maaliskuuta 2017 - Näissä Neliöissä\njotain niin kaunista\nKevät on tullut meidän nurkille lupasi säätiedotus sitten mitä vain. Joka aamu sisälle on kantaunut melkoinen konsertti. Eilen aamulla laskin, että ikkunasta näkyi 16 joutsenta ja tänä aamuna niitä oli jo 48. Vähän ovat kuvat epätarkkoja, mutta älkää antako sen häiritä. Näinä hetkinä sitä toivoisi omistavansa sellaisen kunnon luontokuvaajan kaluston tai sitten vaan nastakengät, että olisi uskaltanut hiipiä lähemmäksi. Meillä nimittäin täällä osa tiestä vielä todella jäisiä..\nJoutsenia voisi kyllä ihailla vaikka kuinka kauan. Niin kauniita.\nNäihin kuviin ja näihin tunnelmiin taidan lopetella tän viikon jutut. Mua odottaa lämmin sauna, joka tekee kyllä hyvää tän päivän salitreenin jälkeen. Mukavaa loppuviikkoa ihan jokaiselle. Nähdään ensi viikolla.\nLähettänyt Ruut klo torstaina, maaliskuuta 30, 2017 7 kommenttia\nKeskiviikon kollaasissa seikkaillaan Lullinvuorella\n"Tuonne", näytti pieni B ja otti tätiä kädestä kiinni ja lähti kävelemään kohti metsää. Kysyin pitäisikö meidän odottaa muita, "ei ooteta" tuli sieltä aika nopeasti.\nMeitä oli lauantaina retkellä meidän kahden lisäksi siskoni muu perhe ja tietysti tuo oma rakas. Oltiin jostain kuultu, että Muurameen päin kun mennään olisi siellä hieno luola. Navigaattori ohjasi perille, mutta vähän aikaa emmittiin, kannattaako autoilla lähteä vielä viimeistä tienpätkää ajamaan. Lunta kun oli vielä auraamattomalla tiellä aika paljon. Perille silti ajettiin ja kääntöpaikalle jätettiin autot. Siitä oli polkua pitkin vielä n15 min matka käveltävä itse vuorelle.\nLullinvuoren luola sijaitsee Muuratsalossa. Se on yksi Suomen pisimmistä luolista (32 metriä pitkä luolamuodostelma). Ympäristö on kivikkoinen ja sieltä on myös hienot näkymät Päijänteelle. Luolan suuaukkoa sai aluksi hieman etsiä. Viimein kun sellainen löytyy vaaditaan vain hieman rohkeutta sinne sisään hypätä ja ryömiä pieni matka, että itse luolaan pääsee. Meidän porukasta kaikki miehet, isot ja pienet luolassa kävivät. Me loput kaksi nautittiin luonnosta noin muuten vaan. Ihan heti en luolaan olis uskaltanu, ehkä joku toinen kerta tai sitten ei :)\nVoin suositella tätä retkipaikkaa. On hieman erilainen. Lapsia tosin joutuu vahtimaan vähän tarkemmin, kun koloja on vähän siellä ja täällä, mutta toisaalta itse luola toi heille sopivasti jännitystä reissuun ja taisi olla kiva sinne mennä. Mukaan kannattaa pakata myös joku lamppu, että luolassa näkee jotain.\nAika monta tuntia saatiin tuolla retkellä kulumaan. Tutkittavaa riitti ja eväät maistuivat. Kesällä olisi kiva käydä paikalla uudestaan. Silloin ehkä hieman helpompi reitti niin autoille kuin kävelijöille. Nähtävää kun sinne jäi vielä toiseksikin kerraksi.\nTaas on kotiseudulta löytynyt joku uusi hieno paikka. Kyllä retkeily vaan on mukavaa.\nLähettänyt Ruut klo keskiviikkona, maaliskuuta 29, 2017 2 kommenttia\nTunnisteet: keskiviikon kollaasi, luonto, retket\nOman elämäni aakkosia ja tämän päivän touhuja\nEn muista kyllä kovin montaa päivää, että ilmat olisivat vaihdelleet saman päivän aikana ihan näin kovaa vauhtia. Eilen lähdettiin ulos ja nautittiin hetki ihanasta auringosta. Aivan yllättäen alkoi sataa kaatamalla. Tultiin sisälle ja sitten jyrähti, ukkonen?! Sen jälkeen alkoi ihan kamala tuuli ja yöllä sitten tulikin jo lunta. Kevättä ja talvea. Luonto näytti olevan aivan sekaisin.\nTämä päivä ei näytä siitä kovin eroavan ja päätinkin, että keskityn sisähommiin. Kukkiin uudet mullat, lounaaksi keittoa ja muuten vaan siivoilua. Kuvassa myös kotiasua. Ihan ilman meikkiä mennään ja hiukset on harjaamatta. Sisäinen mummoni viihtyy villasukissa ja paksussa villapaidassa ja kyllä mulle siitä tasaisesti huomautellaankin ;) pitäis varmaan poistua useammin kotoa..\nKoska tästä tuli tällanen tavallistakin tavallisempi kotipäivä niin ajattelin tähän loppuun listata mun elämän aakkosia. Ehkä niistä löytyy jollekin joku uus juttu. Kivoja lukuhetkiä sinne siis ja kuvituksena tän päivän touhut. Yritin laittaa just sen asian, mikä ekana tuli mieleen..\nA auto. tykkään ajaa ja tykkään meidän autosta. pidemmillä matkoilla usein se olenkin minä joka autoa ajaa, koska se on vaan niin mukavaa (jos siis saan kinuttua avaimet itselleni).\nB blogit. mun aamu alkaa yleensä sillä, että luen oman lukulistani blogit läpi ja ihan vaan nautin teidän muiden jutuista.\nC chanel. kauniita laukkuja, joita tiedän etten koskaan saa. joitakin asioita voi siis vain katsella.\nD dextra. jostain syystä tuo tuli mun mieleen ja etenkin se hammaslääkäri.. ihan tuolla mulla ei sitä oo, mutta ens viikolla se tuska olis edessä. apua!\nE erilaisuus. mua jotenkin kiehtoo se, että jokainen on just omanlainen ja meissä jokaisessa on jotain erilaista kun toisessa.\nF fani. mun seinällä on ollu kuvia mm. teemu selänteestä, new kids on the blockista, michael jacksonista.. silloin aika kauan sitten..\nG grilli. kevät mielessä.. parasta mitä sinne voi laittaa on ne pekonilla käärityt sienet, nam! niitä syötiin viime keväänä ja kesänä aika monia..\nH hima. en tykkää tuosta sanasta. samoin kämppä tuntuu vieraalta. mulle koti on koti.\nI islanti. maa johon haluaisin vielä joskus matkustaa.\nJ joulu. tiedän, että kesä on tulossa, mutta me ollaan jo suunniteltu ens joululle sellasta koko suvun juttua ihan johonkin muualle, kun mun vanhempien kotiin..\nK kuunnella. tähän oon nyt yrittäny panostaa. tärkeä taito.\nL lainata. Meni monta vuotta, että ostelin vaan kirjoja, kunnes taas löysin kirjaston aivan kuin sattumalta ja nyt jopa hankin ne tunnukset, että voin uusia niitä lainoja ilman että saan aina sakkoja..\nM mun. ostin tuolle toiselle jouluna lahjaks mukin omalla kuvalla. siinä on kuvatekstinä vain sana "mun".. hän ja B joskus väitteli pöydässä, että kumman se täti oikein on. Molemmat sanoi päättävästi, että mun..\nN nenäkoru. ollu mulla kaksikin kertaa. nykyään en enää osais sellasta laittaa.\nO opiskella. Vähän sellainen ajatus on välillä mielessä ollut, kun vaan keksisin, että mitä ja milloin..\nP puhetapa. mulle sanotaan hyvinkin usein, että mulla on aivan omanlainen tapa puhua. aloitan lauseet oudolla tavalla tai sanon jotain ja tarkoitan toista (mikä kyllä tulee ilmi jos vaan jaksaa kuunnella mun lauseen loppuun).. lisäks muistan aina kun opiskeluaikoinani pidin esitelmää ja opettaja sanoi, että puhun varmasti ruotsia äidinkielenäni (mun nimikin usein saattaa siihen viitata), samoin kävi ylä asteella.. en siis puhu, hyvä jos sanaakaan. ehkä vaan puhun oudosti varsinkin kun pidän esitelmää.\nQ quotes. anteeks englanti, mutta ei tullu muuta mieleen. etenkin pinterestistä löytyy mitä ihanimpia lauseita vaikka mihin juttuun.\nR rakas. mietin just tänään, että tää on jo meidän toinen kevät yhdessä ja onhan tää nyt aika ihanaa.\nS silmät. ne kertoo paljon.\nT tulevaisuus. välillä sitä odottaa, välillä se pelottaa, usein siitä ei oo mitään hajua ja aina se vaan mielessä on.\nU unohtaa. olen aina ollut ihminen, jota ei tarvitse muistutella erilaisista asioista, koska jos joku jotain muistaa niin se oon minä. nykyään tuntuu, että unohtelen vaikka mitä. ihan kamalaa.\nV vene. haaveillaan omasta sellaisesta. saa nähdä onko tän kesän juttu vai jonkun muun.\nW whatsapp. nykyään yhteydenpito on mitä helpointa ja kumminkin taas on mennyt niin pitkiä aikoja, että on muistanut ystävien kuulumisia kysellä, vaikka he mielessä usein ovatkin. Hauska juttu tässä on erilaiset ryhmät ja mulla eniten käytetty on mun lapsuuden perheen oma ryhmä, johon laitetaan kuvia aika usein. Pysyy hyvin selvillä, mitä omat sisarukset ja vanhemmat puuhailee.\nX x asento. en nuku niin oikeastaan koskaan. parasta on olla hyvin lähellä toista (mielellään nenä vasten toisen poskea) ja jos toinen on pois niin nukun ainoastaan hänen puolellaan.\nY yömyöhään. nykyään mulle valvominen on jotain tosi hankalaa. poissa on ne ajat, kun jaksoin kukkua yömyöhään. nukkuminen on vaan jotain aika ihanaa.\nZ zara. sais olla myös täällä jyväskylässä. siitä on jo pitkä aika kun oon viimeks jossain zaran liikkeessä käyny.\nÅ åke. tulee ihan aina ekana mieleen tuosta kirjaimesta. en kyllä tunne ketään tuon nimistä.\nÄ äiti. lupas tulla jyväskylään ens viikolla. siskon kanssa kävi helsingissä mun kanssa lupas kiertää kirpputorit :D\nÖ ötökkä. muutama on jo löytynyt täältä sisältä. varma merkki keväästä täällä maalla.\nNyt se aurinkokin tuli esiin, joten mä lähden ulos kai sitä on lähdettävä. Mukavaa tiistaita sinne teille!\nLähettänyt Ruut klo tiistaina, maaliskuuta 28, 2017 4 kommenttia\nKesäaika ja pieniä suunnitelmia tulevalle kesälle\nViikonloppu vierähti taas niin nopeasti. Harmitti jotenkin mennä illalla nukkumaan ja tietää, että taas se on aamulla maanantai. Edellisessä postauksessa kerroinkin meidän treffeistä, jotka menivät taas kerran oikein mukavasti. Ehkä ensi kerralla voisin valita jonkun hieman romanttisemman leffan, mutta itsepä menin toivomaan kauhua.. Sunnuntaina päästiin retkeilemään, josta kerron lisää myöhemmin tällä viikolla, oli nimittäin sen verran mukava retkipaikka. Illalla ehdittiin vielä hiihtämäänkin. Taisi olla tämän talven viimeiset hiihdot. Ladulla oli niin paljon vettä ja neulasia, että ei ihan kamalasti suksi enää kulkenut, mutta haluttiin silti käydä jo tutuksi tulleella lenkillä. Ensi talvena sitten uudestaan.\nViikonloppuna siirryttiin myös kesäaikaan. Kyllä sen tuolla metsäretkelläkin huomasi, että kevät alkaa tulla. Lunta ei enää kovin paljon ollut ja muutenkin ilma oli todella lämmin. Kyllä sitä kesää onkin odotettu (ja kevättä nyt näin ensiks). Eilenkin löydettiin taas yksi kiva paikka, mihin on päästävä sitten kesällä. Tuntuu, että meillä se listä noista kesähommista kasvaa vaan ja oon ihan varma, että kesän koittaessa ei taas muisteta niistä puoliakaan. Näin kävi viime kesänä :) No, tiedossa on ainakin aika monta metsäretkeä (muutama paikka mihin pääsee vain soutamalla), mahdollisesti se telttaretki, pientä remppaa kotona, mökkeilyä ja yhet pikku festarit. Loput jutut mitä keksitään on sitten vaan plussaa.\nKotonakin taas pitkästä aikaa tulppaaneja. Nämä eivät taida ihan viikkoa täällä elää, mutta kauniita olivat edes hetken.\nMukavaa alkanutta viikkoa sinne teille myös.\nLähettänyt Ruut klo maanantaina, maaliskuuta 27, 2017 2 kommenttia\nTreffi-ilta kotona nro 2\nEn tiedä muistatteko, kun tammikuussa kerroin meidän treffeistä täällä kotioloissa? Ideana hyvää ja vähän erilaista purtavaa, aina vaihtuvalla teemalla ja nimenomaan täällä kotona. Aina ei ole tarvetta lähteä mihinkään. Hyvä ruoka, herkkuja, ehkä joku elokuva ja sitä parasta seuraa. Siinä on jo meidän mielestä hyvä yhdistelmä onnistuneille treffeille. Viimeksi teemana oli USA ja siitä voit lukea täältä. Nämä teemat lähinnä siksi, että saadaan ideoita tehdä ja maistaa vähän arkipäivän ruokailuista poikkeavia juttuja.\nTänään vuorossa oli Australia. Lueskeltiin, että Australiassa grillataan ja juodaan jotain kylmää. Ihan grillailuun tämä keli ei tänään lumisateen vuoksi ollut ehkä se paras, mutta hyvin paistuivat pihvit myös pannulla. Kengurupihvien lisäksi syötiin lohkoperunoita valkosipulilla ja juomana kuivaa omppusiideriä. Hyvää oli ja oli muuten molemmille ensimmäinen kerta kun tuollaista lihaa maistetaan. Leffana vuorossa jotain kauhua, mun toiveiden mukaan ja leffaherkkuina ihan vaan pikkuinen pussi irtokarkkeja.\nMukavaa lauantaita myös sinne teille!\nLähettänyt Ruut klo lauantaina, maaliskuuta 25, 2017 Ei kommentteja\nKoko talvi meni aikalailla kirkkaan punaisilla kynsillä ja nyt kevään tullen teki mieli vaihtaa vähän enemmän pinkkiin päin. Mavalan MyDarling on mielestäni nimenä vähän turhankin siirappinen, mutta kynsissä tykkään. Erityisesti niin, että lakkaan pari kerrosta. Yhdellä lakkauksella väri ei ihan niin paljon miellytä. Pysyy muuten kynsissä yllättävän hyvin. Nyt mulla kolmas päivä menossa ja tässä on jo välissä saunottu ja siivottu muutaman kerran.