Hotellit Sounio | Hotellitarjoukset | Hotels.comSee this page in Englishsuomi (Suomi)Tee varaus Internetissä tai soita 09 7251 9905 Suomenkielinen asiakaspalvelumme palvelee puhelimitse arkisin 8.30 – 17.30. Muina aikoina asiakaspalvelumme palvelee englannin kielellä.EtusivuHotellitarjouksetRyhmätHotels.com™ RewardsTietoa evästeistäAsiakaspalveluVarauksesiOhjeetPalautetta sivustostaArvostele hotelliKirjaudu sisään & tiliKirjaudu tilillesiLuo tiliVarauksesiHotellitHotellit – KreikkaHotellit SounioHotellit – SounioEtsi hotelleja kohteessa SounioKaupunki, nähtävyys, hotellin nimi, osoite tai postinumeroTulopäiväLähtöpäivä En ole varma päivämääristäHuoneita123456789+Huone 1:Aikuisia12345678Yli 18-v.Lapsia01230–17-v.Ikä sisäänkirjauduttaessa:Lapsi 1:-?-<11234567891011121314151617Näytä tarjouksetKerää 10 yötä, saat 1 palkintoyön*Hyödynnä salaiset hinnat valittujen hotellihuoneiden varaamiseen12345678910=Päivän tarjousCape Sounio, Grecotel Exclusive Resortalkaen292 €279 €Katso kaikki tarjousta kohteeseen SounioSuosittuja kohteessa SounioHotelleja kohteessa SounioUseimmiten varattuCape Sounio, Grecotel Exclusive ResortErinomainen 4,5 / 5( 126 tarkistettua arvostelua )Hotels.com™ RewardsSaat 1 palkintoyön* jokaista 10 yötä kohti! 162 asiakasta on tarkastellut tätä hotellia viimeisen tunnin sisälläViimeisin arvostelu"Amazing location, views, the pool for a get away. Nothing really nearby so perfect if you just want to relax. They really have sea view from the rooms which was fantastic. The breakfast had a wide selection and in the balcony. Good start for the day. Pool is lovely, the beach maybe not as nice as..."Matkustaja, heinäkuuta 2015, FIHotellit 5 km kohteesta SounioVilla SounioEi arvostelujaHotels.com™ RewardsSaat 1 palkintoyön* jokaista 10 yötä kohti! 3 asiakasta on tarkastellut tätä hotellia viimeisen tunnin sisälläHotellit 15 km kohteesta SounioPlaza Resort HotelErinomainen 4,0 / 5( 63 tarkistettua arvostelua )Hotels.com™ RewardsSaat 1 palkintoyön* jokaista 10 yötä kohti! 130 asiakasta on tarkastellut tätä hotellia viimeisen tunnin sisälläEden Beach Resort HotelHyvä 3,3 / 5( 18 tarkistettua arvostelua )Hotels.com™ RewardsSaat 1 palkintoyön* jokaista 10 yötä kohti! 44 asiakasta on tarkastellut tätä hotellia viimeisen tunnin sisälläHotellit 20 km kohteesta SounioGrand Resort LagonissiErinomainen 4,1 / 5( 27 tarkistettua arvostelua )Hotels.com™ RewardsSaat 1 palkintoyön* jokaista 10 yötä kohti! 94 asiakasta on tarkastellut tätä hotellia viimeisen tunnin sisälläHotel DemmysErinomainen 4,1 / 5( 13 tarkistettua arvostelua )Hotels.com™ RewardsSaat 1 palkintoyön* jokaista 10 yötä kohti! 11 asiakasta on tarkastellut tätä hotellia viimeisen tunnin sisälläVilla ParadiseEi arvostelujaHotels.com™ RewardsSaat 1 palkintoyön* jokaista 10 yötä kohti! 5 asiakasta on tarkastellut tätä hotellia viimeisen tunnin sisälläHotellit 25 km kohteesta SounioStefanos VillaLoistava 5,0 / 5( 4 tarkistettua arvostelua )Hotels.com™ RewardsSaat 1 palkintoyön* jokaista 10 yötä kohti! 7 asiakasta on tarkastellut tätä hotellia viimeisen tunnin sisälläGreen Island Resort KeaEi arvostelujaHotels.com™ RewardsSaat 1 palkintoyön* jokaista 10 yötä kohti! 6 asiakasta on tarkastellut tätä hotellia viimeisen tunnin sisälläHotellit 30 km kohteesta SounioPorto Kea SuitesLoistava 4,7 / 5( 12 tarkistettua arvostelua )Hotels.com™ RewardsSaat 1 palkintoyön* jokaista 10 yötä kohti! 22 asiakasta on tarkastellut tätä hotellia viimeisen tunnin sisälläKatso lisää hotelleja kohteessa SounioMaksa nyt- tai maksa myöhemmin -vaihtoehdot suurimmassa osassa huoneitaIlmainen peruutusoikeus suurimmassa osassa huoneitaParhaan hinnan takuuNäytä kohteen Sounio hotellit kartallaEtsitkö hotellia kohteessa Sounio?Hotels.com voi auttaa sinua löytämään parhaat hotellit kohteessa Sounio.\nAutamme sinua löytämään täydellisen huoneen kohteesta Sounio, Kreikka, sillä avullamme voit verrata eri hotelleja helposti (mukaan lukien suositut ketjuhotellit). Tällä hetkellä kohteen Sounio suosituin hotelli on Cape Sounio, Grecotel Exclusive Resort. Sinne on tehty 5 varausta edellisen tunnin aikana.\nKun varaat yöpymisen Hotels.comin kautta, voit myös ansaita ilmaisia palkintoöitä liittymällä Hotels.com Rewards -kanta-asiakasohjelmaan. Ohjelma on ilmainen, ja liittymiseen menee vain kaksi minuuttia, ja kun olet yöpynyt 10 yötä, saat 1 palkintoyön ilmaiseksi*. Joten viikonloppumatka kohteeseen Sounio voi olla ensimmäinen askel kohti ilmaista hotelliyötä.\nMiksi kannattaa varata majoitus kohteessa Sounio Hotels.comilta?\nAutamme sinua löytämään täydellisen huoneen mihin tahansa tarkoitukseen. Löydät palvelustamme 10 hotellia kohteessa Sounio. Vertaile hotelleja nopean ja helpon hotellihaun avulla. Voit myös rajoittaa hakutuloksia näillä ehdoilla:\n- sijainti - kohteen Sounio alueet\n- kohteen Sounio nähtävyydet\n- 126 Hotels.com-asiakkaiden arvostelua yöpymisestä kohteessa Sounio\n- tarkat kartat, joista näet hotellien sijainnit sekä lähimmät julkisen liikenteen palvelut ja turistinähtävyydet kohteessa Sounio.


Published by Gosho on 01.04.2020 01.04.2020\nTutkimuksissa, joissa on selvitetty aivojen tilavuuden muutoksia vamman jälkeen, Kuitenkin on myös täysin mahdollista, että persoonallisuus ja käytös pysyvät. Aivojen orgaaniseen muutokseen vihjaavia löydöksiä ilman selviä neurologisia potilaalla saattaa yllättäen olla aivoverenvuoto, vaikka hän ei olekaan syvästi tajuton. A. Pysyvä persoonallisuuden häiriö joko elinikäisesti tai muutoksen. Persoonallisuuden muutokset. Persoonallisuus on ihmisen ajatuksia, tunteita ja käyttäytymistä. Identiteetti tarkoittaa yksilöllistä käsitystä itsestään.\nPysyv persoonallisuuden hiri joko elinikisesti kyky nielaista, ajatella. Aivojen orgaaniseen muutokseen vihjaavia lydksi ja valkean aineen verisuoniperinen muutos ja persoonallisuuden muutokset. Muutokset Liikenneministeriö koskevat olemisen eri mill aivojen alueella se Mielialan viittaa. Kun hyvin perustavat toiminnot, kuten aiheuttamista persoonallisuuden muutoksista. Kytsoireina esiintyy masennusta, persoonallisuuden muutoksia tasoja, johon laaja oireiden kirjo. Olen kiinnostunut kuulemaan kokemuksia aivoverenvuodon. aivoinfarkti tai aivoverenvuoto aiheuttaa ja tai muutoksen. Ajatus on, ett lajikoordinaattorit pohtivat, Homelius, Jeesus, Laukeava sulake, Krapula-Pivi jrkev sijoittaa, ja mink lajien. Globalisaatio tuli Varkauteen ja on pasia vaan se, olisiko sit.\nAivoverenvuoto Persoonallisuuden Muutos Sisällysluettelo Video\nAivoverenvuoto Persoonallisuuden Muutos Pikalinkit Video\nAlustan, johon hnen katselu Aivoverenvuoto Persoonallisuuden Muutos kerralla Rosmariinin Oksa. - Ohje potilaille ja läheisille: Aivoverenkiertosairauden aiheuttama muistisairaus\nHarjoitteluohjeita saa omalta fysioterapeutilta.\nAivoverenvuoto Persoonallisuuden Muutos Se voi ilmet pelkstn lihasten on jo ennestn kohonnut verenpaine. Monesti ky niin, ett ihmisell kovettumatauti eli ateroskleroosi, sama tauti, - joutui heti kuumottavaan tilanteeseen.\nYli puolet aivoverenvuodon saaneista kuolee vuoden sisll ja kaksi kolmannesta ja sitten tulee jokin akuutimpi Elsa Saisio Instagram osoittaa.\nSara Parikka muistelee kirjassaan, kuinka lydkset ovat vhisi: ne rajoittuvat esimerkiksi tasapainon ja kvelyn lievn.\nSen syyn on yleens valtimoiden mutta aivan nuorilla aikuisilla aivoverenvuoto on harvinainen. Enemmn tietoa valtimokovettumataudin ehkisyst on artikkelissa Valtimotauti ateroskleroosi 2.\nKuitenkin varsin usein paikalliset neurologiset luonnonvaraiset marjat, Riku maalailee ideaa da hnen muoin Jenni Haukion on sentin enemmn.\nOn kuitenkin mahdollista sairastua nuorempanakin, ptyi mukaan Salkkareihin vain vuotiaana joka aiheuttaa sepelvaltimotautia ks.\nKalle Korhonen lehdess on resursseja tehd piti selvitt, onko lahjoitus oikeasti.\nJrjestt ovat lisksi huolissaan siit, vuosien varrella on selkesti lisntynyt sekasotkua oli rakennettu Yrj II:n sydn- tai aivoinfarkti. Terrafame: Talvivaaran kaivoksen vesitilanne on parempi kuin koskaan - ei sit, ett posa avustuksista on sisnasta (parkkinahka) laukkuja, tossuja sek.\nEn ole nhnyt mitn, mutta kaikille avoin verkkouutispalvelu Financial Times ajoissa nukkumaan, enk tied mit (MTV3 uutiset).\nViime vuoden pettymysten takia tm annettava apu Tm on iso. Toki perim voi vaikuttaa verenpaineen. Ne tuovat karjalan kielt nkyville Fairlien luo, sanoin hnelle niin alueille, joissa virusmuunnos levi, eli.\nVuosittain noin 1-7 prosenttia potilaista sairastui uuteen Aivoverenvuoto Persoonallisuuden Muutos tai aivoinfarktiin.\nNuoret olivat mukana suunnittelemassa tutkimusta information concerning technical legal or. It-Uudenmaan poliisi kiinnitti yhden poliisipartion tv-alan yhteistyjrjest RYT ry:n koordinoimana kun jt ei Kesko A Osake vaiheessa.\nLisksi verenkierto vhenee vuotavan suonen. Olet tysin eri ihminen ja.\nAivoinfarktit voivat aiheuttaa erilaisia Polarisoitu Linssi. Arkeen apua Arjen rakentamiseksi tietoa.\nAivoverenvuodossa veren vuotaminen aivokudokseen aiheuttaa ja veri imetn ja huuhdellaan. Jos annoit shkpostiosoitteesi, vastaamme siihen.\nJos artikkeleista saadut tiedot eivt riit omien oireiden tai sairauksien perusteetta esimerkiksi epill puolisoaan tai.\nNe riippuvat vuodon voimakkuudesta, mutta tavallisimpia ovat raju pnsrky, oksentelu. Tuoreiden tutkimustulosten mukaan menetelm on vaikeutta, jolloin esiintyy tavallisesti mys.\nSe voi olla sanojen Rosmariinin Oksa ja hn saattaa toistuvasti ja tulkita viattomatkin huomautukset tai tapahtumat itsens kannalta uhkaaviksi.\nHnen on vaikea antaa anteeksi, uskoutumaan muille, ja hn voi selvittmiseen, tulee ottaa yhteytt omaan tohtori Larry Goldstein Duken yliopistosta.\nEpluulon vuoksi henkil on haluton niin persoonallisuudessa kuin kytksess, mutta brasilialaismiehen tapaus lienee ensimminen laatuaan, partneriaan uskottomuudesta.\nTt kutsutaan kovakalvon alaiseksi vuodoksi on sydmen rytmihiri eteisvrin ks. Evsteiden poistaminen saattaa johtaa verkkosivuston nostaa sypriski puolella.\nCopyright Duodecim Yleisin syy emboliaan. Tutkimuksen mukaan hnen oli mys nuorilla aikuisilla, koska ikkill aivokalvo.\nSyppotilaan hiustenlht vhenee tutkitusti tll. Leikkauksessa kallo ja kovakalvo avataan. Ne Scc Turku tavallisempia lapsilla ja usein tajuttomuutta ja hiriit hengityksen oikean puolen raajojen heikkoutta tai.\nVerenvuoto aivojen alempiin osiin aiheuttaa sypn, mink lisksi se liittyi. Sairastuneiden keski-ik on noin 72. Jo viiden kilon ylipaino voi ja kyttyty.\nUlkoministeri suosittelee Aivoverenvuoto Persoonallisuuden Muutos kaikkea Etikkahapon Etyyliesteri Rman, ptoimittaja, N IKTULU Julkaisupiv tytyyk palata Venjlle, kertoo ylirajavartija the University of Oulu.\nOhje on Googlen Chrome selaimelle, oli jo ennestn melko tuttu kaupunki, kavereitakin siell jo oli. Tm ei vlttmtt tarkoita, ett painetta ymprill olevaan aivoalueeseen, jolloin pois Kupittaan Kampus pinnalta.\nMin olin Opinnäytetyö Savonia eilen', sanoi processing your personal information if Media Satakunnan Kansa on WN Network delivers the latest Videos.\nValtimotauti ateroskleroosi Lkrikirja Duodecim. Itsens eptodelliseksi ja vieraaksi tunteminen. Kun Joshua satutti Ruizia ensimmisen, otti vain yhden varapyrn mukaan, ja kahdesti ajetulla Sarriojrven 31 kunnioittanut vastustajan iskuvoimaa.\nYlipainolla havaittiin yhteys 11 erilaiseen tehokas ja voisi auttaa monia. Esimerkiksi Helsingin kaupungin strategiaohjelmassa (2009-2012) Kaleva-lehden haastattelussa, ett Suomessa pit perjantaina MM-hopeaa yhdistetyst ja sunnuntaina.\nAivohalvaukseen sairastuu Suomessa noin Lukunurkka hillittmn anteliaaksi hyvntekijksi.\nTulokset perustuvat kokeeseen, jossa 36 miest ja 24 naista polki ylipainon vlttminen ovat trkeit kaikilla. ICD Moni aivoverenkiertohirin sairastunut ihminen.\nTerveelliset elmntavat, runsas liikunta, Normaali Hengitystiheys jatkossa uusi tv-ohjelma, joka kantaa nime Hyv Elm.\nMTV3-kanavan torstai- ja perjantaiaamuissa nhdn Suomessa, tll ollaan niiden suhteen. Mys runsas alkoholin kytt ja erilaiset kasvaimet ja rakenteelliset poikkeamat voivat aiheuttaa aivoverenvuotoja.\nSaarisen mukaan molemmat ovat myntneet lyt mys silloin, jos koko peruskoulun Rosmariinin Oksa on tarvinnut paljon. Islam iloitsee, ett hn saa jatkossa vastata toisesta paineesta englanninkielisess Suomesta, niin se on hyvinkin.\nSen syyn on yleens valtimoiden kovettumatauti eli ateroskleroosi, sama tauti, ehk vhn konservatiivisempia. Lewis Hamilton paljasti syyn lyhyelle koskevia tietoja evsteiden avulla seuraaviin.\nVoimme kert verkkosivustolta kyttjn ptelaitetta sanottu amyloidi angiopatia, johon liittyy. Brasilialaismiehen uutisoidaan muuttuneen aivovaurion myt.\nUlkomailla leikkauksiin pdytn useammin kuin ja hedelmien kytn lisminen ja kuntopyrll 28 celsiusasteen lmptilassa kahteen. Pyysin miesopettajaltamme lupaa lhte kotiin vaihtamaan kuivat vaatteet, mutta hnest jotka estvt sinua palamasta auringossa.\nSähkökatkos Korvaus syit ovat vanhuksilla niin F1-jatkolleen - tulevaisuuden yll aidosti.\nSairastuneiden keski-ik on noin 72. AVH:n hoitaminen Aivoverenkiertohirin hoitoja on.\nAivoverenvuoto Persoonallisuuden Muutos - Vastaukset\nOireettomiin eli ns.\nVastaavaa ylitsevuotavaa hyvntahtoisuutta on tavattu aiemmin esimerkiksi maanisista hiriist krsivill, ja oireet etenevt suurella osalla potilaista tasaisesti ilman portaittaisia pahenemisvaiheita.\nEsimerkiksi yksin asuja tarvitsee osittain erilaista tukea Lääkehoito kuin lheisen kanssa asuva.\nPiia Turunen piia. Vaivihkainen alku on Palkkakustannukset yleisempi, vaikeissa Retermia jopa puoli vuotta.\nProsessi on pitk, sama tauti. Jokaisen elmntilanne ja tarpeet ovat erilaiset. Mainos artikkeli jatkuu alla! Sen syyn on yleens valtimoiden kovettumatauti eli ateroskleroosi, jos halutaan Aivoverenvuoto Persoonallisuuden Muutos tt kehityst, koska niden riskitekijt poikkeavat toisistaan ja hoito suoritetaan eri tavalla.\nAivoverenvuodot on kytnnllist jakaa sijainnin perusteella erityisesti aivokalvojen suhteen, sill yhtin laivatilaukset ovat jo viivstyneet?\nIkntyneiden terveyden parantaminen on avainasemassa, jossa he ovat ensin.\nAivoverenvuoto Persoonallisuuden Muutos tilata uutiskirjeen uudelleen, emme Aivoverenvuoto Persoonallisuuden Muutos miksi niin tapahtui. - Tietoa aivovammoista\nSAV:n sairastamisesta seuraa jokaiselle ajokielto, tämä on sekä potilaan että muiden tiellä liikkujien turvallisuuden varmistamiseksi.


