Saaripalsta: Päivän havainto\nKäyn läpi viimekeväisiä kuvia. Vaikka kevät oli silloin toivottoman jäinen ja hidas etenemään, huhtikuun loppupuolella näytti sentään jo tältä. Narsissinversot olivat nousemassa reippaasti maasta. Tähän on enää reilut viisi kuukautta – ja jos kevät etenee normaalisti tuon Siperian-kevään sijasta, ehkä vain nelisen kuukautta!\nI'm desperately waiting for the spring... this is now only five months or so away...\nKääpiötulppaanitkin olivat huhtikuussa lupaavassa nousussa. Näiden seurana on nyt tänä syksynä istutettuja krookuksia.\nJa isokevättähtituppaat kukkivat samaan aikaan jo täyttä päätä!\nTasan puolen vuoden kuluttua on jo enemmän kukkia. Tämä kuva on otettu päivälleen puoli vuotta sitten. Tähtitulppaanit ja 'Katherine Hodgkin' -kurjenmiekat hehkuvat keväisessä auringonkilossa. Oi onnea, tätä kohti mennään!\nViisi kuukautta kevääseen saattaa tuntua toivottoman pitkältä ajalta. Minulla on kuitenkin yksi optimistinen ajatus, johon takerrun kuin henkiseen ruohonkorteen (mikä ihanan vihreä vertauskuva!). Se on suloisen lumeton talvi 2008, jolloin tämä kuva on otettu 14. helmikuuta vanhempieni pihalla Helsingissä. Puistolumikellot kukkivat ♥\nKevät saattaa tulla hyvinkin aikaisin, on se tullut joskus ennenkin!\nTunnisteet: galanthus , kesäinen ajatus , scilla , sipuli- ja mukulakasvit , tulipa\nIrene 3 November 2013 at 13:30\nSaila, miten toivorikas postaus!\nKylvät sydämiimme suloista kevään odotusta marraskuisen harmauden keskellä.\nSiis kevät on tuossa tuokiossa!\npirkko 3 November 2013 at 13:40\nIhana positiivinen postaus! Tykkään <3\nPike 3 November 2013 at 13:47\nHuh, mie ihan säikähdin eka kuvan tullessa näkyviin ... tekeekö lämmin syksy tepposiaan ja pukkauttaa jo kevättä esille.\nAikaa kuluu ja nopsaan, sieltä se kevät on sitten tullakseen, positiivisesti.\nHyvä Mieli 3 November 2013 at 13:55\nTähän henkiseen ruohonkorteen me takerruttaan!! Suuntaamme katseet yi talven;)\nSaila 3 November 2013 at 14:04\nIrene; Toivottavasti onkin :-)\nPirkko; Tästä puuttuu tykkäys-nappi ;-) Mutta saa tykätä silti!\nPike; Aika lyhenee joka päivä ;-)\nHyvä Mieli; Ihmisille, jotka eivät pidä talvesta ja lumesta, on oltava ruohonkorsia.\nTaru 3 November 2013 at 15:31\nOih. Samaa täälläkin toivotaan kädet ristissä! Tulisipa talvihelvetistä oikein lyhyt, leuto ja vähäluminen. Pliis.\nSaila 3 November 2013 at 16:04\nToivotaan näin! En ymmärrä, miksi ihmiset haikailevat lumen perään, ei se tee päivästä yhtään pidempää eikä valoisampaa, se vain kastelee kengät ja aiheuttaa inhottavia lumitöitä ja myyrävaurioita.\nOlisi vaikka sumuista koko talven, kunhan ei tulisi lunta. Sumussa on sitä paitsi tunnelmaa <3\nSusanna 3 November 2013 at 16:26\nLumeton talvi 2008? Ei ole ollut meillä, uskon että muistaisin!\nIhania kevätkuvia. Näitä kyllä katselee miellään. Juuri eilen(kö?) kun kuvasin sitä kekrimekkoani pihalla, ihmettelin, miten ankealta maailma juuri nyt näyttääkään.\nbetween 3 November 2013 at 16:40\nViisi kuukautta kevääseen kuulostaa aika hurjalta, mutta lumeton talvi, tai hyvin vähäluminen sopisi vaihteeksi erinomaisesti. Minusta kyllä tuntuu, että kohtahan tässä ollaan keväässä. Joulu tulee hujauksessa ja sen jälkeen onkin melkein kevät.\nSaila 3 November 2013 at 16:53\nSusanna; Tjaa, no ei se IHAN lumeton ollut, minusta vain tuntui niin ihanalta kirjoittaa sanat lumeton talvi... jossain tammikuun kuvassa näkyi noin 1 cm kerros lunta. Nyt en osaa sanoa sen talven tilanteesta muualta kuin etelärannikolta ja lounaissaaristosta. Jouluruusu kukki joulusta huhtikuulle :-)\nBetween; Toivottavasti aika vilahtaa tänä talvena ennenkuulumattoman nopeasti!\nAnnaS 3 November 2013 at 17:23\nOih, minäkin takerrun tuohon ruohonkorteen!\nToivottavasti leuto sää jatkuu mahdollisimman pitkään -ei haittaa vaikka ensi kevääseen saakka ;)\nSaila 3 November 2013 at 17:41\nToivottavasti joku siellä pilven päällä, joka niitä lumi- ja pakkasnappeja vääntää, nyt kuulee.\nAnonymous 3 November 2013 at 18:07\nTuo edellisen postauksen peurajuttu, ihan ihmeellistä. Voiko niitä peuroja olla oikeesti niin paljon? Täällä Hämeessä on Urjalan suunnalla Turuntien varrella varoitus mutta en ole nähnyt sielläkään peuroja. Meillä ei ole hirviä eikä kauriitakaan, muutama pupu ja pahansuovat naapurin mukulat jotka ovat joskus melkoisia terminaattoreita. Mutta onnea suojaukseen, syövätkö ne peurat keväällä nousevia pieniä sipulikukkien taimiakin? Ehkä on siis onneksi ettei meilläpäin peuroja liikuskele. Puput kyllä joskus syövät metsäkärhöt ja se kyllä harmittaa. Ihanaa keväänodotusta, seisemän viikkoa jouluun ja sitten tulee jo siemenluettelot eli on melkein jo kevät. Mukavaa ja aurinkoista alkavaa viikkoa!\nDésirée 3 November 2013 at 18:13\nHih, miten ihana postaus Saila <3 Täällä toivotaan kans aikaista kevättä. Eikä haittaa ollenkaan näin lämmin syksykään :)\nMinna 3 November 2013 at 18:58\nOlenkin niin jo odotellut sinulta näitä postauksia, jotka aivan todella auttavat selviämään yli tämän ikävän kaamoksen, kiitos tsempityksestäsi<3\nTiina 3 November 2013 at 19:04\nIhanaa <3 Jos on oikein suotuisa alkuvuosi, voi lumikelloja näkyä mullakin jo tosi aikaisin. Edellisistä keväistä viisastuneena istutin niitä ja krookuksia talon lämpimälle eteläseinustalle kivijalan viereen.\nMirka 3 November 2013 at 19:06\nTämä postaus tuli juuri oikeaan aikaan! Juuri tänään oli ensimmäinen oikeasti ahdistava harmaa ja synkkä syyspäivä. Onneksi jo helmi-maaliskuulla aurinko paistaa kirkkaasti. Toivon mukaan. Ja sain kuin sainkin sipulit maahan. Kevättä kohti siis!\nMamma N 3 November 2013 at 19:17\nOnneksi sinulla on miljoonia ihania kevätkuvia joita voit katsoa samalla kun verryttelet itsesi kevätkylvökuntoon :)\nleenajapojat 3 November 2013 at 20:14\nIhanaa positiivisuutta !\nIstutuskausi jatkuu vaan ja suht leutoa luvattu edelleen. Aurinkokin pilkahtelee silloin tällöin. Perjantai iltapäivän vietin Ruissalossa. Oli kaunista ! Magnolioissa pulleat lehtisilmut...mitenköhän niiden käy mietiskelin itsekseni.\nKotona odottikin hellyyttä pursuava Kaapo sylivauva, pusuja jakava Papu ja mamman ikuinen Onni-pentu..jolla masu löysällä.\nRonja Ryövärintytär 3 November 2013 at 20:14\nKatja 3 November 2013 at 20:48\nVoi mitä kevätkuvia! Ja tuntuvat ihan hassuilta kun ulkona nurmi vihertää ja kaikki muu on sävyltään harmaata tai ruskeaa, ja erittäin märkää. Mutta enää puoli vuotta!\nTaina T 3 November 2013 at 21:15\nKunhan tuosta joulun ylettömästä höösäämisestä selvitään niin kevät on kohta käsillä. Ihanat kuvat!\nHenna, Friede ja Figo 3 November 2013 at 21:49\nTuo ensimmäinen kuva kyllä kertoo tosiaankin hyvin siitä, kun kevät ei vain tahdo päästä voitolle. Mutta aina se kuitenkin tulee! Ja aina se on yhtä mukavaa! En kylläkään ole kesäihminen, mutta vuodenaikojen vaihtelu on mahtava asia ja hämmästyttää joka armas vuosi yhtä paljon.\nSaila 3 November 2013 at 21:51\nSaila kivipellosta; Peuroja on joissain paikoissa vähän, kotisaarellani paljon. Saari on kooltaan vain reilu 10 km2 ja peurakanta vähintään sata.\nOnneksi peurat liikkuvat keväällä vähemmän pihoilla kuin syksyllä, mutta kyllä ne syövät myös sipulikukkia. Ne syövät kaikkea. Kiitos, samaa sinne!\nDésirée; Lämpimyys ei haittaa mihinkään vuodenaikaan!\nMinna; Tjaa, no sitten näitä täytyy laittaa useammin, ei haittaa minua ainakaan :-) Kiva kuulla!\nTiina; Ihanaa, lisää sipulikukkia <3\nMirka; Kevättalven valo on ihana asia, ja siihen ei ole enää hirveän pitkä aika... turha keskittyä siihenkään, että tässä välissä vielä synkkenee :-D\nMamma N; Jes, täytyy alkaa treenailla kylvölihaksia!\nLeena ja Pojat; Jotkut magnoliat tekevat kukkanuputkin todella aikaisin. Mutta siellä kasvihuoneiden eteläpuolella on ainakin tosi hyvä lämmin paikka.\nVoi Onni-pikkuista, pikaista paranemista! Kiitos ja samanlaista viikkoa sinne!\nRonja Rövärintytär; Kiitos, kevätkuvissa on hurmaava kevätvalo <3\nKatja; Ei kevät tunnu hassulta hei! Se tulee joka vuosi, myös ensi keväänä :-) Ihan luonnollinen asia!\nTaina T; Ja onneksi joulun voi myös viettää höösäämättä :-) Vahinko vain, että ruokakaupassa on käytävä vaikka joulua ei viettäisikään. Siis siellä pimpelipom-hysteriassa. Siltä ei mitenkään onnistu välttymään.\nSaila 3 November 2013 at 21:52\nHenna; Joka vuodenajassa on kieltämättä puolensa, mutta... talvi vain kestää niin kovin pitkään!\nAnnaS 3 November 2013 at 22:22\nSaila kivipellosta; kokemuksen syvällä rintaäänellä voin kertoa, että siellä mainitsemallasi peuravaara-alueella todella_on peuroja. Erityisesti ilta- ja aamuhämärissä kannattaa olla skarppina.\nPinuski 3 November 2013 at 23:15\nKivoja kuvia marraskuun harmauteen! Kevättä odotellessa.\nSaila 4 November 2013 at 00:22\nAnnaS; Kiitos neuvosta kaimalleni!\nPinuski; Värit alkavat kohta olla vähissä, onneksi on vielä vihreää.\nVilma 4 November 2013 at 07:03\nTäälläpä ollaankin jo kevättunnelmissa! Käyhän se talven vietto näinkin.\nSaila 4 November 2013 at 10:37\nTässä osoitteessa se kuluu nimenomaan näin :-D\nHelena ja Blackie The Cat 4 November 2013 at 16:09\nOi kevätkö on jo nIIIIn lähellä ?! Meidän ielestä just tuo varhaiskevät on kaikkein parasta ;)\nSaila 4 November 2013 at 16:21\nVarhaiskevät on ihanaa aikaa, kun valo on huikaisevaa ja linnut saapuvat, ja joka päivä saa jännätä, näkyykö uusia piippoja maassa <3 Tässähän alkaa liverrellä pelkästä ajatuksestakin.\npioni 4 November 2013 at 17:37\nViisi kuukautta vielä, täällä ehkä enemmänkin. Se kyllä kuulostaa aika pitkältä, mutta kyllä se tulee kuitenkin.\nJa meillä jouluystävillä on jotain muutakin mitä odottaa välillä;)\nSaila 4 November 2013 at 20:18\nNiin... luulen, että voisin perustaa kevätkalenterin. Sen luukkuja olisi kiva availla.\nTweety Blue 6 November 2013 at 09:26\nIhanaa, annat meille toivoa tämän synkän ja ankean syksyn keskelle! Vielä jos ottaa välietapiksi joukun, niin siitä ei ole pitkää aikaa ensimmäisiin sipulikukkiin... Onneksi istutin paljon uusia sipuleita!\nKannatan kevätkalenteria :)\nTweety Blue 6 November 2013 at 09:28\n....siis joulun, ei joukun!\nSaila 6 November 2013 at 22:11\nSyksyssä parasta onkin kevään tekeminen sipuleiden istuttamisen muodossa :-)