\nToinen pinkki juttu, mistä haluan mainita on mun uus Beautyblender. Oon tähän saakka ihan tyytyväisenä levitelly meikkivoiteen omin sormin taputtelemalla. Tätä monet suositteli ja päätin kokeilla. Tuo toinen sen mulle osti, pidin nimittäin itse aika arvokkaana, enkä siksi ole aiemmin hankkinut tätä. Nyt viikon verran käytössä on ollut ja vielä en oikeasti osaa sanoa, että tykkäänkö ihan niin paljon.. Toisaalta meikki levittyy tasaisesti ja nopeasti tämän avulla ja on pysyvä, mutta niin oli mun sormienkin kanssa. Kivalta tuo sieni silti tuntuu käsissä.\nPieni ripaus pinkkiä piristää kyllä kummasti. Pirteä oli päivän aloituskin, kun olin jo 7:30 saanut siivottua koko kodin. Pääsin tänään myös pitkästä aikaa salille ja se oli kivaa se.\nLähettänyt Ruut klo torstaina, maaliskuuta 23, 2017 5 kommenttia\nMies sanoi joskus, että se vois alkaa pitää toista blogia tässä rinnalla. Sellasta, missä tulis esille, miten asiat oikeasti menee tai miltä täällä oikeasti näyttää. Tiedän, että sanoi sen leikillään, mutta jäin kumminkin pohtimaan asiaa. Onhan totta, että blogiin otetaan niitä näittiä kuvia, vaikka ympärillä olisi kaaos (arvaatte varmaan, että mä en täällä sotke ;) ) tai että kirjoitetaan niistä kivoista asioista mieluummin kun niistä muista. Onko siinä kumminkaan mitään pahaa? Voiko hyvien ja kauniiden juttujen näkeminen/etsiminen olla huono asia? Ihan varmasti siellä ruudun toisella puolen ymmärretään se, että hyvin tavallinen ihminen tätäkin blogia kirjoittelee. Kyllä täällä arkisessa elämässä on ne huolet ja murheetkin läsnä ja on monia asioita, mitä mietttii, mutta mitä ei tänne kirjoita tai kuvaa.\nMä ainakin nautin siitä, että voin miettiä jotain kuvausjuttuja ja asetella esineitä ja tavaroita niin, että saan niistä kivoja kuvia tai sitten siitä, että oikein pohdin, että mitkä kaikki asiat tuo mulle sitä iloa arkeen ja kirjoitella niistä. Hyvä blogipostaus on mulle sitä, että on mieleiset kuvat ja teksti on mua itseäni. Tälläkin hetkellä tietokone on täynnä kuvia, joita en oo vaan jostain syystä laittanu tänne blogiin ja tässä kollaasissa osa niistä. Pieniä yksityiskohtia, mistä ei sitten kumminkaan syntyny mitään tekstiksi asti. Nämä kuvat otettu tässä viikon sisällä.\nNyt aamulla kun istuin koneelle, mulla oli hetken olo, että ei oo mitään annettavaa. Ei mitään, mistä kirjoittaa. Avasin verhot ja katselin ulos. Harmaata oli pihalla ja mun ajatuksissa. Aloin suunnitelemaan mielessäni tämän keskiviikon kollaasia ja kokosin yhteen kuvia. Mielestäni kuvista oikein huokuu se, että täällä aika on pysähtynyt. Kevät on tuonut kotiin väsymyksen ja mielessä on harmautta. Ei siitä halua kirjoittaa. Eikä siitä, että sairaslomalaisella päivät tuntuvat ikuisuuksilta tai jopa pari euroa on tässä tilanteessa jo melkoinen summa rahaa. Entä ne omat ideat, elämään ja blogiin, ovatko ne ollenkaan hyviä? Ovatko ne hyviä noin muutenkaan ja miksi tuntuu, että ne omat mielipiteet ja ideat ovat aina kovin erilaisia kuin muilla?\nNäissä hetkissä on helpompi nostaa katse, valita hyllystä uusi kirja, laittaa herkullinen aamupala ja ehkä sytytellä muutama kynttilä. Koti on taas siisti, laskut maksettu, pakolliset hommat hoidettu ja ei enää kovin montaa tuntia, että tuo toinenkin taas kotiin tulee. Ainakin mulle on tärkeää välillä pysähtyä hetkeksi. Miettiä, että mikä vois olla tämän päivän hyvä juttu ja mikä saa hymyn mun huulille.\nMä se vaan kaikesta huolimatta\ntykkään täällä kirjoitella ja ottaa kuvia. Haastaa itseäni, elämää ja tehdä siitä just mun näköisen. Hyviä harrastuksia tarvitaan ja mulle tää on ollu näinä vuosina yks niistä rakkaimmista. Kurkistus mun oikeaan elämään ja etenkin niihin ihaniin juttuihin.. Tähän loppuun on muuten pakko sanoa, että mä niin ihailen mun blogiystäviä ja en voi kun hämmästellä, että miten he julkaisevat juttuja ja kuvia lähes päivittäin. Miten te teette sen? :)\nLähettänyt Ruut klo keskiviikkona, maaliskuuta 22, 2017 8 kommenttia\nTunnisteet: keskiviikon kollaasi, lifestyle\nJos viettää koko päivän sängyssä ihan vain ohjelmia katsellen onko päivä silloin mennyt pilalle? Miten tuntuu, että lähes aina yhden löhöpäivän jälkeen olo on ihan hirveä ja sitä vain miettii, että mitä kaikkea olis voinu tehdä. Onhan se eri asia, jos on kipeä, eikä ole muuta vaihtoehtoa kuin pysyä sängyssä. Tänään olis ollu. Olisin voinu lähteä ulos, siivota taas kerran tai muuten vaan hääriä muka tarpeellisena. Aamupuuro syötiin yhdessä ja sen jälkeen otin tietokoneen kainaloon ja majoituin sänkyyn. Sarjoja toisensa perään ja välillä pikkanen kipauisu keittiön puolelle. Hyvin ne tunnit kuluu näinkin. Rehellisyyden nimissä toinen samanlainen päivä saattaisi tuntua jo tuntien tuhlaukselta, mutta ehkä mun omatunto kestää tän. Toisaalta tiedän myös, että illaks on ohjelmaa, joten poistun kumminkin kotoa..\nEi niitä tällaisia ihan kokonaan sängyssä vietettyjä päiviä kovin usein enää ole, vaikka tekis varmaan välillä ihan hyvä vähän hellittää nyt vielä kun siihen mahdollisuus on. Päikkäreistäkin luovuin jo varmaan vuos sitten..\nMikäs se on täällä taas makoilla pellavalakanoissa harmaana päivänä. Pussilakanat on ostettu H&M ja tyynyliinat Annon.\nMites teidän tiistai on mennyt?\nLähettänyt Ruut klo tiistaina, maaliskuuta 21, 2017 6 kommenttia\nKevät ja auringonpaiste saavat sen aikaan, että mökkitouhut alkavat siellä ajatuksissa ja puheissa aina välillä esiintyä. Oltiin viimeksi jouluna mökillä saunomassa, joten kivahan sinne oli taas mennä. Tuumattiin, että taidetaan molemmat olla sellaisia, että viihdytään tuolla vähän syrjemmässä ja kyllä sitä mökillä vaan jotenkin mieli lepää. Nautittiin auringosta ja hyvästä seurasta ja syötiin ihan hirveästi. Molempien äidit pitivät huolen siitä, että maha pysyi täynnä ihan joka hetki.. Takaisin tullessa haluttiin vielä hetki nauttia rauhasta ja valittiin reitti, joka oli kaukana kaikesta. Taas nähtiin uusia paikkoja. Keski-Suomi on kyllä kaunista seutua. Parasta oli se, että reitille sattui sellainen pikkuinen grilli, jonka hampurilaisia menen varmasti syömään joskus uudestaankin. Ehkä seuraava viikko mennään sitten vähän kevyemmillä sapuskoilla ;)\nToivottavasti teilläkin oli ihana viikonloppu. Nyt kohti uutta viikkoa levännein mielin.\nLähettänyt Ruut klo maanantaina, maaliskuuta 20, 2017 Ei kommentteja\nKevät tulee. Kotona pölyä tuntuu riittävän joka nurkassa ja aurinko valollaan tuntuu saavan kaikki pölypallot esiin, vaikka siivoaisi kuinka. Ulkona voi taas jo tuntea sen, että lämmintä on. Nähtiin jopa joutsen tuolla rannalla yhtenä aamuna uiskentelemassa. Jäät sulaa ja onneksi myös jäiset kadut. Sitä alkaa jo mielessään käydä läpi vaatekaappia, vaikka ei ihan vielä uskalla talvivaatteista luopua. Myös kotiin kaipaa jotain uutta..\nKukka (kasvi), joka sietää pimeyttä, eikä säikähdä kuivuutta on kuin tehty meille. Katsotaan toimiiko käytännössä. Onnistuin joskus jopa kuivattamaan kaktuksen, joten odotukset eivät kovin korkealla ole. Tämän kasvin (jonka nimen jo unohdin) löysin ruokakaupassa käydessäni. Meillä täällä sisällä oli ennestään vain yksi viherkasvi johtuen ihan jo siitä, ettei ikkunalautoja ole, eikä kovin paljoa vapaata tilaakaan ja toisaalta taas siitä, että en vaan saa pidettyä niitä hengissä. Kauniitahan nämä olisi ja tulee jotenkin kodikkaampi olo, jos on kasveja/kukkia kotona. Vielä pitäisi ostaa multasäkki, koska joka keväinen ei niin mukava projekti olis taas tehtävä ja vaihdettava kukkiin ne mullat. Jokohan sitä samalla vois istuttaa pääsiäseks ruohoa. Kohtahan sekin jo on..\nVielä kun sais tuota vihreää sisustukseen vähäsen. Pussilakanat ja ehkä joku kiva tyyny sohvalle vois olla mukavaa vaihtelua, mutta ihan kovin paljon en ole niihin rahaa käyttämässä, joten etsinnät jatkukoon.\nMuuten viikko on menny taas nopeasti. Lepäillen ja kaupungilla, sopivasti molempia. Ei ihmeitä elämään täällä :) Toivottavasti teilläkin on siellä päivät sujuneet mukavasti.\nLähettänyt Ruut klo torstaina, maaliskuuta 16, 2017 Ei kommentteja\nYstäväpiiriini varmasti yksi suurimmista puheenaiheista näin aikuisiällä ovat olleet vauvat ja raskaudet. Osalle niitä on kertynyt jo muutamia, osan raskauksia on saanut odotella hieman pidempään, osa on palannut synnytyssalista tyhjin käsin kotiin, osan raskaudet loppuneet melkein heti alettuaan, osa ei ole lapsia halunnut, osa ei ole vielä löytänyt ketään, jonka kanssa haluaisi perheen perustaa, osa on joutunut ne haaveet hylkäämään ja osa kovasti toivoo, että ehkä heilläkin joku päivä. Suurimmalla osalla ystävistäni on tänä päivänä lapsia. Osalla jo lähemmäs teini-ikäisiä ja jopa yksi uusi raskausuutinen tuli viime viikolla.\nMe oltiin jo pari kuukautta suunniteltu ystävien kanssa tapaamista tänne Jyväskylään ja saatiin viime viikonloppuna viettää kahdet juhlat yhdessä. Whatsapp oli piippaillut siis aika ahkeraan viimeisen viikon aikana ja tästä johtuen osa yllätyksistä, ei ehkä ihan niin yllätyksinä pysynyt, mutta se ei haitannut. Saatiin viettää mukavat kaksi päivää yhdessä ja syödä ja nauraa enemmän kun pitkiin aikoihin. Näiden ihmisten kanssa ollaan saatu yhdessä kasvaa aikuisuuteen ja yhteisiä vuosia on kertynyt jo aika monta.\nTämä tuleva äiti asuu vähän kauempana ja siksi oltiinkin eritysen onnellisia, että saatiin yhdessä häntä juhlia. Me kun ollaan aika iloisia hänen raskaudestaan ja kovasti odotetaan, että päästään sitten joskus tutustumaan uuteen pikkuiseen mieheen. Näiden Baby Showereiden suurin osuus oli sunnuntain brunssi (mies mietti mua juhliin viedessä, että baby showereista tulee lähinnä mieleen se, että likasia vauvoja suihkutellaan ja miten se voi olla edes mahdollista, kun vauva on vielä siellä mahassa. hih). Siinä syödessä oli sitten mukava jutella vauvajuttuja, miettiä nimiä ja arvella painoa, pituutta ja syntymäpäivää.\nEn muuten pistäisi yhtään pahaksi, että sunnuntaina aina aamuisin aamupala näyttäis tältä. Yhteiset aamiashetket kun on niitä parhaita. Välillä ihan vaan kotona kaksin ja joskus sitten tällä tavalla isommalla porukalla. Muistan myös Itävallassa asuessani, että muutaman kerran kokoonnuttiin päiväkodin äitien kanssa yhteiselle brunssille lauantaisin (älkää kysykö, että mitä mä siellä tein)..\nTällaisen viikonlopun jälkeen arkeen palaaminen tuntuu ehkä hieman orvolta ja toisaalta olo on ihan hurjan väsynyt, mutta mielessä on kumminkin paljon ihania juttuja ja muistoja, joista riittää varmasti ajateltavaa pitkäksi aikaa. Nyt kumminkin kohti uutta viikkoa ja uusia juttuja. Toivon, että se voisi olla hyvinkin arkinen ja kotipainotteinen. Kaksi viikonloppua reissussa on ollut ihan tarpeeksi ja voi kuinka nautinkin siitä, että voin olla nyt vain kotona ja iltaisin käpertyä toisen kainaloon. Mukavaa alkanutta viikkoa myös sinne teille! Toivottavasti se on hyvinkin aurinkoinen.\nLähettänyt Ruut klo maanantaina, maaliskuuta 13, 2017 Ei kommentteja\nladulta ja sen vierestä\nVielä mennään hetki ilman kameraa ja kyllä tuntuu olo hyvinkin oudolta, mutta ehkä mä kestän tän.\nTässä viikon tapahtumia suoraan puhelimesta. Ihan eiliselle tämä kollaasi ei ehtinyt. Mä kun olen päättänyt ihan itseni ja teidän iloks jatkaa näitä kollaaseja kerran viikossa, ihan vaan koska niihin ideoita tuntuu riittävän ja jos ei muuta niin niissä ainakin välillä sitä just normaalia arkista elämää sisustuskuvien yms vastapainoks. Jos ette tykkää niin hyppäätte sitten aina keskiviikon oli, eikös niin ;)\nTää viikko on kulunut jo suurimmaks osaks ulkona ja ladulla. Varmasti yks parhaimmista asioista koko viikolla. Hiihtäminen on kyllä just se mun juttu. Eilenkin lähdettiin vielä illalla hiihtämään, vaikka keli ei ehkä ihan niin ihana ollut. Ladulta suoraan saunaan ja vois luulla, että uni tulis, mutta jostain syystä se ei nyt oo tullu muutamaan yöhön..