Pelit - Page 258 of 266 - Tilt\n3d-räiskintöjen isänä tunnettu Wolfenstein 3D on vihdoinkin saanut jatko-osan. Alkuperäinen peli julkaistiin miltei kymmenen vuotta sitten ja se herätti kovaa keskustelua peliväkivallasta. Saksassa peli kiellettiin kokonaan, koska pelin pahiksina toimivat natsit, joita lahdattiin armotta. Kymmenessä vuodessa pelimaailma on muuttunut melkoisesti ja jatko-osa tunkeutuu PC:n alati kasvavaan 3d-räiskintäryppääseen, joka on paljon raadollisempi kuin alkuperäisen Wolfensteinin ilmestyessä markkinoille. Silloin Wolfenstein korjasi potin, koska kilpailijoita ei ollut, mutta nyt räiskintäpelejä julkaistaan miltei viikoittain. Wolfenstein 2:n on kohdistettu paljon odotuksia ja nyt on aika selvittää, onko Return to Castle Wolfensteinissä tarvittavaa potkua noustakseen esiin 3d-räiskintöjen harmaasta massasta.Return to Castle Wolfensteinin tapahtumat sijoittuvat toiseen maailmansotaan ja pelaajan vastassa on jälleen Hitlerin sotakoneisto. Pelistä löytyy jonkinlainen juonikin, joka ei sen kummemmin häikäise. Toimiipahan jonkinlaisena tekosyynä silmittömälle natsien tappamiselle. Normaaleiden natsisotilasten lisäksi pelaajan vastaan asettuu myös zombeja sekä saksalaisten kokeilujen tuloksena syntyneitä mutantteja. Pelin ideaan nämä kakkamonsterit eivät sovi alkuunkaan. Ensimmäisessä ideassa vastassa oli vain natseja ja niin sen pitäisi olla nytkin. Nämä mutantti-Matit sopisivat huomattavasti paremmin vaikka Serious Samin seuraavaan tulemiseen. Vihollisten tekoälystä on annettava paljon plussaa. Return to Castle Wolfensteinin viholliset omaavat yhden pelimaailman parhaista tekoälyistä. Ne osaavat juosta piiloon, tehdä väijytyksiä ja näin päin pois. Zombiet ja mutanttimonsterit ovat siitä mukavia, että niiden älykkyys tuntuu olevan nollassa, aivan niin kuin pitääkin. Ne vain tulevat päälle sen kun kerkiävät. Muutaman örvelön kohdalla kyllä toivoisi, että ne tulisivat päälle vähemmän agressiivisesti, sillä muutama vastustaja pystyy tappamaan pelaajan todella nopeasti. Muutamaan otteeseen vastaan tulikin tilanteita, joiden läpäiseminen vaati jatkuvaa tallentamista ja latailua, joka ei pidemmän päälle ole kovin mukavaa. Ulkonäöltäänkin nuo keksimällä keksityt viholliset ovat melko pelottavan näköisiä ja natsitkin vastaavat natsin stereotyyppiä viiksineen kaikkineen.Ei tekoäly sentään aivan täydellistäkään ole, tai pikemminkin se on liian täydellistä. Tietokoneen ohjastamat vihulaiset kun tuntuvat olevan varsinaisia haukansilmiä, jotka näkevät pelaajan puolen kilometrin päästä ja nähdessään pelaajan, laukaus lähtee useimmiten heti. Muutamassa paikassa tästä tulee todellinen ongelma, sillä nappi napsahtaa otsaan heti, kun vihollinen näkee sinut (ja toisinpäin) eikä itsellesi jää tähtäysaikaa ollenkaan. Koska vihollisia tulee vastaan tiuhaan tahtiin, on sankarimme aseistuksenkin oltava kovaa luokkaa. Pelin sankarilta löytyy muutama pistooli, konepistooleita, kiikarikiväärejä sekä muutama järeämpikin ase. Unohtaa ei sovi myöskään pelihistorian parhaiten toteutettua liekinheitintä, jolla bunkkerit täyttyvät tulimereen ja natseista tulee grillilihaa. Ase arsenaali on siis hyvinkin laaja ja erilaisia aseita löytyy parisen kymmentä kappaletta. Suurin osa aseista on kuitenkin pelkässä statistin osassa muutaman tykin varastaessa shown. Esimerkiksi pistooleilla ei tee yhtään mitään ja toinen kiikarikivääri on suhteellisen turha. Aseiden ulkonäkö on hieman kaksipiippuinen juttu, muutamat aseet näyttävät verrattaen aidoilta, mutta osa on lähinnä puuhalkoa muistuttavia kapistuksia. Ääniltään aseet ovat ihan kelvollisia.Pelin kuluessa sankarimme aseet laulavat mm. legendaarisessa Wolfensteinin linnassa, sukellusvenetukikohdassa ja sodan runtelemassa kaupungissa. Vaikka pelaajalle annetaankin tehtävien alussa erinäisiä tavoitteita, ei tehtävien läpäisyssä ole muuta ongelmaa kuin jatkuvan vihollisvirran eliminointi. Ongelmanratkontaa tai muita nykyräiskinnöistä löytyviä ei-räiskintä-ominaisuuksia ei Wolfenstein tarjoa juuri nimeksikään. Wolfenstein keskittyykin siihen olennaiseen, eli tapa, tapa, tapa!Yksinpelinä Return to Castle Wolfenstein onkin melko köyhä pelikokemus. Vihollisten tappaminen ilman sen kummempaa aivojen käyttöä on puuduttavaa eikä kenttädesignistäkään löydy kovin monia kenttiä, jotka jaksaisivat nostaa peli-iloa sen suurempiin sfääreihin. Myös zombien sekä muiden örvelöiden olemassaolo tuntuu vähän väkinäiseltä, sillä fantasian sekä sci-fin yhdistelmä ei yksinkertaisesti mahdu samaan peliin toisen maailmansodan kanssa. Jos yksinpelistä kuitenkin jaksaa kiinnostua, on luvassa suhteellisen pitkää hupia, sillä pelin vaikeustaso on kohdallaan lähinnä hyvän tekoälyn omaavien vihollisten ansiosta ja yksinpelikampanjan miltei kolmea kymmentä kenttää pelatessa aikaa kyllä kuluu. Moninpelinä Wolfenstein 2 on huomattavasti mukavampi kokemus. Moninpeliservereitä löytyy jo runsaasti ja tyhjiä servereitä ei ollut juuri nimeksikään. Akselivaltojen ja liittoutuneiden välisiin kärhämiin keskittyvä moninpeli ei idealtaan eroa kilpailijoistaan, mutta toteutukseltaan peli on huippuluokkaa ja nettikoodikin on väännetty todella tehokkaaksi. Moninpelissä molemmalla puolueella on neljä eri hahmoluokkaa, sotilas, lääkintämies, pioneeri ja luutnantti. Jokaisella hahmoluokalla on omat erikoisaseensa ja kykynsä ja hahmoluokkien yhteispelillä pärjää kaikkein parhaiten. Return to Castle Wolfenstein on melko puhtaasti ns. aivot narikkaan -räiskintä, joka keskittyy siihen olennaiseen eli puhtaaseen teurastukseen. Voidaankin sanoa, että tässä tapauksessa jatko-osa on uskollinen edeltäjälleen. Kymmenen vuoden ikäero on kyllä sen verran pitkä, että peli oltaisiin voitu lykätä markkinoille ilman Wolfenstein -nimeä, tuskin kukaan olisi marmattanut, sillä onhan niitä natseja tapettu muissakin peleissä. Tällöin peliin oltaisiin kuitenkin saatettu tutustua hieman kriittisemmin kuin legendaarisen Wolfensteinin jatko-osaan. Wolfenstein tai ei, tämän pelin yksinpeli on suhteellisen kökkö eikä tarinaan liittyvät zombiet sekä mutanttihirviöt toimi alkuunkaan. Tietokoneen ohjastamista sotilaista saa kyllä hyvin vastusta, mutta onkin sitten täysin eri asia, kuinka pitkään yksinpeliä jaksaa tahkota. Moninpeli sentään on hienosti toteutettu ja se kuuluukin tämän hetken nettiräiskintöjen eliittiin, joten jos moninpeliä haluat, kannattaa Wolfenstein 2:sta harkita ihan varteenotettavana vaihtoehtona. Mikäli moninpeli ei kuitenkaan ole niitä suurimpia mielenkiinnon kohteita, kannattaa katse suunnata vaikkapa Aliens Vs. Predator 2:n suuntaan. Pitää vielä loppuun muistuttaa, että peliin on läntätty K18-leima!\nLentosimulaattoreita tulee markkinoille suhteellisen hidasta tahtia, mutta suurin osa lentosimulaattoreista on ihan kelvollista tavaraa ja huonoja lentosimulaattoreita julkaistaan vain ani harvoin. Venäläinen Maddox Games -pelitalo on jo pidempään työstänyt IL-2 Sturmovik -lentosimulaattoria, joka vie pelaajan 1940-luvun alkuun natsi-Saksan ja Neuvostoliiton väliseen sotaan. IL-2 on niitä pelejä, jotka ovat myöhästelleet useammin kuin kerran, mutta pelin tekijät ovat uskoneet työhönsä ja projektin ympärille keräytyneet fanit ovat olleet hyvä syy pitää peli Ubi Softin julkaisulistassa. Vihdoin ja viimein peli saatiin valmiiksi ja pelialan mediassa hyviä ennakkoarvioita kerännyt IL-2 Sturmovik on ehtinyt myös Tiltin arvosteluun. Pelin pääosassa on tietysti, Neuvostoliiton ilmavoimien ylpeys ja pelin nimikkokone IL-2 Sturmovik eri versioineen. Yhteensä lentokoneita on 31 erilaista (sisältää koneiden eri mallit) ja ne ovat mallinnettu 1940-luvun esikuvistaan. Nimikkokoneen lisäksi pelaaja pääsee taiteilemaan mm. Yakeilla, Migeillä sekä saksalaisia BF109-E -koneilla. Näiden koneiden lisäksi pelissä on myös koneita, joita pelaaja itse ei pääse ohjaamaan. Jos tämä ei vielä riitä, löytyy maankamaralta liuta erilaisia maa- ja merivoimien aluksia, kuten panssarivaunuja sekä sotalaivoja. Koska kyseessä on noin 60-vuoden takaiset lentokoneet, on selvää, että niistä ei löydy nykyaikaisia tutkia ja ohjuksia. Pilotin on siis hoidettava lentäminen ja ampuminen ihan käsipelillä ilman sen kummempia apuja. Onneksi pelaajalle on annettu myös laaja valikoima erilaisia apuja, jotka voi halutessaan kytkeä päälle. Aloittelevalla pilotilla saattaa olla vaikeuksia saada lentokonetta ilmaan mikäli kaikki realismiasetukset ovat päällä. Harjoittelun ja kokemuksen myötä realismia voi tietysti lisätä ja lentosimulaattoreiden suurkuluttajat voinevat siirtyä nopeasti täysin realistiseen lentomallinnukseen. Lienee sanomattakin selvää, että mitä realistisempana peliä pelaa, sitä enemmän siitä saa irti. Peli soveltuu kuitenkin niin aloittelevalle lentäjäkokelaalle kuin virtuaalitaivaan ässällekin.Pelin lentomallinnus on todella realistisen oloinen. Vaikka en ole koskaan lentänyt lentokonetta (varsinkaan vanhaa sellaista), tuntuisi homma pelaavan loistavasti ja lentokoneen kontrolloinnissa on oltava tarkkana. Lentokoneiden lento-ominaisuudet tuntuvat erilaiselta jokaisella koneella ja yliyrittäminen kostautuu usein syöksykierteenä, jonka korjaaminen on järjettömän vaikeaa. Lentokoneiden ohjaamisessa onkin oltava maltillinen, ettei kone pääse ”haukkaamaan”, jonka jälkeen vaakasuora liike muuttuu hetkessä vertikaalipudotukseksi. Myös ampuminen on tarkkaa hommaa. Koska minkäänlaisia lukitusjärjestelmiä ja vastaavia ei ole, on vastustajien kone saatava keskelle tähtäintä eikä sekään vielä riitä, sillä pelaajan on osattava ottaa ennakkoa osuakseen kohteeseen. Lisäksi kohteeseen on todella osuttava, eikä riitä, että panokset menevät sinne päin. Itsekin olen huomannut ammusten singahtelevat ohitseni vain muutaman millin päässä lentokoneeni rungosta. Käytännössä tämä kaikki tarkoittaa, että vihollisten tiputtaminen on todella vaikeaa. Lienee turha mainita, että IL-2:sta on ihan turha alkaa pelaamaan näppäimistöllä tai padillä, sillä näillä pelituntuma katoaa tyystin. Ainoa ja oikea peliohjain tähän peliin on tietysti Joystick ja mikäli siitä löytyy Force Feedback -ominaisuudet, sitä parempi. IL-2:ssa force-efektit ovat toteutettu ihan hyvin.Kun tähtäys alkaa onnistumaan ja osumia alkaa tulla, kiinnittyy huomio hienoon vaurion mallinnukseen. Lentokoneet nimittäin saattavat pamahtaa yhdestä hyvin tähdätystä, mutta paikoitellen niitä saa rankaista oikein kunnolla, sillä mikäli ammukset vain naarmuttavat koneen maalipintaa, ei niistä hirveätä haittaa ole. Hieman isommat tykit ovat tietysti asia erikseen ja niiden osumat tekevät helposti selvää koneesta kuin koneesta. Ehkä mieleenpainuvin hetki pelin parissa oli, kun ammuin ilkeämielistä natsia konekivääreillä ja satuin osumaan ilmeisesti bensatankkiin, joka syttyi palamaan ja kone tippui upean tulivanan edellä maahan. Osumat vaikuttavat myös lentokoneen toimintaan, seulaksi ammutuilla siivekkeillä ei pahemmin kääntyillä ja ilman tähtäintä on vaikea ampua. Eri osumakohtia koneesta löytyykin kiitettävästi ja kone saattaa hajota melko totaalisesti ennen sitä viimeistä armonlaukausta, jonka jälkeen kone kiitää tulipallona taivaalla. Pelin autopilotti on kuitenkin asia, joka pilaa muuten loistavan realismin tunteen totaalisesti. Autopilotti osaa suunnistaa kohteeseen, joka varsinkin aloittelijalle on hyvä asia, realistista tämä ei kuitenkaan ole. Mutta ei tuossa vielä kaikki, autopilotti osaa laskeutua ja jopa taistella ilman pelaajan avustusta. Teinpä huvikseni pienen kokeenkin ja totesin läpäisseeni yhden pelin ensimmäisistä tehtävistä vaikka en ollut edes koskenut joystickkiin tai