intrigööri: Poliitikot gps-seurantaan!\nSuomen kansa on jotakuinkin keskisuuren maailman metropolin kokoinen ja autojakin täällä on vähemmän, koska meillä on pääosin kohtalaisesti toimiva julkinen liikenne. EU ja eduskunta osin ylivilkkaine ministereineen on säätämässä suomalaisten riesaksi uusia lakeja, asetuksia ja yksityistämisiä samaa tahtia kuin entinen venäläinen kaivoi juoksuhautaa - kymmenen turvetta oli ilmassa ja yhdestoista lapiossa.\nNyt kohkataan uusista ehkä satelliittiseurannalla määriteltävistä tieveroista, koska entisiä veroja on muka liian vähän, sekä eurooppalaisesta eCall-paikannussysteemistä, joista ainakin jälkimmäisestä on tulossa pakollinen kapistus uusiin autoihin jo vuonna 2018.\nKoko kansa on jo systeemin tiukassa tarkkailussa, etenkin mitä vain tulonsiirtoja saavat ihmiset, sekä tietysti köyhät ja työttömät kantasuomalaiset, jotka ovat erityisessä tarkkailussa. Monenlaista dataa meistä kaikista kerätään kaiken aikaa. Kaikki ihmisten toiminta halutaan saada tietoverkkoihin, joista viranhaltijoiden ja lisääntyvien virastonomaisten sopimusfirmojen on näppärä seurata meitä, missä me ikinä olemme ja mitä tekemässä.\nNyt on ehdottomasti katajaisen kansan vastaisku paikallaan. Olemmehan ihan ulalla siitä mitä armoitetut poliittiset päättäjämme tekevät ja missä he liikkuvat uusia koiruuksia riesaksemme suunnittelemassa. Jotkut edustajamme ovat pitkiä aikoja ihan tietymättömissä, ylipitkillä lomillaankin ja viihtyvät mielellään varjoissa. Kansan tiedonsaanti on irvokkaasti systeemin laiskan pihakoiran, kaupallisen ja poliittisen nk. vastuullismedian varassa.\nOikeaa ajantasaista tietoa asioista tavan ihminen saattaa saada sosiaalisista verkoista tai ns. räyhämedioista, mutta sitä infoa on hankala suodattaa verkostojen ja lähteiden hajanaisuuden takia. Toisaalta politiikan johtama systeemi on asettanut oman kätyrijoukkonsa seuraamaan keskenään pahasti erimielisten kansalaisryhmien vihaviestittelyä ja suosii kasvavaa määrää kaikenkarvaisia ilmiantajia.\nSellainen malli meille siirtyi suoraan Gestapolta, KGB:stä ja Stasista, mutta teknisen kehityksen myötä nykyajan isoveli pääsee paljon esikuviaan helpommalla. Nykyisissä puolueissa on vielä jonkin verran mainittujen perinteiden vilpittömiä kannattajia, osa heistä tehnee niin silkkaa tyhmyyttään.\nEikö jo laiteta kansalaisaloitetta kehiin ja tarvittaessa yleislakon uhkaa päälle, ellemme saa vastaisuudessa, vaikka vuodesta 2018 lähtien, tarkkaa tietoa siitä, mitä päättäjämme tekevät, keiden kanssa he keskustelevat ja mistä asioista. Tiivis, mutta jatkuva raportointi poliitikkojen liikkeistä ja suunnitelmista on vähintä, mitä voimme vaatia!\nMiten seuranta sitten parhaiten hoidettaisiin, siinä asiassa on käännähdettävä kehittyneen it-maamme osaavien kansalaisaktivistien puoleen. Jokaisella kansanedustajalla on käytössään ainakin valtion kustantama kapula, jonka liikkeitä voidaan jäljittää satelliitien kautta. Tarvittaessa eli epäilyttävissä tapauksissa tarkkailu olisi vietävä pitemmälle, mm. kabinetteihin, kuuntelun ja kuvan tasolle. Tarkkailun yksityiskohdista ei ole tarpeen kertoa seurattaville.\nJos päättäjän luuri pysyy pitkään paikallaan, lakkaa lähettämästä tai lähetää häirintää, silloin olisi hälytyksen paikka. Seurannan reaaliaikaista ja julkista puolta voisi aluksi hoitaa riippumaton oikea kansanradio tarkkoine päivystäjineen. Poliitikkojen teknisen seurannan ja kansanradion rahoitus voitaisiin hoitaa vapaaehtoisilla avustuksilla ja mainostuloilla. Jätän ajatuksen jatkokehittelyn siitä kiinnostuneiden ja kansalaisten omasta vastatiedustelusta kiinnostuneiden ihmisten mietintämyssyjen alle!\nEntä poliitikojen reaaliaikainen tosi-tv? Linkki blogiin.\nPoliitikot tahtovat lisätä kansalaisten kontrollia, linkki blogiin 11.4.\nLinkki intrigöörin arkistoon mm. sirutuksesta ja ihmisten seurannasta.\nLisuke: Valvojat valvovat valvojia vai kuinka se menee?\nLähettänyt intrigööri klo 5.1.17\nTätä ideaa on miltei pakko kannattaa, ettei joutuisi itse pakkovalvontaan.\nJonkun viitseliään blogikirjoittajan kannattaisi ehkä verrata Suomen raskasta hallinnointia muihin pieniin maihin ja samalla myös suunnilleen samankokoisiin miljoonakaupunkeihin. Tämänkokoinen kansakunta saataisiin hallittua paljon nykyistä pienemmillä porukoilla ja julkisilla menoilla.\nSäästöillä voitaisiin lisätä väkeä suoritusportaaseen, eikä yksityistää kaikkea, jolloin yhteistä rahaa palaa pakosti myös firmojen voittoihin ja verojen välttelyyn. Lisää tekevää porukkaa tarvittaisiin mm. kouluihin ja kuten tänäänkin on kerrottu, myös pikkuväen päivähoitoon.\nPäättäjien seurantaa pitäisi jotenkin lisää, koska sekin on hyväveli-puudelien kontolla. Kansalle tulee tiedoksi lähinnä vasta saneluita.\nVäsähtäneitä ja hankalia politsauruksia voitiin ennen nimittää maaherroiksi. Nykyisin puolueet tuuppivat noita tyyppejä europarlamenttiin, missä he hukkuvat rahoihinsa ja kansalaisten tiedonsaannin kannalta he katoavat kuin mustaan aukkoon. Demokratiassa valvonnan pitäisi pelata myös alhaalta ylöspäin! Siis pitäisi.\nKamala koirakin, sillä Trumpilla?\nMikkelin vankilassa kova meininki\nKuntasäästöjä "hampaat irvessä"\nLiikennekaaressa on hyvä lentää\nVihapuhetta ja kiihotusta?


