar ahir a les comunitats que finalment aquest repartiment no s'anava a produir. Espanya esperava comptar fins a juny amb un total de 5,5 milions de dosis de Janssen.\nMentre es dilucida l'impacte d'aquest retard, diverses comunitats proposaran oferir AstraZeneca als menors de 60 anys que vulguin posar-la-hi de manera voluntària signant un consentiment, solució per la qual advoquen Madrid o Andalusia.\nLa petició arriba només una setmana després d'haver aprovat, amb l'oposició de Madrid i l'abstenció de Ceuta i el País Basc, deixar d'administrar-la als menors de 60 una vegada l'EMA va confirmar un «possible vincle» d'aquesta vacuna amb diversos episodis rars i molt poc freqüents de trombosis associats a trombocitopenia (baixada de plaquetes) apareguts en alguns països europeus.\nDotze d'ells han estat detectats a Espanya, on més de 2,5 milions de persones han rebut una primera dosi d'AstraZeneca, la majoria per sota de 60 anys, ja que al principi es va destinar a treballadors essencials d'entre 18 i 65 anys.\nLa paralització de la vacunació amb el sèrum anglosuec ha deixat en stand by la seva segona dosi; per a ells, Sanitat estudia deixar-los amb la pauta incompleta o barrejar-la amb Pfizer i Moderna, segons va avançar la ministra Carolina Darias.\nEncara que pot haver-hi més opcions, com la d'ajornar les 12 setmanes entre dosis que marca de pauta la seva fitxa tècnica.\nEn aquest sentit, el director del Centre de Coordinació de Alertas i Emergències Sanitàries, Fernando Simón va apuntar que hi ha dades que la persistència d'anticossos que genera la primera dosi d'AstraZeneca -que per si sola té una eficàcia de voltant el 70%- es mantindria diversos mesos, «4 o 5 com a mínim», per la qual cosa «tenim marge per a poder valorar amb detall quina seria la millor opció».\nDavant la nova incertesa que obre el retard de Janssen, Ministeri i comunitats també parlaran de la possibilitat d'espaiar la pauta de Pfizer i Moderna amb l'objectiu d'accelerar la vacunació de cara a l'estiu, tal com plantejaran Andalusia i Catalunya.\nAndalusia espera a més una resposta a la petició que ha fet a Sanitat perquè aclareixi la distància d'un metre i mig en espectacles públics regulada a la llei de nova normalitat que va entrar en vigor el passat 30 de març i que la setmana passada es va modular en l'Interterritorial.\nI la Xunta de Galícia insistirà a tornar al període de quarantena per la covid-19 de 14 dies enfront dels 10 actuals.\nA més d'aquestes qüestions, l'Interterritorial abordarà el certificat verd digital, que inclourà dades com la vacunació contra el coronavirus, per recuperar la mobilitat segura en el si de la UE.\nL'ordre del dia de la reunió inclou, així mateix, la creació d'un grup tècnic per a l'elaboració del manual de bones pràctiques per a l'aplicació de la llei de l'eutanàsia.\nComenta el contingut : Govern i comunitats analitzen el retard de l'esperada vacuna de Janssen


Arracades maragda - 32 fotos d'arracades de moda amb pedres verdes - Confetissimo - bloc de dones\nArracades Esmeralda - 32 foto de pendents de moda amb pedres verdes\nLes joies encastades amb pedres precioses sempre han estat considerades un atribut de gust refinat i sofisticació. A la moda moderna, els productes amb una decoració rica i vibrant han esdevingut especialment populars. Per tant, les arracades amb maragda es poden anomenar una tendència realment elegant, que ajudarà a emfatitzar l’elegància, l’extraordinari i l’estil.\nArracades de maragda a la moda\nEn qualsevol aspecte és rellevant una joieria d'oïda elegant amb una decoració verda i rica. Els estilistes ofereixen aquests accessoris no només a combinacions nocturnes, però també conjunts quotidians, on belles arracades sempre aportaran un toc de luxe i sofisticació. Al mercat de joies de moda, les arracades amb maragda natural són cada vegada més exigents. Per tant, és important poder distingir pedres artificials de pedres precioses. I la diferència principal és l’ombra profunda, que no canvia en funció de la il·luminació i la brillantor. Vegem les idees de disseny més de moda:\nEstil vintage. Si voleu centrar-vos en joies de moda i, alhora, destaqueu la vostra extraordinària, opteu per models grans i pesats en marcs oberts. L’estil vintage sembla molt bonic i atractiu.\nflors. La feminitat i el romanç ajudaran a emfasitzar els productes en forma de flors. La tendència és tant de petits capolls com de composicions massives, que sovint es complementen amb pedres i altres colors vius.\nPistes. Decoracions netes amb petits còdols distribuïts en filera vertical, que resulten bonics i elegants. Aquests models poden ser en forma de pals en un clavell o en forma d'un oval estret.\nArracades Esmeralda d'or\nEls articles més populars i de moda són articles d'or. Al modern mercat de joies, les pedres verdes complementen joies de metall groc, a més de blanques, roses i pures. Les arracades amb maragda en or es representen amb un gran assortiment. La tendència és un disseny senzill en forma d'un petit cristall emmarcat i idees originals amb teixits delicats, una combinació de materials de diferents colors. Els més cars són les arracades d'or amb les maragdes i els diamants. Aquests accessoris complementen perfectament el vestit de nit sofisticat i destaquen el luxe i la sofisticació.\nArracades Esmeralda de plata\nLa pedra verda sovint actua com un acabat elegant en el disseny de les joies de plata. Els mestres insisteixen a utilitzar metall lleuger d’alt grau. Aquesta decisió dóna una brillantor especial a les pedres i té una aparença més expressiva. Tot i això, les arracades de moda amb esmeralda en plata en una tonalitat fosca es troben sovint en la línia d’accessoris d’estil vintage. Les joies de plata són més adequades per al desgast diari. Sobretot si el producte té un disseny senzill i senzill. Els models complementats amb diamants o zirconies cúbiques també són adequats per a llaços elegants.