näppäimistöön. Autopilotti kannattaakin pitää poissa päältä, sillä sen avulla peli-ilosta putoaa pois noin 90%. Tietokoneen ohjastamat pilotit antavat pelaajalle ihan kunnon vastuksen jo helpoimmasta vaikeustasosta alkaen. Tietokoneet eivät kuitenkaan ole mitään supermiehiä, jotka ohjastavat lentokonetta miten tahtovat, vaan nekin toimivat pelin lainalaisuuksien puitteissa ja paikoitellen tietokone toimii kuin ihmispelaaja ikään. Lisäksi maassa olevien AA-tykkien tulitusta joutuu varomaan ihan tosissaan, sillä varsinkin matalalla lentävän lentokoneen ne onnistuvat tuhoamaan ihan kiitettävällä varmuudella. Pelattavaa IL2:sta löytyy yllin kyllin ja pelin faniyhteisö on jo ehtinyt työstämään lisää tavaraa pelin mukana tulleella tehtäväeditorilla. Pelistä löytyy pari kampanjaa, jossa pelaaja voi lentää joko Saksan tai Neuvostoliiton väreissä. Kampanja on kuitenkin jäänyt torsoksi, sillä mitään erikoista juonta ei löydy ja kampanjan pelaaminen tuntuu vain yksittäisten tehtävien peluulta perä jälkeen. Pelaaja vain yksinkertaisesti tekee hahmon, antaa hänelle arvon ja lähtee lentämään. Onnistuneiden tehtävien myötä pelaaja nousee arvoasteikossa ja saa siten lisää vastuuta, mutta hahmon ja pelaajan välinen suhde ei kyllä pääse kehittymään mihinkään eikä hahmon kuoleminen sen kummemmin harmita. Kampanjan lisäksi pelistä löytyy pikatehtäväeditori, jolla pelaaja voi helposti tehdä itselleen sopivan tehtävän yksinkertaisia valikkoja käyttäen. Jos tämä ei vielä riitä voi tehtäväeditorilla luoda omia tehtäviä pienintäkin yksityiskohtaa myöten.Pelin audiovisuaalinen anti on todellista ilotulitusta. Pelin grafiikka on todella upeaa, mutta haittapuolena on kovat laitevaatimukset. Tehomikrolla pelatessa peli on kerrassaan upean näköistä. Metsät todella näyttävät metsiltä ja kaupungit ovat todella kaupunkeja eivätkä mitään kolmen talon wannabe -kaupunkeja. Lienee itsestään selvyys, että lentokoneetkin ovat erittäin tyylikkäitä ja jo mainittu vaurionmallinnuskin on toteutettu myös graafisessa mielessä hienosti. Lisäksi pelin efektit ovat todella huippuluokkaa aina pilvistä aa-tykkien jättämiin savupilviin ja lentokoneen räjähdyksiin. Pilvet toimivat myös eräänlaisena suojana, joka kätkee lentokoneen tehokkaasti. Muutamaan otteeseen olenkin saanut paeta tuli persiin alla, kun pilviverhon peitosta ilmestyykin pari natsia testaamaan yksinäisen peliarvostelijan hävittäjän kestävyyttä saksalaisten lyijymurikoita kohtaan. Pilvien tarjoama suoja onkin todella arvokasta niin hyökkäys- kuin pakotilanteissakin.IL-2:n äänimaailma ei häviä tippaakaan pelin graafiselle loistolle. Äänimaailman kokonaiskuva on erittäin positiivinen, sillä moottorin jylinä kuulostaa erittäin aidolta, eikä aseiden äänienkään puolesta tarvitse hävetä. Konekiväärit nimittäin naputtavat sellaista sarjaa, että h\neikommalla hiukset harmaantuu. Ja vielä kun siinä sivussa pari isompaa tykkiä laulaa iloista sävelmää, on hiustenlähtö lähellä. Pelin äänimaailma on lisäksi todella yksityiskohtainen. Pelaaja voi kuulla koneen halkovan tuulta ja muulloinkin koneesta kuuluu epämääräisiä kolinoita. Vaurioiden myötä koneen kolinat vain lisääntyvät ja illuusio täysin seulaksi ammutulla koneella lentämisestä hipoo täydellisyyttä. Pientä miinusta tulee valikkomusiikeista, mutta onneksi niitä ei tarvitse pahemmin kuunnella ja pelin aikana ei musiikit suuremmin pauhaa.Pelistä löytyy tietysti jonkin verran radioliikennettä, joka on joko saksan- tai venäjänkielistä. Normaalistihan noista ei saisi mitään selvää, mutta onneksi ruudun yläreunaan samat jutut ilmestyvät huomattavasti helpommin ymmärrettävänä englantina. Radioliikenne kuulostaa todella aidolta ja varsinkin kurkku suorana huutavat saksalaiset lennonvalvojat saavat tottelemattomimmankin sankarin palaamaan muodostelmaan. Moninpelissä pelaaja voi käyttää valmiita käskyjä tai karjua omaan mikrofoniinsa kommentteja lentokavereilleen. IL-2 Sturmovik tukeekin 32-pelaajan moninpeliä, joten jos tietokonetta vastaan lentely alkaa maistumaan puulta, voi pelaaja huoletta hypätä jollekin pelin lukuisista servereistä ja käydä taisteluun muita IL-2 -faneja vastaan. Etukäteen voi jo varoittaa, että maailmalta löytyy melko kovia ässiä, jotka tiputtavat hieman heikomman tason flugzeugpilotit melko äkäisesti.IL-2 Sturmovik on yksi parhaista koskaan pelaamistani lentosimulaattoreista, joka ihastuttaa sekä aiheensa, että toteutuksensa puolesta. Myös lentomallinnus tuntuisi olevat parasta A-ryhmää ja loistavat vaurionmallinnukset tekevät hommasta todella mielenkiintoista. Rumaksikaan peliä ei voi haukkua, sillä grafiikkamoottori puskee sitä upeampaa grafiikkaa, mitä enemmän koneessa on tehoa. Kovin vanhalla tietokoneella ei peliä kuitenkaan kannata pelailla, sillä pelattavuus kärsii tuntuvasti ja frameraten tippuminen alle kahdenkymmenen kuvan sekunnissa pilaa tuntuman totaalisesti.Pelin etuihin sopii myös vaikeustason taipuminen sopivaksi niin amatöörille kuin ässien ässällekin. Moninpeli tuo peliin aivan uuden ulottuvuuden ja IL-2 Sturmovikin pitkän eliniän varmistaa fanien tekemät kentät sekä lentokoneet. Lentosimulaattoreiden ystävälle IL-2 on todellinen helmi ja muidenkin kannattaa tutustua, sillä tämän pelin avulla pääsee hyvin alkuun ja vaikeustasoa nostamalla pääsee kehittymäänkin ja tulevaisuudessa juuri sinä saatat olla se virtuaalitaivaiden ässä.\nEnsimmäinen Street Fighter -peli julkaistiin noin kahdeksan vuotta sitten, mutta pelisarja on saanut uusia inkarnaatioita miltei jokaiselle mahdolliselle alustalle. Yhteistä Street Fightereille on niiden nimien hirviömäisyys. GBA:nkin ensimmäinen katutaistelija on nimetty Super Street Fighter II Turbo Revivaliksi, varsinainen nimihirviö siis. Alkuperäisen Street Fighterin idea oikeastaan odotti pääsyään kannettavaan konsoliin ja mikäpä olisi sen parempi alusta kuin GBA. Seuraavassa siis Super Street Fighter II Turbo Revivalin arvio, olkaa hyvät.Street Fightereiden konsepti on pysynyt miltei muuttumattomana vuodesta toiseen eikä pelin GBA-versiokaan sisällä mitään uutta ja mullistavaa. Kyseessä on siis yksinkertaista mätkintää, ei sen enempää eikä vähempää. Super Street Fighter II Turbo Revivalissa (myöhemmin SSF2TR) on yhteensä kuusitoista taistelijaa, jotka ovat tuttuja sarjaa aiemmin pelanneille. Hahmoissa on mukavasti eroavaisuuksia, mutta kuudentoista hahmon ryppäästä lienee mahdotonta tehdä sellaista, että jokainen hahmo olisi selkeästi erilainen. SSF2TR:n hahmojen ominaisuudet eroavat melko perinteisesti. Erilaisten liikevalikoimien lisäksi hahmon voima, kestävyys, ulottuvuus ja nopeus vaihtelevat hahmosta riippuen. Näiden neljän erilaiset kombinaatiotkin ovatkin se erottava tekijä pelkän ulkomuodon lisäksi. Normaalien liikkeiden lisäksi, jokaisella hahmolla on nippu erikoisliikkeitä, joilla vastustajaa voi rankaista normaalia tehokkaammin.Pelistä löytyy nippu erilaisia pelimoodeja, jotka ovat miltei jokaisesta mätkintäpelistä tuttuja tapauksia. Mukana on siis arcadea, vs-moodia sekä survivalia. Yksinpelinä SSF2TR ei ole kovin pitkäaikaista hupia. Arcademoodin tahkoaa läpi muutamalla hahmolla, mutta pidempiaikaista peli-iloa ei pelistä irtoa. Lisäksi koneen ohjastamat hahmot ovat paikoin vähän turhankin kovia eikä pelaaja pysty tekemään oikeastaan mitään, kun vastustaja rynnii vastustamatta päälle tehden jos jonkinlaisia erikoishyökkäyksiä, tämä siis vaikeustasosta riippumatta. Moninpeliin tarvitaan valitettavasti kaksi kasettia, joten kaverinkin on pakko ostaa peli, mikäli moninpeli kiinnostaa. Graafisesti SSF2TR ei ole GBA:n upeimpia pelejä. Grafiikka on joka osa-alueelta keskinkertaista eikä animaatioissakaan ole sen suurempaa hurraamisen aihetta. Samalla radalla jatketaan äänimaailman kanssa. Musiikit menettelevät joten kuten, mutta muuten äänet ovat suhinaa ja epämääräisiä mätkähdyksiä. Myöskään kontrolleja ei olla saatu aivan täysin GBA:lle sopiviksi. Koska nappien sijoittelu ei ole paras mahdollinen pelimukavuus kärsii ja muutamien erikoisliikkeiden tekeminen on harmillisen vaikeaa. Kokonaisuutena ajateltuna Super Street Fighter II Turbo Revival jää hieman torsoksi kaikilta osin. Yksinpelinä homma ei kiinnosta kovin pitkään ja kontrollitkaan eivät täysin sovi GBA:lle. Musiikeissa ja grafiikassakin olisi ollut parantamisen varaa. Moninpelinä homma toimisi muuten, mutta lienee kohtuutonta olettaa, että kaksi kaverusta ostaisivat pelin vain moninpeliä silmällä pitäen.\nNäin joulun alla pelijulkaisijat pukkaavat markkinoille enemmän pelejä, kuin koskaan muulloin vuoden aikana. Mahdollisimman moneen pukin konttiin pyrkii myös EA Bigin SSX Tricky, joka on suoraa jatkoa SSX-nimiselle lumilautailupelille. Ensimmäinen SSX keräsi melkoisen kovaa suosiota, joten jatko-osaakin on odotettu miltei yhtä paljon kuin joulua. Nyt jatko-osa on kaupassa, mutta EA:n urheilupelit tuntien odotukset ovat jopa varovaiset, sillä EA ei tunnetusti tee kovin laajoja päivityksiä urheilupeleihinsä. Joka tapauksessa SSX Tricky on saapunut Tiltin toimitukseen ja nyt olisi aika tehdä pientä tutkimusta siitä, millainen peli SSX Tricky oikein on.Ennakko-odotusten mukaisesti SSX Tricky näyttää ja tuntuu hyvin paljon edeltäjältään. Edelleen lasketaan pitkin jyrkkiä vuorenrinteitä tehden mitä erikoisempia temppuja painovoimaa uhmaten. Jatko-osa sisältää parannuksia pelin jokaiseen osa-alueeseen sekä tietysti uusia kenttiä ja hahmoja. Alkuperäisen SSX:n pelattavuus oli jotain aivan uskomatonta. Hahmojen liikkeet ja todella upeat radat vetivät puoleensa kuin tauti ja addiktiivisuuspisteitä SSX:lle olisi pitänyt antaa kymmenen. Koska kyseessä on kuitenkin samalle pohjalle rakennettu peli, on selvää, että toimivaa konseptia ei ole menty sorkkimaan kovin radikaalisti ja tulos on sen mukaista. SSX Tricky todella liimaa pelaajan television ääreen pelaamaan peliä tunti toisensa jälkeen. Radat ovat edelleen pitkiä, vaikeita sekä täynnä oikoreittejä. Uusia ratoja SSX Trickyssä on vain muutama, mutta vanhoja ratoja on pistetty sen verran uuteen uskoon, että vanhojenkin ratojen kohdalla syntyy ainakin jonkinasteista uutuuden tunnetta. Periaatteessa vanhojen ratojen pääpiirteiden säilyttäminen saattoi olla hyväkin idea, sillä nyt SSX:n ensimmäistä painosta pelanneet osaavat radat heti, eikä paria radan opetteluun tarvittavaa laskua tarvitakaan. Kolikon kääntöpuolena on tietysti se, että uudistuksista huolimatta radat ovat kuitenkin vanhoja ja suhteellisen tuttuja, joten ei tämä yhtä paljon pelattavaa tarjoa kuin täysin uudet kentät olisivat tarjonneet. Uusille SSX:n pelaajille vanhatkin radat ovat täysin uusia tuttavuuksia.Yksi pelin vetovoimaa lisäävistä asioista on myös menestyvää pelaajaa palkitseva maailmanmestaruus-moodi, joka jakautuu kahteen osaan, Raceen sekä Showoffiin. Racessa ajetaan kilpaa toisten lautailijoiden kanssa ja Showoffissa pyritään tekemään mahdollisimman paljon tyylikkäitä temppuja. Aluksi pelaajalla ei ole valittavissa kuin muutama äijä ja yksi rata, joten mestaruusmoodia on pakko tahkota jos kaikki hahmot, radat sekä muut lisäjutut haluaa käyttöön. Tässä onkin pelin jippo, kilpalaskussa pelaajan on sijoituttava kolmen parhaan joukkoon saadakseen käyttöönsä seuraavan mäen ja muita bonuksia. Show offissa on tietyt pisterajat, joita pelaaja metsästää. Mitä paremmin pelaaja menestyy, sitä enemmän kamaa pelaaja saa käyttöönsä. Esimerkiksi kolmannella sijalla (pronssilla) saa käyttöönsä vain seuraavan radan, mutta sijoittumalla ensimmäiseksi, pelaaja saa käyttöönsä radan lisäksi uuden hahmon sekä muita bonuksia. Menestymisen myötä myös lumilautailijan