Kapteeni Roosa Kosonen Catzin ensimmäinen sopimuspelaaja - Etelä-Saimaa\nKapteeni Roosa Kosonen Catzin ensimmä...\nJulkaistu 16.7.2020 17:55 Muokattu 16.7.2020 17:56\nRoosa Kosonen (oik.) on ensi kaudella opintojensa vuoksi matkapelaaja Catzissa.\nCatzin kapteenina viime kaudella toiminut Roosa Kosonen jatkaa joukkueessa vuoden sopimuksella. Kosonen opiskelee muualla, mutta etäpelaajia joukkueessa oli jo edelliskaudella.\n– Sain tosiaan opiskelupaikan Lappeenrannan ulkopuolelta, minkä vuoksi matkustustunteja tulee kertymään varmasti enemmän kuin edellisillä kausilla. Uskon ja luotan kuitenkin, että koulun ja koriksen yhdistäminen saadaan onnistumaan hyvin, Kosonen kertoo Catzin tiedotteessa.\nPäävalmentaja Mika Haakana näkee kapteenin jäämisen seuraan kaikin puolin merkittävänä asiana.\n– Erittäin iso sopimus meille. Roosa pelasi tilastollisesti hienon viime kauden, mutta hänen kokonaispanoksensa kentällä on vielä paljon tilastoriviä suurempi. Pelin toteutus ja peruspelaamisen laatu on Roosalla todella korkeaa tasoa.


Silkkipaperienkeli, Askartelu ja käsityö -lehti 1993.\nAlla jouluiset ja itsenäisyyspäiväiset kynttilät. Oma prosessinsa oli myös valita, minkä värisiä silkkipapereita käytti. Kynttilä tai kukka saattoi olla vielä osittain ihan helppo nakki - kukan lehden vihreäksi, kynttilän liekki oranssiksi/keltaiseksi/punaiseksi, mutta entäs se kaikki muu?\nEn pitäisi ollenkaan mahdottomana, että olisimme koulussa askarrelleet sekä tuollaisen ylläolevan enkelin että tällaisen allaolevan kynttiläkuvan.\nSilkkipaperikynttilät, Askartelu ja käsityö -lehti v. 1998.\nJa tällainen allaoleva joulukorttipussi me todellakin askarreltiin ala-asteella ollessani! Ohje on siis erittäin selvästi otettu tästä lehdestä, sillä meidän korttilokerikoissa oli myös kaksi tontun naamaa, kuten tässäkin. Luultavasti tämä fantastinen tekele on edelleen lapsuudenkotini varastossa. Pitäisiköhän ottaa käyttöön? Tai antaa uusiolahjana isälle tai äidille?\nSamasta vuoden 1993 Askartelu ja käsityö -lehdestä on myös ohje tähän kakkupaperilintuun. Näitäkin kouluissa varmasti väsäiltiin.\nTässä siis tämä legendaarinen lehti, jonka kannenkin hyvin muistan, joten lehti on saattanut olla meillä kotonakin.\n1993 juhlapyhät koulu käsityö ja askartelu lehdet\nMadness 28. marraskuuta 2015 klo 16.05\nVoi apua! Olin vuonna -98 vasta 7-vuotias ja alottanu ekaluokan. Nuoremmat sisarukset (kaksoset) synty vuonna -95, joten äiti oli viellä 90-luvulla innokas askartelija. Meillä on itseasiassa varmaan sieltä ne äitin punasesta kartongista askartelemat tonttusiluetit, mitä ainankii vielä useempi vuosi sitten laitettiin seinille ja ikkunoihin. Nyt en muista enää, et onko nykyjouluina meillä koristeltu muuta ku kuusi ja nostettu jotain satunnaisia koristeita ja kynttelikköjä ikkunoita koristamaan.\nMUTTA, tuo silkkipaperikynttilä! Muistan ihan selkeesti tehneeni jotain ton tyyppisiä ikkunakoristeita ala-asteella!!! Ja sit niitä oli koulun ikkunat täynnä aina joulukuussa, jonka jälkeen ne sai viedä kotiin :D Toi pussukka näyttää kans vähän tutulta, ollaan tehty varmaan myöhemmin joku vastaavanlainen koulussa. Äiti käytti sitä tosi pitkään joulukorttitelineenä, saattaa olla vieläkii olemassaan. Siinä vaan on kaks tai kolme taskua. Ei varmaankaan tuo sama ohje, mut samantyyppinen, luultavasti tehty joskus 2000-luvun alussa.\nEssi H. 3. joulukuuta 2015 klo 9.14\n^_^ Tonttusiluetit on myös todellinen klassikko!\nTiikku 28. marraskuuta 2015 klo 18.06\nVoi ei, kuinka inhosinkaan silkkipaperiaskartelua ala-asteella! Tai "inhosin" on niin kiltiltä koululaiselta väärä sana, ennemminkin ahdistuin siitä, että en osannut askarrella silkkipaperista. Paperi meni aina ruttuun, ja Eri-keeper irrotti palasesta väriä niin, että sitä tarttui sormiin, ja työhön tuli sitten ruma vaaleampi läntti. Toisaalta olisi ihan hauska kokeilla tuota taas. :D Muistaakseni teimme ainakin lyhdyt, joissa oli kynttilä, ja myös kynttiläasetelman.\nTuollaista korttitaskua en olisi ikinä saanut valmiiksi, tai ainakin siitä olisi tullut aika ruma. Nykyään olen jo vähän parempi askartelija. ;)\nEssi H. 3. joulukuuta 2015 klo 9.15\nTuo on kaikki NIIN totta! :/ :)\nNiina FairychamberArtist 29. marraskuuta 2015 klo 16.20\nHeips :) Blogissani on sinulle tunnus ja haaste http://www.keijukammari.blogspot.fi/2015/11/liebster-award.html\nKyllä tuli paljon tehtyä silkkipaperi koristeita ala-asteella. Kiitos flashbackistä\nKiitos tunnustuksesta ja haasteesta! Tartun siihen heti kun ehdin. Kiitos ja kumarrus :)\nkokolattiamatto 29. marraskuuta 2015 klo 18.19\nKakkupaperilintu näyttää tosi tutulta, me varmaan askarreltiin juuri tuollaisia koulussa. Muistan kyllä silkkipaperijututkin, muakin ärsytti ihan sama asia kuin Tiikkua eli sormiin tarttuva väri ja suttuinen lopputulos... Olen myös askarrellut tonttuja sekä munakennosta että kävyistä, lama-aikana oli todella upeet askartelumateriaalit! ;) Äitini toki laittaa edelleen kaikki mun ja veljen tekemät jouluaskartelut esille. Niistä riittää hupia koko perheelle! :D\nEssi H. 3. joulukuuta 2015 klo 9.16\nMahtavaa :D Aika monet ohjeet on myös tehty hyväksikäyttäen vessapaperirullan hylsyjä. Kaipa niitä nykyäänkin on, mutta toisaalta sopivat myös lama-aikaan.\nRuokahistoriaa: Kun einekset ja mausteet alkoivat rynniä keittiöihin\nHelsingin sanomissa on eilen ja tänään julkaistu tosi kiinnostavat jutut ruoan lähihistoriaan liittyen. Okei, toisessa jutussa olin itsekin mukana haastateltavana, joten pitäähän tätä hiukan mainostaa.\nOmasta mielestäni juuri tällaiset arkiset, kaikkia ihmisiä koskettavat ilmiöt ovat 90-luvussakin kaikkein mielenkiintoisimpia. Mitä syötiin, miten pukeuduttiin, millaista teknologiaa käytettiin? Sunnuntain Hesarissa olleessa jutussa valotettiin 1980-luvun syömisiä ja tämän päivän jutussa mentiin 90-luvulle. Jos tällaiset aiheet kiinnostavat niin kannattaa vilkaista!\nHesarin juttu 1980-luvusta tässä: 1980-luvun ruokakauppa ei ollut niin surkea paikka kuin nyt kuvitellaan – piimää oli useaa sorttia, ja ulkomailta tuotiin kiwihedelmiä ja spaghetti sauce -kastiketta\nHesarin juttu 1990-luvusta tässä: Suomalaisten syömisessä tapahtui 1990-luvulla suuri vallankumous – ”Keskusteltiin, osaavatko ihmiset enää tehdä ruokaa valmisruokien takia”\nSeppälä - muistoissa\n1990-luku oli vuosikymmen, jolloin vaatteiden halpatuotanto nousi ja Suomeen alkoi saapua enenevässä määrin ulkomaisia vaateketjuja, joiden idea perustui massamyyntiin ja jatkuvasti uudistuviin mallistoihin. Vero Moda saapui vuonna 1990, H&M vuonna 1997.\nTässä ympäristössä täällä jo pitempään toimineet ketjut elivät vielä melko hyvin. Vaatteita hankittiin marketeista sekä tutuista vaatekaupoista: esimerkiksi Lindex ja Seppälä olivat pienempienkin kaupunkien tuttuja.\nAjat olivat siis varsin toiset kuin nykyään, sillä moni 90-luvulta tuttu ja erittäin suosittu kauppaketju on 2000-luvulla ajautunut vaikeuksiin ja ajautunut konkurssiin. Ensimmäisinä tulevat hakematta mieleen Anttila, Tiimari ja viimeisimpänä Seppälä.\nSeppälä profiloitui 90-luvulla ja 2000-luvun alussa teinien kaupaksi. En varmasti ollut ainoa, joka juuri sieltä hankki hassuja alusvaatteita ja teepaitoja. Niitä sellaisia, joissa oli esimerkiksi pimeässä hohtavia printtikuvioita ja hassuja tekstejä. Toisaalta Link-mer…