\nSi busqueu una opció per al desgast quotidià, el model lacònic del tipus de clavell serà la millor elecció. En les darreres col·leccions, els dissenyadors s'han centrat en la popularitat dels petits i ordenats busets, amb l'addició d'un còdol. Arracades amb aspecte de maragda femenina i elegant en forma de flor, un animal petit o un ocell, amb un marc entrellaçat de portes obertes. Aquests productes es presenten tant en col·leccions de joieria d'or i plata, com en una línia de joieria exclusiva. El fixador propi pot ser de tres tipus: basat en fricció, cargol i amb pany.\nArracades de maragda del Congo\nAquest model d'arracades té la forma d'un petit anell que s'adapta perfectament al lòbul o que s'allunya de l'orella no més d'un parell de mil·límetres. Tot i això, l'amplada del producte pot arribar fins als dos centímetres, cosa que resulta atractiva i expressiva. Les arracades d'or blanc amb les maragdes s'han convertit en una tendència de moda de les últimes temporades. Les joies amb un marc prim, gairebé imperceptible i una dispersió de petits còdols sembla interessant i elegant. Aquesta elecció és especialment rellevant si voleu centrar-vos en accessoris elegants. És important recordar que el model del Congo no és adequat per a noies amb cara rodona.\nArracades Esmeralda Grans\nUna idea amb una sola pedra massiva sembla impressionant i atractiva. I en aquest cas, el cristall verd es considera una de les solucions més populars en l’elecció dels fashionistes moderns. Aquesta opció sempre serà l’èmfasi principal de la imatge. Els estilistes recomanen complementar arcs sòlids de nit amb arracades voluminoses. I és millor si el vestit és d’un color restringit, ja que un fons brillant pot interrompre la decoració, i un color idèntic simplement es fusionarà. Les arracades amb una gran maragda són de tendència rodona o oval. En aquest cas, les vores de la pedra haurien de ser clares.\nArracades Esmeralda llargues\nUna altra elecció elegant que ajudarà a cridar l’atenció i a emfatitzar l’elegància i el luxe són els productes allargats. Els més senzills són els clavells d’una sola pedra rodona, complementats per llargues cadenes. Els cristalls poden adornar arracades rectangulars. Aquí es troba sovint una combinació de pedres verdes amb diamants, safirs, rubins i altres. Arracades llargues d'or amb maragdes en forma de tres cristalls rodons emmarcats tenen un aspecte molt bonic. I per fer una impressió especial, atureu-vos en models grans i voluminosos.\nArracades de gota esmeralda\nLa forma de llàgrima de les joies de l'orella és universal per a qualsevol contorn facial. En la tendència, tant grans com petites gotetes. Arracades amb esmeralda natural en or semblen més cares i elegants. Per al desgast quotidià són rellevants els elements de plata del ganxo amb un marc prim de pedra. Una opció interessant i original seria una caiguda invertida. Igualment populars són els accessoris allargats amb una doble o triple decoració. La versió invertida i llarga és capaç d’ajustar les proporcions de la cara, per exemple, per equilibrar la mandíbula ampla.\nArracades Esmeralda exclusives\nLes caríssimes joies verdes d’importància s’han convertit en una elecció popular de moltes famoses estrelles de cinema i icones d’estil. Avui, les belleses famoses solen portar-se a la catifa vermella només amb decoracions complementades amb pedres d’una ombra saturada. Les arracades de maragda més boniques van ser demostrades per Angelina Jolie, Anna Beatrice Barros, Nikki Hilton, Kim Kardashian i moltes altres celebritats a les darreres festes seculars. Els productes exclusius els ofereixen marques com Kenneth Lane, Tiffany, Cartier i d’altres que s’han demostrat en el mercat global.\nArracades Esmeralda Sokolov\nUna de les marques més populars del mercat de joies modernes s’ha convertit en la marca russa Sokolov. El seu eslògan (arracades especials per a persones especials) compleix no només la qualitat dels productes, sinó també el disseny original. El principal avantatge de la línia Sokolov amb pedres és la inserció manual de cada cristall en un marc metàl·lic. Els dissenyadors utilitzen tot tipus d’or, plata i joies cares. A les darreres col·leccions es van distingir especialment les arracades amb les maragdes i els diamants. Aquests accessoris es presenten amb grans pedres en un marc allargat i concis.\nAdamas Esmeralda Arracades\nAquesta marca s'ha consolidat com una combinació exitosa de preu i qualitat de la joieria. La diferència principal entre els productes era el metall de baixa qualitat, cosa que es nota a falta de brillantor. Tanmateix, la tonalitat d'or i plata en un conjunt amb pedres precioses sembla molt original. Aquestes joies no només obtenien un estatus exclusiu, sinó que també estan en demanda a causa del seu preu assequible. Les arracades d’esmeralda d’or d’Adamas són excel·lents per al desgast del dia a dia. Si busqueu una opció pressupostària per a la nit, heu de triar un accessori amb diversos diamants que aportarà brillantor.\nCom sabeu, les joies verdes naturals són una de les joies més cares. Per tant, per comprar joies cal gastar-ne molt. Tot i això, avui els dissenyadors ofereixen alternatives elegants per a aquells amb un pressupost limitat. Si us atreu els accessoris amb cristalls verds, podeu trobar una opció única tenint en compte totes les preferències personals de la línia de pedres artificials. Els petits arracades boniques amb maragdes pràcticament no difereixen dels productes cars. Però és important tenir en compte certs criteris de selecció que aconsellen els estilistes:\nCaracterístiques de l'aparença. Les pedres artificials no tenen una brillantor tan enlluernadora com les naturals. Per tant, els estilistes recomanen portar aquestes joies a les nenes. molla tipus color и tardor.\nModel. És millor quedar-se en arracades de forma petita. En aquest cas, un còdol saturat pràcticament no és diferent del natural. Però els grans accessoris corren el risc de proporcionar els vostres estalvis secrets en els vostres pressupostos. I no porteu joies, complementades amb perles o pedres de vidre, això reduirà el cost de la imatge.\nMetall. A les joies contemporànies, també es troben còdols no naturals en combinació amb metalls preciosos. Quan escolliu aquestes joies estalvieu molts diners, però sense equips especials serà impossible distingir un fals.