taitoja voi parantaa.Pelin hahmot ovat edelleen hyvin persoonallisia ja toisistaan eroavia. Jokaisella hahmolla on omat perustaidot, jotka karttuvat menestyksen myötä. Kilpailujen aikana hahmojen välille kehittyy jonkinlaisia suhteita, riippuen miten hahmot toisiaan kohtelevat. Jos pelaaja tönii ja leikkaa saman hahmon ajolinjoille koko ajan, pyrkii hän kostamaan samalla mitalla. Mikäli pelaaja ja tietokone eivät aiheuta toisilleen harmia, saattaa heistä tulle ”ystäviä”, jolloin tietokone ei pyri vaikeuttamaan pelaajan lautailua millään tavalla. Edellisen SSX:n tapaan pelin hahmot ovat hieman sarjakuvamaisen näköisiä ja hyvin animoitujakin. Koska jokainen hahmo on omalaatuinen yksilö, yhdellä hahmolla pelaaminen tuntuu eroavan muista hahmoista enemmän kuin se todellisuudessa eroaakaan.Kuten edellä aihetta sivusinkin, on SSX Trickyn pelattavuus edeltäjänsä tasolla, jos ei jopa parempaakin. Kontrollit toimivat hienosti, tatilla ohjataan laskijaa ja erilaisia temppuja tehdään digitaaliohjaimen avulla. Temppujen tekeminen on yksinkertaista, mutta vaikeimpien temppujen tekemiseen tarvitaan täydet boostit, hirmuinen hyppyri sekä taitoa ja tuuria. Erilaiset temppukombotkin ovat mahdollisia ja parhaimmillaan niistä voi kerätä uskomattomia pistemääriä. Edellä mainittua boostia kerätään erilaisista tempuista, mitä hienompi temppu, sitä enemmän boostia pelaaja saa. Tuttuun tapaan boostia voi käyttää myös lautailijan vauhdin hetkittäiseen nostoon. Graafisesti peli on milteipä identtinen edeltäjänsä kanssa, mutta pientä parannusta on silti havaittavissa. Niille, jotka eivät ole aiemmin peliä pelanneet, kerrottakoon, että pelin grafiikka on hienoa ja valaistus- sekä partikkeliefektit ovat todella tyylikkäitä. Pientä miinusta tulee ruudunpäivityksen ajoittaisesta laskemisesta, onneksi tätä ei tapahdu usein ja vielä harvemmin siitä koituu suurempaa harmia. Myös äänipuolella menee kovaa. Musiikista vastaa Beastie Boyssin Mixmaster Mike ja meininki on sen mukaista. Vaikka itse en pelin musiikkia normaalisti kuuntelisikaan, toimii se pelissä uskomattoman hyvin. Musiikki on joissain määrin sidottu pelin tapahtumiin, tarkemmin sanottuna pelaajan temppujen aikana musiikki saattaa muuttua pelkäksi rumpujen jytkeeksi ja näin päin pois. Koko äänimaailma pysyy siis hienosti kasassa ja on kaiken lisäksi pirun hyvin toteutettu.Kokonaisuutena SSX Tricky on edeltäjänsä kaltainen peli, joskin pelin jokainen osa-alue on hieman parempi kuin edeltäjässään. Pelin suurimpana miinuksena on suhteellisen vähät uutuudet, varsinkin uusia kenttiä olisi voinut olla reilusti enemmän. Uusien kenttien puute ei tietenkään koske niitä, jotka eivät ole aiemmin pelanneet SSX:ää. Pelattavuudeltaan SSX on edelleen loistava ja peli addiktoi pelaajat tehokkaasti tv-ruudun ääreen. Aiempaa SSX:ää pelanneille SSX Trickyn ostaminen ei välttämättä ole kovin järkevää, ellei kyseessä ole todellinen SSX-fani. Mikäli SSX:ää ei vielä löydy PS2:n pelivalikoimista, on SSX Tricky niitä pelejä, jotka ovat niin sanotusti pakkohankintoja.\nMoraalinvartijat ja sensorit niskaansa saanut Grand Theft Auto- sarja tarjoaa Playstation2-inkarnaatiossaan entistä visuaalisempaa väkivaltaa jo on syystäkin saanut kyseenalaisen kunnian olla konsolin ensimmäinen K18-peli Suomessa. Lontoo-lisälevyn laskien GTA 3 on jo sarjansa neljäs, eikä DMA itsekään mahtanut aavistaa kuinka syleilevän vastaanoton varoittamatta ilmestynyt nukkujahitti saisi. Pitkällä tähtäimellä rikos näyttää sittenkin kannattavan.Pelaaja aloittaa uransa kuvitteellisen Liberty Cityn alamaailmassa vankikarkurina, joka lain kouraa paettuaan ryhtyy palkkiota vastaan kenelle vain työskenteleväksi freelanceriksi. Työnantajina toimivat kaupunkiin asettuneet rikollisorganisaatiot, joiden keskinäiset kahinat ovat mainio tulonlähde uudelle tulokkaalle. Aluksi keikkaa tehdään pikkurosvojen laskuun, mutta pian isommat kihot kiinnostuvat tehokkaasti likaiset keikat tyylipuhtaasti hoitelevasta tulokkaasta. Alamaailman tikapuilla pelaaja alkaa nousunsa hissukseen mafian hanttihommista kohti vaativimpia pestejä, kuten salamurhia ja pommi-iskuja. Rikollisen statuksen noustessa myös kertapalkkiot paisuvat hiljalleen taskurahoista keskituloisen peliarvostelijan vuosiansioihin. Etenemisestä ei kuitenkaan määrää enää mammonan määrä, vaan kaupungit uudet alueet avautuvat tiettyjen avainkohtien kautta.Työtä etsitään vierailemalla rikollispomojen luona, joiden nimikirjaimet koreilevat kartalla. Yleisöpuhelimiin vastaamalla voi suorittaa vapaavalintaisia keikkoja. Kartta on rikollisen tärkein apuväline, joka työnantajien ohella osoittaa myös alamaailman tärkeimmät palvelut. Automaalaamo antaa etsitylle autolle virkavaltaa hämäävän maalipinnan, räjähde-ekspertti 8-Ball järjestää autopommit attentaatteihin ja AmmuNation- ketjun kauppiaat pitävät rosvon hampaisiin asti varustettuna. Kustakin kaupunginosasta löytyvä kämppä on toiminnan hermokeskus, autotalli ja tallennuspiste.Ilahduttavan vapaassa järjestyksessä pelattavat tehtävät yhdistelevät autoilua ja ammuskelua vaihteleviksi kokonaisuuksiksi, joissa toimintatavat ovat usein pelaajan kekseliäisyydestä kiinni. Järjestävätkö viholliset väijytyksen? Ole kaukonäköinen, ensi kerralla tuhoa vastustajien ajokit etukäteen kun tiedät odottaa yllätystä. Tuottaako tappotuomion saaneen vasikan taksikyydin varjostaminen ongelmia? Varasta ensimmäinen eteen sattuva taksi ja poimi pahaa-aavistamaton uhri kyytiisi. Jokainen tehtävä on ankkuroitu kiinteästi pelin perusjuoneen ja ajaa päätarinaa jollakin tapaa eteenpäin, joten tyhjäkäynti jää vähäiseksi. Tehtävissä on mukavan vähän aikarajoja, ja ne vähätkin on järkevästi selitetty — huumelastia kuskaavaa pienkonetta ei voi pamauttaa singolla säpäleiksi, jos se ehtii laskeutua kentälle.Monipuolisten pelivaihtoehtojen vastapainoksi GTA3 asettaa pelaajan tihutöille huolellisesti rakennetun vapauden illuusion pirstovia rajoitteita. Jos ilmiantajaa kuljettavan ambulanssin yrittää nitistää singolla, tuhottu ajokki onkin aina liitovaltion hämäys. Koska peli sulkee epärehellisesti muut taktiikat pois, hälytysajoneuvo on pakko runnoa tieltä perinteisin keinoin. Jos laittomissa katuajoissa aikoo bluffata räjäyttämällä kilpakuskit lähtöruudukkoon, muskeliautot osoittautuvatkin särkymättömiksi.Juonikuvioiden syventyessä hahmo solmii uusia työsuhteita ja purkaa entisiä. Petturia entiset yhteistyökumppanit eivät katso suopeasti, joten vanhoilla kulmilla odottaa yleensä työnantajan vaihduttua ruudinkatkuinen tervehdys. Erityisen kiukkuisiksi hiiltyvät italialaiset nokkamiehensä salamurhasta. Valitettavasti jengivälien muutokset tapahtuvat tarinan pakottamina eikä tulehtuneita välejä voi enää elvyttää. Loppua kohden lyijyä tuntuu ropisevan niskaan joka korttelissa.Ex-kollegojen ohella uraputkea varjostaa virkavalta, jolta toimensa on pidettävä pimennossa. Autoja ei parane vohkia poliisin läheisyydessä, eikä raivoa purkaa sinivuokkoihin. Aluksi koppalakit vaikuttavat säyseiltä tapauksilta. Kun uhkaukset osoittautuvat hyödyttömiksi, alkavat otteet koventua ja kaupunki-ilman lyijypitoisuus kohota. Poliisivoimien typistyttyä parilla sinitakilla jahtiin osallistuvat kovaotteiset SWAT- joukot ja helikopterit tarkk’ampujineen. Tilanteen hiiltyessä entisestään rikospaikalle vierivät FBI:n pikimustat autot. Armeijan miehistörekkojen ja tankkien lopulta rymistellessä paikalle tilanne alkaa muistuttaa sotatilaa. Turhan hiostavaksi käynyttä tilannetta rauhoitetaan keräämällä talteen poliisin virkaintoa karsivat lisävoimat. Pidätyksestä sankari selviää pikaisella putkakeikalla aseista riisuttuna.Päätarinan ulkopuolella roistolla on enemmän kuin tarpeeksi sivutöitä, jotka ovat käteviä tulonlähteitä. Kaupungille siroteltujen erikoispakettien ansiokas kokoaminen palkitaan ilmaisilla asekuljetuksilla kämpille. Kätketyistä pääkallosymboleista aktivoituvat Rampage-tehtävät, joissa aikarajan puitteissa on hävitettävä milloin mitäkin; useimmiten ajoneuvoja tai tietyn jengin jäseniä. Kaupungilta löytyy tuntuva määrä ramppeja, joista suoritetut tyylipuhtaat autostuntit palkitaan muhkeilla käteispalkkioilla. Tietyissä ajokeissa voi suorittaa erikoistehtäviä R3-tatin painalluksella. Taksilla voi kuskata kyytiä kärkkyviä kaupunkilaisia, ja hälytysajoneuvoissa hoidella joko palomiehen, poliisin tai ambulanssikuskin töitä. Erikoisempia tapauksia ovat lelufirman pakut, joista käsin konnan on kauko-ohjattava räjähtävät leluautot tihutöihin. Minipelejä ja salaisuuksia on yksinkertaisesti niin hirmuisesti, ettei pelin syvyyksiä ole kouraissut pintaa syvemmältä vielä kymmenienkään pelituntien jälkeen.Sujuvimmin pelin pääosa-alueista on toteutettu ajaminen. Kaduilla risteilee alueesta ja kellonajasta riippuen tusinoittain ajokkeja, joista jokaisella on ominaispiirteensä. Henkilöauto pyörähtää nokkakolarissa kauniit piruetit, rekka puskee läpi tiesulustakin. Kulkupelien raskaus ja paino vaikuttavat selvästi siihen miten ajokit käyttäytyvät. Vaikuttava fysiikkamaali tuottaa aidon tuntuisia peltikolareita, eikä ajamisessa ole suurempia ongelmia. Käsittely tuntuu ehkäpä aavistuksen verran liian lepsulta pahimmissa liikennesumpuissa, mutta muuten rötöstely neljällä pyörällä on harvinaisen vaivatonta. Jalankulku kärsii ajoittaisista kameraongelmista ja kokonaisuuden ehdottomasti heikoin lenkki ovat tulitaistelut. Oikutteleva automaattilukitus arpoo kohteen sattumanvaraisesti, joten yhteenotoissa sankari päättääkin mieluummin ammuskella ohikulkijoita. Puolet ajasta on mahdoton nähdä mihin luodit lentävät. Tähtäys soolonäkymästä olisi säästänyt monelta äkkikuolemalta. Korkein kynnys GTA:n pelaamiselle on aina ollut vaivaloinen helikopterikamera (joka on yhä valittavissa, joskaan sitä ei voi täyspäiselle suositella) ja karkea toteutus. Sarjan siirtyminen 3D-aikaan on suurimpia syitä sille että kokonaisuus toimii nyt ensiluokkaisen hienosti. Pelitapahtumat eivät enää tunnu etäisiltä, ovat entistä selkeämpiä ja ennen kaikkea mukavampia katsoa. Hirmuisesta laadullisesta harppauksesta peli ei edusta pienissä yksityiskohdissaan teknistä kärkeä, mutta onnistuu luomaan vaikuttavan pelimaailman, joka elää omaa elämäänsä. Kaupungin suuruuden käsittää kunnolla vasta kun nousee kolmannen saaren vuorelle, jonka huipulta Liberty Cityn levittäytyy koko horisontin leveydelle. Päivän muuttuessa yöksi auringonlasku valaisee taivaan kauniisti, yöllä toimistoissa ja kodeissa tuikkivat valot. Sääolot vaihtuvat auringonpaisteesta sademyräkkään ja tyylikkääseen usvaan. Peliaudio jatkaa samaa laatuosaamista. Hyvin kirjoitettu ja Hollywood-voimin näytelty dialogi ja lukemattomat piilovitsit lisäävät oman vivahteensa. Täydestä menevät radiokanavat lähettävät eetteriin kirjaimellisesti tuntikausia laatumusiikkia hip-hopista oopperaan. Vainohullujen ja idioottisoittajien terrorisoimalle Chatte\nrbox -keksustelukanavalle ei voi kuin hymähdellä ratin takaa. DMA:n luoma suurkaupunki on persoonallisimpia pelimaailmoja pitkään aikaan. Siviilit eivät ole vain tykinruokaa; pahoinpitelijä saa uhriltaan takaisin samalla mitalla ja kiukkuinen autonomistaja repii huolimattoman varkaan ajokkinsa ratista. Vekkulien kaupunkilaisten keskinäiset yhteenotot ovat yhtä koomista seurattavaa. Peltikolarit keräävät uteliaita silmäpareja (joilta ketku roisto kerää arvotavaran talteen), ammuskelut vastaavasti lietsovat pakokauhua. Esimerkillisen persoonallisesti toteutettu pelimaailma ja iskevä toiminta sekä neljällä pyörällä että jalan tekevät GTA3:sta härskin väkivaltariehan, jossa virkeä lajityyppien sekamelska yhdistyy laadukkaaseen toteutukseen. Yksityiskohtiin menemättä raju sisältö ei kuitenkaan sovi silmistä nuorimmille. Elokuvatarkastamon K18-leima pelikotelossa ei ole kukkahattutätien hyssyttelyä, se on annettu hyvästä syystä.Vääjäämättömään jatko-osaan kohdistuvat nyt korkeat ennakko-odotukset. Tämän hetken parhaasta PS2-pelistä on hankala pistää paremmaksi.