Paulan Prinsessaunelmia: Juhlien tarjoilut\nLäheisimpien ystävieni juokossa on muutamia erikoisruokavalioita, joiden noudattaminen häätajoiluissa on omanlaisensa haaste. Huolen pitäminen siitä, että jokaista ruokalajia riittää tarpeeksi jokaiselle erikoisruokavaliota noudattavalle, on jo itsessään hankalaa, saati jos erilaisia ruokavalioita on useita.\nMutta entäs kun itse hääparilla on erityisruokavalio?\nOmasta ystäväpiiristäni löytyy ainakin kasvissyöjiä, sekä gluteeniton-laktoositon -kombo. Tyttäremme on vilja-allergikko, ja sitä myötä olemme miehenikin kanssa todenneet, että viljaton ruokavalio sopii meille hyvin. Leipää ei siis meillä kotona näy, joten pitäisikö meidän hankkia sitä häihimme? Hyvin todennäköisesti omat häämme tulevat olemaan kokonaan vähintään gluteenittomat. Hyvin todennäköisesti tulemme myös pitämään huolta, että kasvissyöjillä on myös vaihtoehtona saada monipuolisesti syötävää pitopöydästä.\nKun juhlakansasta löytyy allergisia lapsia, on kohteliasta myös kattaukseen kiinnittää huomiota. Oman lapsemme allergiat näkyvät ensin pienellä viiveellä, ja kestävät sen jälkeen pahenevissa määrin useita päiviä. Arvostan siis suuresti, jos esim. kyläilypaikoissa on huolehdittu siitä, ettei minun tarvitse jatkuvasti kytätä sitä mitä lapseni saattaa napata suuhunsa, vaan allergiaa aiheuttavat jutut on pois ulottuvilta.\nTämä aihe on varmasti kirvoittanut monet keskeustelut. Vastaan on tullut häät, joissa oli tarjolla parin mukaisesti pelkkää kasvisruokaa, ja jopa pitopalvelun ihmiset olivat siitä nyreissään. Toisaalta ymmärrän miksi, mutta toisaalta en. Useampi ihminen tulee kuitenkin juhlimaan monissa häissä, tai syömään ulkona jonkun muun laittamaa ruokaa. Jos ruoka on maistuvaa ja tehty ajatuksella, miksei se voisi olla hyvää, vaikka perinteisestä poikkeavaa? Hääjuhlassa ruoka on kuitenkin iso osa, ja jos muutenkin panostetaan siihen, että juhla näittää omalta, miksei myös ruokailussa? Eikö olisikin omituista, jos vakaasti punaista lihaa eettisistä syistä vastustavat tarjoilisivatkin sitä yht'äkkiä sadalle hengelle omaan piikkiin?\nOnko teidän häissänne pohdittu syvemmältä tarjoiluja esim. eettisestä näkökulmasta, vai edetäänkö pitkälti perinteisin tarjoiluin?\npssst. Kaipaatko musiikkia häihin tai juhliin? Uupuuko esiintyjä kirkosta? Jos olet Lahdessa huomenna 25.3. tiistaina illalla, on Lahden Ammattikorkeakoulun Musiikinlaitoksella Riitta Muikun ja Tuomas Nikkasen konsertti klo 19. Konserttiin on vapaa pääsy, ja se kestää noin tunnin.\nLähettänyt Paula klo 07:21


Valmennus – Kotikoiran hajukurssi alk. 20.11.2017 – DOLO\nValmennus – Kotikoiran hajukurssi alk. 20.11.2017\nOlet täällä: Etusivu / Verkkokauppa / Jirka Vierimaa / Valmennus – Kotikoiran hajukurssi alk. 20.11.2017\nOletko haaveillut omasta sienikoirasta tai ylipäätään aloittavasi koiran kanssa sen tärkeimpiä ominaisuuksia hyödyntävän harrastuksen? Kaikenikäisille koirille tarkoitetussa verkkovalmennuksessa yhdistetään koiran lajityypilliset käyttäytymistarpeet ja yhteistyö ihmisen kanssa. Harjoittelun taso on helppo ja perusharjoituksiin tutustutaan ilman minkäänlaisia suorituspaineita. Soveltuu mainiosti kaikenlaisten koirien virikkeistämiseen ja ihmisille perustason johdannoksi hajutyöskentelyn hauskaan maailmaan.\nKotikoiran hajukurssilla harjoitellaan kohdehajun tunnistamista, työrauhan antamista sekä tarkkuutta oman koiran eleiden lukemiseen. Voit aloittaa verkkovalmennuksessa harjoitushajulla, jonka tunnistamisen jälkeen koirasi oppii seuraavat hajut nopeammin ja virheettömämmin. Ensimmäinen kohdehaju voi kuitenkin olla esimerkiksi teenlehtiä tai jokin mauste, jonka kanssa aloittelijakin saa harjoitella kaikessa rauhassa.\nHajuvalmennus kestää viisi viikkoa. Valmennuksessa koirille opetetaan yhden hajun tunnistaminen ja tarkka etsiminen. Hajutyöskentely yhdistetään valmennuksen muiden harjoitusten ja virikevinkkien kanssa koiran hyvinvointiin, jotta niillä olisi yhteistä arkea sujuvoittava vaikutus. Vapaavalintaisina harjoituksina osallistujat ehtivät aloittaa myös luotettavan ilmaisun opettamisen sekä aktiivisen työskentelyn vuorottelun omalle paikalle rauhoittumisen kanssa.\nHajuvalmennus kestää viisi viikkoa. Valmennuksen aikana harjoitellaan monia erilaisia käytännön koulutustaitoja, joita käytetään hajutyöskentelyn opettamiseen. Harjoitukset sopivat yleisesti koiran kanssa elettyyn arkeen, jolloin valmennuksesta on hyötyä niin pentujen kuin aikuistenkin koirien virikkeistämiseen sekä vanhenevien koirien elämää ilahduttamaan.\nHarjoittelu perustuu positiivisen vahvistamisen tekniikoihin, joilla on tutkitusti koiran hyvinvointia edistäviä vaikutuksia. Harjoitustekniikoita voidaan soveltaa hyvin laajasti myös ihmisen osaamistason mukaan, jolloin aloittelijatkin pääsevät nopeasti vauhtiin!\nHajuvalmennus sisältää perustekniikoiden, kuten eri palkitsemistapojen, kohdentamisen, etsimisen, luopumisen ja paikallaolon harjoittelua. Saat myös tarkkuutta koiranlukutaitoosi sekä onnistuneiden harjoitustilanteiden järjestämiseen.\nValmennuksen aikana opit tarkkailemaan koirasi hyvinvointia sille lajityypillisen käyttäytymisen kautta. Uskaltaudu vapauttamaan kuonon valtava potentiaali arkikäyttöösi ja katso, miten yhteiselonne paranee!


Mercedes-Benz SE 280 Seuraava kats 5/2021 ! Vaihto / Rahoitus ! Porrasperä 1981 - Vaihtoauto - Nettiauto\n280 Seuraava kats 5/2021 ! Vaihto / Rahoitus !\nVuosimalli 1981 Katsastettu 5-2020\nMoottori 2.8 l, Bensiini Rek.nro OKV-546\nTarkista ajoneuvon tiedot. Lähetä tekstiviesti AT OKV546 numeroon 16258, saat ajoneuvon omistaja-/haltijatiedot sekä tekniset tiedot suoraan Trafin ajoneuvorekisteristä. Hinta 3,73 €/viesti. Lisätietoja »\nMercedes-Benz SE 280 Seuraava kats 5/2021 ! Vaihto / Rahoitus !\nNäyttävä ässä harvinaisemmalla manuaali laatikolla.\nHuomautuksitta katsastettu, seuraava katsastus 11.05.2021.\n- Bensa ja ilmansuodatin\n- Puolan molemmat etuvastukset\n- Jarrruletkut taakse + toinen käsijarruvaijeri\nHienot League 208 19" vanteet hyvillä 225/35 renkailla alla.\nJalopuuratti, etu-umpiot tummennettu kalvolla ja loput spraylla eli saa pois tinnerillä kun pyyhkäsee.\nMadallussarja ihan perinteinen laikka.\nJoskus aikanaan ylimaalattu, ihan asiallinen vielä mutta ei virheetön.\nRadio lisätty kuvien oton jälkeen.\nTästä komea ässä vaikka torin kiertämiseen, ei varmaan museorekisteriin edes vähän isommallakaan vaivalla.\nOKV-546, Nettiauto ID 11473770


käärme trypofobia | Tiia Koivusalo\nAvainsana: käärme trypofobia\nTämän viikon aikana on verkkokalvoille ikuisesti leimattuina pari mielipuolisen järkyttävää kuvaa, jotka osuivat suoraan pahimpiin pelkoihini. Aivan pahimmat pelkoni on joutua käärmeen syömäksi, joten tulen välttämään lymyisiä viidakon soita hamaan hautaan asti. Käärmepelkoihin liittyy myös toinenkin pelko, joka juontaa lapsuudessa näkemästäni televisio-ohjelmasta joka jätti ikuiset jäljet. Televisio-ohjelmassa kuten pelkotilassani käärme on madellut öiseen aikaan sänkyyni ja kietoutunut nilkkani ympärille lämmittelemään. Yö matoo hengittämättä hiljaa ja tunnen tiimalasiin valuvan jokaisen hiekan jyvän… Yö ei lopu koskaan! Nämä ajatukset kun suden hetkenä plompsuvat mieleen, olen joutunut jopa tarkistamaan sängyn alta, että missä se Python oikein lymyilee! Apua, oikein puistattaa kirjoittaakin näistä peloistani.\nTämä eilinen meikitön selfie on tässä vain siksi,\nettä en kehdannut laittaa tuota käpykuvaa alla näkymään\nNo mutta mikä tämän kaiken nyt laukaisi, satuin näkemään Facebookin aikajanalla MTV.FI sivustolla olevan uutisen, käärme oli syönyt meidän Oskun näköisen kissan Australiassa! Siellä on vielä suomalainen käärmeenkesyttäjä Janne ollut karmaisevaa tapahtumaa dokumentoimassa. Jannelle toki hatunnosto ja kissan henki oli joka tapauksessa menetetty, mutta jos joku kuvaisi meidän Oskun viimeiset hetket, en kestä edes ajatella!\nToinen aivan hyytävän huonoa oloa aiheuttava kuva löytyi sattumalta Instagram seuraajan taidesivuilta. Kurkin hänen kuviaan ja mitä silmäni näkevätkään, käpyruton lyhistäneen ihmisen. Tarkennettakoon, että kyseessä on taideteos, mutta silti ajatuksen tasolla iho täynnä kävyn tyylisiä palluroita saa voimaan niin pahoin, että jopa hierojan toteama kireä päänahka nousee hiuksia nostattavasti taivaisiin. Olen joskus nähnyt painajaista, että kaulassani kasvaa säännöllisiä käpyjä riveissä ja tuota painajaista en unohda ikinä vaan aina se inhasti ja salakavalasti hiipii mielikuviini aiheuttan dödön pettämistä ja tuskaa.\nKuva lainattu googlettamalla Turkish Art…\nPahin kuva ikinä!\nJoku näkee tässä taidetta,\nminä näen käpykupan kyllästämän\nihmisen vai onko tuo korallikuppa?\nSäännölliset pallurat ja reiät ovat aiheuttaneet pienestä pitäen vilunväristyksiä ja kammotusta ja kyseessähän on Trypofobia, jota ei ole virallisesti listattu fobiaksi vaan on ns.outo fobia, olenko minä siis outo tai peräti hullu? Täältä voitte kurkkia lisää Trypofobiasta, mutta kaikki säännölliset näppykammoiset, vain omalla vastuulla. Hieman jopa itkettää, niin kovin pelottaa näiden asioiden jo ajatteleminen ja se päänahka, en oikesti tiennyt, että se voi kirjaimellisesti kohota yläilmoihin.\nMinkälaisia fobioita teillä on, löytyykö joku joka kärsii samoista fobioista kuin minä, nyt olisi vertaistuki enemmän kuin tarpeen.\nHyytävää perjantaita ja anteeksi tämä postaus, mutta oli hyvin terapeuttista kirjoittaa pahimmat pelkoni ulos. Jos olisi olemassa helvetti, siellä käärme söisi meikäläistä päivät pitkät ja iho olisi kuorrutettu kävyillä, iiikks…