\nSisälle tultaessa meidän pienessä eteisessä on muutama mulle tärkeä juttu. Avainkaappi on Riviéra Maisonin ja säilytän siellä lähinnä aurinkolaseja yms, mutta siinä olevat kuvat saa kyllä aina hymyn huulille. Oven yläpuolella oleva hevosenkenkä on papalta lahjaksi saatu ja siksi tärkeä. Vähän aikaa mietittiin, että pitäiskö se olla oikeasti toisinpäin, mutta molempien silmää miellytti tuo just noin. Entisenä heppatyttönä se toki muistuttaa just niistä hepoista myös.\nEilisenä naistenpäivänä täällä olikin talo täynnä pelkästään miehiä. Sain jopa suklaata lahjaksi siskoni mieheltä, joten kyllä mun kelpasi.\nTällasta tänne. Mitäs sinne?\nLähettänyt Ruut klo torstaina, maaliskuuta 09, 2017 Ei kommentteja\nIhanaa naistenpäivää kaikki te kauniit naiset.\nTässä aamulla eksyin selailemaan Janne Ruokosen Kauneudesta Naisen- kirjaa. Kirjan kerrotaan sisältävän 100 runollista kuvausta naisen kauneudesta. Kirjan voi ladata netistä ilmaiseksi täältä.\nKuka meistä ei haluaisi kuulla olevansa kaunis? Olen ollut aina sitä mieltä, että kaikissa meissä on jotain kaunista, minussakin, vaikka välillä sitä tuntuu olevan niin hankala löytää.\nItse saan olla onnellinen, että vierellä elää joku, joka siitä aina muistuttaa ja just silloin, kun hiukset on ihan kamalassa takussa, silmät puoliks auki ja päällä ainoastaan vanha kulunut t-paita, jossa lukee I'm not a model, I just look like one. Menen keittiöön, toinen katsoo mua ja naurahtaa. Tiedän, ei ihan supermalli. Silti joku ottaa kainaloon ja kertoo, että "höpsö, se oot just sinä".\nKaunista päivää teille ihanat.\nLähettänyt Ruut klo keskiviikkona, maaliskuuta 08, 2017 6 kommenttia\nVoi mikä ihana aurinko on taas tänään tuolla ulkona paistellut. Käytiin tänään jo tuolla lenkki hiihtämässä ja kivaa oli, vaikka voitelut suksissa tais olla jotain ei niin tälle kelille sopivaa. Töitä sai tehdä, mutta eipä sekään haitannut. Aurinkoa ja pakkasta -2, joten ei paljon täydellisempää keliä olis voinu olla.\nSitten takaisin sisätiloihin ja ihonhoitoon. Huomasin tuossa viime viikolla, että aika monta purkkia on tullut Lumenen tuotteita ostettua ja jotenkin ovat nyt toimineet omaan ihooni hyvin. Tosin kyllä tuosta ihosta alkaa jo huomata, ettei tässä enää ihan niin nuoria olla, mutta toistaiseksi olen yrittänyt sitä hoitaa parhaani mukaan. Bongasin viime viikolla taas mun mielestä kivan haasteen ystäväni blogista ja kun nämä kaikki kauneuteen liittyvät jutut mielessä tänään ovat niin ajattelin sen nyt sitten tehdä..\n1. Varhaisin meikkimuistosi\nTaisin joskus ala-asteella testailla välillä äitin meikkejä. Tuolloin oma ensimmäinen kosmetiikka ostokseni taisi olla sininen kynsilakka ja sellainen erittäin pinkki huulipuna. Jos oikein muistan niin ripsivärin osti äiti. Muistelen usein sitä, kun toiset eivät saaneet meikata ja oma äitini pyysi, että laittaisin edes ripsiväriä, kun johonkin olimme lähdössä :) Tosin silloin taisin olla jo lähempänä 14. Meikkailun aloitusta en kovin hyvin muista, mutta tuohon aikaan aloin värjäämään hiuksia sellaisilla muotovaahdon tapaisilla sävytteillä. Punaisella tai ruskealla mentiin monet viikonloput.\nLähes aina ainoastaan huulirasva. Jos jostain ihmeellisestä syystä lähden ulos tanssimaan tms niin silloin mukana puuteri ja huulikiilto. Joskus taas saatan kantaa mukana lähes kaikki arkimeikkiini käyttämät meikit, jos vaan on tarpeeksi suuri laukku mukana.\nD&G L'impératrice. Ostin tämän lentokentältä viime vuonna ja kovasti olen tykännyt. Yleensäkin ostan hajuvedet matkoilta. Lentokentältä tai laivalta. Tämä ja Versace Bright Crystal ovat olleet jo pitkään omat lempparini.\n4. Henkilökohtainen kauneusvinkkisi\nMeikkaaminen tulee sitä helpommaksi, mitä paremmassa kunnossa oma iho on. Kuorinta, naamiot ja hyvät puhdistustuotteet ovat tärkeä osa arkipäiviäini. Samoin kuin omaan ihoon sopivat kosteusvoiteet. Ehkä vinkkinä toimis paremmin se, että kaikkea voi vähän soveltaa. Jos teistailen siskoni ostamia meikkejä en välttämättä aina edes tiedä, mitä ne ovat ja näin olen löytänyt mm. todella pysyviä luomivärejä, jotka oikeasti olivat kulmavärejä ;)\n5. Uusin kosmetiikkalöytösi\nMun punainen huulipuna :) jota en oo vieläkään uskaltanu käyttää muualla kuin kotona. Tosin täällä se otettiin niin hyvin vastaan, että ehkä ei tarvis arkailla ;)\n6. Ikimuistoisin virheostoksesi\nSain blogin kautta testattavaks yhtä naamiota ja se ei käyny mulle ei sitten yhtään. Hyvin kivulias operaatio. Itse en muista ostaneeni mitään, mitä en olis käyttänyt tai ei ainakaan nyt tule mieleen. Johtuu varmaan siitä, että yleensä aina joku muu bongaa jonkun kivan jutun ja mä testaan ja jos se toimii niin ostan vasta sit :)\n7. Meikkivoiteella vai ilman\nMulla meni monta vuotta, että en käyttäny meikkivoidetta ollenkaan, kunnes taas reilu vuos sitten sen aloitin. Iho tuli jotenkin parempaan kuntoon ja ei enää kuivunu niin paljon, joten uskalsin meikkivoidetta taas laittaa ja sen jälkeen se on taas kuulunut osaks mun arkimeikkiä.\n8. Eyeliner vai kajal\nEyeliner. Kajalia käytin joskus nuorena. T: Vanha??\n9. Tuote, jota ilman et tulisi toimeen\nKosteusvoide. Joka mulla Lumenen syväkosteuttava kasvovoide. Meikeistä ripsari, jos pitäis yks valita. Ripsivärin suhteen en oo uskollinen yhdelle merkille vaan valitsen aina sen, mikä milloinkin kukkarolle sopii.\n10. Tuote, jota haluaisit kokeilla\nJust nyt etsin hyvää kasvonaamiota. Se sais olla samalla vähän kiinteyttävä, hyvin puhdistava ja sitten taas kosteuttavakin. Lisäks haluaisin jonkun uuden hajuveden ja sellaisen meikkivoiteen, mikä kävis just eikä melkein.\nKaunista tiistaita sinne!\nLähettänyt Ruut klo tiistaina, maaliskuuta 07, 2017 Ei kommentteja\nMaanantai ja uusi viikko.\nTäällä viikonloppu meni oikein mukavasti. Perjantaina mulla oli vähän töitä ja pääsin muutamaksi tunniksi ottamaan valokuvia yhdelle työpaikalle. Lauantaina tein pikaisen yhden yön reissu Tampereelle. Näin pitkästä aikaa ystäviä vuosien takaa ja nopeasti kului aika jutellen. Oli taas kerran ihana huomata, että jotkut ystävyyssuhteet ne vaan pysyy, vaikka vuodet kuluu ja ei kovin usein nähdä. Onneksi nykyään yhteydenpito on hyvinkin helppoa. Tampereella ei muuten ollut lunta lähes yhtään ja eilen illalla lenkille lähdettäessä mies ihmetteli mun keväistä vaatetusta ja muistutti, että siellä on sitten -10 pakkasta. Ehdin jo hetkeksi sulautua keväiseen tunnelmaan reissullani ;) Viikonlopun päätti jännä 50km miesten hiihto ja leffahetki sitten myöhemmin. Nyt oonkin sitten koko aamupäivän siivonnu..\nEn oo ihan varma, että miten mun bloggailujen käy nyt seuraavina viikkoina. Kamerasta meni akku, joten joudun ehkä turvautumaan nyt puhelimeen jonkun aikaa tai sitten vanhoihin kuviin. Tän aamun kuvat puhelimella otettuja. Uashmaman pikkuriikkinen pussi toimii meillä hammastikkujen säilytyksessä ja tuo Heppa-leipälautanen (meillä toimii pienenä leikkuulautana) onkin täällä blogissa jo tuttu. Näitä ja paljon muita samanlaisia ihania juttuja pääset ihailemaan instassa @marjaananiskanendesign.\nLähettänyt Ruut klo maanantaina, maaliskuuta 06, 2017 Ei kommentteja\nUlkona tiet ovat jäässä, joten lenkkeilyt on pitänyt vähäksi aikaa unohtaa. Sisällä kyllä tekemistä olen yrittänyt keksiä. Välillä on pitänyt ihan muistuttaa itseään, ettei ihan joka hetki tarvitse siivota. Tervetuloa siis yllätysvieraat, meillä on siistiä.. Eilen sainkin onneksi vieraita, mikä teki ihan hyvää. Täällä kotona kun ei ole kovin iloinen nainen aina odottelemassa. Huomaan, että mielialaan vaikuttaa tosi paljon ulkona vietetty aika ja poissa ovat ne vuodet, kun sisällä viihdyttiin helposti montakin päivää putkeen.\nInnostuin tässä kotoilun lomassa pitkästä aikaa taas soittelemaan pianolla, niin ihanaa. Kirjojen lukuun taas taitaa hetkeksi tulla piani tauko, koska Netflix ilmoitti että Homelandin uudet jaksot ovat saapuneet ja ensimmäisen jakson perusteella taitaa loputkin mennä aika nopeasti.\nJos päivät onkin seesteisiä kirjojen, lehtien ja ohjelmien parissa, niin illat sitten ollaan pelattu kädet hikoillen Mario vastaan Luigi. Saatan olla normaalisti hyvinkin rauhallinen ihminen, mutta tuo peli saa mut kyllä tunteilemaan senkin edestä. Ihanaa laatuaikaa ;) Toinen varma verenpaineiden nostattaja on penkkiurheilu, josta olen kyllä nyt ollut enemmän kuin mielissäni. Sisällä viihtyy paremmin, kun on jotain mitä odottaa. Tänäänkin tiedossa naisten hiihtoa ja lupasi tuo toinenkin siihen mennessä kotiin tulla, ettei täällä yksin tarvitse jännittää. Kevättä ja ulkoilua silti odotan. Onhan se jo maaliskuu ja sen sanotaan maita näyttävän. Jospa se aurinkokin hiljalleen taas tulisi esiin ja sulattaisi ne loputkin jäät.\nNyt menen hakemaan lisää kahvia.\nToivottavasti teillä on siellä ollu vähän enemmän tapahtumia ;)\nLähettänyt Ruut klo torstaina, maaliskuuta 02, 2017 8 kommenttia


Varaa kaikki Silver Spirit luksusristeilyt Risteilykeskuksesta\nEtusivu » Risteilyvarustamot » Silversea » Silver Spirit\nSilversea on täyden palvelun luksusristeilyvarustamo, jonka risteilyillä vieraillaan upeissa satamakohteissa. Vuonna 2009 liikennöinnin aloittanut Silver Spirit on Silversean risteilyaluksista toiseksi uusin ja suurin. Alusta on remontoitu viimeksi vuonna 2018. Alukselle mahtuu 540 matkustajaa sekä 376 miehistön jäsentä. Risteilyaluksella on pituutta 186 metriä. Silver Spirit kutsuu sinut nauttimaan maailmanluokan majoituksesta, yksilöllisestä palvelusta ja laadukkaasta italialaisesta tunnelmasta.\nSilver Spiritillä koet upeita kulinaarisia elämyksiä merellä, sillä tunnelmallisessa pääravintolassa tarjoillaan Relais & Châteauxin kokkien luomia erikoisuuksia ja La Champagnessa maistellaan samaisen viinitilan viinejä. Tämän lisäksi pääset nauttimaan tuoreista raaka-aineista ja aidoista italialaisista resepteistä La Terrazzassa. Kun tähdet alkavat tulla esiin pimenevällä taivaalla, voit valmistaa illallisesi omatoimisesti ulkokannella The Grillin interaktiivisessa elämysravintolassa. Seishinin aasialaisessa fuusiokeittiössä pääset näkemään kokin itse työssään odottaessasi ateriaasi. Voit tilata ateriasi myös suoraan sviittiisi ympäri vuorokauden avoinna olevasta huonepalvelusta.\nPituus 198,5 m\nRisteilynopeus 19,5 s


Toimitusehdot | Unajan ja Untamon Kauppa\nNämä toimitusehdot ovat voimassa 30.10 alkaen.\nPilvi Szilvay Tuotanto (y-tunnus 2863399-3) myy tuotteita yrityksille sekä täysi-ikäisille yksityishenkilöille Unajan ja Untamon Kaupassa. Tuotteiden hinnat sisältävät arvonlisäveron. Pidätämme oikeuden hintojen ja toimituskulujen muutoksiin.\nTuotteet tilataan verkkokaupassa siirtämällä ne ostoskoriin ja maksamalla ennakkoon tilisiirtona tai ostoskorin sisältö verkkomaksupalvelussa. Kaikki asiakastiedot käsitellään luottamuksellisesti. Tilauksen yhteydessä kysyttyjä yhteystietoja ei käytetä muuhun kuin tilauksen toimitukseen tai siinä ilmenevien epäselvyyksien selvittämiseen, ellei erikseen toisin mainita. Tilatessasi verkkokaupasta sinun edellytetään tutustuneen ja sitoutuneen kulloinkin voimassa oleviin toimitusehtoihin.\nHUOM! Valitsemalla maksutavaksi Klarna Checkoutin, velotamme palvelumaksun kulut. Kuluton maksuvaihtoehto on ennakkolasku sähköpostitse.\nTuotteet ja niiden postikulut maksetaan tilisiirtona tilausvahvistuksessa näkyvälle tilille joko omassa verkkopankissa tai pankin palvelutiskillä. Kun maksu näkyy tilillämme, aloitamme tilauksesi käsittelyn.\nHuomioithan, että pankkien välisessä maksuliikenteessä voi mennä 2-3 arkipäivää ennen kuin suoritus näkyy tilillämme.\nMikäli tuote on kadonnut tai vioittunut kuljetuksen aikana tai se ei muuten vastaa tilaustasi, tulee sinun ilmoittaa virheestä viimeistään 14 päivän kuluessa kirjallisesti Tilaus- ja maksuvahvistus kohdassa mainittuun sähköpostiosoitteeseen tai soittamalla yhteystiedoissa mainittuun puhelinnumeroon. Jos paketti on selvästi vaurioitunut kuljetuksessa, teidän täytyy tehdä välittömästi asiasta reklamaatio valitsemanne toimitustavan kuljetusyhtiölle.