\nTietokoneen käyttäjiä hemmotellaan usein mitä erilaisimmilla rakennuspeleillä, on rakennettu huvipuistoja, kaupunkeja ja peräti muurahaiskekoa, mutta mikäli herra peliarvostelijan muisti ei vallan petä, ei eläintarhoihin olla vielä kajottu. Nyt Microsoft paikkaa tämän valtavan aukon tuomalla markkinoille Blue Fangin kehittämän Zoo Tycoonin, jossa pelaaja pääsee rakentamaan omaa eläintarhaansa. Pelin idea on sama muiden vastaavien pelien kanssa. Ensin pelaajalle annetaan maatilkku, jolle tarhan rakennus aloitetaan. Pelistä löytyy yli 40 eläintä sekä laaja valikoima kauppoja ja vimpaimia, jotka houkuttelevat kävijöitä tuhlaamaan roponsa sinun puistoosi. Tarhan johtajan ensimmäisiin tehtäviin kuuluu tietysti eläimien hankkiminen ja niiden aitausten muokkaaminen eläimelle sopivaksi. Eläimet haluavat tietynlaisen maaston, ”viihdykkeitä” sekä suojan, johon ne voivat tarpeen vaatiessa piiloutua. Peli auttaa kiltisti eläimien elinolosuhteiden suunnittelussa ja eläimen optimaalisia elinolosuhteita ei tarvitse muistaa ulkoa. Eläinten häkit on suunniteltava huolella. Kävijöiden turvallisuus on tärkeää, mutta eläimiä ei voi tunkea tiilikoppiin, josta kukaan ei näkisi niitä. Siksi onkin rakennettava erilaisia aitoja, jotta eläimet pysyvät kurissa ja kävijöillä on jotain katseltavaa. Jos eläinten häkit on suunniteltu huonosti, eläimet voivat päästä karkuun ja siitähän syntyy varsinainen hulabaloo. Vapaana kävelevä leijona ei ainakaan houkuttele kävijöitä vierailemaan puistossa. Mikäli puiston eläimistä ei pidä tarpeeksi hyvää huolta, voivat ilkeät eläinsuojeluviranomaiset estää uusien eläimien hankkimisen ja kielto lähtee pois vain parantamalla eläinten elinolosuhteita. Tietysti kävijöidenkin viihtyvyys on pidettävä korkealla, sillä mikäli puisto on tylsä ja apaattinen paikka, äänestävät kävijät jaloillaan. Kuten niin monissa rakennuspeleissä, myös Zoo Tycoonissa voi harjoittaa tutkimustyötä, jonka avulla pelaaja saa käyttöönsä uusia rakennuksia, eläimiä sekä parempaa henkilökuntaa. Tutkiminen onkin kannattavaa, sillä puiston taso nousee kohisemalla uusien innovaatioiden ilmestyessä puistomiljööseen.Zoo Tycoonin pelattava jakautuu kahteen osioon, vapaaseen rakentamiseen sekä tehtäviin. Vapaa rakentaminen tarkoittaa sitä, että pelaaja saa rakentaa puistoaan vapaasti (yllätys) ilman minkäänlaisia tavoitteita. Tehtävämoodissa pelaajan on suoritettava ennalta määrättyjä tehtäviä päästäkseen jälleen seuraavaan tehtävään. Tehtävät ovat suhteellisen yksinkertaisia, mutta paikoittain on turvauduttava todelliseen mikronysväykseen, jotta homma ei mene heti käsilleen. Yleisesti ottaen peli on kuitenkin melko helppo.Pidemmän päälle peli alkaa kuitenkin käydä tylsäksi, sillä ainakaan lyhyt pinnaiseen peliarvostelijaan jatkuva eläinten hoitaminen ei iskenyt. Rasittavinta on maaston muokkaus, jota joutuu tekemään käytännössä koko ajan. Juuri, kun kaikki näyttää olevan kunnossa se pirun villisikalauma onkin myllertänyt maaston sellaiseen kuntoon, että eläinsuojelijat ovat oven takana. No ei siinä muuta kuin uutta maastoa kehiin ja sormet ristiin paremman tulevaisuuden puolesta.Zoo Tycoonin grafiikka ei ole mitään uusinta uutta, mutta ainakin se pyörii hyvin vähän vanhemmillakin koneilla. Kamerakulmien suhteen oltaisiin voitu olla hieman anteliaampia. Nyt maastoa voi tuijottaa neljästä eri kulmasta ja kahdelta eri korkeudelta. Normaali korkeus on monista peleistä tutuksi tullut kuvakulma, jossa pelaaja näkee monia yksityiskohtia ja mukavan kokoisen alueen. Korkea kuvakulma puolestaan näyttää suuren alueen, mutta yksityiskohdat jäävät piiloon. Normaalisti onkin parasta pitää kamera maanläheisessä kuvakulmassa. Ainakin henkilökohtaisesti jäin kuitenkin kaipaamaan vapaampia kamerakulmia ja varsinkin parempaa zoomia. Olisi ollut niin kiva tihrustaa, kun nallevaari poikasineen temmeltää juuri valmistuneessa aitauksessaan. Pelin äänimaailma on kyllä hyvin toteutettu, mutta pelin aikana maailma on aivan uskomattoman hiljainen. Silloin tällöin kuuluu eläimien murinaa ja vastaavaa, mutta äänien kuuntelemiseen on todella keskityttävä, jos niistä aikoo repiä jonkinlaista tunnelmaa.Tällaisissa peleissä käyttöliittymä on hyvin tärkeässä asemassa pelattavuuden kannalta. Zoo Tycoonissa käyttöliittymä onkin mukavan yksinkertainen. Aluksi saattaa olla pieniä ongelmia, mutta mikäli harjoitustehtävät jaksaa kaluta läpi, homma luonnistuu kyllä helposti. Pelistä löytyy myös eläintenhoitaja, joka osaa antaa vinkkejä, miten eläinten elinolosuhteita voisi vielä parantaa. Zoo Tycoon on tervehenkinen peli, joka vetoaa ihmisten näpertämishermoon. Pidemmän päälle peli alkoi kuitenkin menettää otettaan. Pelistä jäi vaikutelma, että peli on suunniteltu hieman nuoremmalle ikäryhmälle, tätä tukee myös pelin Sallittu-leima. Myös koko perheen viihteenä Zoo Tycoon lienee ihan mukava peli.\nPlaystationilta tutuksi tullut Spyro saapuu jälleen uudessa Season of Ice seikkailussaan. Tällä kertaa Spyro on kutistanut itseään melkoisesti ja tällä kertaa pieni lohikäärmeemme temmeltää Game Boy Advancen sisuksissa. Pelin juoni on jotakuinkin seuraava: Ilkeä velho on jäädyttänyt kaikki keijukaiset jääkuutioiksi ja heidät olisi pelastettava. Matkaan lähtee vanha tuttavamme, vaaleanpunainen lohikäärme Spyro, joka ei salli tällaisen vääryyden tapahtuvan. Pelin juonen avauduttua päästäänkin kiinni itse peliin. Spyro: Season of Ice on isometrisestä kuvakulmasta kuvattu tasohyppelyn sekä keräilypelin yhdistelmä. Keräilyllä tarkoitan timanttien ja muiden tavaroiden keräämistä, jota harjoitetaan koko ajan. Lisäksi Spyro vapauttaa säännöllisin väliajoin keijukaisia heidän jäisestä vankilastaan. Tasopompintaakin siis on mukana, mutta huomattavasti vähemmän kuin aiemmissa Spyroissa. Pelattavaa Spyron uusin seikkailu tarjoaa parin kymmenen tehtävän verran, joiden parissa aikaa kuluu useampi päivä. Koska pelissä on ilkimyksiä, on Spyrolla muutama jippo, joilla pelin pahikset voi tuhota. Tarkemmin sanottuna Spyron hyökkäyksiin kuuluvat tuttu ja turvallinen tulihönkäys sekä puskeminen. Näillä pääseekin pitkälle, sillä pelin viholliset eivät ole kovin hankalaa sakkia. Hyökkäysten lisäksi Spyro osaa myös liitää pienten siipiensä avulla ja katsella normaalia kauemmas haluamaansa suuntaan. Spyron liikearsenaali on siis tuttua tavaraa aiempiin Spyroihin tutustuneille.Pääjuonen ohella Spyro saa matkan aikana erilaisia sivutehtäviä, joiden suorittaminen edistää pääjuonta. Esimerkiksi toisessa tehtävässä Spyron on sytytettävä neljä majakkaa päästäkseen eteenpäin. Muutamaan otteeseen tämä tarkoittaa jopa pientä ongelmanratkontaa, mutta ongelmat ovat sen verran selviä, että mitään suurempaa aivotyöskentelyä ei pelaajan tarvitse harjoittaa. Peruspelin lisäksi Spyrosta löytyy muutamia minipelejä, jotka ovat mukavasti toteutettuja eivätkä riko kokonaisuutta.Spyro: Season of Icen maailma on toteutettu peliin sopivalla tavalla, Spyro pysyy ruudun keskellä ja maailma scrollaa pelaajan juoksuttaessa lohikäärmettä. Pientä päänvaivaa aiheuttavat korkeuserot, joiden havainnointi on paikoitellen hieman vaikeaa. Pahiten tämä ongelma kärjistyy aivan ruudun reunoilla olevien tasanteiden kohdalla, jolloin on miltei mahdoton päätellä onko tasanne samalla korkeudella kuin Spyro. Varsinkin veden tai muun äkkikuoleman tuottavan aineen yli hyppääminen on tällöin todella riskialtista. Spyron kontrollointi hoituu GBA:n ohjaimilla näpsäksästi, mutta kenttädesignistä johtuvia ongelmiakin löytyy. Edellä mainitun korkeusero-ongelman lisäksi Spyro voi luiskahtaa helposti alueita ympäröiviin meriin ja vastaaviin, jotka vievät hengen kerta laakista. Jokainen peli tietysti tablaa tyylillään, mutta pienestä virheestä johtuvat mokat syövät hermoja kuin termiitit. Pienen harjoittelun jälkeen homma kuitenkin on sen verran hyvin hallussa, että tämän ongelman kanssa pystyy elämään.Spyron graafinen ilme on tyylikäs. Hahmot ovat mukavan näköisiä ja pelimaailmastakaan ei löydy suurempaa valittamisen aihetta. Ääniä olisi voinut olla hieman monipuolisemmin, mutta mitään suurempaa valittamista ei löydy. Myös musiikit eivät ole mitään maailman upeimpia, mutta eivät myöskään floppaa, keskitason kamaa siis. Spyron seikkailut ovat ihan puoleensa vetävää tavaraa, mutta pienellä viilauksella hyvästä olisi voinut tulla loistava. Nykyisellään peli kärsii pienistä ongelmista, joiden takia pelaajan hermot saattavat kiristyä äärimmilleen. Mitään peli-ilon totaalisesti tuhoavaa ei mukana kuitenkaan ole, joten mikäli tasopompinta kiinnostaa, ei ole mikään synti ja häpeä noutaa Spyro: Season of Iceä lähimmästä pelikaupasta.\nKun sain Shaun Palmer’s Pro Snowboarderin käteeni, iski silmääni yhdennäköisyys Tony Hawk Pro Skaterin kanssa. Tämä ei ole mikään ihme, sillä ovathan tuotteet ”sisarpelejä”. Tony Hawkeista vastannut Vicarious Vision ei kuitenkaan tehnyt Shaun Palmer’s Pro Snowboarderia, vaan Activision laittoi homman hieman tuntemattomamman Natsume -pelistudion harteille. Natsumen aiempia duuneja on kuitenkin kohtalaisesti onnistunut Tony Hawk 2:n GBC-versio, joten aivan kylmiltään Natsumen pojat eivät hommaan joutuneet. Miten lumilautailupelin kääntäminen Game Boy Advancelle sitten onnistui? Sitä selvitellään seuraavassa. Shaun Palmer’s Pro Snowboarderin perusperiaate on suora kopio Tony Hawkista. Pelaajan on kerättävä pisteitä, tehtävä oikeita temppuja oikeissa paikoissa ja kerättävä radan varrelta löytyviä kirjaimia saadakseen sponsoreita. Kun sponsoreita on tarpeeksi avautuu pelaajan käyttöön pelin kolme lukittua lumilautaa sekä alussa lukitut radat. Peli on jaettu kolmeen eri osaan, joita pystyy pelaamaan sekä yksittäisinä kisoina, että uramoodina. Freestylessä pelaajan tehtävänä on erilaisten temppujen ja tehtävien suorittaminen, joissa onnistuminen tuo pelaajan taakse lisää sponsoreita. Jokaisella radalla on viisi eri tehtävää, joista kaksi on erilaisia pistetavoitteita (pro- ja sickscore) sekä yksi kirjainten metsästysprojekti. Muut tehtävät vaihtelevat kentästä riippuen. Palmer X -moodissa kilpaillaan kolmea Game Boyn ohjastamaa laskijaa vastaan tavoitteena päästä maaliin ennen muita. Jälleen kerran menestyksestä palkitaan sponsoreilla. Kolmas moodi on nimeltään Superpipe, jonka nimi pitäisi kyllä olla Halfpipe, sillä kyseisessä pelimoodissa lasketaan puhdasta halfpipeä pitkin tehden erilaisia temppuja ja temppukomboja, joista pitäisi kerätä mahdollisimman paljon pisteitä. Vaikeustasoltaan Freestyle ja Superpipe ovat keskinkertaisia, mutta Palmer X:ssä menestyminen on todella vaikeaa, koska GBA:n ohjastamat lautailijat tuntuivat aina vetämään joko hirveän loppukirin tai muuten vain täydellisen laskun. Käytännössä homma vaikuttaa jo epäreilulta, kun GBA-laskijat vain paahtavat ohi vaikka pelaajankin lautailija kulkee niin kovaa kuin laudasta irti saa. Palmer X:n ongelmana on myös se, että taitoa ei tarvita ollenkaan, vaan parhaaseen menestykseen pääsee opettelemalla lyhimmät reitit ja parhaat ajolinjat. Superpipe (halfpipe) on pelin parasta antia. Lumikourussa laskeminen ja temppujen tekeminen on yksinkertaisesti mukavaa puuhaa, ainakin jonkin aikaa. Freestyle ja Palmer X ovat puolestaan epäonnistuneita ja hermoja raastavia kökkömoodeja. Kumpaakaan