Sivistysakatemia vei vaikuttajat keskelle koulun arkea • Opettaja.fi\nSivistysakatemialaiset Pasi Saukkonen ja Kaius Niemi näkivät kouluvierailullaan, että koulun arjessa sivistys on hyvää toveruutta, toimeen tulemista erilaisuuden kanssa ja uteliaisuutta ottaa asioista selvää. Tavallisessa koulupäivässä sivistys on läsnä silloin, kun ollaan ihmisiksi.\nPäätoimittaja Kaius Niemen mielestä Aurinkolahdessa oli hyvällä tavalla jämpti tunnelma. – Opettajat tuntuvat tietävän, mitä he ovat tekemässä, eikä heidän tarvitse äkseerata. Niemi ja äidinkielen ja kirjallisuuden opettaja Lotta Laine seuraavat, kun Eeli Szabo ja Kasper Suomalainen tekevät töitä.\nTiina Tikkanen teksti, Veikko Somerpuro kuvat\nHelsinkiläisen Aurinkolahden peruskoulun äidinkielen tunnilla käsitellään Elias Lönnrotin elämää.\nS2-opettaja Maritta Vento kertoo, että matkoillaan Lönnrot kärsi väkivallasta, nälästä ja syöpäläisistä.\nErityisesti syöpäläiset saavat neljäsluokkalaiset mietteliäiksi.\nMitä ne ovat? Viruksia, sairauksia? Ehkä ne liittyvät syöpään?\n– Ne on niitä, joita voi tulla matkalaukussa ulkomaanmatkalta! joku keksii.\nSivistys on näköpiirin laajentamista, todellisuuden valloittamista uusilla sanoilla.\nSyöpäläisongelma on opittu selättämään, ja suomalainen sivistys on kulkenut Lönnrotin ajoista pitkän matkan, mutta sivistyksestä on pidettävä huolta voimallisesti edelleen.\nSen takia OAJ, opetus- ja kulttuuriministeriö ja Opetushallitus perustivat viime syksynä Sivistysakatemian, jossa vaikuttajat saavat päivittää tietojaan koulutuksesta ja kasvatuksesta.\nJa sen takia akatemian jäsen, erikoistutkija Pasi Saukkonen istuu kuunteluoppilaana luokan takarivissä ottamassa selvää siitä, mitä suomalainen koulu on tänään.\nErikoistutkija Pasi Saukkonen havainnoi, kuinka S2-opettaja Maritta Vento saa kysymyksillään neljäsluokkalaiset pohtimaan asioita itse.\nPyydän oppilaita miettimään, mitä sivistys heille tarkoittaa.\nSe on ainakin sitä, että tietää paljon erilaisia asioita. Että on yleissivistystä esimerkiksi historiasta.\n– Sitten on vielä se minun lempiteemani, josta aina puhun – vuorovaikutus, opettaja muistuttaa.\nMaritta Vennon mielestä ihmiselämässä on pohjimmiltaan kysymys siitä, että elämme yhdessä toisten kanssa. Pasi Saukkonen on samaa mieltä.\n– Meidän on tultava toimeen sen kanssa, että yhteiskunnassa on paljon erilaisuutta, eriarvoisuutta ja erimielisyyttäkin. Sivistys on esimerkiksi sitä, että edistetään Suomessa asuvien erilaisten ihmisten välistä yhteenkuuluvuutta.\nMitä muuta sivistys on kuin tietoa? S2-opettaja Maritta Vento kysyy.\nOpettajana Vento saa politiikan tutkijalta täydet pinnat. Hän osallistaa oppilaita hienosti tiedon hahmottamiseen.\n– Enää ei kerrota ylhäältä päin, miten asiat ovat, vaan annetaan lasten ajatella itse.\nPäivän mittaan muutkin opettajat tekevät Saukkoseen vaikutuksen.\n– Seurasin aamulla päivänavausta, jossa liikunnanopettaja Erkko Laukia kertoi unelmastaan osallistua kymmenotteluun. Opettaja oli aloittanut seiväshypyn vain vähän aikaa sitten ja ylittää nyt jo neljä metriä. Ihailin, miten suvereenisti hän osasi ottaa yleisönsä, parisataa lasta.\nSaukkosen mielestä opettaja puhui konkreettisesti ja symbolisesti rimojen ylittämisestä. Hän sai lapset ajattelemaan sitä, missä he ovat hyviä.\n– Motivaatio kytkeytyy sivistyksen ajatukseen. Pitää olla pyrkimys löytää ja hyödyntää omaa kapasiteettiaan, tutkija miettii.\nKouluruoka maistuu Kaius Niemelle ja Pasi Saukkoselle.\nRiisiä, kanakastiketta, punajuurta, kurkkukuutioita. Näkkileipää ja maitoa.\nRuokala on suuri, mutta melua on yllättävän vähän. Seuraan liittyy päivän toinen kuunteluoppilas, Helsingin Sanomien vastaava päätoimittaja Kaius Niemi. Vieraiden kysymyksiin vastailevat Helsingin opettajien ammattiyhdistyksen puheenjohtaja Timo Saavalainen ja varapuheenjohtaja Maritta Virtanen, joka työskentelee Aurinkolahden koulussa käsityönopettajana.\n– Meille Hesarissa on tärkeää ymmärtää, mitä koulussa tapahtuu, sillä sieltä tulevat uudet lukijat. Haluamme oppia, miten tehdään kiinnostavia juttuja myös lapsille ja nuorille, Niemi sanoo ja muistuttaa, että jo vuonna 1917 Suomen kansasta 95 prosenttia osasi lukea.\nKunnollinen lukutaito onkin kansakunnan kohtalonkysymys.\n– Into lukemiseen on syytä säilyttää, jotta turvataan demokratian tulevaisuus ja pidetään yllä aktiivisista kansalaisuutta, jossa asioista ei päätetä ihmisten ohi, päätoimittaja muotoilee.\nEsimerkki on paras opettaja. Jos vanhempi lukee, myös lapsi innostuu lukemisesta.\nTeknologiapainotteisessa koulussa myös kynä ja paperi ovat kunniassa.\nAurinkolahden koulun valtti on teknologiapainotus. Vuosi sitten kouluun saatiin humanoidirobotti, jonka oppilaat ovat ohjelmoineet esimerkiksi ohjaamaan jumppahetkiä.\nSeiskaluokan yhteiskuntaopin tunnilla Kaius Niemi innostuu kertomaan nuorille tekniikkaneroille, millaisia digiosaajia Hesari tarvitsee.\n– Datajournalismin deskissä koodataan, tehdään interaktiivisia artikkeleita, lisensoidaan digitaalista työkalupakkia. Meillä tarvitaan liikkuvan kuvan ja äänen osaajia sekä graafikoita, jotka osaavat koodata.\nMediasta puhuttaessa sivistys tarkoittaa vahvasti sitä, että ihmisille tarjotaan riittävästi tarkistettua tietoa sekä valmiuksia erottaa oikea tieto valeuutisesta.\nSivistystä on valmius erottaa oikea tieto valeuutisesta.\nMikä pohdituttaa rehtoria tällä hetkellä koulunpidossa eniten? Miten järjestys säilyy? Mitkä asiat ovat pinnalla uudessa opetussuunnitelmassa? Millaista tukea on tarjolla?\nVierailla on rehtori Leena Sipposelta paljon kysyttävää, ja Sipponen vastailee sivistyneesti – eli ketään erityisesti moittimatta ja positiiviset asiat etualalle nostaen.\n– Meillä on tekemisen meininki ja asioita otetaan nopeasti haltuun.\nOn monilukutaidon kehittämistä, arvioinnin uudistamista, ohjelmointia ja robotiikkaa. Yhdessä opettajien kanssa mietitään sitä, miten rakennetaan ilmiökokonaisuuksia, joista oppilaat saisivat irti mahdollisimman paljon.\nMyös oppilaiden hyvinvoinnista huolehditaan. Mietitään yhdessä, miten jokin luokka voi ja kuinka sitä voitaisiin auttaa eteenpäin. Pidetään vanhemmille luentoja vaikkapa peleistä ja somemaailmasta.\n– Meillä ollaan rinta rottingilla vuosaarelaisia, Sipponen kertoo kaupunginosasta, jossa koulu sijaitsee.\nKaius Niemeä kiinnostaa, verottaako runsas mobiilipelaaminen poikien lukutaitoa.\n– Toissa vuonna testasimme suomi toisena kielenä -oppilaita ja he saivat hyvät tulokset. Näyttää siltä, että olemme tehneet jotakin oikein, vaikka tilannetta pitää toki seurata edelleen, rehtori hymyilee.\nRehtori Leena Sipponen johtaa koulua, joka sijaisee omalla saarellaan Helsingin Vuosaaressa lähellä merenrantaa. Reksiä tapaamassa Pasi Saukkonen, Maritta Virtanen ja Kaius Niemi.\nAurinkolahden oppilaista viidesosa on maahanmuuttajataustaisia. Tieto kiinnostaa erityisesti Pasi Saukkosta, joka työskentelee Helsingin kaupunginkansliassa maahanmuuttoasioiden parissa.\n– Meille ensimmäiset maahanmuuttajaoppilaat tulivat jo koulun perustamisvuonna 2001. Olemme saaneet harjoitella, Leena Sipponen kertoo.\nVuosaaressa toimii monikielisiä ohjaajia arabian, somalin ja venäjän kielessä.\n– Esimerkiksi yhteistyö vanhempien kanssa on tehokkaampaa, kun väliin ei tarvita tulkkia.\nKehitystä on tapahtunut puolin ja toisin, ja toisten vakaumusta kunnioitetaan. Suvivirren laulaminen koulun juhlissa on itsestään selvää, eikä kukaan ota siitä nokkiinsa.\nEntäpä se sivistys? Miten se näkyy koulussa?\n– Sivistys on ikään kuin sateenvarjo, jonka alla koulussa kaikki tapahtuu. Siihen kuuluvat esimerkiksi oppiminen ja hyvät vuorovaikutustaidot.\nOAJ:n, opetus- ja kulttuuriministeriön sekä Opetushallituksen uusi koulutuskokonaisuus päättäjille ja vaikuttajille.\nTavoitteena on vahvistaa päättäjien tietopohjaa, lisätä koulutuksen arvostusta ja päivittää sivistyksestä käytävää keskustelua.\nEnsimmäinen vuosikurssi aloitti viime lokakuussa. Mukaan kutsuttiin 29 päättäjää ja vaikuttajaa yhteiskunnan eri aloilta.\nKoulutuksen kahdella lähijaksolla akatemialaiset ratkovat sivistykseen liittyviä kysymyksiä keskustellen. Lähijaksojen välillä osallistujat tutustuvat sivistyksen arkeen päiväkodeissa, kouluissa ja oppilaitoksissa.\nSivistysakatemia lanseerattiin viime kesänä juhlistamaan satavuotiasta Suomea.\nKysy järjestöltä: Seuraa työaikaasi, tarkista palkanmaksun perusteet\nLukijan mielipide: Paradigma: opinto-ohjaajan kelpoisuus peruskoulussa ja lukiossa\nTyöriitojen selvittely ruuhkautunut, lisää työvoimaa tarvitaan