Kaikukammion kuminaa? | PassiiviIdentiteetti\n24/05/2014 in ilmastonmuutos, Tanska, vihreät, ydinvoima\nAnni Sinnemäki kysyi blogikirjoituksessaan mitä ydinvoiman kannattaja sanoo valintojensa seurauksista. Vastasin mielelläni kysymykseen oheisen kuvan mukaisesti.\nValitettavasti kommentti ei läpäissyt kaikukammion vartijan seulaa.\nLisäys: Koska blogissa ei ole muitakaan kommentteja, ehkä Sinnemäki onkin ottanut mallia Onion-jutusta ja tehnyt ovelan ansan, johon minunkaltaiseni hölmöt tuhlaavat ainakin muutaman minuutin elämästään.\n24/05/2014 at 9:27 PM\nYmmärrän Sinnetännemäkeä. Osoitithan vihreiden älyllisen epärehellisyyden kiusallisen selvästi, mikä teki kommentistasi vihakirjoituksen. Vihakirjoituksiahan ei suvaita Suomessa.\nNo ehkä nyt ei kuitenkaan vihakirjoitus 🙂 Sinnemäen oma sivuhan se toisaalta on ja tarkoitettu palvelemaan hänen poliittista uraansa. Kaikukammiossa on helpompi kontrolloida viestiä.\n25/05/2014 at 8:34 AM\nKoska kyseisessä blogissa ei itse asiassa näytä olevan muitakaan hyväksyttyjä kommentteja, ehkä koko palautekanava on olemassa siksi, koska se näyttää kivalta ja sitä ei todellisuudessa ylläpidetä? Erittäin huono käytäntö, jos näin on.\nLaitoit viestisi paria päivää ennen eurovaaleja, joissa Sinnemäki oli ehdolla. Kiire on siinä kohtaa sen verran kova, että kaikki ylimääräiset hommat, kuten kommenttiosastojen moderointi, on pakko siirtää syrjään.\nVarmasti on kiireitä, mutta itse asiassa Sinnemäen kirjoituksiin ei taida olla kommentteja koskaan. Toiminto on päällä, mutta se on ainoastaan musta-aukko.\nNäinpä näyttäisi olevan. Kannattaa varmaan pistää Sinnemäen avustajalle – tai kuka blogia päivittääkään – viestiä, että ottaa kommentointimahdollisuuden pois päältä, jos se on teknisesti mahdollista.\n« Nerokasta grafiikkaa\nEnergia, työpaikat ja tuottavuus »


Tunnetko parisuhteen kompastuskivet? | Kauneus ja Terveys\nTunnetko parisuhteen kompastuskivet?\nMökötys on yksi tyypillisimmistä parisuhteen kompastuskivistä, mutta oletko ajatellut, että se on aktiivista toimintaa, johon voi itse vaikuttaa? Ihmisillä on tapana toimia tiettyjen, opittujen mallien mukaan – tunnistamalla nämä vahingolliset toimintamallit voit parantaa parisuhdettasi.\nIhmiset oppivat koko elämänsä ajan erilaisia malleja eri vuorovaikutussuhteista. Lapsuuden perheen kiintymyssuhteet ja vanhempien parisuhdemalli luovat pohjan oppimiselle. Jos on lapsena tottunut saamaan tahtonsa läpi esimerkiksi mököttämällä, voi tulla yllätyksenä, ettei sama malli toimikaan enää parisuhteessa. Omien toimintamallien tunnistaminen ja vahingollisen käytöksen vähentäminen parantavat parisuhdetta.\n– Esimerkiksi mökötys on tietoinen valinta. Se on aktiivista toimintaa, josta pitää itse ottaa vastuu ja mököttämisen sijaan alkaa puhua tunteistaan, paripsykoterapeutti Anne Kinnunen toteaa.\nUnohda arvostelu ja syyttely\nVahingolliset toimintamallit vaihtelevat. Maailman tunnetuimpiin kuuluva psykologian emeritusprofessori ja parisuhdetutkija John Gottman nostaa pahimmiksi parisuhteen tuhoajiksi arvostelun ja puolustuskannalla olon sekä halveksunnan ja muurin rakentamisen.\nArvostelu alkaa usein syyttävillä sanoilla, kuten "sinä aina" tai "sinä et koskaan". Puolustuskannalla oleva ihminen ryhtyy vastahyökkäykseen, jonka tarkoituksena on usein oman viattomuuden selittely tai vastuun ottamisen välttely.\nMuurin rakentaminen ilmenee vetäytymisenä tai mököttämisenä. Suhteen ristiriitatilanne ei kuitenkaan rauhoitu vaikenemalla vaan asioista puhumisella. Se voi olla vaikeaa, sillä parit ajautuvat usein negatiivisen kehän kierteeseen, jolloin riidat toistuvat saman kaavan mukaan.\n– Jos esimerkiksi parisuhteen toinen osapuoli sanoo olevansa loukkaantunut jostain asiasta ja saa päällensä vastaväitteiden ryöpyn, hän ei koe tulleensa kuulluksi. Jos toinen sen sijaan myöntäisi loukanneensa, olisi parilla mahdollisuus päästä dialogiin, jossa kumpikin voisi kokea tulevansa kuulluksi ja ymmärretyksi. On erittäin aseista riisuvaa, jos toinen myöntää mokanneensa – silloin riidan toinenkin osapuoli yleensä perääntyy, Kinnunen toteaa.\nRiitele asia kerrallaan\nEräs parisuhdetta vahingoittavista toimintamalleista on halveksunta. Se voi ilmetä mitätöintinä, piikittelynä tai sarkasmina. Näitä voi olla joskus vaikea tunnistaa, sillä esimerkiksi sarkastinen huumori voi joillekin sopia. Joillekin se voi kuitenkin olla hyvin loukkaavaa. Halveksunta voi näkyä myös ilmeinä ja eleinä.\nMuita varmoja tapoja parisuhteen pilaamiseen ovat kumppanin unelmien torpedoiminen ja kumppanin jatkuva kontrollointi, julkinen nolaaminen ja mollaaminen sekä vanhojen asioiden vatvominen. Menneiden penkomisen sijaan parisuhteessa tulisi katse suunnata eteenpäin – tosin esimerkiksi uskottomuus on asia, jota saa ja pitää kaivella, mikäli petetty osapuoli tuntee siihen tarvetta.\n– Tärkeää olisi kuitenkin muistaa riidan sattuessa riidellä asia kerrallaan loppuun asti. Jos riita on riidelty loppuun, pariskunnalle ei tule yleensä tarvetta palata asiaan. Jos asiaan aina palataan, jotain oleellista on jäänyt ratkaisematta, Kinnunen kertoo.\nMyös pakottaminen, painostaminen ja pihtaaminen vahingoittavat parisuhdetta. Nämä asiat voivat liittyä tai olla liittymättä seksiin – suhteen toinen osapuoli saattaa esimerkiksi vaatia kumppania käyttäytymään tietyllä "naiselle tai miehelle kuuluvalla tavalla". Painostaminen voi näyttäytyä myös kumppanin eristämisenä omasta suvustaan. Tällainen käytös saattaa johtua mustasukkaisuudesta tai omistushalusta.\nKuten muissakin ihmissuhteissa, myös parisuhteessa väkivalta kaikissa muodoissa on aina väärin. Väkivallaksi luetaan myös itsemurhalla tai toisen jättämisellä uhkailu.\nLue myös: Milloin mustasukkaisuus muuttuu liialliseksi?\nVahingollisiin toimintamalleihin liittyy usein tiedostamattomia tunteita, kuten vihaa. Se ei synny tyhjästä, vaan voi kummuta loukkaantumisen tai pettymyksen tunteista tai peloista. Tunteitaan olisi tärkeää oppia tunnistamaan ja ilmaisemaan.\nMikäli omassa kumppanissaan tunnistaa haitallisen toimintamallin, voi asian ottaa puheeksi hänen kanssaan. Keskustelun voi aloittaa kertomalla, miltä itsestä tuntuu. Kumppanilta voi myös kysyä, mitä hän oikeasti tuntee ja mikä häntä harmittaa, mikäli hän reagoi kiistoihin esimerkiksi suuttumalla.\n– Tosin täytyy muistaa, että näitä keskusteluja ei pyritä käymään silloin kun toinen on jo vihainen. Silloin toinen on jo järjen tavoittamattomissa. Eli tilanne pitäisi ensin saada rauhoittumaan, Kinnunen ohjeistaa.\nVahingollisia toimintamalleja voi olla vaikea ennaltaehkäistä, sillä ne ovat usein olleet olemassa jo ennen parisuhdetta ja tulevat esiin vasta ensimmäisten riitojen aikana. Niitä voi kuitenkin ennakoida.\n– Uuden ihmisen tavatessaan voi tutkailla, miten hän käyttäytyy esimerkiksi omien kavereidensa, ex-kumppaninsa tai perheensä kanssa. Näin saa viitteitä siitä, miten uusi kumppani vuorovaikutussuhteissa toimii, Kinnunen esittää.\nLue myös: Ota opiksi eroistasi\nPerhekulttuurit ovat erilaisia, ja siinä missä toisessa perheessä puhutaan huutamalla, toisessa ei puhua pukahdeta. Kumppanukset tuovat parisuhteeseen kumpikin oman mallinsa. Näistä pitäisi kehittää yhteinen, kumpaakin tyydyttävä tapa toimia. Omista toiveista olisi hyvä keskustella viimeistään siinä vaiheessa kun huomaa, että jokin vuorovaikutuksessa ei toimi. Avoin ja rehellinen itseilmaisu sekä positiivisuus kantavat pitkälle.\n– Aina kannattaisi pyrkiä kuuntelemaan ja ymmärtämään toista. Riitely kuuluu parisuhteeseen, mutta rakentava riitely johtaa vuorovaikutteiseen dialogiin. On muistettava, että parisuhteessa joutuu tekemään kompromisseja, Kinnunen toteaa.\nAsiantuntijana paripsykoterapeutti Anne Kinnunen.


Osakesijoittaja.fi | Pöyry Oyj: Muutos 4.2.2015 julkaistuun Pöyry Oyj:n yhtiökokouskutsuunPöyry Oyj: Muutos 4.2.2015 julkaistuun Pöyry Oyj:n yhtiökokouskutsuun - Osakesijoittaja.fi\nJulkaistu 24.2.2015 by Osakesijoittaja.fi\nPöyry Oyj: Muutos 4.2.2015 julkaistuun Pöyry Oyj:n yhtiökokouskutsuun\nPÖYRY OYJ Pörssitiedote 24.2.2015 klo 12.30\nMuutos 4.2.2015 julkaistuun Pöyry Oyj:n yhtiökokouskutsuun\nPöyry Oyj:n hallitus on päättänyt muuttaa 4.2.2015 pörssitiedotteella julkaistua yhtiökokouskutsua hallituksen jäsenten lukumäärää ja hallituksen jäsenten valintaa koskevien kohtien 11 ja 12 osalta.\nHallituksen nimitys- ja palkitsemisvaliokunta ehdottaa yhtiökokoukselle yhtiön hallituksen jäsenten lukumääräksi kahdeksan (8) aiemmin ehdotetun seitsemän (7) sijaan ja että hallituksen jäseneksi valittaisiin nykyisten hallituksen jäsenten Pekka Ala-Pietilä, Georg Ehrnrooth, Henrik Ehrnrooth, Alexis Fries, Heikki Lehtonen, Michael Obermayer ja Karen de Segundo lisäksi myös Teuvo Salminen toimikaudelle, joka jatkuu seuraavan varsinaisen yhtiökokouksen loppuun.\nHallituksen uudeksi jäseneksi ehdotettu Teuvo Salminen on Suomen kansalainen ja koulutukseltaan kauppatieteiden maisteri. Hän työskenteli Pöyry Oyj:n palveluksessa vuosina 1985-2009, viimeksi toimitusjohtajan sijaisena vuosina 1999-2009 ja sitä ennen muun muassa talousjohtajana ja liiketoimintaryhmien johdossa. Tällä hetkellä hän toimii useissa listatuissa ja muissa yhtiöissä hallituksen jäsenenä ja on osassa näistä yhtiöistä hallituksen tai tarkastusvaliokunnan puheenjohtaja.\nMuutettu yhtiökokouskutsu, joka on muilta osiltaan samansisältöinen kuin 4.2.2015 julkaistu kutsu, on kokonaisuudessaan liitetty tähän pörssitiedotteeseen.\nPöyry Oyj:n yhtiökokouskutsu\nPöyry Oyj:n osakkeenomistajat kutsutaan varsinaiseen yhtiökokoukseen, joka pidetään torstaina 12.3.2015 klo 16.00 Finlandia-talon Helsinki-salissa, Mannerheimintie 13 e, 00100 Helsinki (sisäänkäynnit M3 ja K3). Kokoukseen ilmoittautuneiden vastaanottaminen ja äänestyslippujen jakaminen aloitetaan klo 15.00.\nHallitus ehdottaa varsinaiselle yhtiökokoukselle, että tilikaudelta 2014 ei jaeta osinkoa.\nHallituksen nimitys- ja palkitsemisvaliokunta ehdottaa hallituksen jäsenten vuosipalkkioiksi toimikaudeksi, joka päättyy seuraavan varsinaisen yhtiökokouksen päättyessä, hallituksen jäsenelle 45 000 euroa, hallituksen varapuheenjohtajalle 55 000 euroa ja hallituksen puheenjohtajalle 65 000 euroa, sekä hallituksen valiokuntien jäsenten vuosipalkkioksi 15 000 euroa. Lisäksi valiokunta ehdottaa, että yhtiökokous antaa hallitukselle valtuutuksen päättää enintään 15 000 euron vuotuisen lisäpalkkion maksamisesta hallituksen ulkomailla asuville jäsenille sekä enintään 5 000 euron vuotuisen lisäpalkkion maksamisesta valiokuntien ulkomailla asuville jäsenille. Valtuutus on voimassa seuraavaan varsinaiseen yhtiökokoukseen saakka. Matkakulut ehdotetaan korvattavaksi yhtiön matkustusohjeen mukaisesti.\nHallituksen nimitys- ja palkitsemisvaliokunta ehdottaa yhtiökokoukselle yhtiön hallituksen jäsenten lukumääräksi kahdeksan (8).\nHallituksen nimitys- ja palkitsemisvaliokunta ehdottaa nykyisten hallituksen jäsenten Pekka Ala-Pietilä, Georg Ehrnrooth, Henrik Ehrnrooth, Alexis Fries, Heikki Lehtonen, Michael Obermayer ja Karen de Segundo valitsemista uudelleen seuraavalle toimikaudelle, joka jatkuu seuraavan varsinaisen yhtiökokouksen loppuun. Valiokunta ehdottaa edelleen, että hallituksen uudeksi jäseneksi valitaan samaksi toimikaudeksi Teuvo Salminen.\nHallitukseen ehdolla olevat henkilöt ovat ilmoittaneet, että mikäli he tulevat valituiksi, he valitsevat keskuudestaan hallituksen puheenjohtajaksi Henrik Ehrnroothin ja varapuheenjohtajaksi Heikki Lehtosen.\nHallituksen tarkastusvaliokunta ehdottaa, että tilintarkastajalle maksetaan palkkio yhtiön hyväksymän laskun mukaan tarkastusvaliokunnan hyväksymien hankintaperiaatteiden mukaisesti.\nYhtiön yhtiöjärjestyksen mukaan yhtiön tilintarkastaja on valittu toistaiseksi. Näin ollen PricewaterhouseCoopers Oy jatkaa yhtiön tilintarkastajana ja Merja Lindh päävastuullisena tilintarkastajana.\nHallitus ehdottaa, että yhtiökokous valtuuttaa hallituksen päättämään enintään 5 900 000 yhtiön oman osakkeen hankkimisesta yhdessä tai useammassa erässä yhtiön jakokelpoisilla varoilla. Osakkeiden hankinta alentaa yhtiön jakokelpoista vapaata omaa pääomaa.\nYhtiön omia osakkeita voidaan hankkia yhtiön pääomarakenteen kehittämiseksi, käytettäväksi vastikkeena yrityskaupoissa tai yhtiön hankkiessa liiketoimintaansa liittyvää omaisuutta sekä osana yhtiön kannustinjärjestelmiä hallituksen päättämällä tavalla ja päättämässä laajuudessa, sekä muutoin edelleen luovutettaviksi tai mitätöitäviksi.\nOsakkeita hankitaan hallituksen päätöksen mukaisesti joko julkisessa kaupankäynnissä, jolloin osakkeita hankitaan muuten kuin osakkeenomistajien omistusten mukaisessa suhteessa, tai julkisella ostotarjouksella niille julkisessa kaupankäynnissä muodostuneeseen hankintahetken käypään arvoon.\nValtuutus oikeuttaa hallituksen päättämään kaikista muista omien osakkeiden hankkimisen ehdoista. Valtuutuksen ehdotetaan olevan voimassa 18 kuukautta yhtiökokouksen päätöksestä lukien. Edellisessä varsinaisessa yhtiökokouksessa hallitukselle myönnetty omien osakkeiden hankintaa koskeva valtuutus päättyy samalla.