Inici » Actualitat » Notícies » Acte en memòria de les víctimes pratenques del coronavirus\nTEMES: Administració, govern i ciutat,Al Prat ens cuidem,Persones,L'ajuntament, Com podem ajudar-nos en temps de Coronavirus?\nEl camp de futbol de l'CEM Estruch acollirà, el 27 de juny, una commemoració ciutadana de les persones del Prat que han mort durant la pandèmia\nL'Ajuntament del Prat ha organitzat per al diumenge 27 de juny l'acte de ciutat en record dels i les pratenques víctimes de la covid-19 i en agraïment a tota la comunitat per tenir cura de la ciutat i la seva gent, que va haver de ser suspès l'estiu passat, justament per culpa de la pandèmia.\nL'acte, obert a tota la ciutadania però amb aforament limitat, tindrà lloc a partir de les 19 h al camp de futbol de l'CEM Estruch (entrada a partir de les 18 h per l'avinguda del Pare Andreu de Palma, 9).\nLes famílies o amistats de persones mortes per covid-19 al Prat poden reservar plaça posant-se en contacte amb Protocol de l'Ajuntament, a través del telèfon 933.790.050, extensió 5144, o del correu electrònic protocol@elprat.cat.\nFins a finals d'aquest mes de maig i des de l'inici de la pandèmia han mort un total de 172 pratencs i pratenques víctimes de la covid-19, una malaltia que han contret més de 5.000 persones a la nostra ciutat.\nLes defuncions s'han donat majoritàriament en persones d'edat avançada -amb especial incidència en les residències de gent gran a l'inici de la pandemia- o amb patologies prèvies. Afortunadament, gràcies al procés de vacunació, fa diverses setmanes que no mor cap persona del Prat per covid-19.


La sanitat necessita un gran pacte d�estat - Josep Maria Pelegri - Els blogs d'e-noticies\nSé que és difícil abstreure’s de l’electoralisme que ara vivim. Malgrat això hi ha qüestions que haurien de quedar al marge de la batalla política perquè són de tots els ciutadans, i sobre les quals no es pot fer ni broma ni demagògia i molt menys un us partidista des de la falsedat i l’alarmisme. Un d’aquests temes és la sanitat. És responsabilitat de tots (polítics, professionals i usuaris) ajudar al bon funcionament del nostre sistema sanitari per garantir la seva continuïtat especialment en aquests temps de crisi.\nDe la mateixa manera que no ho fem amb les coses de menjar, amb la salut no s’hi juga. Per això resulta tant inquietant com penós veure que hi ha qui en vol treure redits electorals des de la demagògia i la mentida. Per evitar aquest tripijoc, CiU proposa un gran pacte d’estat per la sanitat. Amb un acord d’aquesta mena aconseguirem treure la salut de la guerra partidista i evitarem fer créixer la inquietud i la preocupació social. La societat queda desconcertada quan els missatges que rep són contradictoris i alarmistes i generen un gran neguit en els àmbits socials més indefensos i més necessitats de la sanitat pública.\nAquest gran pacte hauria de garantir la sostenibilitat del sistema en el futur, avui incerta. Per això cal que totes les forces polítiques prenguem decisions que l’assegurin i que, des d’aquest pacte que proposem des de CiU, s’escolti tots els sectors implicats, sense oblidar que una prioritat ineludible és la d’injectar diners al sistema sanitari. Això, ho hem de decidir entre tots. Tampoc podem obviar que per garantir la qualitat del sistema necessitem professionals de la sanitat ben pagats. Avui no ho estan.\nNo es tracte de ser pessimistes ni derrotistes. Tenim un gran sistema de sanitat publica i tenim el deure de preservar-lo per a nosaltres i per a les futures generacions. Per això caldrà prendre tot un seguit de decisions que costaran alguns sacrificis, algunes molèsties i algunes limitacions, però això no ens pot fer perdre de vista la major: garantir la sanitat de qualitat per a tothom.\nÉs responsabilitat de totes les forces politiques assegurar i posar fonaments sòlids pel manteniment d’una de les gran conquestes socials de la nostra societat. Des de CiU estem convençuts que això passa per un gran pacte d’estat per la sanitat. Aquesta és la nostra proposta i el nostre compromís, perquè amb la salut no s’hi juga.\nEls blogs d'e-noticies - Josep Maria Pelegri - La sanitat necessita un gran pacte d�estat


El 01/05/13 20:04\nEl proppassat dia 26 d’abril, la Parròquia d’Andorra la Vella es va adherir oficialment a la Segona Setmana Global de la Seguretat en Carretera de la Nacions Unides – Second United Nations Global Road Safety Week -, a través del Servei de Cases Pairals de la Conselleria de Social, en associació amb la Unitat d’Educació Viària de la Conselleria de Circulació.\nEn ocasió d’aquest esdeveniment, tot enseguint i complementant la programació anyal de les múltiples formacions i les demostracions teatralitzades destinades als infants de les escoles de la Parròquia, del dilluns 6 al diumenge 12 de maig 2013, s’ha planificat un seguit d’activitats.\nAl Circuit d’Educació Viària del Cedre hi realitzaran pràctiques alumnes de diverses classes de l’Escola Espanyola d’una parròquia veïna i infants de maternal de dues aules de l’Escola Francesa de Santa Coloma i els alumnes d’una classe del Col·legi Janer.\nMembres de la Unitat d’Educació Viària es desplaçaran al Col·legi Sant Ermengol per efectuar-hi una sessió de pràctiques de circuit.