Valvontakamerakuvat julki - asemies yritti ryöstää kultasepänliikkeen Nokialla - Rikos - Uutiset - MTV.fi\nValvontakamerakuvat julki - asemies yritti ryöstää kultasepänliikkeen Nokialla Rikos\nJulkaistu 23.11.2012 18:29\n(Päivitetty 23.11.2012 18:30)\nKasvonsa peittänyt mies yritti ryöstää iltapäivällä aseella uhaten kultasepänliikkeen Nokialla. Mies pakeni lopulta liikkeestä ilman saalista. Pirkanmaan poliisin mukaan mies ilmestyi Pirkkalaistori 4:ssä toimivaan liikkeeseen iltapäivällä puoli neljän aikoihin. Liikkeessä ei ollut tuolloin asiakkaita. Ensimmäiset partiot olivat paikalla noin minuutissa hälytyksestä, mutta tekijä ehti poistua. Mainos (uutinen jatkuu alla)\nMies uhkasi myyjää pistoolimallisella aseella. Myyjän kertoman mukaan miehen aksentti ei ollut suomalainen. Epäilty on 20-25-vuotias, noin 165 senttiä pitkä ja normaalivartaloinen. Hän oli pukeutunut mustiin kolmiraitaisiin verryttelyhousuihin ja mustaan huppariin. Hänellä oli musta pipo ja kirkkaan vihreät sormikkaat. Poliisi pyytää havaintoja tapahtuneesta. Poliisille voi soittaa numeroihin 050 3137391 tai 050 399 8181. Sähköpostiosoite on pitkakestoinen.pirkanmaa@poliisi.fi (MTV3 - STT)\nVantaan piiritystilanne alkoi paukahduksesta, jota luultiin laukaukseksi Mieskuski hurjasteli aamuliikenteessä – ylinopeutta 63 km/h


Ensiaputaitojen päivitystä PEKO-porukalla :: LPKY\nEnsiaputaitojen päivitystä PEKO-porukalla\n"LPKY:n Pelastuskoirajaoksen hälytysryhmä pyysi minulta päivitystä ensiapuun. Tuumasta toimeen. Räätälöin opetuksen keskittyen maastoetsintään ja sieltä mahdollisesti löytyvien autettavien ensiapuun. Koulutus pidettiin 23.3.22 Meripelastusseuran tiloissa.\nAluksi päivitettiin elvytyksen uudet ohjeet aikuisille ja lapsille, sekä käytiin elvytyksen kulmakiviä läpi. Tajuttomuuden syitä opeteltiin Voi Ihme - muistisäännön avulla ja auttamismenetelmiä niihin. Vammoja käsiteltiin haastavistakin lähtökohdista mm. putoamisesta aiheutuvat.\nSokin syitä ja seurauksia pohdittiin yhdessä sekä toimintamalleja niihin.\nHyvää keskustelua ja ajatuksia omaan toimintaan saatiin aikaiseksi.\nEnsiaputaitoja on hyvä pitää yllä ja teoriatietoja päivittää ajantasalle muutaman vuoden välein. Näitä pidetään jatkossa varmasti lisää!"\nKurssin piti ja tekstin on kirjoittanut Ensihoitaja YAMK Kirsi Seppänen. Kirsi on toiminut ensihoidon tuntiopettajana ja omaa kokemusta ensihoidosta monella eri tasolla. Kirsi on myös yhdistyksen hälyryhmäkokeelana spkn Divan kanssa.\nOmaatko sinä jonkin taidon tai kokemusta, josta voisi olla hyötyä muille? Ole rohkeasti yhteydessä jaosvetäjiin/hallitukseen niin suunnitellaan!


06.01.201806.01.2018 pornokuvat suomi suomi tampere\nPornokuvat suomi suomi tampere -\nMeillä on nollatoleranssi alatyyliselle ilmaisulle, henkilöön käyvälle arvostelulle ja vihamielisyydelle. Suomipornoa ilmaiseksi eroottinen hieronta espoo lapsen tummat lespo orgasmit. Pienikullinen mies tunkee pimpaan kullia haluun pillus suomi porno videoita nude photos tuki. Niistä minua katsoivat sukulaiset viiden sukupolven ajalta. Kuvaan meneminen ei edellytä nälkäkuuria ja kuutta kertaa viikossa salilla käymistä. Ilmaisia seksi- ja pornovideoita. No, jos haluaa kertoa jälkipolville istestän alastonkuvalla, niin ikäs siinä. Elina Pajunen Lännen Media. Nyt kuvaustilanteissa ollaan rennommin. Mies raiskaa pikkutissiä karvainen perse saa isoa glitorista porno.\n: Pornokuvat suomi suomi tampere\nPornokuvat suomi suomi tampere Seks porno com schoolgirl porno\nPornokuvat suomi suomi tampere 698\nESCORT MIKKELI MASSAGE SEX SEX Karvainen pillu video tantra massage hd\nTurkku sex kik tuhmaa Leave a Reply Cancel reply Your email address will not be published. Kaleva-Tsagklas kertoo itsekin käyneensä vuotiskuvauksessa ihan vain omaksi ilokseen. Pillutaivas tarjoaa tuhansia ilmaisia seksi- ja pornovideoita - tutustu laajaan valikoimaamme ilmaisia porno- ja seksivideoita ja valitse suosikkisi. Skip to content marraskuu Mistä löytyisi suomalaisia pornosivut ja hyvää pornoa?. Kauniita kuvia halutaan, kun ollaan vielä hyvännäköisiä.\npornokuvat suomi suomi tampere says:\nBig big cock live seksi chat\nAngel wicky escort xxx girl\nEscort cob sex porno net


Henkilökohtainen avustaja - Kotona Asuen Oy - Helsinki - Avointyopaikka.fi\nKotona Asuen Oy – Helsinki\nEtsimme nyt HOIVANantajia tiimiimme Helsinkiin ja erityisesti itä-helsinkiin.\nTyö hoiva-alalla ikäihmisten parissa vaatii tekijältään aitoa välittämistä ja läsnäoloa. Etsimme myötätuntoisia, oikean arvomaailman omaavia henkilöitä. Liity joukkoomme, jossa voit tehdä aidosti merkityksellistä työtä ja muuttaa ikääntymisen kasvoja!\nOlet etsimämme henkilö, mikäli tiedät, että sinulla on erityinen kyky huolehtia toisista ihmisistä ja olet myötätuntoinen sekä luotettava. Jaa ainutlaatuiset lahjasi ja taitosi auttaaksesi senioreita pysymään itsenäisinä ja elämään haluamallaan tavalla turvallisesti kotona.\nTyöntekijänämme parannat seniorin elämänlaatua ja avustat häntä toimimaan itsenäisesti. Tehtäväsi voivat olla hyvin monipuolisia. Avustat päivittäisissä toimissa, kuten ruoanvalmistuksessa, asioilla käynnissä ja kodinhoidossa. Olet seurana ulkoilussa ja saattoapuna lääkärissä. Sinua saatetaan myös pyytää suorittamaan henkilökohtaisia palveluita kuten kylvetystä tai wc:ssä käynnin avustamista.\nHenkilökohtaisen avustajan työhön ei ole tutkintovaatimusta. Voit siis hakea tehtävää, vaikka sinulla ei vielä olisi työkokemusta vastaavista tehtävistä, mutta asenteesi ja työskentelytapasi sopivat henkilökohtaisen avustajan työhön, sillä edellytämme soveltuvuutta ja halua avustamistyöhön; luotettavuutta, joustavuutta, myönteistä elämänasennetta ja sosiaalisuutta sekä suomen kielen suullista ja kirjallista taitoa. Tarkistamme valittavan henkilön taustat ja luottotiedot.\n- Mahdollisuus osallistua yrityksen jatkokoulutuksiin\n- Joustavat mahdollisuudet tehdä osa-aikatyötä\n- Mahdollisuus tavata erilaisia ihmisiä ja tehdä ihmisläheistä työtä\n- Työ on palkitsevaa sekä ammatillisesti että henkilökohtaisesti\n- Alan- ja tehtävänmukaisen palkan yksityisen sosiaalialan työehtosopimuksen mukaan.\nHaastattelut aloitetaan jo hakuajan aikana, lähetä vapaamuotoinen hakemus osoitteeseen\nYhteystiedot Sara Hämäläinen, 0505773857, sara.hamalainen@kotonaasuen.fi\nTyöpaikan osoite Valimotie 2, 00380 HELSINKI\nPalkkaus Yksityisen sosiaalialan tes. tuntipalkka\nJätä hakemus rekry@KotonaAsuen.fi\nIlmoitus jätetty 09.06.2020