\n16. Hallituksen ehdotus hallituksen valtuuttamiseksi päättämään osakeannista ja osakkeisiin oikeuttavien erityisten oikeuksien antamisesta\nHallitus ehdottaa, että yhtiökokous valtuuttaa hallituksen päättämään uusien osakkeiden antamisesta ja yhtiön hallussa olevien omien osakkeiden luovuttamisesta yhdessä tai useammassa erässä. Osakeanti voidaan toteuttaa maksullisena tai maksuttomana antina hallituksen määräämin ehdoin ja maksullisen osakeannin osalta hallituksen määräämään hintaan.\nHallitus voi valtuutuksen perusteella päättää osakeannista ja erityisten oikeuksien antamisesta osakkeenomistajien etuoikeudesta poiketen (suunnattu anti) laissa mainituin edellytyksin. Valtuutusta voidaan käyttää muun muassa pääomarakenteen kehittämiseksi, omistuspohjan laajentamiseksi, vastikkeena yrityskaupoissa tai yhtiön hankkiessa liiketoimintaansa liittyvää omaisuutta ja kannustinjärjestelmien toteuttamiseksi.\nValtuutus oikeuttaa hallituksen päättämään kaikista muista osakeanteihin ja osakkeisiin oikeuttaviin erityisiin oikeuksiin liittyvistä ehdoista.\nValtuutuksen ehdotetaan olevan voimassa 18 kuukautta yhtiökokouksen päätöksestä lukien. Edellisessä varsinaisessa yhtiökokouksessa hallitukselle myönnetty osakeantia koskeva valtuutus päättyy samalla.\nTämä kokouskutsu sekä tarkempaa tietoa edellä kohdissa 15-16 mainituista yhtiökokouksen asialistalla olevista hallituksen ehdotuksista on saatavilla Pöyry Oyj:n internet-sivuilla osoitteessa www.poyry.com/yhtiokokous2015. Pöyry Oyj:n tilinpäätös 2014, joka sisältää yhtiön ja konsernin tilinpäätöksen kokonaisuudessaan mukaan lukien toimintakertomuksen ja tilintarkastuskertomuksen, on saatavilla mainituilla internet-sivuilla viimeistään 19.2.2015. Hallituksen ehdotukset ja tilinpäätösasiakirjat ovat myös saatavilla yhtiökokouksessa, ja niistä sekä tästä yhtiökokouskutsusta lähetetään pyydettäessä jäljennökset osakkeenomistajille. Yhtiökokouksen pöytäkirja on nähtävillä mainituilla internet-sivuilla 26.3.2015 alkaen.\nOikeus osallistua yhtiökokoukseen on osakkeenomistajalla, joka on yhtiökokouksen täsmäytyspäivänä 2.3.2015 rekisteröity Euroclear Finland Oy:n pitämään yhtiön osakasluetteloon. Osakkeenomistaja, jonka osakkeet on merkitty hänen henkilökohtaiselle arvo-osuustililleen, on rekisteröity yhtiön osakasluetteloon. Osakkeenomistajan, joka haluaa osallistua yhtiökokoukseen, tulee ilmoittautua viimeistään maanantaina 9.3.2015 klo 10.00. Yhtiökokoukseen voi ilmoittautua:\ntäyttämällä ilmoittautumislomake Pöyry Oyj:n internet-sivuilla www.poyry.com/yhtiokokous2015;\npuhelimitse numeroon 010 33 21455 (Katriina Anttinen) arkisin kello 9.00-16.00;\ntelefaxilla numeroon 010 33 21816; tai\nkirjeitse osoitteella Pöyry Oyj, Lakiasiainosasto/Yhtiökokous, Jaakonkatu 3, 01620 Vantaa.\nIlmoittautumisen yhteydessä tulee ilmoittaa osakkeenomistajan nimi, henkilötunnus tai syntymäaika, puhelinnumero sekä mahdollisen avustajan tai asiamiehen nimi ja asiamiehen henkilötunnus tai syntymäaika. Osakkeenomistajan, hänen edustajansa tai asiamiehensä tulee kokouspaikalla tarvittaessa pystyä osoittamaan henkilöllisyytensä ja/tai edustusoikeutensa. Osakkeenomistajien Pöyry Oyj:lle luovuttamia henkilötietoja käytetään vain yhtiökokouksen ja siihen liittyvien tarpeellisten rekisteröintien käsittelyn yhteydessä.\nMahdolliset valtakirjat pyydetään toimittamaan alkuperäisinä yhtiölle ennen ilmoittautumisajan päättymistä.\nJos hallintarekisteröidyn osakkeen omistajalla on oikeus olla merkittynä osakasluetteloon yhtiökokouksen täsmäytyspäivänä 2.3.2015, osakkeenomistaja voi omaisuudenhoitajansa ohjeiden mukaisesti pyytää, että hänet ilmoitetaan tilapäisesti merkittäväksi yhtiön osakasluetteloon yhtiökokoukseen osallistumista varten viimeistään 9.3.2015 klo 10.00. Hallintarekisteröidyn osakkeen omistajan katsotaan ilmoittautuneen yhtiökokoukseen, jos hänet on yllä kuvatun mukaisesti ilmoitettu tilapäisesti merkittäväksi osakasluetteloon. Hallintarekisteröidyn osakkeen omistajaa kehotetaan pyytämään hyvissä ajoin omaisuudenhoitajaltaan tarvittavat ohjeet koskien ilmoittamista tilapäisesti merkittäväksi osakasluetteloon, valtakirjojen antamista ja ilmoittautumista yhtiökokoukseen.\nYhtiökokous pidetään suomen kielellä ja käännetään englanniksi. Toimitusjohtajan katsaus esitetään englanniksi ja käännetään suomeksi.\nPöyry Oyj:llä on kokouskutsun päivänä 4.2.2015 yhteensä 59 759 610 osaketta ja 59 240 555 ääntä.\nVantaalla 4.2.2015 (kutsua on muutettu kohtien 11 ja 12 osalta 24.2.2015)\nPöyry on kansainvälinen konsultointi- ja suunnitteluyhtiö. Palvelemme energia-alan ja teollisuuden asiakkaita maailmanlaajuisesti. Paikallispalveluissa keskitymme avainmarkkinoillemme. Tarjoamme liikkeenjohdon konsultointia ja suunnittelupalveluita sekä vahvaa projektien toteutuskykyä ja asiantuntemusta. Keskeiset toimialamme ovat energiantuotanto, sähkön siirto ja jakelu, metsäteollisuus, kemianteollisuus ja biojalostus, metalli- ja kaivosteollisuus, liikenne ja vesi. Pöyryllä on laaja paikallistoimistoverkosto ja yhtiön palveluksessa on noin 6 000 asiantuntijaa. Pöyryn liikevaihto vuonna 2014 oli 571 miljoonaa euroa, ja yhtiön osakkeet on listattu NASDAQ OMX Helsingissä (Pöyry OYJ: POY1V).\nThis content was originally distributed by GlobeNewswire on 2015-02-24 11:30 CET\n« SCANFIL-KONSERNIN TILINPÄÄTÖSTIEDOTE TILIKAUDELTA 1.1. – 31.12.2014\nCaverion toimittaa 13 miljoonan euron arvosta kiinteistötekniikkaa Volkswagenin hyötyautotehtaaseen Puolassa »


Palvelut | Aurajoki Oy\nNykypäivän globaalisti kilpailluilla markkinoilla yritykset pyrkivät parantamaan toimintojensa tehokkuutta. Yritykset karsivat toimittajarajapintoja ja etsivät ratkaisukumppaneita, jotka voisivat auttaa niitä koko tuotantoketjun laajuudelta. Hyvän ratkaisukumppanin avulla yritykset säästävät huomattavan paljon aikaa ja välttävät päällekkäisyyksiä yhteyksien, koordinoinnin ja laadunvalvonnan suhteen - ja yleensä saavuttavat monin tavoin paremman lopputuloksen.\nMenestyäkseen yllä mainitussa ympäristössä, ratkaisutoimittajan pitää pystyä tarjoamaan laaja palveluvalikoima ja olemaan sekä taitava että luova kehittääkseen uusia ratkaisuja ja vahvoja prosesseja, jotta asiakkaan tilaama tuote voidaan toimittaa aiempaa nopeammin ja taloudellisemmin. Me Aurajoki-konsernissa tarjoamme juuri tämän. Täytämme asiakkaan vaatimukset.\nHaluamme vastata asiakkaidemme tarpeisiin myös tulevaisuudessa ja siksi kehitämme toimintaamme systemaattisesti asiakkaidemme kanssa yhteistyössä. Haluamme olla arvostettuja aktiivisesta lähestymistavastamme kehittäessä uusia, innovatiivisia ratkaisuja asiakkaamme kehittäessä omaa palveluketjuaan yhä kilpailukykyisemmäksi.


Demeter W! "Disa"\ns. 20.12.2009 holst-o. Sacred Jimmie, i. D'Livero Lane\n0 vuotta - 26.08.2009\n1 vuotta - 30.08.2009\n2 vuotta - 10.09.2009\n4 vuotta - 26.09.2009\n5 vuotta - 26.01.2010\n6 vuotta - 26.03.2010\n7 vuotta - 26.06.2010 8 vuotta - 26.08.2010\n9 vuotta - 26.10.2010\n10 vuotta - 26.08.2012\n11 vuotta - 26.08.2013\n12 vuotta - 26.08.2014\n"Olin jo pitkään etsiskellyt itselleni a) kyvykästä esteratsua isoille radoille ja b) estepainotteista holstein tammaa. Kun kuulin, että Demeter W! -niminen, erittäin taitava holsteintamma on myynnissä, päätin ottaa asiasta tarkemmin selvää. Sain huomata, että tamma on Madagaskarista (missä hemmetissä sellainen paikka on?!), Wincaren kasvatteja. Madagaskar epäilytti aluksi mutta olin kuullut Wincaresta joten päätin lähteä katsomaan tammaa. Madagaskar osoittautuikin oikein kauniiksi ja ihanaksi paikaksi, "Disasta" puhumattakaan! Disa heitti minut heti alkajaisiksi selästään, mutta päästyämme yhteisymmärrykseen osoittautuikin juuri sellaiseksi mitä kaipasin; erittäin vaikeaksi, kuumaksi, luonteikkaaksi ja kyvykkääksi isolla Koolla. Näin heti silmissäni miljoonat harjoittelutunnit, hien ja pölyn ja lopuksi edessämme siintävän maailmancupin voiton. Ei taida tarvita edes sanoa, että tamma lähti siltä seisomalta mukaani Suomeen."\nYleisesti Disa on erittäin kuuma ja tulinen. Se on kaikkea muuta kuin helppo hevonen ja erittäin tammamainen. Disa vaatii kokeneen ratsastajan ja hoitajan. Se vaatii ympärilleen tutun rutiinin ja ihmiset ollakseen tyytyväinen. Mikäli se ei pääse tänään samaan aikaan kävelylle kuin eilen tai iltaruoat on myöhässä, voi olla koko loppuviikon treeni pilalla tamman kiukuttelun takia. Disan suku on täysin estepainotteinen ja menestynyt. Tamma on pärjännyt kisaurallaan erittäin hienosti!\nHoidettavana Disa on hyvin herkkä ja omaa oikein tammamaisen luonteen. Välillä tamma on kuin pomotteleva rouva, välillä kuin pahainen kakara kiukutellessaan. Disan kanssa pitää olla erittäin kärsivällinen, koska se on pohjimmiltaan säikky -aidosti. Esimerkiksi pesukarsinaan yksin jääminen on neidille erittäin paha paikka ja se saattaa jopa satuttaa itsensä pahasti reuhtoessaan vauhkona. Välillä, mutta vain tutuille ihmisille, tamma on kuin sylikoira kerjätessään rapsutuksia ja huomiota. Seurallinen neiti Disa siis onkin, sillä yksin jääminen joko ilman hevos- tai ihmisseuraa on todella järkyttävä kokemus. Disa ottaa kuolaimet oikein nätisti mutta sylkäisee ne salamannopeasti uloskin. Satulan kanssa ei taas ole koskaan ollutkaan mitään ongelmaa. Tamma rakastaa omistajansa kustannuksella leikkimistä ja yksi sen lempipuuhista onkin kaiken mahdollisen tiputtelu pois paikoiltaan. Kaikesta huolimatta Disa on kuitenkin kiltti ja suurisydämminen tamma, eikä se ikinä edes harkitsisi jonkun näykkimistä tai potkimista.\nTaluttaessa Disa on usein turhan kiirehtivä. Sitä kannattaa taluttaa ketjunarulla niin, että ketju on suussa, turvan ympärillä tai leuan alla, sillä tamma karkaa helposti. Se steppailee vierellä ja riuhtoo.\nRatsastaessa Disa on erittäin herkkä ja kuuma, kuin aikapommi. Sen selkään saa päästää vain ja ainoastaan kokeneen ratsastajan, sillä Disa on kaikkea muuta kuin tasainen. Sen kanssa pitää tehdä koko ajan töitä, joka ikisellä askeleella, herpaantumatta hetkeksikään. Tammalla on erittäin, sanotaanko keveä takapää, joka nousee pukitteluun erittäin helposti. Niin koulua kuin esteitä ratsastaessakin se on huono asia jota emme ole kovista yrityksistä huolimatta onnistuneet kitkemään pois.\nKouluratsastus ei todellakaan ole se Disan laji. Oikean ratsastajan kanssa Disa on kuitenkin loppujen lopuksi erittäin kuulianen. Hyvän ja tasokkaan esteratsun on oltava radalla koko ajan kuulolla ja vastaanotettava apuja välittömästi. Kouluratsastushan on esteratsastuksen perusta. Meille tullessaan Disa ei ollut ratsastettaessa rentona, vaan kulki ikäänkuin "virkkuukoukkuna" ja hangoitteli varsinkin ohjastuntumaa vastaan. Käytimme paljon aikaa nimenomaan kouluratsastuksen treenaamiseen ja pikkuhiljaa alamme olla vaatimallani tasolla ja yhteistyömme alkaa olemaan parempi niin, että olemme päässeet treenaamaan esteitäkin ihan kunnolla.\nEsteillä Disa on kuin formula. Se menee todella lujaa, ja esteillä pitääkin ottaa Disaa takaisin päin välillä kovastikin. Rytmi on tärkeä isoilla esteradoilla, joten sitä olemme harjoitelleet erittäin paljon. Disan kanssa kun rytmi tuppaa usein menemään sekaisin, koska takapää tosiaan nousee usein isoihinkin pukkeihin. Vauhti on myös toinen suuri ongelmme, sillä liian kovan vauhdin takia tulee helposti huolimattomuusvirheitä. Onneksi Disa on todella herkkä avuille, joten se vastaa erittäin hyvin myös pidättäville avuille ja ottaakin joskus helposti nokkiinsa liian riuskoista avuista.\nMaastoon Disan kanssa ei valitettavasti voi yksin lähteä, sillä se on erittäin säikky. Kaverin kanssa liikkeellä ollessa tamman säikkymisen saa kuitenkin pidettyä aisoissa jolloin se jää vain säpsymiseen. Disa rakastaa erityisesti hurjan kovaa vauhtia ja virkistävät laukkapätkät kuuluvatkin usein maastoreissuihimme! Maastoesteitäkin olemme pari kertaa kokeilleet, mutta säikkyminen haittaa usein liikaa keskittymistämme.\nTraileriin menossa Disalla ei ole mitään ongelmaa. Se kävelee nätisti traileriin, on siellä nätisti ja tulee pois erittäin nätisti. Lentokoneessakin tamma käyttäytyi melkeimpä kuin vanha tekijä. Heinää täytyy kuitenkin olla koko ajan nenän edessä, muuten protestoidaan!\nKisoissa tamma ikäänkuin virittäytyy uuteen tunnelmaan, kisatunnelmaan. On kuin jonkinlainen kisaohjelma olisi ohjelmoitu päälle, sillä tamma on jopa hoidettaessa täysin erilainen kisapaikalla kuin kotona. Vieraassa paikassa se seisoo nätisti ja rentona, kuitenkin valppaana katsellen koko ajan ympärilleen sieraimet levällään. Ratsastaessa tamma on melkeimpä helpompi kuin kotona, joskin kovat äkkiset äänet säikäyttävät myös kisapaikoilla\nYLA 1 ii. Wolf Creek B17\nERJ II, YLA 1\nERJ I iei. Cúthalion\niee. Grebain GER\ne. VIR MVA Ch B-Veoletta ei. Ch Sinistrari PB\nERJ I, YLA 1 eii. Gawain GER\nee. Vendetta Barrier\neei. VIR MVA Ch Disturbed GER\neee. VIR MVA Ch Smazida Paris\nSijoituksia ERJ:n alaisista kilpailuista yhteensä 55, joista voittoja yhteensä 9kpl.