\nLa Setmana de la Seguretat Viària a la Parròquia d’Andorra la Vella inclourà, a més, un acte oficial que inaugurarà la celebració, tres representacions teatralitzades del Viari Show d’Andorra la Vella, amb el lema “Salvem el vianant”, una Jornada de Portes Obertes a la qual s’hi ha convidat plegats pares amb nens de totes les escoles de la Parròquia, d’edats compreses entre els 4 i 8 anys, que són invitats a acudir-hi en grups de 15 persones, i finalment, per cloure aquesta Setmana promoguda per l’ONU, hi haurà un gran encontre nacional de Gent Gran, on s’hi representarà una mostra de sessions teatralitzades. En aquest encontre es retrà un homenatge a les padrines/actores de les Cases Pairals i a final de tarda hi haurà ball i se servirà un berenar de germanor.\nNotícia Anterior: l’Associació Fallaires d’Andorra la Vella ja té logotip oficial\nSegüent Notícia: El patrimoni de l’educació a Andorra (II): L’Arquitectura com a forma silenciosa d’Ensenyament


El pla tindrà una durada total de cinc anys i es dividirà en tres cicles de tres anys de durada cada un d'ells, independents entre si.\nLa junta general d'accionistes de telefonic a ha aprovat aquest divendres la proposta del consell d'administració d'articular un pla d'incentius a llarg termini per al voltant de 1.050 directius del grup consistent en el lliurament d'accions de la companyia, l'import màxim serà de 250 milions d'euros, així com la resta de punts de l'ordre del dia.\nLa junta, celebrada amb l'assistència d'accionistes titulars del 53,42% del capital social, ha aprovat la totalitat de les propostes d'acords sotmesos a la seva deliberació.\nEl pla d'incentius a llarg termini consisteix en el lliurament als directius convidats a participar-hi d'un determinat nombre d'accions de Telefónica en concepte de retribució variable i en funció del compliment dels objectius establerts per als cicles en què es divideix.\nLa companyia remarca que el propòsit d'aquest "paquet retributiu competitiu" és "fomentar el compromís" dels consellers executius i els directius del grup amb el seu pla estratègic, vinculant la seva retribució a la creació de valor per a l'accionista i l'assoliment sostenible d'objectius estratègics, a més de retenir els directius que ocupen llocs clau.\nEl primer cicle va començar l'1 de gener de 2018 i les accions es lliuraran en 2021, el segon s'iniciarà l'1 de gener de 2019 i de títols es repartiran en 2022 i el tercer començarà l'1 de gener de 2020 i el lliurament de les accions tindrà lloc a 2023.\nEl nombre màxim d'accions de Telefónica que es lliurarà als directius a la finalització de cada un dels cicles serà el que resulti de dividir l'import màxim destinat a aquest cicle entre el preu mitjà ponderat de cotització de les accions de Telefónica en els trenta dies hàbils borsaris anteriors a l'1 de gener del primer any del corresponent cicle.\nL'import màxim destinat a cada un dels cicles serà determinat cada any pel consell d'administració, sense que puguin superar-se els 250 milions d'euros en el conjunt del pla.\nEn qualsevol cas, el total d'accions a la finalització de cada cicle mai podrà superar el 0,27% del capital social de Telefónica a l'inici del mateix.\nEls consellers executius tenen dret a rebre un nombre màxim d'accions el valor equivalgui al 250% de la seva retribució anual fixa vigent en el primer any del cicle.\nPer al primer, el nombre màxim d'accions que pot rebre el president executiu, José María Álvarez-Pallete López, és de 568.077 i en el cas del conseller delegat, Ángel Vilá Boix, de 472.634.\nPer poder accedir a aquesta retribució, els directius han de complir objectius econòmic financers i de creació de valor per a l'accionista, així com a objectius lligats a la sostenibilitat, el medi ambient o el bon govern.\nJunta accionista Telefónica


Ràdio Falset - 107.6 FM - El Celler Masroig crea el seu propi club de socis amb ofertes i descomptes per als seus membres\nEl Celler Masroig crea el seu propi club de socis amb ofertes i descomptes per als seus membres\nEl Celler Masroig va presentar el passat divendres el Club Celler Masroig amb amb l’objectiu de donar a conèixer els productes del celler en concret i la cultura vinícola en general, tot apropant-la a altres activitats culturals i d’oci i creant sinergies amb altres empreses o entitats que puguin oferir descomptes o privilegis als mateixos membres del club.\nFormar part d’aquest club permetrà als seus socis obtenir entre un 10% i un 15% de descompte directe en tots els seus productes, tant en oli com en vi, comprant a qualsevol de les tres agrobotigues que tenen a la seva disposició, ubicades a el Masroig, la Serra d’Almos i Tivissa. Per altra banda, els socis que així ho necessitin, podran disposar de la sala de tast per a ús personal, sempre que hi hagi disponibilitat i es reservi prèviament.\nEn l’àmbit de l'enoturisme, els membres del club podran accedir de manera exclusiva a activitats didàctiques i lúdiques com cursos de tast, visites al celler o entrades per a fires concretes, entre altres activitats. A banda d’això, el celler organitzarà anualment dos esdeveniments exclusius per als socis, com conferències o tastos a cegues.\nAmb el llançament del club, el Celler Masroig busca “oferir un valor diferencial als seus clients, sense perdre la seva essència i caràcter des de la seva fundació, l’any 1917”.