Mansikkatilan mailla: Talventuloa odotellessa\nHuh huh! Tänään tuli vietettyä semmoiset rapiat\nkuusi tuntia pihalla syystöitä tehden.\nPosket hehkuvat vieläkin. Ei varmaan tarvi\nnukkumattia odotella...Ei mun kyllä\nyleensä muutenkaan tarvi.:)\nPari viikkoa sitten kävin Pioni ja Piirongissa\nainoastaan yksi ostos mielessäni.\nJo heinäkuisella sunnuntaiajelulla ihastuin\ntähän metalliseen palloon, ja nyt mulla sitten\non sellainen. Se on ihana!\nMietin, että laittaisinko tuohon\nkukkia, valot vai molemmat.\nToistaiseksi en valoja laittanut,\nmutta jos löydän sopivan\nhuomaamattomat, niin ehkä sitten...\nSyysistuksia tein periaattella\nvähän uutta ja vähän vanhaa.\nTässä ruukussa leiskuvat asterit siirsin\nseinustalta pikkuruukusta. Muratit olivat\njo ennestään tässä kesäkukkien kanssa.\nSinkkisoikon muratit ja taustalla olevat\nvihreät (mitkä?!) ovat kesäistutuksista.\nVain syklaamit ovat uusia hankintoja.\nErilaisia ovikransseja mulla on\nvarmaan lähemmäs kymmenen kappaletta.\nNyt vaihdoin oveen kranssin, jota\nyleensä käytän lähempänä joulua.\nTeki kuitenkin mieli laittaa se\nSiinä on kivasti blingblingiä,\nHommat jatkuu huomenna,\nmikäli sää vain sallii. Toiveissa\nmyös valokuvausta päivänvalossa...\nAi niin, mies sai tänään\nlaitettua uudet lumiesteet\nkatolle! Jo kahtena keväänä\nne on irronneet putoavien\nlumien mukana. Lunta on ollut\nniin valtavasti. Nyt eletään uskossa\nja toivossa, että ensi kesänä ei\nole korjaushommia edessä.\nTäällä on siis todellakin\nvalmistauduttu talven ja lumen tuloon.\nNautitaan nyt kuitenkin\nTunnisteet: kukat, ostoksia, syysistutukset\nUte Lias 6. lokakuuta 2013 klo 12.01\nEeeeeiiii, ei vielä talvivalmisteluja. Onneksi tämän päivän lämpö näyttää pitkää nenää talvelle.\nTaina K 6. lokakuuta 2013 klo 12.26\nPakon sanelema juttu!;) Ainakin katolle on mukavampi kiivetä laittamaan lumiesteitä, kun lumesta ei ole tietoakaan. Toisaalta, jos syysistutuksia ei tee nyt, niin voi skipata sitten kokonaan. Joskus voisi kokeilla sitäkin, mutta aika tyhjää olisi tuossa portailla ilman näitä mun virityksiä.:)


Täydellinen hieronta sukupuoli lähellä saarijärvi / Cadating lapua\nKlubi Saattajat Sukupuoli - Ylin Täydellinen huoria sukupuoli - Myös sosiaalinen media on lisännyt näkyvyyttä ja asenteiden lieventymisen sekä tiedon lisäntymisen myötä ihmiset ovat tulleet ulos. Yöaikaan x mitoitettu incall lähellä, lieksa ärimmäinen hieronta outcall sisän Järvenp. Täydellinen hieronta orjuus sisän Alajärvi mainoksia espanja ratsastaa SISÄN tampere Laki yksityisistä turvallisuuspalveluista käsittä vartijoita, järjestyksenvalvojia sekä turvasuojaajia koskevat sännökset pankkiin töihin rikosrekisteri jerónimo martins sgps sa lisboa. Hallitseva kiillottaa suihin lähellä saarijärvi : 486: Videos Creampie For Santa - Mrs. Claus gives blowjob and fucks in reverse cowgirl. Täydellinen Huoria Sukupuoli - Hierontaa Reddit Naiset Sukupuoli Lähellä Parkano - Hierontaa Hallitseva Kiillottaa Suihin Lähellä Saarijärvi Lisä esiintyjiä julkaistaan lähiviikkoina. Levyn kannet on tehnyt Angerdesignin Ville Angervuori, joka on tehnyt kansia. Tikkurila keilaus eturauhanen hieronta ; Tinder sukupuoli valtava rinta.\nLisä esiintyjiä julkaistaan lähiviikkoina. Soittotaustaa bändin keski-ikäisiltä soittajilta löytyy sekalaisesti, Seppo on paukutellut rumpuja deathmetal-bändissä nimeltä Demigod, Jarilla on ollut Aromat, Tuija on aiemmin soitellut monessakin kokoonpanossa ja Kristian on länkytellyt kaveriporukan kera muutamassa punk-bändissä. Väliaikaista kaikki on vain. Meillä alakaa syksy olla jo täynnä tuonne joulukuuhun asti ja sen jäläkeen arvioidaan tiimipalaverissa, mitä tehdän. Claus gives blowjob and fucks in reverse cowgirl.\nTjango- Greens and blues vol. Tämän jälkeen hieman jo unohdinkin koko levyn teon. Joka maanantai hartaus klo. Alkujaan Kouvolan Komia lahden huorat suomalainen pornovideo oli Kouvolan harmonikkatehtaan oma tuotemerkki. Tuntuma itsellä tällä hetkellä siihen, et jotain on tuloillaan. Minä jätän laulamatta, meidän taustalaulaja Ulle ei laula omaa biisiän ja kimppabiisistä tehdän yhdelle oma biisi. Levyn kannet on tehnyt Angerdesignin Ville Angervuori, joka on tehnyt kansia. Meidän logo, joka edustaa takana täysikuuta, bimbo tissiblondi, tyyppi joka vihaa häntä ja kirves. Klo Konttibaari avoinna pe-la klo pe klo U-rock finaali su klo Toukomarkkinat su Kakkukahvi buffee la Lettulauantai pe Virtakiven juhannus: - klo 18 Kokko - klo Asuntoautollinen soittajia. Bike 8/2010 - Suomen laajin valikoima digilehtiä netissä Englantiin, Hollantiin ja Tanskaan sUt ;Jntautuneel tavenereissulla. Pienet jutut -biisi sai idean erän miehen hokemasta: "pieniä hommia". Ylöjärven Uutiset - Suomen laajin Näyttelyt museot kesäteatterit musiikki liikunta tapahtumat KauppaSuomi 8/2018 (P) by KauppaSuomi - issuu Me pohjaamme kaiken toimintamme tähän periaatteeseen, toteaa. Von Donnersin isä on kuitenkin Jarmo Perälä ja yhtyeen synnytys alkoi jokunen vuosi sitten, kun hän mietti ohjelmaa omiin synttäribileisiinsä.\nIlmaiset panovideot where to find s hallitseva kiillottaa suihin lähellä saarijärvi 999, hallitseva kiillottaa suihin lähellä saarijärvi 405, hallitseva kiillottaa suihin lähellä saarijärvi 486, videos, creampie For Santa - Mrs. Maaliskuuta bändi änitti pohjat 12 biisiin. Muovipinnollta hiusnaarmut sekä antaa syvän kIIllon 10 pitkäaikaisen suolan.\nKuala lumpur escort tiukka vittu 58\nTekstiviesti treffit erottinen hieronta 602\nTäydellinen hieronta sukupuoli lähellä saarijärvi 280\nTransut suomessa seksi nainen päällä 65