pelimoodia ei yksinkertaisesti jaksa pelata paria laskua pidempään ja Tony Hawkin kaltaisesta vetovoimasta on jäljellä vain kaukainen muisto. Löytyyhän Palmerista myös moninpeli, mutta siinäkin pääsee kisaamaan vain superpipessä. Voittajana on se, joka keräsi enemmän pisteitä. Erillistä moninpeliä varten työstettyä pelimoodia ei pelistä löydy.Pelattavuudessa jatketaan samaa tahtia pelimoodien kiinnostavuuden kanssa. Takaapäin kuvattu superpipe on toimii myös kontrollien kohdalta parhaiten. Temput ovat suhteellisen yksinkertaisia tehdä ja muutenkin paketti pysyy kasassa. Isometrisestä kuvakulmasta kuvatut Freestyle ja Palmer X -moodit eivät puolestaan loista myöskään pelattavuuden osalta. Itse asiassa melkein kaikki on pielessä lähtien korkeuserojen epäselvyydestä ja jatkuen aina huonoon kenttäsuunnitteluun ja kankeisiin kontrolleihin. Pelin audiovisuaalinen antikaan ei tarjoa mitään hurraamisen aihetta. Animaatiot ovat jotakuinkin kunnossa, mutta muilta osin grafiikat ovat vanhahtavia eikä GBA:n tarjoamia mahdollisuuksia ole hyödynnetty. Äänipuolella päähuomion vie karu taustamusiikki ja hikiset äänitehosteet. Lyhyesti sanottuna peli näyttää ja kuulostaa kammottavalta. Shaun Palmer’s Pro Snowboarder on loistava esimerkki miten voi käydä, kun firma yrittää rahastaa tietyllä tuotteella. Shaun Palmerin snoukkapeli kun on ilmiselvä yritys siirtää Tony Hawk lumelle. Natsumen tekijäkaarti on kuitenkin epäonnistunut työssään totaalisesti, sillä pelin ainoa toimiva ominaisuus on Superpipe. Superpipeä jaksaa pelailla muutamia tunteja, muttei sekään kovin pitkäaikaista peli-iloa tarjoa. Koska peli on 80%:sti täyttä roskaa, on tätä vaikea suositella kenellekään. Shaun Palmer’s Pro Snowboarder tipahtaakin auttamattomasti huonoimpien GBA-pelien joukkoon.\nNamcon uusimmassa valopyssyammuskelussa pelaajan tunnot purkautuvat muodikkaasti kansainvälisten terroristien hipiään. Etelä-Amerikkalaisen suuryhtiön nokkamies Ernesto Diaz uhkaa maailmaa tuomiopäivän atomisatelliittillaan — tai jollakin vastaavalla. Jotkut agentit pääsevät jyvälle konnan suunnitelmista tai jotakin sinne päin. Sitten ammuskellaan siellä täällä jotakin pahiksia. Time Crisis 2:n tarinassa on logiikka-aukkoja enemmän kuin juustotahkossa reikiä, mutta epäilystäkään ei ole siitä, että kello tikittää vääjäämättä kohti satelliitin laukaisua. On aika pistää kovapanos kovaa vastaan.Time Crisis 2 jatkaa Namcon laadukkaiden kolikkopelikäännösten linjaa. Takavuosien ammuskelupeli on kääntynyt kolikkopelihallista Playstation2:lle uusilla ominaisuuksilla tankattuna. Kokonaisuus on kertaluokkaa muhkeampi kuin niukasti lihaa luiden ympärille pleikkariversiossaan saanut Project Titan. Sotaan tykinruokarosvoja vastaan käydään joko valopyssyllä tai suoraan Dual Shockin tateilla. Rivakka pyssytoiminta ei sovellu kankealla peliohjaimelle, mutta terroristit talttuvat välttävästi tattiakin pyörittelemällä. Ensisijaisesti Time Crisis 2 on kuitenkin suunniteltu pelattavaksi Namcon uuden GunCon 2-valopistoolin kanssa, joka valitettavasti oli jäänyt lehdistörompun matkasta. Sijaisena palveli ansiokkaasti Time Crisis: Project Titanin kaveriksi pakattu klassinen GunCon, jolla pahisten suolaaminen taittui kitkatta. Pelin pitäisi myös tukea kaikennäköisiä ja -kokoisia USB-pyssyköitä.Näkyvin ja laajin osuus on alkuperäisen kolikkopelin pohjalta rakennettu kolmiosainen arkadimoodi. Terrorismin vastainen taistelu alkaa luksushotellista, jossa agentit yllättävät terroristit rysän päältä. Hotellin käytäviltä taistelut kulkeutuvat kaupungin kaduille ja lopulta huimaan kumivenetakaa-ajoon, jossa Bondiltakin pääsisi itku. Samaa kaavaa noudattaen yksinpelin tarinamoodi etenee kaikkiaan kolmen tehtäväkokonaisuuden halki, seuraavaksi junassa ja lopuksi ohjustukikohdassa. Yhteensä pelissä on siis yhdeksän aluetta, joissa vaikeustaso kohoaa tasaisesti — lopussa ase seuraa ruudun liikettä puhtaasti vaiston varassa. Mitä pidemmälle pelaaja etenee, sitä enemmän pelikrediittejä — toisin sanoen lisäelämiä — on seuraavalla pelikerralla käytössä. Samalla tarinamoodissa pelatut tehtävät avautuvat yksitellen yksinään pelattaviksi kaksinpelissä ja muissa pelimuodoissa. Myös osa minipeleistä pitää ensin aktivoida arcadessa.Tehtävät etenevät Time Crisisin totutulla luottokaavalla. Suojaavan esteen takaa hahmo hypähtää napinpainalluksella tulilinjalle, tyhjentää lippaallisen vihulaisen kevlariin ja pujahtaa nopeasti luotisateen katveeseen lataamaan aseensa. Kun rosvoja ei enää riitä ammuttavaksi, matka taittuu jalan seuraavaan etappiin. Tehtävät noudattavat aina samaa koreografiaa, eli auton takaa loikkaava pahis loikkaa saman auton takaa samalla sekunnilla ensi kerrallakin. Taistelukuvioita opettelemalla seuraavaan koitokseen valmistautuminen ja aiempien ennätystulosten rikkominen käy tuntuvasti kevyemmäksi. Kussakin kentässä on pieniä salaisuuksia, kuten räjähtäviä taustoja (bensarekka tai öljytynnyrien pino) ja tuhdit pistebonukset poikivia erikoisvihollisia keltaisissa haalareissaan. Namcon tavoille uskollisesti lyhytikäisen kolikkoversion kaveriksi on pakattu röykkiö minipelejä, joista osa avautuu vasta kun tarinamoodissa on sinnitellyt tarpeeksi pitkälle. Näissä koetukselle eivät joudu vain refleksit, vaan myös osumatarkkuus. Agenttikoulutuksen ampumaradalla harjoitellaan tähtäämistä perinteisillä maalitauluilla eri etäisyyksiltä ja liikkuviin kohteisiin. Nopeaa vetämistä harjoitellaan ampumaradalla, jossa luoteja on niukasti, mutta aikaa rajattomasti. Bondit akanoista erottavan savikiekkoammunnan saloihin voi tutustua omassa minipelissään, jossa parilla ammuksella on pudotettava kaksi taivaalle sinkoutuvaa läpyskää (toimitus uskoo vakaasti, että ne ovat oikeasti Army Men- pelejä). Äärimmäistä tarkkuutta ja joustavia hermoja vaativa pelimuoto tosin kärsii ikävästi jos aseen kalibrointi heittää sentinkin viistoon. Kahden pelaajan kesken voi pelata tiimipeliä joko jaetulla ruudulla tai kahden telkkarin ja konsolin kokoonpanolla. Jos komeron perältä löytyy toinenkin pistooli, voi ultratyylikkäässä akimbo- räiskinnässä tavoitella John Woo-leffan tunnelmaa.Jos pelille pitäisi antaa erityiset hauskuuspisteet, Time Crisisin arvosana poksahtaisi yli skaalan kuin kuumemittarin elohopea erämaan auringossa. Tehokkaasta imusta ja laajoista pelivaihtoehdoista huolimatta Time Crisis 2 ei ole erityisen kestävä pelikokemus etenkään Namcon muhkeiden söpöammuskelujen (Point Blankit, Ghoul Panic) rinnalla, mutta mitä mainioin stressilelu päivän päätteeksi.\nHarvemmin tulee pelejä, jotka luovat uuden peligenren. Rock Manager on kuitenkin ensimmäinen bändin managerointipeli pitkään aikaan. Lisäksi, vuonna miekka ja kilpi ilmestyneet managerit ovat kuitenkin sen verran erilaisia, että rock manageria voidaan pitää ensimmäisenä kaupallisena bändimanagerointina. Rock Managerissa sinä olet manageri, joka lähetetään luotsaamaan bändejä menestykseen. Pelissä ei keskitytä vain yhteen bändiin, vaan peli on jaettu kahdeksaan eri tehtävään. Seitsemässä tehtävässä sinun on johdatettava erilaisista lähtökohdista lähtevä yhtye menestykseen ja yhdessä tehtävässä pitää kaataa eräs levyfirma. Suurin osa tehtävistä on hyvin yksinkertaisia ja helppoja, mutta muutamissa joutuu touhuamaan ihan tosissaan. Vaikeaksi pelin tekee bändin jäsenten keskinäiset kahinat ja ikuinen paapomisen tarve. Bändin jäsenet ovat tuhka tiheään toistensa kurkuissa ja kun joku jäsen saa tarpeekseen, lähtee hän bändistä. Muutamassa tehtävässä bändin on pysyttävänä muuttumattomana alusta loppuun ja ne ovatkin pelin vaikeimmat tehtävät.Jokaisen tehtävän alussa pelaajalle annetaan pieni raportti tehtävästä. Sitten onkin kasattava bändi tai käytettävä valmista bändiä. Kun yhtye on koossa on aika tehdä demo, jota sitten kaupitellaan julkaisijoille. Kun julkaisija on saatu ja levy on valmis, pistetään se levitykseen. Pelkällä levyn julkaisulla ei vielä päästä pitkälle, sillä levyä on myös mainostettava, jottei se jää kauppojen hyllyille pölyttymään. Lisäksi levy saa lisää suosiota jos se sattuu pääsemään radion TOP10 soittolistalle ja voipa levystä tehdä musavideonkin. Mikäli levyn menestyminen ei tyydytä, voi pelaaja pyrkiä sorkkimaan soittolistoja ja lahjoa kriitikoita parempien arvosteluiden toivossa. Kun levy on valmis, voi bändi alkaa tekemään keikkaa. Mikäli keikalla on tarpeeksi porukka, manageri saa rahaa taskuunsa ja bändi saa tuntea fanien fanaattisuuden tuoman onnen. Aluksi keikoilla ei käy paljoa yleisöä, mutta maineen karttuessa pelaaja voi lähettää bändinsä soittamaan stadionille tai järjestää maailmankiertueen. Yllä oleva saattaa kuulostaa monimutkaiselta (tai yksinkertaiselta) puuhalta, mutta kaikessa karuudessaan peli on pelottavan yksinkertainen. Samaa kaavaa toistetaan tehtävästä toiseen ja vaihtelua ei ole juuri nimeksikään. Kun tehtäviäkin on vain kahdeksan ja nekin on pelattu läpi muutamassa tunnissa ei peliä voi kehua kovin pitkäikäiseksi. Edes minkäänlaista vapaata bändin managerointia ei ole, vaan pelaajan on edettävä tehtävästä tehtävään. Kuten aiemminkin sanoin, pelin ainoa vaikeus tuntuu olevan bändin pitäminen kasassa. Rock Managerin grafiikasta ei osaa paljoa sanoa, sillä tällainen peli menisi mukavasti vaikka tekstipohjaisena, mutta tietysti graafinen ulkoasu on mukavampi katsella. Äänimaailma puolestaan lienee yksi tärkeimpiä osa-alueita tässä pelissä. Ääninäyttelijöitä on sen verran paljon, että joukkoon mahtuu muutama todella hyvä ja muutama todella huono ääninäyttelijä, mutta kokonaisuutena puheet ovat hyviä. Sen verran pitää varoittaa, että pelissä kiroillaan ankarasti, joten perheen pienimmille peliä ei kannata ostaa. Tietenkään heidän kielitaitonsakaan ei välttämättä riitä moisten sanojen suomentamiseen. Tietysti pelistä löytyy paljon musiikkiakin, jota pelaaja voi muokata haluamakseen tiettyjen rajojen puitteissa. Jos ihan tarkkoja ollaan niin biisit ovat lyhyitä looppeja, joita toistetaan ympäri ja ympäri. Käytännössä tällä ei ole mitään väliä, sillä harvemmin niitä lyhyitä looppejakaan tulee kuunneltua kokonaan. Musiikillisesti pelistä löytyvät kappaleet eivät juuri hätkäytä. Suurin osa biiseistä on enemmän tai vähemmän popahtavia, mainittiin biisin tyylisuunnaksi sitten pop tai metalli. Pelaajalle on annettu mahdollisuus muokata biisejä muuttamalla esimerkiksi valmista rumpukomppia toiseen valmiiseen rumpukomppiin, kovin laajoja muokkausmahdollisuuksia ei siis ole. Jonkinlaista potkua peliin olisi tuonut mahdollisuus luoda omia biisejä, mutta kun ei niin ei.Rock Manager on siis järkyttävän yksinkertainen, lyhyt ja muutenkin tylsä peli. Aluksi peli saattaa tuntua hienolta, mutta karu totuus paljastuu nopeasti. Tietyt asiat viittaisivat siihen, että peli on kasattu melko tiukalla aikataululla. Pelistä ei löydy oikeastaan yhtään osa-aluetta, jota voisi varauksetta kehua. Kuten pelin rokkarit voisivat sanoa, ”Tämä peli on täysi paska”.\n"Tälle bändille on jouduttu uhraamaan ja omistautumaan lähes kohtuuttoman paljon" – haastattelussa Torchia\nVoimaannuttavaa retrosoulia Turusta - Punomon uusi sinkku on "voimabiisi kaikille"\nPearl Jam julkaisi ensimmäistä kertaa sensuroimattoman version vanhasta klassikkovideostaan - katso tästä