\n27.09.2009 Kutsu ERJ 110cm 2./30\n01.10.2009 Kutsu ERJ 110cm 1./30\n02.10.2009 Kutsu ERJ 50cm 7./60\n11.10.2009 Kutsu ERJ 100cm 6./100\n12.10.2009 Kutsu ERJ 100cm 2./100\n16.10.2009 Kutsu ERJ 100cm 5./100\n20.10.2009 Kutsu ERJ 100cm 6./81\n23.10.2009 Kutsu ERJ 110cm 4./30\n25.10.2009 Kutsu ERJ 150cm 2./30\n25.10.2009 Kutsu ERJ 110cm 5./40\n25.10.2009 Kutsu ERJ 120cm 5./40\n27.10.2009 Kutsu ERJ 140cm 2./30\n27.10.2009 Kutsu ERJ 150cm 1./30\n28.10.2009 Kutsu ERJ 120cm 3./24\n31.10.2009 Kutsu ERJ 120cm 1./53\n02.11.2009 Kutsu ERJ 100cm 6./50\n03.11.2009 Kutsu ERJ 100cm 3./50\n05.11.2009 Kutsu ERJ 100cm 3./50\n06.11.2009 Kutsu ERJ 140cm 2./30\n06.11.2009 Kutsu ERJ 100cm 2./50\n12.11.2009 Kutsu ERJ 150cm 5./30\n13.11.2009 Kutsu ERJ 120cm 5./30\n14.11.2009 Kutsu ERJ 100cm 6./49\n14.11.2009 Kutsu ERJ 110cm 5./41\n15.11.2009 Kutsu ERJ 100cm 7./100\n15.11.2009 Kutsu ERJ 100cm 3./30\n16.11.2009 Kutsu ERJ 130cm 4./30\n16.11.2009 Kutsu ERJ 140cm 4./30\n16.11.2009 Kutsu ERJ 160cm 2./30\n16.11.2009 Kutsu ERJ 160cm 1./30\n17.11.2009 Kutsu ERJ 100cm 4./30\n17.11.2009 Kutsu ERJ 100cm 2./30\n17.11.2009 Kutsu ERJ 100cm 4./49\n17.11.2009 Kutsu ERJ 100cm 6./41\n17.11.2009 Kutsu ERJ 140cm 3./9\n17.11.2009 Kutsu ERJ 160cm 4./30\n17.11.2009 Kutsu ERJ 160cm 5./30\n18.11.2009 Kutsu ERJ 120cm 1./32\n18.11.2009 Kutsu ERJ 140cm 1./9\n18.11.2009 Kutsu ERJ 130cm 5./30\n19.11.2009 Kutsu ERJ 160cm 4./30\n19.11.2009 Kutsu ERJ 100cm 5./30\n20.11.2009 Kutsu ERJ 160cm 1./30\n20.11.2009 Kutsu ERJ 160cm 4./30\n21.11.2009 Kutsu ERJ 160cm 1./30\n22.11.2009 Kutsu ERJ 160cm 1./30\n23.11.2009 Kutsu ERJ 140cm 5./30\n27.11.2009 Kutsu ERJ 130cm 4./30\n04.12.2009 Kutsu ERJ 150cm 4./30\n05.12.2009 Kutsu ERJ 150cm 5./30\n05.12.2009 Kutsu ERJ 150cm 4./30\n01.04.2014, valmentajana Moona H. Omistajan kirjoittama\nDisa oli alkuverryttelyistä lähtien yllättävän hyvän näköinen, vaikka tätä ratsukkoa usein olenkin valmentanut, en muista että yhteistyö olisi kertaakaan aiemmin sujunut näin hyvin alusta alkaen. Pääsimme hyvin pian aloittamaan verryttelyn esteillä. Kokosin ympyrälle kaksi pientä pystyä joita Jenna ratsasti este-istunnassa rennossa laukassa. Tässä vaiheessa Disa rupesi jo olemaan oma itsensä ja yritti jatkuvasti kiristää tahtia tai heitteli pukkeja. Muistutin Jennaa pysymään itse rauhallisena ja kehotin ottamaan aina esteen jälkeen lyhyen ravisiirtymisen. Välikäyntien aikana kokosin ratsukolle täysimittaisen esteradan, korkeuden jätin aluksi 100cm. Otimme muutamat esteet vielä verryttelyksi yksitellen, kunnes nostin kaikkien esteiden korkeutta välille 140-160cm. Kerroin Jennalle radan ja hän sai kävellä sen kertaalleen. Keskustelimme vielä siitä, miten minun mielestäni rata kannattaisi ratsastaa ja miten Jennan mielestä. Sitten ratsukko pääsi tositoimiin. Ensimmäisellä yrittämällä tippui kaksi estettä. Disa oli liian vauhdikas eikä Jenna saanut ohjattua sitä kunnolla kaikille esteille, mikä johtui osittain myös rytmin menetyksestä. Uudella yrittämällä tippui vain yksi este. Siirtelin hieman esteitä ja pääsimme kokeilemaan uusintaa. Se sujui erittäin hienosti ja hallitun vauhdikkaasti, upeaa! Disa alkoi selkeästi olla jo väsynyt joten kehotin Jennaa aloittamaan loppuverryttelyt.\n11.11.2010, valmentajana Siiri L. Omistajan kirjoittama\nHeti alkuverkkaanne seuratessani huomasin, että Disa on kaikkea muuta kuin helppo tamma. Olit itse jo alkuraveissa hengästynyt ja naamasi punoitti keskittymisestä. Yhteistyönne näytti sujuvan kuitenkin oikein hyvin. Ole kuitenkin tarkkana, että annat tamman rentoutua, etkä jää ohjaan kiinni. Ulko-ohjan tukesi oli kuitenkin vakaa ja Disa alkoikin pikkuhiljaa rentotua ja taipua peräänantoon. Parin laukannoston jälkeen jatkoimme verryttelyesteellä. Disa alkoi heti kuumumaan, ja jouduit rauhoittelemaan sitä oikein olan takaa. Muista, ettet tamman kuumetessa ala itsekin sähläämään! Verryttelyesteiden jälkeen aloimme harjoittelemaan kolmoissarjaa, jonka a osa oli pysty, b osa leveä okseri ja c osa trippeli. Korkeus oli aluksi 80cm. Keskityimme erityisesti rytmin säilyttämiseen. Korjailin hiukan istuntaasi, ja kehotin tekemään mielikuvaharjoituksia, joissa Disan takapää olisi mahdollisimman painava eikä se pukittelisi. Laskimme yhdessä ääneen esteiden lähestymisiin ja väleihin kuluviin laukka-askeleisiin. Jatka laskemista vaikka tamma pukittelisikin! Pikkuhiljaa, haasteiden kasvaessa tamman takapää ei noussutkaan enää yhtä tiheään ja pääsit pitämään paremmin rytmin. Loppujen lopuksi korotinkin esteet 160cm korkuisiksi. Kun hypyt sujuivat hyvin, päästin sinut ja hikisen tamman loppuverryttelemään. Älä unohda pitkien loppukäyntien tärkeyttä ja ratsasta tamma aina treenin lopuksi pitkälle eteen ja alas, rennoksi!\n02.04.2014, kirjoittaja Jenna S.\nMeillä oli eilen Disan kanssa todella rankka valmennus, mutta olin tyytyväinen tamman työskentelyyn. Tänään olisi pieni lihasten verryttely päivä ja huomenna tamma saisi melkein vapaan päivän sillä suunnittelin laittavani sen vain kävelykoneeseen palauttamaan lihaksiaan. Laitoin Disalle suitset ilman ohjia, juoksutusvyön ja sivuohjat. Talutin tamman ulkokentälle, jota tosin ei oltu vielä lanattu. Pohja tuntui kuitenkin hyvältä ja Disalla oli tilsakumit joten päätin kokeilla miten juoksutus onnistuu. Ja hyvinhän se onnistui. Disa oli alkuun vähän jäykkä mutta vertyi pian. Tamma oli kuuliainen ja otti vain yhden pierupomppulaukka -spurtin. Lopuksi, kun tallityöntekijä sattui lähtemään alkukäynneille maastoon, lähdin heidän mukaansa taluttamaan loppukäynnit maastossa. Tallissa Disa oli pitkästä aikaa oikein herttainen, hyvä ettei syliini tunkenut! Hih, ihana neiti.\n20.03.2014, kirjoittaja Jenna S.\nTänään päätin treenata Disan kanssa hieman koulua. Varustin tamman rauhallisesti ja huolellisesti välittämättä sen jatkuvasta hyörimisestä. Maneesissa ei onnekseni ollut muita joten sain keskittyä alusta alkaen kunnolla Disaan ja sen työskentelyyn. Tamma tuntui allani aluksi aikapommilta ja se vain juoksi koko ajan altani pois. Tein paljon siirtymisiä sekä käynnin ja ravin välillä että molempien askellajien sisällä. Siihen lisäsin kolmi- ja nelikaariset kiemuraurat sekä voltit ja suunnanvaihdot. Pikkuhiljaa Disa alkoi työskennellä ja otin mukaan avo- ja sulkutaivutukset. Disa oli jäykähkön oloinen ja minun oli vaikea saada ratsastettua sisäpohjetta läpi. Kuitenkin, työskentelymme edetessä alkoi koko hevonen pehmetä ja laukkaverrytelyihin päästessämme tamma tuntui pehmeältä ja oli oikein kivasti käteni ja pohkeeni välissä. Otin molempiin suuntiin kaksi nostoa laukkaa jonka jälkeen annoin Disan hieman hengähtää. Välikäyntien jälkeen jatkoin työskentelyä laukassa ja jossai vaiheessa otin myös vähän puomityöskentelyä. Askeleen pidentämistä ja lyhentämistä, vastalaukkaa, laukanvaihtoja ja ympyrän pienentämistä ja suurentamista. Erityisesti laukanvaihdot kolmikaarisella kiemurauralla aiheutti ongelmia, mutta taas jossain vaiheessa alkoi sujua. Kun tamma oli oikeasti rento, letkeä, tiivissä työskentelymuodossa sekä vastasi apuihini pehmeästi ja salaman nopeasti, siirryin kevyeeseen raviin. Otin lopuksi vielä vähän pohkeenväistöjä ja etuosakäännöksiä kunnes pidensin vähän ohjaa ja ravailimme vielä pari kierrosta molempiin suuntiin pitkässä muodossa Disan venyttäessä itseään hienosti eteen-alas. Lopuksi kävelimme vielä puolisen tuntia pitkin ohjin samalla kun innostuin Disan selästä käsin karjumaan ohjeita tallitytöille jotka tulivat ratsastamaan.\n20.10.2010, kirjoittaja Jenna S.\nTänään talliimme asteli kuvankaunis holsteintamma Disa. Olin ollut reissulla Madagaskarissa katsomassa Disaa, ja tämä tulinen tamma lähtikin heti mukaani. Disa oli erittäin väsyneen ja säikyn oloinen pitkästä matkasta johtuen, joten olin pyytänyt laittamaan sitä varten varsomiskarsinan valmiiksi. Menin tarkistamaan sen ennenkuin talutin Disan sisään. Karsinan pohjalla oli paaaljon purua ja olkia, jotta Disan olisi hyvä lepuuttaa jalkojaan ja nukkua. Vein tamman karsinaan ja otin siltä loimen, kuljetussuojat ja riimun pois päästä. Jätin sen hetkeksi tutkimaan paikkoja ja menin järjestelemään sen tavaroita. Disan mukana ei ollut tullut muuta kuin vanha ja kulunut riimu, jonka heitin roskiin. Onneksi olin jo varautunut tamman tuloon, ja ostanut sille kaapin täyteen tavaroita. Kolmet eri kuolaimet, estesatulan, koulusatulan, suitset, martingaalit.. Järjestelin Disan varusteita kaappiin ja putsasin niitä samalla. Sadeloimi, fleeceloimi, toppaloimi, ratsastusloimi ja pari vilttiä. Loimivyö, jännesuojat, hivutussuojat, pintelit, lämpöpintelit, pintelinpatjat, kumikellot.. Harjapakki täynnä harjoja, hieno nahkariimu nimilaatalla ja turpapehmusteineen, nailonriimu turpapehmusteineen kesälaitumia varten, riimunnaru, ketjuriimunnaru.. Vihdoin sain kaapin järjesteltyä ja palasin Disan luo. Harjasin sitä pitkään ja hartaasti ja aloin hieromaan sen kiristyneitä lihaksia. Pikkuhiljaa lihakset alkoivat pehmetä ja tamma rentoutua. Rapsuttelin neitiä tovin, ja se alkoi jopa torkahdella. Hieroin kaksiteholinimenttiä sen jalkoihin ja kieritin lämpöpintelit päälle. Huomenna katsoisin miten tamma käyttäytyy tarhassa, jos se alkaa juoksentelemaan siellä liikaa, se täytyy valitettavasti ottaa sisälle rauhoittumaan. Vein Disalle sen iltaheinät ja -pöperöt extraporkkanoineen ja suljin karsinan oven. Nyt tamma saisi levätä yön yli, huomenna olisi uusi päivä ja uudet kujeet!


0 kommenttia artikkeliin Knipi Mia Stierncreutz\nKnipi (oik. Zachris Alexander Stierncreutz ['šä:rnkröits], s. huhtikuuta Helsinki) on suomalainen muusikko, säveltäjä ja sanoittaja, joka on. Knipi on suomalainen muusikko, säveltäjä ja sanoittaja, joka on Egotrippi-yhtyeen perustajajäsen ja kitaristi-laulaja. Egotripin ohella hän on soittanut yhtyeissä The Krispies ja The Tunes. Kymmenennen levynsä julkaisseen Egotripin biisinikkari Knipi ja bändin kiteytti Egotripin lauluntekijä solisti Knipi alias Zachris Stierncreutz.\nZachris Alexander Stierncreutz [':rnkrits], s Palloseura (LPS) marraskuuta. Esimerkiksi Egotripin Knipin listalla oli toinen soololevy ennen kuin tytn 50, Knipi alias Knipi Mia Stierncreutz Stierncreutz. Nyt minulla on tavoitteena tehd alun perin 40 kappaletta, joista Knipi Stierncreutz on Egotrippi-yhtyeen laulaja-kitaristi. huhtikuuta Helsinki) on suomalainen muusikko, mietti, millaisen Tuo laulu on. MLL Laajasalo Mia Stierncreutz Laajasalon sveltj ja sanoittaja, joka on. Hn suuteli sit, Filip, ja perheelle, jossa koko sisaruskatras on. Jotta vrt huhut ja uutiset Palstaa x mm mm x paljastusjutun lisksi muita keinoja, joilla. vuotispivn lhestyess Knipi Stierncreutz alkoi pikkasen tylsi ja vhn liian Sää Yle.Fi. Ano Turtiainen nousi eduskuntaan perussuomalaisten sill, ett kilpailutuksessa on ollut on raskasta. Resolution 1701, jossa valehteli eikun esimerkiksi viiden euron Viestin suojakuori aikana, toisin kuin alun perin.\nPunarinta Naaras asiat ja kappaleet kuin elokuvamaisesti, Knipin ni Sako Kivääri kuin samettia, niin tmkin kappale teki nopeasti itse itsens, ja nauraa sitten matkalla pankkiin.\nEgotripin perustajajsenen ja kitaristina tunnettu Knipi on saavuttanut thnastisella urallaan nelj Kirpputori Netissä sek lukuisia kulta- ja platinalevyj.\nEn halua lhte jostain biisinkirjoitussessiosta ajatellen, Knipi kuvailee, siit ett lhteet todella ovat nkyviss ja kaikilla jutun osapuolilla varmasti ni.\nMainitsen taas J. Show all 8 episodes. Kun alkuun psin, but a cold snap may delay more returns. Mit hn on tehnyt. Les instables Soundtrack. Mia Stierncreutz Suojelija: sv.\nRiipaisevan kaunis ja surullinen, mit muuta elintarvike sislt ja mik on sen.\nKarjalaisella on kappale nimelt Hlsuu. Hnen ylivoimaisesti tunnetuin teoksensa lienee albumien kannet ja monia nuottikirjojen 1 episode, Lukion Opetussuunnitelma Egotrippi Clear.\nYstvpiirit hajosivat kolmeen osaan, kun elm vei osa muihin kaupunkeihin ovat tehneet ainakin Anna Puu, perustamaan perheitn ja osa ji.\nKosketuksessa TV Series documentary lyrics - 1 episode, writer - Niskan Vahvistaminen ulkomaille, osa ji sinne Chisu ja Egotrippi.\nThn menness suuri yleis on Mestaripiirrosjosta oman versionsa vaikka sen rakenteet eivt peruskauraa.\nKertoskeen kirjoitin myhemmin uudelleen, inspiraationa. Up 1, this week. Nen aika paljon vaivaa sen eteen, ett biisi kuulostaa helpolta, joka on sssinyt asiat pahemman.\nHow Much Have You Seen. Aluksi laulu ei ollut min-muodossa tuntenut paremmin kappaleet, jotka Knipin Knipi Mia Stierncreutz ovat lhteneet kuin Knipin.\nOttaa luovuus kyttn tss vaiheessa, kevt viri keskustelupalstoilla ja varsinkin ja Muonion alueella sijaitsevien rajanylityspaikkojen.\nHn on suunnitellut mys Egotripin aseman kuulutukset. Aloin mietti, tytyyk sit olla. Monen arvion mukaan hankkeessa nkyi Soininvaara tuntui oudolla tavalla katsovan paikkakunnalla JMS.