DONA BALAFIA ASSOC.: de juliol 2014\nPublicat per DONA BALAFIA ASSC. a 17:36 Cap comentari:\nContinuem amb petits homenatges a les fotògrafes, ara us convidem a veure l'obra de la dissenyadora alemana Grete Stern. Amb aquestes fotografies tant interessants i provocatives podem descobrir el món d'aquesta artista.\nGrete Stern, fotògrafa i dissenyadora alemanya, (1904-1999). Alumna avantatjada de l'escola Bahuaus, va treballar amb la gran fotògrafa Ellen Rosenberg i després de l'arribada de Hitler al poder va haver d'emigrar a causa del seu origen jueu i la seva ideologia d'esquerra. El seu destí inicial va ser Londres, on va obrir un estudi el 1934, però afermada la seva relació amb el fotògraf Horacio Coppola, amb qui finalment es va casar, la va portar a Argentina, on tots dos van deixar la major part del seu llegat fotogràfic.\nMalgrat la seva separació el 1943, ella sempre es va considerar fotògrafa argentina i el 1958 va adoptar aquesta nacionalitat. Va viatjar per tot el país i va conèixer a l'escasa població indígena, a la qual va fotografiar i amb la qual es va involucrar de manera especial.\n“Ser cosmopolita no significa ser indiferente a un país y ser sensible a otros. Significa la generosa ambición de ser sensibles a todos los países y todas las épocas, el deseo de eternidad, el deseo de haber sido muchos...”Jorge Luis Borges 1951.\nla primera dona que va aconseguir capturar els somnis en les fotografies.\nNo us perdeu la seva excel·lent obra SURREALISTA.\nPoques vegades un títol de llibre com és Ignorades però desitjades. La dona política durant les eleccions de la Segona República a Catalunya reflecteix tan bé la seva tesi: ignorades però desitjades és la justa expressió del que succeí amb relació a la participació de les dones en la vida política catalana i espanyola durant la Segona República. Passats els anys no pararem de sentir que la República havia atorgat el dret de vot a les dones, en un pas decidit que certificava la seva plena incorporació a la vida social. Sabíem, però, que el debat a les Corts de la República va ser tens, i que fins i tot alguna de les cinc dones diputades van votar-hi en contra, perquè creien que la població femenina no estava preparada per actuar de forma autònoma, i que seria fàcilment influenciable per l’Església, que la portaria a votar la dreta.\nMés enllà d’aquests llocs coneguts, Josep Lluís Martín Berbois planteja encara més contradiccions en la política catalana de la República, sobretot perquè en alguns moments sembla que els papers estaven canviats. Cal destacar del volum l’espai dedicat a les primeres eleccions al Parlament de Catalunya, quan la Constitució republicana ja reconeixia el vot per a les dones però les autoritats de la Generalitat van posar tot d’excuses tècniques amb relació al cens electoral per impedir la participació femenina en aquells comicis.\nEn aquella tensa situació, les dones conservadores insistien al president Macià, mentre que les d’esquerres havien de fer difícils equilibris entre la defensa del dret de vot i la “inconveniència” de fer-ho en aquell moment. Era recurrent parlar de la manca de formació política o de la influència directa que hi exercirien els capellans. Al segon congrés d’ERC encara hi havia molts reticents al vot femení, tot i que gent de pes com Rovira i Virgili creien que s’havia d’assumir la defensa del dret de vot al marge de la hipotètica orientació conservadora.\nDona votant a Barcelona a les eleccions de febrer del 1936. / pérez de rozas\nLa dreta tampoc actuava de manera innocent, i entenien que podien utilitzar el tema per desgastar Macià. En una carta privada, Cambó evidenciava que el vot femení no li semblava transcendent per als resultats, però afegia que valia la pena “que siguin els de l’Esquerra els qui donin la responsabilitat que no votin les dones en les eleccions per al primer Parlament de Catalunya”. La dona estava, doncs, en el centre de les discussions polítiques, però sense ser elles les que tenien un protagonisme efectiu. Se les havia posat com a exemples quan recollien signatures per l’amnistia o en favor de l’Estatut, i es van crear seccions femenines que tenien un paper clarament subsidiari. Hi havia, certament, més mobilització política femenina, però, a l’hora de la veritat, en les eleccions a les Corts espanyoles del 1933 només van assolir l’acta tres diputades, justament en els comicis en què molts publicistes van responsabilitzar les dones de la victòria de les dretes.\nCom explica Martín Berbois, la historiografia ha desmentit aquella brama, però déu n’hi do el recorregut que ha tingut, encara que davant les eleccions del 1936 tant les dretes com les esquerres sabien que els resultats no dependrien d’una qüestió de gènere. Potser per això mateix a Catalunya no hi hagué ni una sola candidata, ni al Front d’Esquerres ni al Front d’Ordre, encara que un publicista republicà com Josep Maria Francès va afirmar en aquell moment que “allò que fa dos anys fou una imprudència temerària del nou règim, en l’actualitat devé poc menys que una garantia de victòria”. En definitiva, un llibre valent que fa repensar la Catalunya republicana.\n285 pàgines. 20 euros\nLili y Nadia Boulanger.\nL’any 1912 un influent crític parisenc publicava un article titulat “El perill rosa”. El crític, alertava de la inquietud d’alguns músics contemporanis d’anar sent reemplaçats per dones. “Senyors, és un mal moment per al sexe pretesament fort. Si les ‘senyoretes’ de la música decideixen disputar els premis oficials, estem vençuts.”L’article anava adreçat a la compositora Lili Boulanger, la primera dona que aconseguia el prestigiós guardó Prix de Roma i una de les protagonistes del Femení i singulars d’aquesta temporada.\nMarie-Juliette Olga (Lili) Boulanger (1893-1918) va néixer a París en una família de gran arrelament musical a la capital francesa. Un més que precoç talent musical, conduït en primer lloc per la seva germana gran Nadia, i per altres lluminàries de l'època com Gabriel Fauré, que meravellava dia a dia de les dots artístics de la seva pupil · la. De fràgil salut, marcada per una malaltia crònica, ens va deixar abans de complir els vint anys, però a temps de llegar-nos tota la Mística, l'Energia, la tendresa, de la seva llum musical en un variat catàleg d'obres, especialment corals i piano . Una obra on albirem la influència de Fauré i de Debussy en el bell color de la seva rica harmonia i la seva detallista instrumentació. Una sensibilitat aguda i prodigiosament humana servida en la seva expressivitat per una gamma completa de dons naturals, des de la gràcia, el color, l'encant i la subtilesa fins al lirisme alat, o la força clara, fàcil i profunda. Virtuts que rarament solen anar juntes, en benefici d'un únic temperament creador (L. Vuillemin), ella, és una de les dones que ens han ajudat a allargar la llista, ja fa uns quants anys que l’elaborem, d’aquestes “filles de la història” que donen sentit al nostre espai setmanal, a la nostra feina d’anar restaurant la memòria, sense caure en el tòpic de convertir-se en un espai de galeria de víctimes. Som on som i venim d’on venim, i frases com la del crític francès, escrita fa 100 anys, ens pot ajudar a entendre la nostra realitat però volem treballar per aconseguir que el talent, la formació i la singularitat, siguin la seva carta de presentació.