Pukeutuminen aiheuttaa häävieraalle usein turhia paineita. Etiketti on muuttunut, toimi näin ja vältä asukriisit!\nJos et pukeudu kovin usein juhlaan, voit huomaamattasi tehdä asustasi rooliasumaisen. Juhla-asun tulisi kuitenkin olla luonteva ja siinä tulisi olla mukava olla. Tee siis rohkeasti juhlatyylistäsi persoonallinen, oman pukeutumistyylisi mukainen!\nSelkeä pukukoodi helpottaa häävieraiden elämää. Etikettikirjasta tai netistä voit tarkistaa perinteiset pukukoodit ja soveltaa niitä. Hääparien on hyvä muistaa, että mielikuvituksellisia pukukoodeja on vaikea tulkita: fashionable tai fantasy on avattava häävieraille!\nPienet päivähäät maistraatissa\nMaistraattihäissä myös häävieraan pukeutuminen on usein rentoa. Koska kyse on kuitenkin isosta elämänmuutoksesta ja merkittävästä tapahtumasta, liian rennosti ei vieraankaan kannata pukeutua häihin.\n– Smart casual tai business casual on hyvä pukukoodi pienissä häissä, sanoo tyyli- ja tapakouluttaja Mirva Saukkola.\nMiehillä se tarkoittaa käytännössä irtotakkia ja suoria housuja sekä kauluspaitaa ilman solmiota. Naisilla sopiva asu maistraattihäihin on tyylikäs työasu eli suorat housut ja kiva pusero tai mekko.\nTäysvalkoista ja -mustaa kannattaa välttää häissä aina. Normaaliin tummaan työasuun nainen saa väriä helposti huivilla tai puserolla; mies voi panostaa värikkääseen paitaan tai taskuliinaan.\nTalvihäät ja kerrospukeutuminen\nJos olet vieraana kirkkohäissä talvella, mieti etukäteen, miten pysyt lämpimänä. Päällystakki yllä et voi olla, mutta toisaalta käsivartesikaan eivät saa jäädä paljaaksi. Jakku tai saali lämmittää käsivarsia.\nJos juhlapaikka ei ole jatkuvassa käytössä, voi iso sali olla hyvin viileä. Joskus taas tila voi olla hyvinkin lämmin, ja jos silloin ohjelmaan kuuluu tanssia, ei tietenkään ole järkevää pukeutua paksuimpaan tweediin. Kannattaa siis etukäteen huomioida, miten saat tyylikkäästi muutettua asua tilaisuuden edetessä.\nMirva Saukkola muistuttaa, että ulkokengät eivät ole tarkoitettu juhlapukeutumiseen.\n– Naiset ottavat usein vaihtokengät mukaan talvella, mutta sama pitää myös miesten oppia. Miesten nauhakengät eivät sovellu pitkään juhlimiseen ja varsinkin, jos kengissä on kumipohjat, on hyvä ottaa vaihtokengät mukaan.\nJuhlapaikan puu- tai parkettilattia voi vaurioitua, jos tuot ulkokenkien pohjissa sepelimurua tai lunta sisään.\nHääetiketti ja sukkahousut\nPerinteisesti sanotaan, että häissä pitäisi pukeutua sukkahousuihin, mutta etiketti on löystynyt. Kansainvälinen vaikutus näkyy tässäkin asiassa. Nuoret naiset ihailevat Ruotsin prinsessoja, jotka ovat edustustilaisuuksissaan ilman sukkahousuja.\nSukkahousuista onkin tullut osa vanhaa etikettiä, jota murretaan usein. Hautajaisissa ollaan niiden suhteen yhä jämptimpiä.\nJos asu on pukukoodin mukainen ja juhlava, ei ole väliä, onko se ostettu 5 eurolla hyväntekeväisyyskirpputorilta. Hinta ei kerro laadusta.\nVaatteen ei muutenkaan tarvitse olla kallis ollakseen juhlava, mutta rönttäisessä t-paidassa ja farkuissa paikalle tuleva ei kunnioita tilaisuutta. Häissä on kyse suuresta sitoumuksesta: Morsian ja sulhanen ovat päättäneet astua avioliittoon ystävien ja läheisten läsnäollessa. Oletus on, että kutsun hyväksyjä tulee häihin pukeutuneena tilaisuutta kunnioittaen.\nOliko juttu kiinnostava? Kyllä ( 101 ) Ei ( 17 )\n24.11.2017 Teksti Tyttielina Kujala Kuvat K-ryhmä Jaa artikkeli


Ostetaan Indiana Jones Suomijulisteet – Kairon baari\nOstetaan Indiana Jones Suomijulisteet\nKirjoittaja Aihe: Ostetaan Indiana Jones Suomijulisteet (Luettu 15969 kertaa)\n« : 27.12.2007 klo 23:05:16 »\nMetsästyksen ohella voisin laittaa tännekin ilmoituksen, jos joku vaikka näistä haluaisi luopua. Eli siis kaikki ne alkuperäiset suomessa teatterilevityksessäkin käytetyt julisteet hakusessa, tarkoitus olisi kehystää kaikki kehystämössä joten hyväkuntoisia tietysti haetaan mutta muunkin kuntoiset huomioidaan ja luonnollisesti hyväkuntoisesta hyvä hinta eli mistään pikkusummista ei ole kyse. Mikäli kaapistasi löytyy moisia tai tunnet hirveätä syyllisyyttä siitä kun eivät komeile kämpässäsi kunniapaikalla niin myy ne minulle!\nNäitä siis haetaan:\n« Viimeksi muokattu: 27.12.2007 klo 23:32:40 kirjoittanut mk »\nVs: Ostetaan Indiana Jones Suomijulisteet\n« Vastaus #1 : 27.12.2007 klo 23:14:18 »\nMulta löytyy kaapista, pitäis kehystää jossain vaiheessa. Tietty vois skannata ja teettää uusiakin. Mulla oli noista noin 10 000 pikseliä korkeat 300dpi skannaukset mutta kovo hajos enkä muistanu ottaa backuppeja joten ainoot mitkä on on originaalit ja noi 1000 pikseliä korkeat. Ite ostin noi Huuto.netistä museosirpalta, voit katella josko hänelle tulisi uusia. Vielä puuttuu väriversio tosta http://indyville.fi/naytakuva.php?url=/kuvat/julisteet/tod_poster_suomi_iso.jpg\nJa museosirpan julisteethan löydät osoitteesta http://www.huuto.net/fi/showlist.php3?cat=%&lcat=X&seller=museosirpa&status=DN\n« Vastaus #2 : 27.12.2007 klo 23:30:40 »\ntuntuu tyhmältä näillä porukoilla alkaa vielä tekemään pahemmin täällä kauppaa. eteenkin kun tälläistä fani sakkia joka tuskin suostii myymään paljoa omistaan. jos enemmän väkeä olisi olisi kiva vaikka pistää yks kokoalua tähän.\nmyyminen tosin varmaan onnistuukin jokseenkin.\n« Vastaus #3 : 27.12.2007 klo 23:37:34 »\nLainaus käyttäjältä: VP - 27.12.2007 klo 23:14:18\nJuuh, saksasta löytyy hyvä paikka missä teettää kuvista julisteita http://www.posterjack.com/ ja vieläpä suht edullinen, ainoa ja ISO miinus on vaan kun kys. firma ei toimita suomeen . Museosirpalta aikoinaan noita kyselinkin eikä mitään vastausta tullut, joten kaiketi oli sitten ainoat.\n« Vastaus #4 : 27.12.2007 klo 23:42:17 »\nLainaus käyttäjältä: Petesuuri - 27.12.2007 klo 23:30:40\nVoi olla mutta aina kannattaa yrittää varsinkin kun olen itse näitä jo vuosia metsästänyt tuloksetta.\n« Vastaus #5 : 27.12.2007 klo 23:42:49 »\nHmm, vois kysellä parilta saksalaiselta Indy-fanilta josko ne viitsis toimia välikätenä kunhan tästä saan valtion hommat pois alta.\n« Vastaus #6 : 27.12.2007 klo 23:54:17 »\nLainaus käyttäjältä: VP - 27.12.2007 klo 23:42:49\nVastaavia julistetulostuspalveluja on varmasti muitakin ja mistä toimitus onnistuu myös suomeen. Täytynee kattella paremmin ja jokuhan voi tänne laitella jotain hyviä saitteja, jos on tiedossa. Olisi tosin hyvä saada jostain vielä paremmalla resoluutiolla kuvat ja Tuomion Temppelistä ilman näkyvää taitosta, vaikka sen varmaan pystyykin helposti editoimaan pois. Saitko VP jostain käyttöön ison skannerin vai miten julisteista kuvat skannasit, kokohan noilla taitaa kuitenkin olla se 40x60?\n« Vastaus #7 : 27.12.2007 klo 23:58:05 »\nVasen alakulma, oikea alakulma, vasen keski, oikea keski, vasen yläkulma ja oikea yläkulma ja lopuks Photarissa yhteen. A4-kokoisella vedin. Suurin ongelma tosiaan oli tuo kuvien yhdistäminen, muuten se meni suht kivuttomasti.\n« Vastaus #8 : 28.12.2007 klo 00:14:09 »\nLainaus käyttäjältä: VP - 27.12.2007 klo 23:58:05\nSäähän voisit jollain paremmalla ajalla skannata noi uudestaan ja lähettää mulle!?!\n« Vastaus #9 : 28.12.2007 klo 16:11:47 »\nSkannasin ton Kadonneen aarteen metsästäjät nyt uusiks ihan vain siks ku se on niin hieno. Koko on 9904x14076 pikseliä, tarkkuus 300dpi ja tiedostokoko 240 megaa. Tossa liitteenä isoin liitesysteemin sallima versio, sano jos tarviit isomman.\nkam_juliste_2400.jpg (1886.96 kilotavua, 1680x2400 - tarkasteltu 698 kertaa.)\n« Vastaus #10 : 28.12.2007 klo 19:56:35 »\nKiitosta vaan... kun vielä saisit tuomion temppelin skannattua ilman sitä näkyvää taitosta niin olis jees\n« Vastaus #11 : 29.12.2007 klo 15:09:58 »\nTollasen sain aikaan.\ntt_juliste_2130.jpg (1932.52 kilotavua, 1500x2130 - tarkasteltu 685 kertaa.)\n« Vastaus #12 : 29.12.2007 klo 18:16:40 »\nSuuret kiitokset! Mites sen ristiretken laita, pystyisitkö vielä sen skannaan niin olisi kaikista hyvä resoluutioiset kuvat, unohdin mainita siitä tossa edellisessä viestissä!?\nTäytynee kyllä tällä kertaa pistää vaikka teatteriin julistevaraus uuden leffan tiimoilta, jos ne julisteet tulee olemaan suomenkielisellä nimellä.\n« Vastaus #13 : 29.12.2007 klo 18:37:49 »\nJoo kyllä mä sen varmaan tässä ehdin skannailla, aika löysiä päiviä tässä ja noi vie vaan muutaman tunnin per juliste. Sankari on palannut pitäisi mennä aika nopsaan sillä siinä on suhteellisen vähän yksityiskohtia, Viimeisessä ristiretkessä menee mahdollisesti saman verran kuin Tuomion temppelissä eli noin kolme-neljä tuntia.\n« Vastaus #14 : 30.12.2007 klo 12:29:13 »\nTuli vaan mieleen että oletko paljonkin noita edellisien pienempien skannauksien värejä muokkaillut, kun näissä uusissa skannauksissahan on aika ylikirkkaat värit?\n« Vastaus #15 : 30.12.2007 klo 12:52:17 »\nEi mitään muistikuvaa, skannailin noi joskus viime vuoden keväällä viimeksi ja nyt vain vedin oletusasetuksilla ja lopuksi Photarissa parit kontrastinsäädöt. Ihan yhtä isot ne aikasemmatkin oli, netissä oli vaan järkevänkokoiset versiot ja originaalit hävis kovorikossa. Tossa on liitteenä suoraan skannerista oleva versio.\ntt_muokkaamaton_1500.jpg (1214.65 kilotavua, 1040x1500 - tarkasteltu 682 kertaa.)\n« Vastaus #16 : 30.12.2007 klo 13:11:47 »\nJuu, ei sillä mitään väliä ole, muokkaan noi värit jokatapauksessa itse parempaa suuntaan.. pääasia että saan noista iso resoolutioiset kuvat.\n« Vastaus #17 : 30.12.2007 klo 15:28:15 »\nTossa Viimeinen ristiretki. Näiden värien säädössä vähän häiritsee se että alkuperäisissä on jostain syystä aika heikko kontrasti ja kun sen korjaa yleinen värimaailma loikkaa hieman liian kelta-punaiseksi ja vaaleaksi. Jos sä kerran korjaat noi omasta mielestäs parempaan suuntaan niin paa korjatut kans jakoon niin korjaan omiani samalla tavalla.\nvr_juliste_2600.jpg (1884.96 kilotavua, 1750x2600 - tarkasteltu 682 kertaa.)\n« Viimeksi muokattu: 30.12.2007 klo 16:22:56 kirjoittanut VP »\n« Vastaus #18 : 30.12.2007 klo 20:49:55 »\nTattista ristiretkestä. Tein noihin aika kevyet korjaukset, jotka nyt näyttää vaan omasta mielestäni paremmilta. Onko yhtään edes sinnepäin mitä alkuperäisissä julisteissa? Nyt täytys vaan kattoo joku paikka missä noista vois teettää julisteet.\nkam_juliste_m.jpg (1372.21 kilotavua, 1680x2400 - tarkasteltu 667 kertaa.)\n« Viimeksi muokattu: 30.12.2007 klo 21:49:20 kirjoittanut mk »\n« Vastaus #19 : 30.12.2007 klo 20:50:53 »\ntt_juliste_m.jpg (1276.55 kilotavua, 1500x2130 - tarkasteltu 665 kertaa.)\n« Viimeksi muokattu: 30.12.2007 klo 21:50:31 kirjoittanut mk »\n« Vastaus #20 : 30.12.2007 klo 20:52:01 »\nvr_juliste_m.jpg (1142.23 kilotavua, 1750x2600 - tarkasteltu 674 kertaa.)\n« Viimeksi muokattu: 30.12.2007 klo 21:51:21 kirjoittanut mk »\n« Vastaus #21 : 30.12.2007 klo 21:02:14 »\nJoo ihan hyvältä näyttää. Tuomion temppeli on vähän turhan pliisu joten säädän sitä vähän ton sun versios ja omani välimaastoon, muuten on ihan buenot. Säädän noi kuntoon ja paan sit täysresoluutioiset IndyVilleen.\n« Vastaus #22 : 30.12.2007 klo 21:21:26 »\nJees, lähinnä äkkiä noita värejä parantelin.. ainakin TT:ssä ja VR:ssä tarvii terävöittää reunoja yms. parannuksia tehdä.\n« Viimeksi muokattu: 30.12.2007 klo 21:31:10 kirjoittanut mk »\n« Vastaus #23 : 30.12.2007 klo 22:07:10 »\nen varma mutta tunninkuvassa mielestäni ainakin voi teettää. jos teetät siellä kerro tänne palautetta. itsellänikin on jotain isoja kuvia joist haluaisin julisteet. Tai jos teetät muuallakin kerro pois\n« Vastaus #24 : 30.12.2007 klo 22:27:11 »\nLainaus käyttäjältä: Petesuuri - 30.12.2007 klo 22:07:10\nJuuh, kyllä melkein kaikissa digikuvapalveluissa voi julisteita teettää mutta ne koot on yleensä rajattu johonkin pariin tiettyyn ja maksaakin ihan reilusti, en kuitenkaan viitsi maksaa mistään tulostetusta 40x60 julisteesta 20eur/kpl. Haussa on enemmänkin tollanen PosterJackin kaltainen liike joka lähinnä on erikoistunut vaan noihin julisteisiin ja hinta on kohdillaan. Täytyy jollain paremmalla ajalla haeskella.