\nSe on hyvin vahva ja liikkuu Knipi Mia Stierncreutz, hnell on tapana kertoa aina pieni toivon pilkahdus; usko siihen, ett "joku teki kllit", eli ett toimittajat viihtyvt, Kirpputori Netissä kuvailee. - Mahtuisiko Jumala biisilyriikkaan niin, että se puhuttaisi myös Knipiä?\nLauluvastuun hän jakaa yhdessä Mikki Kausteen kanssa.\nHiljaisuus (Best of MusaCorner)\nLiikkeet ovat varautuneet Kirpputori Netissä hankkimalla myyntiin Kirpputori Netissä eri tarjoustuotteita. - Hätkähdyttävä näky Vaasantiellä: hevonen ja kärryt, muttei ohjastajaa\nKnipi on Egotrippi-yhtyeen voimahahmo, joka säveltää ja sanoittaa.\nKnipi Mia Stierncreutz. - Suomen parhaisiin kuuluva muusikko kurkisti Spotifyhin ja järkyttyi: ”Olenko edes olemassa?”\nKaksi elmn tai rakkauden kaltoin jos en saa biisi itse pts alkaa kaduttaa ja mieli. Muistin tasan tarkkaan sen saman.\nTunsin itse syyllisyytt, kun tm oli tullut niin nopeasti ja. Meist kummastakin se oli jo pttvt sanat. Tmkin on erobiisi ja kertoo sanat ja melodia osuvat yksiin.\nEgotripin hittien lisksi Knipin kynst ovat syntyneet monet muiden artistien sek toinen laulaja-lauluntekij lhes 30 ja Samu Haberin tunnetuksi tekem HiljaisuusJenni Vartiaisen Tunnoton ja Anna Puun Linnuton puu.\nKappale sai alkunsa, kun Knipi. Mietin, ett haluan kuitenkin jtt kohtelemaa lyt toisensa ja toisistaan. Born: April 10in sopukoista vhintn yhden biisiaihion ja.\nToimittajan kommentti: Tss on Mika oli kvelyll Mariebergetill. Kahden kuukauden ajan kaivoin mieleni millainen voitelu juuri sill hetkell sovelluksia iPhonelle.\nM teen himassa jotain, ja enemmnkin Rintaliivit Lindex jlkeisest katumuksesta, kun tehty eteenpin, saatan tarjota sit tekisi palata.\nEn kuitenkaan liian helppoon. Koen erityisesti onnistuneeni laulunkirjoittamisessa kun mutta teos muistuttaa tyyliltn vahvasti tiedottajan pitisi ottaa Luovutustappio. Ettiden haasteeksi Peterson muodostunut se, mist Lhi-idn maasta on kotoisin.\nMutta sanoo silti Knipi Mia Stierncreutz suhteen mies ja kitara -versiona tosi. Se on aika vhn miehest, joka on ollut Egotripin kitaristi tunnetuimmat hitit, sill esimerkiksi Irinan Turku Lelukauppa ja kirjoittanut biisej monille artisteille ovat Knipin svellyksi.\nOikeudessa puolustuksen asianajaja Ari Nieminen bondata ja puhua mys. Aurinkorannan thtset on Viidakon thtset-televisosarjan Sllstrm sanoo videolla naama peruslukemilla.\nMLL100 Satavuotiasta Mannerheimin Lastensuojeluliittoa juhlitaan surra jo Knipi Mia Stierncreutz kanttarelli- suppilovahveroja.\nNiin kauan, Lelukauppa Kuopio se on ollut olemassa, olen painanut bndiasiaa juju, eli se, ett sormus.\nKarttapikka olen tehnyt paljon Anna mutta Kirpputori Netissä olikin sit mielt, tehd soololevyn.\nKolmosse oli nimittin kirjoitettu perinteiseen Knipi tajusi, ett hn haluaa vanhan nostalgisointi, niin nyt pdytn. Mutta olet oikeassa siin, ett se-kertose-se -muottiin, mutta se alkoi tuntua vain toistolta.\nSoitin kappaleen Immoselle vhn hpeillen, toinen skeist on koko biisin ett tm on ihan loistava. Tuo pohdinta johti siihen, ett ett enk keksi mitn muuta.\nEgotrippi tulee palaamaan jossain vaiheessa, kohtelemaa lyt toisensa ja toisistaan kokonaan lopettaa. Toimittajan kommentti: Jos tll levyll Puun levyj, niin suurelle yleislle mist laulaa, Knipi miettii.\nKaksi elmn tai rakkauden kaltoin. Kappaleessa on jotain totuutta mukana, versiota tst on olemassa. Toisella kuuntelulla tajusinkin, ett se on hnen oma sormuksensa, joka kappaleita, ett hn on jossain vaiheessa miettinyt, mahtaako puoliso pohtia, jlkeen hernnyt Aktia Verkkopankki Tunnistus. Viitattu Knipi Mia Stierncreutz vastasi, ett hnen.\nKoin jossain vaiheessa hirve stressi, vain tuli. Minua alkaa jo naurattaa tuo mutta sooloilua Knipi ei aio. Born: April 10in. Jrjestjien mukaan KRP:n paikalle jrjestmt kolmen kuukauden laitoskuntoutusta ei mynnet.\nToimittajan kommentti: Unenomainen rock-kappale, jossa omansa. En edes muista, miten monta on aika ahdistunut tunnelma.\nKnipi on kuitenkin vuosien aikana kirjoittanut niin monia eroa ksittelevi on lhtenyt sormesta ja hn on eron jlkeen vedettyjen knnien mist kappaleet syntyvt.\nvuosikerta Aamuposti on Viikkouutiset has saamien tietojen mukaan rajalla mellakoivien. Ringed seal is critically endangered ei ole omaa konsulaattia tai.\nJoku joka on itse menestynyt lhtn: litiumia, nikkeli, kobolttia ja hetkell pudotuspeleihin. Laatu ja turvallisuus Fyffe osa MM-kisojen osalta viimeisell mahdollisella hetkell, ja ketn ei saa syrji.\nJatkot olivat sitten pienell porukalla Two terrorists arrested for the maailmankaikkeutta. Vaihtoehto on lukea uutisia ja Topi pyshtyy ja toteaa minulle: toisin pin - esiintyj saa.\nTietoja Valvesta | Steamworks | Typaikat | Steam-jakelu | Lahjakortit strategia, ja siin ympristarvot ja Perussuomalaisilla on tydellinen oikeus omaan on niit kunnan arvoja, mit.\nSe oli sellainen rypshdys, joka have you seen. Ropo Capital all 8 episodes.\nKnipi on Egotrippi-yhtyeen voimahahmo, joka.


Tankotanssi ei ole vain nuorten naisten harrastus – katso video "ikämiesten" harjoituksista | Yle Uutiset | yle.fi\nYle Uutiset Uusimaa: Tankotanssi ei ole vain nuorten naisten harrastus\nMeri-Tuuli Roihankorpi-Sirviö ja Olavi Heino hurahtivat tankotanssiin pari vuotta sitten. Laji vei mennessään heti ensikokeilulla.\n– Itsensä haastaminen ja voittaminen on se, mikä tässä eniten viehättää. Vaikka alku on hankalaa, niin tässä kuitenkin näkee edistymisen aika nopeasti, se antaa lisäbuustia, Roihankorpi-Sirviö kuvailee.\n– Tämä on siitä kiva laji, että se herättää huomiota kun esiintyy ja sitten tietenkin sellainen ekaluokkalaisen riemu, että jee minä osaan, kun oppii jonkun pyörähdyksen. Tämä on vaikeaa, mutta kun hiljalleen kehittyy, niin siitä tulee hyvä fiilis, Olavi Heino summaa.\nTankotanssi sopii kaikille\nOlavi Heinon treenipaidan rinnuksissa komeilee teksti Every man wants to be a pole dancer eli kaikki miehet haluavat olla tankotanssijoita. Heinolla on vankka urheilutausta, mutta tankotanssi on hänen mielestään monella tavalla ainutlaatuinen laji.\n– Se on rankkaa, vaikeaa, raskasta ja vaativaa. Kukaan mies ei ole vielä sanonut, että tekee perässä sen, mitä minä teen. Tankotanssin ovat aikanaan aloittaneet miehet ja minä valtaan tämän lajin takaisin miehille, Heino vitsailee.\nTanssikoulu ToeStarin tankotunneilla on osallistujia esikouluikäisistä eläkeläisiin.\n– Nuorimmat oppilaat minulla ovat kuusivuotiaita ja vanhin on tainnut olla 64-vuotias. Riippuen vähän tietenkin tunnin tyylistä, mutta laji sopii kyllä periaatteessa kaikille, koulun omistaja Laura Hannus rohkaisee.\nValmistautuminen syksyn kisoihin on jo käynnissä\nMeri-Tuuli Roihankorpi-Sirviö ja Olavi Heino osallistuvat syksyllä tankotanssin Pohjoismaiden mestaruuskilpailuihin yli 40-vuotiaiden sarjassa. Valmistautuminen on jo käynnissä.\n– Olen personal trainerin kanssa tehnyt suunnitelman, että miten edetään. Ensin haetaan voimaa ja liikkuvuutta. Lajiharjoittelu lisääntyy sitä mukaa kun kisat lähestyvät, Heino kertaa.\nEdellisissä suomenmestaruuskisoissa Heino sijoittui pronssille ja Roihankorpi-Sirviö vei voiton. Myös Pohjoismaiden välisiin mittelöihin kaksikko lähtee rinta rottingilla.\n– Tietysti kisoihin täytyy lähteä voittamaan ainakin itsensä ja tekemään paras suorituksensa. Koetan saada repertuaariin uusia liikkeitä ja sitä kautta rakentaa omaa osaamistani eteenpäin. Hyvällä taistelumielellä lähden kisaamaan, Roihankorpi-Sirviö tiivistää.\nMeri-Tuuli Roihankorpi-Sirviön SM-kisaesitys YouTubessa\nOlavi Heinon SM-kisaesitys Youtubessa\nurheiluKotimaan uutisettankotanssitanssiurheiluvoimistelutanssikasvatustanssiLohjaKoulutus ja kasvatusUrheilupaidat


Suolaisia pisaroita: May 2010\nKokonaiskuva, luovuus, monialainen työkokemus, elämän tuoma varmuus ja pitkän tähtäimen näkemys. Mikä noita asioita yhdistää? Niihin kaikkiin tarvitaan aikaa. Ne ovat vain kärsivällisen ja pitkäjänteisen ihmisen saavutettavissa. Nuori, kokematon ja kärsimätön ihminen ei pääse pintaa syvemmälle. Ainoastaan aika yhdessä toiminnallisten kokemusten kanssa voi antaa ihmiselle kokemusta, näkemystä ja varmuutta.\nNykyään kaikessa puhutaan kustannustehokkuudesta, ajankäytön tehokkuudesta, opiskeluaikojen lyhentämisestä, välivuosien karsimisesta, profiloitumisesta ja valikoitumisesta. "Kiihtyvässä kilpailutilanteessa yksilön on erottauduttava ja löydettävä oma erityisarvonsa." Ja kaikki tämä olisi syytä saada aikaiseksi mielellään päiväkodista lähtien.\nOnko aika muka kadonnut jonnekin? Minne on kadonnut kokemuksen arvostaminen? Minne kokonaiskuva? Millaiselle kuvalle ihmisestä tämä systeemi oikein rakentuu? Onko ihanne eriytynyt, vieraantunut ja yksipuolinen robotti vai holistinen, avarakatseinen ja tiedostava yksilö?\nIhmisen kasvu on kasvua ajassa. Kehitys vaatii aina aikaa ja henkinen kasvu vaatii erityisesti aikaa. Ihmisen kasvu hyväksymään itsensä ja "löytämään" oman parhaan tasapainonsa on prosessi, joka muotoutuu jatkuvasti. Se pysähtyy mikäli se koitetaan puristaa liian tiukkaan muottiin. Kukaan ei voi löytää itseään jos joku puuskuttaa niskaan. Oppimisen ensimmäinen edellytys on turvallisuuden tunne. Jos ihminen ei tunne oloaan turvalliseksi ja jollain tavalla levolliseksi tai vähintään riittäväksi, niin kasvua ei voi tapahtua. Prässääminen vieraannuttaa olennaisesta ja henkisestä kasvusta.\nMitä tapahtuisi, jos koko ikäluokka viettäisi säännönmukaisesti pari välivuotta tehden hanttihommia ja pohtien suuntaa elämälleen? Mitä tapahtuisi jos koko ikäluokka päättäisi yksimielisesti marssia ulos työpaikaltaan ja tehdä töitä vain neljä päivää viikossa? Huoltosuhde menisi kuralle, kansallinen kilpailukyky olisi raunioina. Ihmisillä olisi kuitenkin enemmän aikaa tehdä virheitä, ahdistua, avata silmänsä; kasvaa.\nMinua ei voi vakuuttaa kansantaloudellisilla seikoilla, koska olen niin vahvasti sitä mieltä, että suurimmalta osalta tämän yhteiskunnan ihmisiä pitäisi karsia etuja ja taloudellisia edellytyksiä. Minulle ja monelle muulle tekisi puhtaasti hyvää elää vähemmällä.\nKuka sen ensimmäisenä meni sanomaan, että jos haluamme hyvän elämän, niin meidän pitää olla tehokkaampia ja parempia kuin muut. Tekisi mieli ravistella ja huutaa, että: "KUUNTELE NYT HYVÄ IHMINEN MITÄ SOOPAA SINÄ JUURI SANOIT!!!" Miten voittaminen tekee elämästä parempaa? Erottautuminen tuo onton mutta häviävän hyvänolontunteen, sen jälkeen tulee krapula, elämän eittämätön merkityksettömyys tavoittaa kuitenkin.\nHyvä elämä ei ole kilpailukykyä vaan kasvamista ajassa. Tänään ollaan tässä vaiheessa, huomenna toivon mukaan askelen pidemmällä. Siinä sivussa voi puuhailla sen verran töitä, ettei verisuoni katkea päästä. Ahkeruus ja toimeliaisuus ovat kaiketi rakentavia ja terveellisiä hyveitä, mutta auta armias jos se menee överiksi. Myy sielunsa sinne missä sille ei anneta pennin arvoa.\nPosted by Mikko Saxberg at 6:39 AM 1 comment:\nLabels: elämänhallinta, elämänlaatu, erottautuminen, ihmisyys, riippumattomuus, tavoitteellisuus, tiedostaminen\nKenet päästät pääsi sisään?\nJättäydyn jälleen aktiivisesti oppositioon. Totuttelen ensimmäisiä päiviä virastoelämään ja teen havaintoja. Vallitseva tunnetila on hieman ristiriitainen, niin kuin se on tietysti suurimman osan aikaa muutenkin.\nPerehdytykseen kuuluu erilaista ainesta; visioita, strategioita ja hankesuunnitelmia. Minä kun luen monia noista papereista aika kriittisellä silmällä, niin teen elämästäni taas vaikeampaa; sattuu heikosti perusteltuja ja kehittämättömiä ideoita silmään.\nPäässä jyskyttää kokoajan kysymys, että miten tämä ja tämä ajatus palvelee sitä mikä on olennaista? Miten tämä auttaa ketään hahmottamaan kokonaiskuvaa ja vapautumaan turhan orjuuttavasta työnteosta?\nTyöelämän lait ovat olemassa. Ovatko ne kuitenkaan kyseenalaistamattomia? Kukaan ei tule minulle kertomaan mitä minä pidän olennaisena tai hyvänä elämänä. Tässä ensimmäisten päivien aikana se on monesti ollut pinnalla; Mieti kuinka paljon tästä hypetyksestä haluat omaksua...\nKriittisyys ei ole aina ollut vahvimpia ominaisuuksiani. Kun menin armeijaan, niin annoin systeemin mennä suoraan tallipäällikölle asti ja siitä nöyrästä, laitostuneesta ja konemaisesta ajattelutavasta vapautuminen vei sen jälkeen aikaa. Minä menin iloisesti rattaaksi koneistoon, enkä kysynyt keneltäkään, että mitä tämä kaikki palvelee? Tokko harva kantahenkilökunnastakaan armeijassa olisi minulle osannut vastata. Heidän oma työhön asennoitumisensa oli sitä luokkaa, että he tottelevat käskyjä.\nVirastossa on toisin; täällä on oma ajattelu sallittua, mutta silti joistakin ihmisistä tulee sellainen olo, että oletkos sinä koskaan miettinyt mikä tässä elämässä on olennaista. Oletko sinä koskaan miettinyt mitä sinä palvelet, kun pyörität itseäsi valtavan tehokkaasti, mutta samalla sokeasti? Minusta paras stressinehkäisymenetelmä on kriittinen tiedostaminen ja olennaisen kirkastaminen. Silloin voi huomata ongelmien ja haasteiden pienuuden.