\nFemení i singulars tanca la temporada i ho fa després d’ haver passat tot un curs, des del setembre passat fins avui, amb històries de la música, històries on les seves protagonistes han estat dones: dones que van convertir la música en la raó de les seves vides, i on cadascuna va trobar un camí i una manera diferent d’endinsar-se en aquest art i fer-se un lloc en la història. Una temporada més hem conegut dones provinents de tots els racons, formacions i procedències: abadesses d’aquí, trobairitzs d’Occitània, mecenes franceses i dives del romanticisme i fins i tot una reina, l’última reina de Hawai ....\nSi en vols saber més fes clic aquí: http://femenisingulars.wordpress.com/author/catalunyamusica/\n35 anys d’ Ajuntaments democràtics: 151 alcaldesses, 796 alcaldes. Recordant Natividad Yarza Planas\nEl dimarts 8 de juliol va tenir lloc la presentació dels resultats de l’estudi: 'Dones i homes en els governs locals catalans', elaborat des de l'Associació de Dones Periodistes de Catalunya (ADPC) per Marta Corcoy, Carolina Barber, Tomàs Ezpeleta i Xesco Montañez, amb un títol ben descriptiu, "35 anys d'ajuntaments democràtics: 151 alcaldesses, 796 alcaldes", es va presentar a Barcelona, a la seu del Col.legi de Periodistas de Catalunya, els resultats de l'estudi "Dones i homes en els governs locals catalans", elaborat per l'Associació de Dones Periodistas de Catalunya (ADPC), amb el suport de la Generalitat de Catalunya i de la Diputació de Barcelona. Més alcaldes que alcaldesses en 35 anys d'ajuntaments democràtics. L'acte es va plantejar com un reconeixement a les alcaldesses, tant les pioneres com les històriques, les més joves i les que s'han incorporat recentment. La diputada d'Educació, Igualtat i Ciutadania de la Diputació de Barcelona, Mireia Solsona, que hi va particiar, va dir, en referència a l'estudi, que «aquest treball ens ha permès prendre consciència del que queda per fer, però també de tot el que hem avançat les dones en aquests darrers 35 anys d'ajuntaments democràtics».\nMireia Solsona va apuntar també que els documents que aporten dades científiques són «el millor llegat per continuar treballant en el progrés de la dona en tots els sectors, la seva representació i visibilitat. I per això les administracions com la nostra col.labora en aquest estudi». I va insistir en el compromís de la Diputació de Barcelona amb el món local, reflectit en el treball «colze a colze amb els ajuntaments perquè tots els àmbits de la nostra vida, en aquest cas especialment la igualtat d'oportunitats, estiguin equilibrats i es potenciïn».\nTambé van intervenir en aquest acte, des de la vessant institucional, la vicepresidenta del Govern de la Generalitat, Joana Ortega; i des de l'àmbit acadèmic, la professora titular de Filosofia Fina Birulés, que va parlar de "Llibertat política i món comu"; el psicòleg Tomàs Ezpeleta, i la investigadora i periodista de l'ADPC Marta Corcoy, tots dos autors de l'estudi, juntament amb Carolina Barber i Xesco Montañez, coordinats per Associació de Dones Periodistes de Catalunya i la Diputació de Barcelona, a través de la seva Gerència de Serveis d'Igualtat i Ciutadania de l'Àrea d'Atenció a les Persones.\n"Dones i homes en els governs locals catalans, 2003-2011" ha estat publicat per la Diputació de Barcelona, i es pot descarregar gratuïtament al web de la Llibreria de la Diputació www.diba.cat/llibreria.\nNativitat Yarza, mestra a Bellprat (Barcelona), és va presentar per Esquerra Republicana i va resultar escollida alcaldessa en les eleccions municipals del 14 de gener de 1934, per només 5 vots de diferència amb la Lliga regionalista de Cambó.\nAquest resultat la situava com a la\nprimera alcaldessa electa democràticament a tot l' estat espanyol.\nDolors Codina Arnau a Talladell (Barcelona), el 1925:\nDolors Codina Arnau (1878 – 1944)\nva ser nomenada la primera alcaldessa catalana el 1925, durant la dictadura de Primo de Rivera.\nEnguany es compleixen 35 anys d’ajuntaments democràtics des de que el 3 d’abril de 1979 es van celebrar les primeres eleccions locals després de la dictadura franquista. Amb motiu d’aquest aniversari volem donar a conèixer les primeres dones que van obrir camí tant a Catalunya com a l’Estat espanyol ocupant llocs de responsabilitat política als ajuntaments. Comencem presentant el perfil de la que va ser la primera alcaldessa - See more at: http://www.donesdigital.cat/noticia/933/35-anys-dajuntaments-democratics-1-matilde-perez-molla-la-primera-alcaldessa-espanyola/#sthash.4pix8I6f.dpuf


Canning - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n(S'ha redirigit des de: Port Canning)\n22° 19′ N, 88° 40′ E / 22.32°N,88.67°E / 22.32; 88.67\nDivisió Presidency division (en)\nDistricte South 24 Parganas district (en)\nCanning o Port Cannning (també Matla) és una ciutat de Bengala Occidental, districte de 24 Parganas, capital de la subdivisió de Canning. Porta el seu nom per Charles Canning, primer Earl Canning (Lord Canning) governador general de l'Índia del 1856 al 1858 i virrei del 1858 al 1862. Està situada a la riba del riu Matla, nom que també se li donà ocasionalment. Al cens del 2001 consta amb 450.321 habitants que són els habitants dels blocks Canning–I i Canning–II (que estan formats per una extensa regió rural a la rodalia de la ciutat) i no pas els habitants de la mateixa ciutat (la ciutat consta amb 1.041 habitants el 1901).\nFou construïda al Sunderbands durant el govern de Lord Caning, com a alternativa i competència per Calcuta i Singapur. Els primers terrenys es van comprar el 1853 i el 1862 fou declarada municipalitat. El 1865 es va formar una companyia per desenvolupar el port. El 1867 fou destruïda per una crescuda del riu i l'activitat portuaria es va reduir al mínim. El seu desenvolupament es va produir en els darrers trenta anys.\nCoord.: 22° 19′ N, 88° 40′ E / 22.32°N,88.67°E / 22.32; 88.67 Viccionari\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Canning&oldid=23831236»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 19 juny 2020 a les 16:00.