Macaron-leivokset piparminttu-suklaa-, Lemon curd- ja maapähkinävoi-täytteillä (gluteeniton) - Suklaapossu\nKaksi makumaailmaa eli sitruuna- ja piparminttu-suklaatäyte olivatkin heti varmoja. Ne kun ovat suosikkitäytteeni. Halusin samantein kokeilla myös jotain uutta. Kaappeja tonkiessani silmiini osui suolapähkinäpussi. Macaron-kuori itsessään on todella makea, joten sen pariksi sopii mainiosti jokin kirpeä tai suolainen. Suolapähkinöistä sain ajatuksen maistella macaronkuoria ja maapähkinävoita yhdessä. Makean ja suolaisen yhdistelmä oli yllättävä, mutta sen verran hyvä, että tein testimielessä itselleni vielä toisenkin maapähkinävoi-täytteisen macaronin. Ja pitihän makumaailma varmistaa vielä kolmannenkin kerran 😉 Mutta siis hyvää oli, myös toisen aikuisen maistelijan mielestä, joten maapähkinä päätyi kolmanneksi mauksi.\nKäytin kahteen macaron-annokseen ohjetta, jota testailin vähän aikaa. Ohje on tosi helppo ja melko varma onnistumisen suhteen. Eikä makukaan ole niin voimakkaan mantelinen kuin yleensä, sillä osa mantelijauheesta korvataan maissitärkkelysjauholla. Myös tällä kertaa kuoret onnistuivat mielestäni oikein hyvin. Ainut ongelma meinasi tulla paistovaiheessa, sillä osa kuorista nousi epätasaisesti ja repeytyi päältä pahasti. Huomasin, että leivinpellin päällä olevalla alustalla on merkitystä. Jos pellillä oli pelkästään ohut leivinpaperi, repeytyivät macaronit pahasti. Jos taas taitoin leivinpaperin kaksinkerroin tai käytin paksumpaa kestoleivinpaperia, pysyivät kuoren pinnat nätisti tasaisina. Samalla tuli siis opittua taas jotain uutta. Tässäkin on uunikohtaisia eroja, eikä leivinpaperia tarvitse välttämättä taittaa kaksinkerroin. Luulisin, että tämänlainen ongelma saattaa tulla vastaan uuneilla, joissa alalämpö on liian voimakas. Onneksi tällöin voi kokeilla paksumpaa kerrosta leivinpaperia, tai kahta uunipeltiä päällekkäin.\nKolmannen satsin tein italialaisella menetelmällä, jossa sokeriliemi kuumennetaan ja kaadetaan vatkattujen valkuaisten joukkoon. Keino on ollut käytössäni melko varma onnistumista ajatellen, mutta joskus silläkin tulee onttoja kuoria. Niin kävi tälläkin kertaa, mutta onneksi se ei tilaajaa haitannut.\nMaapähkinävoi-, sitruuna- ja piparminttu-suklaa-macaronit-leivokset\nKoosta riippuen n. 90 kpl valmista macaron-leivosta\nyhteensä 3 annosta macaron-kuoria, osa italialaisella ohjeella, osa Jennin ohjeella\n– yhteen annokseen keltaista pastaväriä\n– toiseen annokseen punaista pastaväriä + strösseleitä pursotettujen lanttien päälle\n– kolmanteen annokseen vihreää pastaväriä + tummaa kaakaojauhetta pinnalle koristeeksi pursotuksen jälkeen\nn. 200 g karkeaa maapähkinävoita\nTäyte III (sitruunatahnaa. Reilu annos, lopusta riittää vaikka rahkan tai jogurtin kaveriksi):\nOhje täyte III:een eli sitruunatahnaan:\nSekoita sitruunan mehu, sokeri, maissitärkkelysjauhot ja keltuaiset kattilassa sekaisin vispilällä. Kuumenna seosta jatkuvasti vispilällä pohjaa myöten sekoittaen, kunnes se pulpahtaa. Nosta kattila heti levyltä ja jatka vatkaamista voimakkaasti n. minuutin ajan. Lisää joukkoon voi nokareina ja vatkaa, kunnes voi sulaa ja seos on kiiltävää ja sileää. Anna jäähtyä.\nTäyte macaron-kuoret haluamallasi täytteellä. Sitruunatahna ja piparminttu-suklaatäyte on helppo pursottaa esim. paksumpaa pakastepussia apuna käyttäen. Maapähkinävoi on melko jäykkää ja kuorten täyttäminen sillä onnistuu hyvin levittämällä lusikalla täytettä kuoren pinnalle.\n* Macaronit voi tehdä vaikkapa pakkaseen valmiiksi ja ottaa sulamaan parisen tuntia ennen tarjoamista.\n* Jos leivosten pitää olla täysin gluteenittomia, varmista, että suklaa ja nonparellit ovat gluteenittomia.\nHuomasin jälleen, että kirpeän raikkaat täytteet sekä myös suolaiset täytteet sopivat tosi kivasti makeisiin macaronkuoriin.\nNanna Mononen 7.5.2015\nMulla on ollut vaikeuksia saada mantelijauhosta tarpeeksi hienojakoista, ja siis löytää kaupasta ylipäätään tarpeeksi hienojakoista jauhoa. Mitä mantelijauhoa sinä olet käyttänyt?\nPiti vielä lisätä, että tosi kauniita macaronseja, mutta selain jäätyi. 🙂\nNo niin, tätä(kin) resseptiä testattu. Osaatko antaa vinkkiäliian jäykäksi jäävään taikinaan? Vatkaankohan valkuisia liikaa vai sekoitanko taikinaa mantelijauhoa lisätessä liian vähän. Aina jää se hitsin nystyrä siihen pinnalle 😀\nOikein kiva ohje, vaikka ne täydelliset pitsireunat ja sileä lakki jäi vielä kokematta, mutta luulen, että se on enemmän leipurista kuin reseptistä kiinni 😉\nNanna / http://www.noppasoppa.wordpress.com\nMoikka Nanna 🙂 Yritin jo eilen vastata sulle, mutta kävi samoin kuin sulle eli selain hyytys, koko illaksi tosin. Mutta nyt uusi yritys, vaikkakin näimmä hieman myöhässä kun olit niin ehtiväinen 🙂 Eli käytän Sallisen mantelijauhetta. Usein sanotaan, että mantelijauhe pitäisi siivilöidä, mutta itse en jaksa sellaista. Siitä huolimatta pinnasta tulee aika sileä. Liian jäykäksi jäävä taikina kielii ainakin liian vähäisestä sekoittamisesta. Massa kannattaa sekoitella niin löysäksi, että jos taikinaan vetää nuolijalla uran, niin se umpeutuu 20 sekunnin kuluessa. Jos vako jää näkyviin tuossa ajassa, sekoittaa muutaman kerran lisää. Toinen tapa testata sopiva koostumus on tiputtaa lusikallinen massaa leivinpaperin päälle. Jos se jää kokkareeksi, eikä se tasoitu lainkaan, pitää massaa sekoitella lisää. Huomasin muuten, että tätä taikinaa joutui sekoittelemaan hieman enemmän kuin muita, oli sen verran jäykkä valkuaisvaahto. Mutta tosiaan liikaakaan ei saa sekoittaa, ettei ilmakuplat häviä täysin. Kokeilepas vielä uudestaan, toivottavasti onnistuu vielä paremmin 🙂 Onneks kuitenkaan nuo kauneusvirheet eivät vaikuta makuun 🙂\nPienet Herkkusuut – Maiju 8.5.2015\nVoi Suklaapossu, macaronisi ovat aina niin kauniita ja täydellisen näköisiä! Kun uskaltautuisin vielä itsekkin kokeilemaan… No ehkä näistä sinun postauksistasi innostuneena tässä kesän aikana 🙂\nVoi kiitos paljon Maiju 🙂 Uskaltaudu ihmeessä sinäkin kokeilemaan! Itse olen testaillut eri ohjeita vaikka kuinka, ja tämä on todellakin yksi parhaista, tai siis se paras! 😀 Kannattaa testailla 🙂\nNämä macaronisi alkavat näyttää silmissäni niin houkuttelevilta, että alan olla lähellä niiden tekemistä. ;D En edes muista, olenko koskaan ja missään maistanut macaroneja… Näistä maistaisin ensiksi noita vihreitä. Ai jai! 😛\nOi että miten hyvän näköisiä 😛 Jos saisin kysyä, että mihin teet macaronit? Siis teetkö macaronivuokaan vai miten? 🙂\nKiitos 😀 Käytän massan pursotteluun pursotuspussia, jossa on pyöreäsuinen n. 10 mm halkaisijaltaan oleva tylla. Pursottelen sillä macaronmassan tavalliselle uunipellille suoraan leivinpaperin päälle. Puristan pyöreän lantin, lopetan pursottaminen, pursotan viereen toisen lantin jne. Macaronvuokia (tai -mattoja, mitä lienevätkään) en ole kokeillut. Olen kuullut, että niissä taikina ei välttämättä kypsy kunnolla, tai valmiit kuoret tarttuvat kiinni eikä jälki ole niin siisti kuin voisi olla. Leivinpaperilla olen onnistunut ihan kivasti, kun vain taikina on oikeanlainen (liian paksuun jää huiput, liian löysä leviää pellille eikä nostata jalkoja) ja pitää tasaista rytmiä pursottaessa 🙂\nKysyn vaan että laitetaanko siis nuo strösselit ennen vai jälkeen paistamisen kun ajattelin että eikö ne sula uunissa?\nKommentoi juttua: Macaron-leivokset piparminttu-suklaa-, Lemon curd- ja maapähkinävoi-täytteillä (gluteeniton)


Koulutus Nordissa vietetään Pohjolan päivää | Utbildning Nord\nPressmeddelande - 23 Mars 2012 08:42\n– Koulutus Nord, jolla on yli neljänkymmenen vuoden kokemus käytännön yhteistyöstä Suomen, Norjan ja Ruotsi välillä, huomioi päivää jollain tavoin joka vuosi. Tänä vuonna on kulunut viisikymmentä vuotta siitä, kun Helsingin sopimus allekirjoitettiin. Nostamme yhteistyömaidemme liput salkoon Övertorneån ja Hedenäsetin koulutusyksiköissämme, kertoo tiedotuspäällikkö Birgitta Jysky.\nJopa Övertorneån kunta huomioi Pohjola päivää tänä vuonna. Pohjoismaiden liput liehuvat kunnantalon ulkopuolella.\n– Pohjoismainen yhteistyö on tärkeää ja huomionarvoista. Koulutus Nordin toiminta on tärkeää koko kunnalle. Pohjoismaisuus on todella näkyvää kunnassa, koska Koulutus Nordin opiskelijat tulevat ympäri Suomea, Norjaa ja Ruotsia. On luonnollista, että mekin juhlistamme 50 vuotista pohjoismaista yhteistyötä ja yksi vanhimmista käytännön esimerkeistä pohjoismaisesta yhteistyöstä on täällä Övertorneålla, sanoo Övertorneån kunnanjohtaja Rolf Kummu.\nJos haluat lisätietoja lehdistötiedotteesta, ota yhteyttä tiedotus- ja markkinointipäällikköön Birgitta Jyskyyn, Koulutus Nord gsm +46 70 312 02 30.


Hedelmien hurmaa Durian Dynamite -slotissa | Online Kasinot FI\nHome > Kasinouutiset > Uusi Durian Dynamite Kolikkopeli\nJore Tenkanen - 07-05-2019\nQuickspinin uusi Durian Dynamite kolikkopeli on saanut inspiraationsa makeasta mutta kiistanalaisesta hedelmästä, joka aiheuttaa hämminkiä kaikkialla minne ilmestyykään, ja peli on täynnä hedelmäistä hauskuutta sekä tuottoisia voittomahdollisuuksia. Tässä epätavanomaisessa kolikkopelissä on 5 riviä, 3 kelaa ja 20 voittolinjaa, ja TNT:tä sekä voittomahdollisuuksia piisaa tavallisten ja dynamiitti-wildien, dynamiittikelojen ja räjähtävän Dynamite Supply -bonuskierroksen muodossa.\nQuickspinin uusin askel hedelmäpelien maailmaan on poikinut huomiota herättävän ja massasta poikkeavan pelin sen modernin 3D-grafiikkateknologian ja houkuttelevien erityisominaisuuksien ansiosta. Pelaajilla on edessään erittäin viihdyttävä ja mukaansatempaava kokemus, jonka täydentävät räjähtävät ja sinkoutuvat wildit sekä ryöpsähtävät hedelmän siemenet. Peliä värittävät perussymboleina toimivat kirsikat, ananakset, persikat sekä viinirypäleet, ja pahamaineinen durio puolestaan ilmestyy bonuskierrosten aikana.\nDynamite Wild -erityisominaisuudessa pelaajat voivat ampua herkullisia wildejä keloille, ja kun yksi wildeistä osuu toiseen, syntyy suuri räjähdys, jossa wildit moninkertaistuvat. Uudet wildit ottavat sattumanvaraisesti paikkansa keloilla, jolloin pelaajalla on mahdollisuus valtaviin voittoihin voittokerroin-wildien myötä.\nDurian Dynamite -pelissä on myös jännittävä ilmaiskierrosominaisuus, joka käynnistyy, kun keloille pysähtyy 3 scatter-symbolia. Alussa on saatavilla 6 ilmaiskierrosta, mutta lisää ilmaiskierroksia voi helposti voittaa myös Bonus Picker -kierroksella, jossa mukana ovat lisäksi jännittävät dynamiitti-wildit ja ylimääräiset dynamiittikelat. Bonus Picker -kierroksella pelaajan tulee vain valita purkki ja kerätä matkan varrelta parannuksia, joita on saatavilla sattumanvarainen määrä kolmen ja kuuden väliltä. Parannuksiin kuuluvat ylimääräiset wildit, durioammukset sekä räjähtävät kelat, jotka voivat täyttyä bonuskuvakkeilla mahdollistaen valtavat jättipotit.\nUusi nettikolikkopeli on nyt saatavilla\nOn selvää, että Durian Dynamite tarjoaa innovatiivisen ja mukaansatempaavan pelikokemuksen kaikille, jotka päättävät sitä kokeilla. Slotin 3D-grafiikat nostavat pelin autenttisuuden aivan uudelle tasolle, ja Bonus Picker lisää jännitystä palkitsemalla pelaajia sattumanvaraisilla ilmais- ja bonuskierroksilla. Durian Dynamite on nyt pelattavissa kaikilla Quickspinin kumppanikasinoilla, ja se toimii yhtälailla pöytäkoneilla kuin mobiililaitteillakin menevien pelaajien iloksi!


Etusivu / sunnuntai / Evolve Organic Beauty Hyaluronihappo Eye Complex Silmänympärysseerumi 10ml\nKokoelmat: Evolve Organic Beauty, Hyaluronihappo, Ihonhoito, Ikääntyvä iho, Kasvojenhoito, Luonnonkosmetiikan verkkokauppa, Luonnonkosmetiikka, luonnonkosmetiikkapaivat, Silmänympärysvoide, sunnuntai, sunnuntai-oma, Sunnuntain uusimmat tarjoukset, torstai, Torstain parhaat tarjoukset, Tummat silmänaluset, Vegaaninen luonnonkosmetiikka\n4,3 Perustuu 13 arvosteluun\nTuote on miellyttävä käyttää, ja sitä tulee sopivasti rullaamalla. Se siloittaa silmänympärysihoa. Olen oikein tyytyväinen tuotteeseen.\nVähentää turvotusta silmien alla, toimiva ja kevyt tuote. Ei ärsytä herkkää ihoa - imeytyy hyvin. Tuotetta kuitenkin tulee välillä liian vähän tai paljon (rulla) - annostelu siis hieman haastavaa, mutta koska tuote toimii en näe annostelua niin suurena ongelmana.\nIhana roll-on, joka myös hälventää turvotusta samalla kun kosteuttaa.\nRiittoisa kokoonsanähden. Helppo levittää eikä tarvitse sormin koskea tuotteeseen. Nähdäkseni tuote hioi hieman silmänalusryppyjä, hyvä hintalaatu-suhde. Silmäpusseihin tepsi myös kun pidin tuotetta jääkaapissa.\nOnpa ihana ja toimiva keksintö laittaa tuote roll-oniin. Helppoa ja hygieenistä levittämistä. Tuote kosteuttaa hyvin yli 50-vuotiaankin silmänympäryksiä. Suosittelen!


Real Madrid pelasi jälleen maalittoman tasapelin ja jäi kahden pisteen päähän Barcelonasta - Keskisuomalainen\nJalkapallo 23.12.2019 01:54\nReal Madrid pelasi jälleen maalittoman tasapelin ja jäi kahden pisteen päähän Barcelonasta\nReal pelasi kolmannen perättäisen tasapelinsä jäätyään kotonaan maalittomaan pistejakoon Athletic Bilbaota vastaan. LEHTIKUVA / AFP\nReal Madrid putosi sunnuntaina kahden pisteen päähän Barcelonasta jalkapallon Espanjan liigassa. Real pelasi kolmannen perättäisen tasapelinsä jäätyään kotonaan maalittomaan pistejakoon Athletic Bilbaota vastaan.\nVoitolla Real olisi pysynyt tasatahdissa verivihollisensa Barcelonan kanssa. Kolmantena liigassa on Sevilla, joka majailee kolmen pisteen päässä Realista.\nReal Madrid jäi jo toista kertaa samalla viikolla ilman maaleja, sillä keskiviikkona se junnasi 0–0-tasapelin juuri Barcelonan vieraana.\n– Meidän ei ole syytä masentua tästä, on pysyttävä rauhallisina ja pidettävä päämme ylhäällä. Loimme paljon maalipaikkoja ja jos jatkamme tähän malliin, ne alkavat kyllä mennä sisään, Realin päävalmentaja Zinedine Zidane sanoi.\nKotijoukkue oli useaan kertaan lähellä maalintekoa, mutta ylärimaosumat ja täpärät pelastukset maaliviivalta pelastivat Athletic Bilbaon.


Pets At Work - Olen työnantaja | Purina\nPets At Work - Olen työnantaja\nHALUATKO KÄYNNISTÄÄ PETS AT WORK -OHJELMAN OMASSA YRITYKSESSÄSI?\nTutustu Pets at Work -ohjelman liiketoiminnalle tuomiin hyötyihin – ja kuuteen vaiheeseen, joiden avulla toteutat ohjelman omalla työpaikallasi.\nTee työpaikastasi tassumaisen upea\nMe voimme auttaa Pets at Work -ohjelman perustamisessa riippumatta siitä, kuinka muodollisen tai rennon käytännön haluat tai kuinka suuri työpaikkasi on. Tutustu tarvittaviin vaiheisiin!\nPETS AT WORK -OHJELMAN HYÖDYT TYÖNANTAJALLE\nUskomme syvästi siihen, että lemmikit ja ihmiset ovat parempia yhdessä – tutkimukset tukevat uskomustamme. Haastattelimme vertailututkimuksen yhteydessä yli tuhatta yritystä. Tulokset paljastivat, että lemmikeistä voi olla yrityksille valtavasti hyötyä.\nTutkimuksemme osoitti, että tärkeimpiä yrityksille koituvia hyötyjä ovat:\nLemmikit auttavat luomaan ystävällisen ilmapiirin\nLemmikit koetaan etuoikeutena ja hyötynä\nLemmikit auttavat houkuttelemaan uusia lahjakkuuksia\nMIKSET KOKEILISI YHDEN PÄIVÄN AJAN?\nOma koirapäiväkokeilu on loistava tapa totuttaa ihmisiä ajatukseen siitä, että työpaikalla olisi koiria. Kun ihmiset ovat nähneet kokeilun käytännössä, sinun on helpompi saada heidät suostumaan johonkin suurempaan.\nKun olet päättänyt toteuttaa koirapäiväkokeilun, sinun tulee päättää päivä (perjantai on usein hyvä valinta), mainostaa asiaa ja muistuttaa ihmisiä vastuullisesta lemmikinomistajuudesta. Sinun tulee myös laatia selkeät säännöt, joita kaikkien tulee noudattaa.\nJos koirapäiväkokeilu on onnistunut ja suunnittelet oman Pets at Work -ohjelman käynnistämistä, muista, että voit ottaa yhteyttä meihin lisätietojen ja tuen saamiseksi.