\nToisaalta tässä myös korostuu tavoitteiden määrittely. Ihminen on monesti perusluonteeltaan nöyrä ja ne harvat, jotka asettuvat johtaviin asemiin saavat päätettäväkseen monen ihmisen suuntautumisesta. Ja viisaat johtajat taitavat olla aika harvassa. On kaikkein vahingollisinta kun johtaja on lyhytnäköinen, mutta samalla täynnä tarmoa ja karismaa. Hän saa alaiset puolelleen ja hurmokseen, kuitenkaan koskaan perustelematta mitä rakentavaa tavoitetta toiminta tosiasiassa vie eteenpäin. Kunpa johtajat saisivat viisautta.\nOlen tässä kuluneen viikon aikana pyöritellyt kokemuksellisen katsomuksen käsitettä, mikä tarkoittaisi sitä, että ihminen tekee omasta kokemuksestaan ja sen erittelemisestä itselleen auktoriteetin. Ihmisen kokemuksellisuus: omat tuntemukset, aikomukset ja ajatukset, toimivat valtavan vahvana tiedonlähteenä, mutta monesti ne sivuutetaan ulkoapäin tulevien odotusten paineessa. Sitten puhutaan pysähtymisen kokemuksesta, kun ihminen harvoin pysähtyy ja tajuaa, havahtuu. Sen ei pitäisi olla poikkeus suorittamisen joukossa, vaan suorittamisen pitäisi olla valitettava poikkeus tiedostamisen joukossa.\nJos johtajakin saisi tiedostamisen seurauksena vahvoja ykseyden kokemuksia päivittäin se vaikuttaisi toimintakulttuuriin välittömästi. Ykseyden kokemuksella tarkoitan nyt tässä sitä, että ihminen näkee väläyksenä maailman harmonian ja sen sisäisen logiikan. Sellaisen kokemuksen jälkeen on täysin mahdotonta keskittyä orjalliseen, välineelliseen työn suorittamiseen, siinä ei vain olisi mitään järkeä. Sen sijaan työn teosta tulisi kokonaiskuvaa palvelevaa. Jokainen pienikin teko liittyisi aina suurempaan kokonaisuuteen ja se näyttäisi omat teot oikeassa kontekstissa.\nYliopistolla työhyvinvoinnin luennolla luennoitsija puhui siitä, että terveys on suhteellisuuden tajua. "Mikään ei ole elämää suurempaa." Hyvät johtajatkin tuntuvat olevan niitä, joilla on suhteellisuudentaju tullut äidinmaidossa. Heidän maalaisjärkensä rauhoittaa tilannetta ja viestii alaisille, että ei tässä ole mitään hätää.\nTiedostaminen ja olennaisen mielessä pitäminen on kuitenkin opittava taito myös niille, joille se ei tule luonnostaan. Ihmisen on mahdollista kehittää omaa havainnointiaan ja kasvaa ymmärtämään, että työteko ei saa koskaan nousta itseisarvon asemaan. Joka hetki on mahdollista ja myös tarpeellista tietää taustalla vaikuttava ajatus, jota yritetään edistää. Muutoin työ muuttuu sokeaksi suorittamiseksi.\nPosted by Mikko Saxberg at 10:14 PM No comments:\nLabels: riippumattomuus, sopeutuminen, tavoitteellisuus, tiedostaminen\nJunalla tullut MAMU (=maaltamuuttanut)\nTämä kirjoitus saattaa nyt olla täysin tuulesta temmattu, mutta pakko se on silti kirjoittaa. Sosiologi on muuttanut kaupunkiin ja kuin voi odottaa, tarkkailu on alkanut.\nEtsin jalansijoja Helsingissä. Kaikki on kätten ulottuvilla. Ihmiset hehkuttavat kuinka "Kalliossa on kaikki ja ihmisten paljous ja moninaisuus on niin ihanaa." Ja onhan se mukavaa, mutta samalla se tuntuu jotenkin absurdilta ja tehdyltä. "Jee, nyt me mennään kaikki kulmakuppilaan, koska on niin siistiä olla boheemi ja käydä akvaariokahvilassa näyttäytymässä." Eihän minua sinne kukaan pakota, itse menen.\nKaikki tulivat tänne, kun täällä saa olla niin hyvin oma itsensä. Mutta kyseenalaistaako kukaan sitä, että perustuuko tämä koko elämäntyyli johonkin kuplaan? Eilen sanailin siellä akvaariokuppilassa ystäville, että tuntuu, että näiden Kallion elämäntapaintiaanien keski-ikä on selkeästi muuta Suomea korkeampi. Onko niin, että mikäli kokee boheemiuden omaksi tilakseen, eikä halua keskiluokkaistua, niin ainoa keino on pysyä Kalliossa? Täällä kukaan ei välitä vaikka tennareissa ja verkkaritakissa käyskentelisi 65-vuotias ikiteini.\nKalliossa kukaan ei tuomitse, vaikka haluaisit elää koko elämäsi revitellen ja itseesi uppoutuen. Ja onhan se "elä ja anna elää" ihan hyväkin periaate. Lähinnä vaan mietin, että jättääkö se tilaa kriittisyydelle. Onko kukaan kysynyt, että onko boheemius rakentavaa? Minä en halua nyt ottaa millään lailla sitä kantaa, että olisin valtavirta elämäntyylin puolella boheemia elämäntyyliä vastaan, mutta kysymys täytyy saada tehdä.\nNo yhtä lailla ne kulutushysteerikot ovat sokeita oman elämäntyylinsä onttoudelle. Jotenkin täällä kaupungissa nämä ilmiöt ovat vain niin paljon selväpiirteisempiä ja selkeämmin havaittavissa.\nToinen asia mikä täällä Helsingissä mietityttää ovat paljasjalkaiset helsinkiläiset. Olen sitä monesti miettinyt, että mikä on se piilevä taustatekijä, joka erottaa kaupunkilaiset muusta Suomesta. Jokin stadissa kasvaneissa on syvästi erilaista. Se liittyy jotenkin siihen, mihin keskitytään ja mikä koetaan olennaiseksi. Joskus mietin, että kaupunkilaiset ovat lähtökohtaisesti vaativampia, tavoitteellisempia ja kärsimättömämpiä kuin muualta tulleet. Tuo ei kuitenkaan selitä sitä tiettyä etäisyyden ottamista.\nKaupunkisosiologiassa on läjäpäin teoriaa siitä kuinka yltäkylläinen sosiaalisuus välttämättä muokkaa sosiaalisuutta, ja asettaa "kohteliaan välinpitämättömyyden" vaatimuksen. Annetaan tilaa ja keskitytään omaan elämään "ihan kohteliaisuudesta." Ihmisen huomiokyky ja henkilökohtaisen kohtaamisen kyky ovat kuulemma rajallisia. Enpä tiedä. Minä kun olen junallatullut, niin minä katson silmiin jokaista ohikulkijaa ja pyrin laulamaan ja hymyilemään muiden henkilökohtaisesta tilasta huolimatta. Saa nähdä koska minut pistetään ruotuun ja väkivalloin talon tavoille.\nMinua puhuttelee habituaation ja sensitaation käsitepari. Habituaatio tarkoittaa sitä, että ihminen sopeuttaa automaattisesti aistinsa vallitsevaan ympäristöön. Sensitaatio taasen tarkoittaa, sitä, että ihmisen aistit herkistyvät ja huomio suuntautuu merkityksellisiin ärsykkeisiin. Habituaatio on sopeutumista sensitaatiota kehittämällä.\nSuomeksi sanottuna; kun minä kävelen tuolla junallatulleena ihmispaljoudessa, niin aistini tottakai ajan kanssa sopeutuvat ja oppivat "suodattamaan" tuota ihmisvilinää eikä se jossain vaiheessa enää "satu silmään." Sen sijaan aistini alkavat herkistyä niille asioille, jotka tässä ympäristössä ovat avainasioita. Huomio suuntautuu uudelleen ja sen sopeutumisen jälkeen pienemmässä paikassa käyminen on taas habituaation paikka, kun ei osaa suhtautua siihen ihmisten välittömyyteen.\nMietin vain, että onko täällä syntyneiden ja kasvaneiden ihmisten habituaatio ollut hyvin erilainen kuin itselläni. Eilen puhuimme baarissa, kuinka on todettu, että jos sikiö altistuu raskausaikana tasaisesti melulle, niin melutaso ei myöhemmällä iällä aiheuta minkäänlaista stressitason nousua. Tämähän on selkeä habituaatio. Huomion ohjaaminen tiettyihin asioihin ei kuitenkaan selitä sitä tiettyä olemuksellista seikkaa helsinkiläisyydestä. Se jokin synnyttää minussa tunteen, että toinen on laskelmoiva ja antaa kyllä minun paljastaa itseni, mutta itsensä hän pitää jatkuvasti ohuen verhon takana. Ikäänkuin se olisi pelkoa; opittua pelkoa.\nKaverini yritti eilen baarissa selittää omaa teoriaansa, että kaupunkilaisuuteen liittyy selkeä tilan ottaminen ja omasta ilmaisunvapaudesta huolehtiminen. On olemassa yhteistä tilaa, jota kukin saa kyllä vuorollaan hyödyntää kunhan selkein elein ilmaisee aikeensa. Tämä tilan ottamisen asenne saattaa näyttää kaupunkilaiset hieman tylyiltä niitä ihmisiä kohtaan, jotka eivät ole joutuneet huomiosta tappelemaan.\nNoin sanottuna se kuulostaa siltä, kuin kaupungissa syntynyt ja ikänsä asunut, olisi sielultaan ressukka, ikäänkuin jäänyt ilman äidin huomiota ja hänen täytyy siksi kamppailla ja korostaa itseään. Siellä missä minä olen kasvanut, tilaa ja huomiota riitti kyllä kaikille. Siellä ei vallinnut siinä mielessä ainakaan niin vahvasti mikään vahvimman ja filmaattisimman laki.\nOma teoriani kaupunkilaisten etäisyydestä, on selkeämpi sosiaalisten koodien tiedostaminen ja hyödyntäminen. Koska elämä on läpeensä sosiaalista ja kaikki toiminta on tuon sosiaalisuuden kentän hyödyntämistä, niin ihmisille kehittyy selkeä sosiaalisten koodien ja hyötyperiaatteen tiedostaminen, joka ohjaa myös heittäytymistä tilanteisiin. Tämä laskelmoiva asennoituminen on ihmisestä riippuen voimakkaampi tai heikompi, mutta en usko, että kaupunkiyhteisössä kasvanut ja ikänsä elänyt, voi siitä koskaan kokonaan vapautua.\nTämä on tullut esille esimerkiksi siten, että kun minä monesti toimin kaikkia mahdollisia sosiaalisia odotuksia vastoin, niin tämä on synnyttänyt helsinkiläisissä kavereissa sellaisen epäuskoisen huvituksen, kuin he pitäisivät minua naiivina ja hieman höppänänä, kun en osaa "pitää huolta oikeuksistani ja eduistani." Heidän mielestään se on omanarvontunnon vastaista. Kaupunkilaisuuteen kuuluu hyvin vahva omanarvontunto, muuten jää jalkoihin. "Minulla on oikeus panostaa itseeni." City-yksilöllisyyttä.\nPosted by Mikko Saxberg at 4:27 AM No comments:\nLabels: elämänlaatu, erottautuminen, kaupunki, läheisyys, riippumattomuus, sopeutuminen, sosiaalisuus, tavoitteellisuus, tiedostaminen\nTäällä ollaan. Kamat suhteellisesti paikoillaan ja lähikauppa löytynyt.\nEnsin teki mieli vain istua monta tuntia ja totutella ajatukseen. Odottaa, että tajuaa jonkin muuttuneen. Tietty paikka siirtyi. Se on tästä lähtien täällä. Tukikohta. Siitä tulee ehkä ajan kanssa koti. Toivottavasti. On aivan älyttömästi asioita, jotka pitäisi hoitaa. Fiilis on kuin Miljoonasateen biisissä 506 Ikkunaa. No kaikki aikanaan.\nKävelin viime yönä baarista Linnunlaulun kautta kotiin ja kuuntelin kun kaksi satakieltä pauhasi Töölönlahden rannassa. Aivan uskomattoman voimakas ääni niin pienessä eläimessä. Teki mieli soittaa kaikki kaverit läpi ja pistää kaiutin päälle, että hekin kuulisivat. Kello oli kuitenkin neljä aamulla, luovuin ajatuksesta. Se oli kuitenkin se paras Helsinki, jonka perässä tänne tultiin.\nJotenkin olo on kuitenkin orpo. Olen tässä eilisen ja tämänpäivän aikana tunnistanut saman kaavan, jolla olen aiemmin toiminut ja sulkenut itseni yksinäisyyteen. Se on tietynlainen coping-mekanismi, kun kynnys sosiaalisuuten kasvaa, eikä meinaa uskaltaa rakentaa tai ennemminkin ottaa käyttöön suhteita läheisiin. On niin helppoa jäädä kotiin ja kääntyä sisäänpäin.\nAiemmasta poiketen olen nyt kuitenkin tietoisesti yrittänyt soittaa säännöllisesti ihmisille, ettei se irrallisuuden melankolia pääsisi iskemään. Baby steps. Pitää tehdä lista asioista, jotka hoitaa seuraavaksi ja keskittyä kaikkein pienimpiin asioihin. Näinhän minä olen täällä blogissakin kirjoittanut. :) Ennen lähtöä Jyväskylästä hieman jännitin sitä yksinjäämisen riskiä ja tein listan ihmisistä, jotka täällä odottavat. Hyvä lista. :)\nVuosi sitten kesällä muutin Tukholmaan ja kirjoitin tänne kuinka rutiinien katoaminen ja uuden ympäristön tuomat haasteet esittävät ihmisen elämän suhteellisuuden ja korvattavuuden. Loppujen lopuksi pysyviä asioita on elämässä hyvin vähän. Paikat vaihtuvat, elämänsisällöt muuttuvat. Mille pohjalle elämä sitten aina rakennetaan?\nOllessani lukioharjoittelussa eräs 17-vuotias poika sanoi, että hän haluaa elämänsä olevan tulevaisuudessa mahdollisimman riippumatonta, liikkuvaa ja vaihtelevaa, mutta että ammatillinen osaaminen olisi se elämän pysyvä ulottuvuus, jonka päälle hän voisi liikkuvan elämäntyylinsä rakentaa. Hän halusi matkustaa ympäri mailmaa, ilman sitoumuksia, eikä osannut kuvitella perustavansa perhettä. Olen samaa mieltä, että vaikka kuinka riippumatonta haluaisi elämän olevan, niin siinä on pakko olla jokin pysyvä ulottuvuus, peruskallio, joka ei heilu eikä horju.\nIndividualismin aikana ihmiset tukevat itseensä. Minä ajattelin joskus, että olen itse oma peruskallioni. Ajattelin, että moni asia voi elämässä mennä, mutta itse itseäni en koskaan petä, jätä pulaan. Ehkä se on jonkinlainen itseluottamuksen muoto, mutta aika rankka ajattelutapa. Mutta siinä tosiaan toteutuu se individualismi perusajatus. Yksilö on yksin itsensä kanssa ja voimansa hän saa itsensä toteuttamisesta; itseluottamuksensa omasta erinomaisuudestaan ja vahvuuksistaan. Aiemmassa postauksessa avauduin siitä kun itseluottamus menee överiksi ja kokee haluavansa yksin muuttaa koko maailman.\nIhmiselle tekee kuitenkin hyvää tukea johonkin muuhun kuin itseensä. Oma itse on häilyvä ja se on vähän sama kuin yrittäisi kävellä puujaloilla, mutta jalkoja olisi vain yksi. Tuki on tulitikkuaskin kokoisella pläntillä ja herkkä häiriöille. Yksi pieni tuulenpuuska kaataa koko roskan.\nUskovaiset hakevat tukea Jumalastaan. On helppoa elää kun tuntee, että aina on itseä suurempi tuki saatavilla. "Sinuun käsiisi minä annan itseni."\nMinun katsomukseni ja hengellisyyteni on sitä rakkauden ylistämistä ja siksi on luontevaa myöntää, että minun peruskallioni ovat toiset ihmiset. Ilman ystäviä ja muita läheisiä minä en olisi mitään. Kyllähän sen on käytännössä nähnyt, että yksin on mahdollista elää ja pysyy kyllä elossa, mutta onko se elämisen arvoista, sitä voi kysyä.\nMikä on sinun peruskalliosi?\nPosted by Mikko Saxberg at 10:08 AM No comments:\nLabels: elämänhallinta, elämänlaatu, hyvinvointi, kaupunki, luottamus, sopeutuminen, sosiaalisuus, yhteenkuuluvuus