MIRÓ JEWELRY - Joidart\nAplicar filtres Eliminar filtres\nL'art de Joan Miró convertit en joies\nEstrelles en un cosmos de collarets, arracades de llunes que orbiten, anells d’ulls oberts que miren... A Joidart, com a creadors de joies contemporànies, sempre havíem somiat en desenvolupar una col·lecció de joies basada en el treball d'un dels grans artistes de segle XX, Joan Miró.\nAra, a punt de celebrar el nostre 40 aniversari com a marca, el somni s'ha fet realitat amb el suport de Successió Miró, entitat que ens ha designat com a desenvolupadors únics oficials de joies basades en les seves creacions.\nA través dels dissenys del nostre equip creatiu i les mans expertes dels orfebres a la nostra fàbrica, li rendim homenatge seleccionant les obres apropiades i transferint-les a peces de joieria. El simbolisme dels seus somnis i la seva interpretació del color ja no només són presents en els museus. Ara poden estar en qualsevol dona.\nAGULLA MIRÓ JEWELRY\nARRACADES MIRÓ JEWELRY\nCOLLARET plata MIRÓ JEWELRY\nPOLSERA daurada MIRÓ JEWELRY\nANELL daurat MIRÓ JEWELRY\nNo s'han trobat articles.


Els Mossos detenen sis persones vinculades al segrest d'un empresari a Barcelona\nEls fets van tenir lloc el passat mes d'abril i el cas s'ha resolt fa pocs dies després de mesos d'investigació\nper Antonio Ramos 07/10/2021 10:41h\nEls Mossos d'Esquadra, en coordinació amb la Unidad de Drogas y Crimen Organizado (UDYCO) de la Costa del Sol, la UDYCO d'Algeciras i la Brigada Provincial de Policia Judicial de Barcelona de la Policia Nacional, van detenir el passat 22 de setembre sis persones —cinc homes i una dona— com a presumptes autors dels delictes de robatori amb violència, segrest, lesions i pertinença a organització criminal.\nEls arrestats, que tenen entre 22 i 42 anys, són de nacionalitat espanyola i marroquina. Segons ha explicat el digital 'El Caso', un dels detinguts és el raper Rachid Gdari, que seria el cap de la banda. La víctima del segrest és un empresari de la nit de Barcelona resident a Terrassa.\nEls sis arrestats ja van passar a disposició judicial. Quatre d'ells van ingressar a presó, mentre que altres dos van quedar en llibertat amb càrrecs.\nUn rescat de 20.000 euros\nSegons ha explicat la policia catalana en una nota de premsa, els fets van tenir lloc el passat 5 d'abril de 2021, quan un home va ser abordat per una persona amb una arma de foc mentre accedia al seu domicili. Juntament amb altres tres persones, van irrompre a la casa i van regirar l'immoble a la recerca de diners i objectes de valor.\nDesprés d'això, els quatre individus van traslladar l'home a un domicili de Barcelona, on el van retenir i es van posar en contacte amb la família demanant un rescat. Després de pagar 20.000 euros, l'empresari va ser alliberat, tot i que va rebre l'amenaça que, si no feia un segon pagament de 40.000 euros més, la integritat de la seva família i els seus negocis se’n podrien veure afectats.\nL’endemà dels fets la víctima va presentar una denúncia en una comissaria dels Mossos d’Esquadra.\nLa investigació dels fets, coordinada amb la Policia Nacional\nArran de la denúncia presentada, els Mossos d'Esquadra van iniciar una investigació per identificar els autors i la ubicació del domicili en què va ser retingut. Així mateix, es va preparar un dispositiu per protegir la víctima i la seva família. Les perquisicions van permetre localitzar el vehicle utilitzat pels segrestadors, que durant la investigació es va traslladar fins a Algeciras i Estepona.\nEn aquest sentit, es va organitzar un grup de treball entre agents de la Unitat Central de Segrestos i Extorsions de la policia catalana i la Unidad de Drogas y Crimen Organizado (UDYCO) de la Costa del Sol i Algeciras de la Policia Nacional. L'operatiu va permetre identificar sis persones —cinc homes i una dona— relacionades amb el segrest.\nLes detencions a Catalunya i a Torremolinos\nLa investigació va culminar el 22 de setembre, quan un operatiu conjunt entre Mossos i Policia Nacional va detenir quatre persones: quatre a Catalunya i dues a Torremolinos (Màlaga). Els cossos policials també van fer quatre escorcolls als seus domicilis de residència: dos a Barcelona, un a l'Hospitalet i un altre a Estepona (Màlaga).\nLes quatre persones detingudes a Catalunya formaven part d'un grup que, segons els Mossos, «es dedicava a la comissió de delictes greus per obtenir un rèdit econòmic». La banda tenia perfectament delimitades les funcions de cadascun dels membres, tant pel que fa al lideratge com a l'estratègia.\nPel que fa als detinguts de Màlaga, eren col·laboradors de l'organització. Els agents de la Policia Nacional els van enxampar quan intentaven ocultar una arma de foc i aparells de seguiment electrònic emprats pels integrants de la banda.\nEn les entrades i escorcolls els agents van intervenir més de 8.500 euros en metàl·lic, dos vehicles en un dels domicilis i que constaven com a sostrets i altres dos vehicles propietat de dos dels detinguts que feien servir per cometre actes delictius. Així mateix es va trobar documentació diversa, claus, telèfons mòbils i una armilla antibales.\nÚltima hora Última hora Successos Última hora Mossos d'Esquadra Última hora Detingut Última hora Segrest\nAbusa d'una nena de cinc anys al lavabo d'un bar a Espanya\nNou crim a Barcelona: mor un home en una baralla al Raval


Les anotacions a compte són una forma de representació dels valors en la qual aquests són identificats mitjançant la inscripció en registres comptables especials, generalment informàtics.\nEl registre comptable dels valors negociats en el mercat de Deute públic es du a terme per la Central d'Anotacions com a registre central i per les Entitats Gestores, que porten el registre dels valors dels seus clients de manera individualitzada per a cada client (o tercer).\nLa Central d'Anotacions porta els comptes corresponents a la totalitat dels valors admesos a negociació en el Mercat de Deute Públic en Anotacions, bé de manera individualitzada, en el cas dels comptes de valors a nom propi de titulars autoritzats a operar directament en la central, bé de manera global, en el cas dels comptes de tercers de les Entitats Gestores.\nLes Entitats Gestores, per la seva part, porten els comptes dels qui no estan autoritzats a operar per mitjà de la Central d'Anotacions (tercers). Amb aquest objectiu, mantenen en la Central d'Anotacions un compte global que ha de constituir en tot moment la contrapartida exacta dels comptes de tercers.\nLes anotacions que duen a terme les Entitats Gestores en relació amb els saldos de valors dels seus clients comunicats a la Central d'Anotacions i assentats per aquesta tenen els mateixos efectes que si haguessin estat realitzades per la Central d'Anotacions.\nQuan una Entitat Gestora ostenti la condició addicional de Titular de Compte a nom propi en la Central d'Anotacions haurà de mantenir aquests comptes a nom propi totalment separades dels comptes de tercers.\nLes Entitats Gestores han d'estendre resguards acreditatius de la formalització de l'anotació a compte a nom del titular dels drets. Aquests resguards han de codificar-se de manera que es garanteixi la correspondència amb els registres de l'entitat i amb la informació comunicada a la Central d'Anotacions. Els resguards no seran transmissibles ni negociables ni representatius del valor i només acrediten la formalització de l'anotació i la seva identificació.\nDes de la seva introducció en el mercat, el sistema d'anotacions a compte ha anat cobrant cada vegada més entitat i, actualment, la major part del deute públic es representa per aquest procediment, en detriment de la manera tradicional de representació que era el títol-valor. Amb aquest nou sistema s'eviten els inconvenients de transacció i manipulació dels valors, així com la necessitat d'intervenció d'un fedatari públic en tota transacció, que és substituïda per la centralització del control de totes les operacions per una central d'anotacions que recull tota la informació disponible sobre els creuaments realitzats i sobre totes les referències negociables que estan vives en el mercat. D'aquesta manera, es facilita la tinença i transmissió en els mercats secundaris del Deute públic, afavorint el finançament de l'Estat i introduint elements que contribueixen a incrementar l'eficiència del mercat financer, al mateix temps que es millora la gestió i s'agilitza el tràfic dels actius financers emesos per l'Estat.\nLa Central d'Anotacions està gestionada pel Banco de España per compte del Tesoro. Els valors allà negociats són, principalment, els del Tesoro, encara que algunes Comunitats Autònomes i alguns Organismes Públics també hi tenen inscrites emissions. Constitueix el mercat més important on es pot comprar i vendre valors del Tesoro i ha de ser informada de tota compravenda de valors.\nLa importància de la Central d'Anotacions està no només en l'elevat volum de transaccions que s'hi realitzen, sinó també en el fet que es l'òrgan encarregat de gestionar els saldos de deute que surten a mercat.\n1. Gestionar l'emissió i amortització dels valors inclosos en el sistema d'anotacions a compte./li>\n2. Realitzar els pagaments d'interessos produïts i de la transferència de saldos que s'originin per la transmissió de valors en el mercat secundari.\n3. Realització de processos que permetin la constitució de penyores i altres drets de garantia, possibilitant-ne la identificació.\n4. OOrganització del mercat secundari mitjançant l'establiment dels procediments de compensació i liquidació mitjançant la col·locació simultània de les transferències de valors en els comptes de la Central d'Anotacions i de les contrapartides corresponents en els comptes d'efectiu del Banco de España.\nEn abril de 2003 va néixer Iberclear, entitat encarregada de realitzar aquestes activitats per les operacions realitzades en el mercat de Deute Públic en anotacions i en altres mercats financers espanyols com ara AIAF o les Borses de Valors, la qual cosa podria afectar positivament a la transparència existent en los mercats financers espanyols. Aquesta societat és fruit de la fusió de la Central d´Anotacions del Banco de España (CADE) y del Servei de Compensació i Liquidació de Valors (SCLV).


Trenta anys de records dels Esports d'estiu escaldencs en imatges\nÉs difícil no trobar a un nen o nena a Andorra que no s'hagi apuntat mai als Esports d'estiu, ja que és alternativa per fer exercici, conèixer gent nova i descobrir el país. Trenta anys després de la seva creació, el comú d'Escaldes-Engordany ret homenatge a totes aquelles persones que d'alguna manera hi han participat al llarg del temps, amb una exposició al carrer dels Veedors que s'ha inaugurat aquest dijous.\nLa iniciativa va sorgir l'any 1987 de la mà del conseller d'Esports Robert Font, per fer front al problema social de la parròquia amb la infància, ja que no totes les famílies podien pagar unes colònies als seus fills. Tal com ha recordat la cònsol major Trini Marín durant l'acte, «els Esports d'estiu estan vinculats als canvis socials de la nostra societat, sobretot a la incorporació de la dona al món laboral» i suposaven una alternativa per a les mares i els pares a l'hora de trobar un equilibri entre la vida laboral i familiar.\nAl llarg dels trenta anys han comptat amb 700 monitors, com Salvador Joviera, un dels primers en participar-hi. La seva experiència el va ajudar a escollir la seva carrera. «És una manera d'involucrar a la gent del país i, a la vegada, provar si t'agrada el món de l'educació», comenta Joviera, que també explica com nens que ell va tenir després han volgut ser monitors. Joves com Clàudia Montfort, que «veia com els monitors s'ho passaven bé i jo tenia clar que quan fos gran també havia de viure aquesta experiència».\nDesprés de trenta anys, els Esports d'estiu continuen renovant-se any rere any combinant les activitats esportives. El conseller d'Esports de la parròquia escaldenca Jordi Vilanova va ser un dels primers nens que va participar-hi. Els Esports d'estiu també han crescut en les darreres tres dècades. El 1987 el comú ofertava 250 places, mentre que enguany poden inscriure's 3.262 infants en deu torns entre el 2 de juliol i el 7 de setembre. «Estem en una xifra rècord», comenta el conseller d'Esports de la parròquia Jordi Vilanova, que va ser un dels primers nens a gaudir de les activitats d'estiu.\nArtículo anteriorLes obres de la separativa d'aigües a Santa Coloma continuaran amb un nou tram que pot costar 1,7 milions\nArtículo siguienteEls alumnes de l'EENSM mostren la feina feta sobre l'escenari