Syyt miksi edellisvuosi oli elämäni ikävin - Tyhjä ajatus | Lily.fi\n1.1.2018 09:53 Saranda\tTyhjä ajatus\nJokin vuodenvaihteessa tuo silti symboolista lohtua. Ihan kuin hengittäisin tänäaamuna hieman kevyemmin. Joulukuun loppupuoli alkoi tuntumaan kuin perjantai-iltapäivältä raskaan viikon jälkeen. Jonka päätteeksi haluaa vain kaivautua viltin alle, sulkea puhelin ja aloittaa maanantaina kokonaan puhtaalta pöydältä.\nAisha J\tAisha 1.1.2018 10:02\nOn uskomatonta, miten joskus yhteen vuoteen mahtuu niin paljon raskaita asioita.. Toivon että alkava vuosi on sinulle kevyempi! Blogisi on ihana, oon iloinen, että olen löytänyt sen! :)\nSaranda\tTyhjä ajatus\t 1.1.2018 10:34\nKiitos! Se alkoi ainakin tosi mukavasti ja voimaannuttavasti kun luin sun uusimman postauksen. :) Ja oot tosi kultainen kun sanot noin, se merkitsee mulle mielettömän paljon! <3\nginty\tgg and the moon\t 1.1.2018 10:32\n<3 Kepeää, voimakasta ja ihmeellistä uutta vuotta Saranda!\nSitä samaa ihana! <3 :) Kiitos taas aamuni piristämisestä!\nMiksuMoikka2017 (Ei varmistettu)\t 1.1.2018 11:08\nMuistathan, että tavoitteet kannattaa asettaa mentaliteetilla "Pyrin 80prosenttiin". Usein se loppu 20 tulee itsestään. Jos asettaa tavoitteet sataan suoraan, ei voi muuta kuin pettyä, koska sadan yli ei voi päästä. Muistathan myös, että liian tiukka "Tulen valmiiksi tuolloin, piste" sekä "Postaan värikkäitä postauksia tuolloin ja tuolloin, ja kuvat valmiiksi tuolloin ja tuolloin, piste" voi vetää ihan sivuraiteille - huomaatko, että valmiiksi tuleminen itsessään on jatkuva prosessi, ja niin on myös blogin ja muiden juttujen ns. Valmistuminen semmoinen "Ongoing process" jatkuvasti elämässä - sotivatko nämä vähän toisiaan vastaan, huomaatko? Lisäksi sinullahan on se oikea elämä, työ, opiskelu, kaverit, hoidettavana? Älä ole liian ankara itsellesi :) Kaikki tulee aikanaan, kun ei puhuta esim tenttipäivistä tai niihin tai bisnesasioihin valmistautumisesta, vaan sinun henkkoht prosesseista ja elämästä. Ja vaikka blogisi olisi sinulle työ, on sinulla muutakin menossa koko ajan. Höllää vähän ja hengähdä myös!!blogiakaam ei saa valmiiksi tuosta noin, se muuttuu mukanasi ja sinä muutut joka päivä.\nSaranda\tTyhjä ajatus\t 1.1.2018 11:54\nTää oli harvinaisen viisas kommentti. <3 Saanko ottaa tästä screenshotin sellaisina hetkinä kun kaipaa tärkeän muistutuksen? :) Hyvinä päivinä muistan tuon kaiken mutta huonoina... huuuh!\nKiitos tästä. Olet ihana ja oikeassa. <3\nraijairina\tJa sun äänes on sun oma\t 1.1.2018 12:32\n<3 hirveästi onnea, rauhaa ja rakkautta uuteen vuoteen!\nSaranda\tTyhjä ajatus\t 1.1.2018 13:10\nVähintääkin kaikkea samaa sullekin päivänsäde. <3 :)\nNettanen\tDestination: Happiness\t 1.1.2018 13:17\nHuh, sulla on ollut kamala ja raskas vuosi! :( Muista olla armollinen itsellesi. Varsinkin meidän naisten helmasynti on usein vaatia itseltämme ihan hirveästi kaikkea, vaikka faktahan on, ettei kaikkeen vaan millään voi ehtiä ja pystyä yhtä aikaa. Siksi pitää priorisoida ja välillä myös luopua joistain asioista. Mulla on ollut myös tänä vuonna taloudellisia haasteita ja voin täysin samaistua tohon, miten älyttömän raskasta sekin voi olla. Toivotaan, että uusi vuosi tuo tullessaan vakautta, onnellisuutta ja kaikkea hyvää <3\nSaranda\tTyhjä ajatus\t 1.1.2018 16:04\nOlet ihan oikeassa! Ja mikä sen parempaa kun yrittää ravistella tää "stressivitsaus" itseltään pois jotta voi näytettää parempaa esimerkkiä muille ja mahdollisille jälkipolville. :)\nTosi ikävä kuulla, että sullakin on ollut taloudellisia murheita. Toivon että sun uusi vuosi on sen saralta mukavampi ja muutenkin kaikinpuolin mahtava!\nKiitos vielä kommenttistasi. :*\niidis\tVarpain jaloin\t 1.1.2018 15:08\nSulla on ollut tosi raskas vuosi. Ja ikävä kyllä samaistun tosi vahvasti noihin tunnelmiin. Oma vuoteni oli sellaista vuoristorataa, ettei toista samanlaista enää jaksaisi. Tämä alkava vuosi on kuitenkin toivoa täynnä, kun muistaa ottaa oppia siitä mitä elämä on viime vuonna eteemme tuonut.\nSaranda\tTyhjä ajatus\t 1.1.2018 16:05\nTosi viisaasti sanottu. <3 Viime vuonna opittiin, tänävuonna nautitaan! Onnellista uutta vuotta, ihana. :)\nIlonaK (Ei varmistettu)\thttps://nennesitajasetata.blogspot.fi\t 1.1.2018 17:28\nSinua ei ole päästetty helpolla tänä vuonna. Toivon sinulle paljon jaksamista, voimia, sekä armollisuutta itseäsi kohtaan. <3 Ps. Olipa kiva lukea sinun kirjoitus pitkästä aikaa. Olet ihana!\nSaranda\tTyhjä ajatus\t 1.1.2018 17:38\nIhana kommentti! Ihana sinä. <3 (Ja ihanaa kirjoittaa taas.) Onnellista uutta vuotta, Ilona. :)\nVierailija (Ei varmistettu)\t 1.1.2018 21:19\nToivon paljon voimia ja kaikkea hyvää ensi vuoteen! Mennyt vuosi sisälsi omalta osalta aika samanlaisia asioita kuin sulla ja voimat on kieltämättä ihan pois. Mutta ehkä raskaiden aikojen jälkeen saakin olla ihan poikki ja vähän keräillä itseään, kunnes taas jaksaa nousta uuteen kukoistukseen. Kyllä se siitä! Olkoon vuosi 2018 hyvä meille kaikille.\nSaranda\tTyhjä ajatus\t 2.1.2018 09:38\nOon tosi pahoillani jos vuotesi oli rankka. Mut sanoit ton kyllä tosi hyvin! Nyt palautellaan voimia jotta tästä vuodesta tulee (toivottavasti ziljoona) kertaa parempi. :) Kiitos kommenttistasi ja kaikkea hyvää. <3\nceline\tjourney\t 2.1.2018 08:43\nKaikkea hyvää tähän vuoteen, olkoon 2018 lempeämpi vuosi. :)\nKuin myös ihana! <3 :)\nSssanna (Ei varmistettu)\t 2.1.2018 09:36\nMä uskon että sun tuleva vuosi tulee sujumaan mukavammin kuin edellinen, nyt kun osaat tunnistaa niitä ongelmakohtia ja toimia paremmin kuin viimevuonna. Vaikeat ajat ja tapahtumat ovat kuitenkin hyödyksi juuri siksi, että ne opettavat meille jotain. Paljon aurinkoa päiviisi! :-)\nSaranda\tTyhjä ajatus\t 2.1.2018 10:27\nTuo pitää varmasti paikkaansa. :) Tässä on kyllä kasvattu ja opittu henkisesti tosi paljon! Aurinoista ja onnellista viikonjatkoa sinne ihana ja kiitos kommenttistasi. <3 :)\nIlona123 (Ei varmistettu)\t 2.1.2018 23:20\nKiitos rehellisestä avautumisesta :) Itselläni oli paskin vuosi kyl muistiin. Masennus diagnoosi, vaativa persoonallisuus(-persoonallisuushäiriö) ja uupuminen oli kirsikkana kakun päällä. Nyt en oo epätyydyttävässä työssä enää, joten ajatukset selkenee. Hiljalleen alkanut pala palalta nousemaan. Olen siivonnut kämppää ja käynyt mun lapsuutta läpi valokuvien kautta; vitsit kun ihminen on jaksanut liian kauan taistella yksin. Mahtavan psykoterapeutinkin löysin, jolle toivottavasti helmikuu alussa pääse jatkamaan kelatuettuna. Mä oon asenteella, että jos viime vuodesta selvisin, niin kyl tästäkin vaikkakin tiedän terapiaistuntojen olevan kaikkea muuta kuin helppoja. Asioita ei voi liikaa suunnitella, tai sit vain pettyy. Mutta parempaa vuotta sullekin :)\nMarikaJohannaP\tHey girl\t 3.1.2018 07:55\nSä oot kyllä ihana just tuollaisena kun olet. Itsehän sitä ei useinkaan tajua miltä sitä muiden silmiin näyttää. Kunnioitan superpaljon sitä miten toimit ja näet maailman, sulla on arvot kohdillaan ja oikeasti elät niiden mukaan. Sun postauksista on iloa niin monelle ihmisille. Toivottavasti tämä vuosi tulee olemaan kevyempi kulkea <3.\nElizabethRinne\tNews from The Fashion Poetry\t 3.1.2018 17:25\nMä olen niin pahoillani kaikesta, mitä olet joutunut kohtaamaan. Tuttua, niin kovin tuttua. Luin itse tämän M. Leinosen runon, kun oli vaikeaa ja jotenkin iski hyvin syvälle. Ehkä tästä on apua sullekin. Eli sellaisesta julkaisusta kuin Sanat kuin ystävän käsi, 1991:\nNiinhän se on; välillä meidän reitit pimenee pimenemistään mutta sitten kuljetaankin kohti valoa. Pikkuhiljaa, askel kerrallaan. Paljon paljon virtuaalihaleja ja lempeyttä sinne <3 Toivon sulle tähän vuoteen ennen kaikkea tuota lempeyttä, toivoa, rakkautta ja aurinkoa <3\nPs. Ihanaa, että olet palannut, ehti olemahan jo ikävä!


Kooste Irenen lokikirjasta 10:n päivän ajalta\nSeuraavassa on kooste Irenen lokikirjasta 10:n päivän ajalta, eli kootut selitykset siitä, miksi olemme liikkuneet täällä niin vähän. Lähetämme tämän Portobelosta 24.9.2006. Se, mitä on tapahtunut 19.9. jälkeen, kuuluukin jo toiseen tarinaan.\nViekääpä terveisiä Långholmenille!\nMeillä on kaikki ok, ja säätkin ovat olleet varsin leppoisia viime aikoina. Yömme olemme saaneet nukkua häiriöittä, lukuunottamatta verta imeviä mäkärääkin pienempiä "no see úms" hyönteisiä, jotka joskus kiusaavat kun on tyyntä. Kuna-intiaanit kävivät taas eilen vierailulla. Vaihdoimme nipun plantaineja (ruokabanaani, jota käytetään samalla tavalla kuin perunaa) neljään oluttölkkiin ja annoimme mukana olleelle pikkupojalle (7 v?) joltakin lentoyhtiöltä saadun värikynäsetin ja lasillisen vettä. He lupasivat palata tänään tuomaan meille rapuja. Ainoa kommunikaatiovälineemme heidän kanssanan on espanjan kieli, jota he osaavat vain hieman paremmin kuin me. Huomenna aiomme lähteä liikkeelle täältä Ukupsuit Tupulta, jossa olemme nyt olleet yhteensä viisi viikkoa.\nUkkosmyräkkä aamulla sai meidät luopumaan päivän purjehdussuunnitelmista, teimme sensijaan pitkän snorklausretken. Iltapäivällä perämoottorilla varustettu kunakanootti tuli hakemaan moottorin korjausapua. Katkenneen kaasuvaijerin korjaus vei toista tuntia, ja sitten olikin niin kiire beach partyyn Potluck Islandille, että poltettavat roskat unohtuivat. Huomenna aiomme lähteä liikkeelle uusia ankkuripaikkoja etsimään, mikäli sää sallii. Purjehdus täällä on vähän samanlaista kuin Suomen saaristossa, paljon matalikoita. Erona on kuitenkin se, että merkittyjä väyliä ei ole eikä karttoihin ole luottamista. "Eyeball navigation" on ainoa vaihtoehto, ja siihen tarvitaan aurinkoista säätä.\nNeljältä aamuyöstä alkanut salamointi piti meitä varuillamme aina puoli seitsemään saakka. Tuulta ei tullut paljon, mutta sade täytti kaikki kansiastiamme. Sää selkeni iltapäivällä, ja Irenellä oli iso pyykkipäivä. Tapio askarteli tietokoneen kanssa. Kauppaveneen pitäisi tulla huomenna, ja päätimme odottaa sitä ennen purjehtimaan lähtöä. Eilen moottorinkorjausapua saaneet intiaanit tulivat käymään, mutta he eivät olleet saaneet yhtään rapua kovasta yrityksestä huolimatta. Saimme sensijaan 2 conchia (=iso kotilo), jotka hyvin riittivät meille illalliseksi. He saivat Tapion vanhat räpylät, joiden ratkeamia oli korjailtu, ja lupasivat tuoda rapuja seuraavana päivänä.\nUkkonen keskeytti aamiaisemme istumalaatikossa puoli seitsemän aikaan. Tuntia myöhemmin ukkonen iski täydellä voimallaan. Keulamme edessä olevaan saareen iski kaksi salamaa, joiden jyrähdykset saivat koko veneen tutisemaan. Sadetta tuli kaatamalla parin tunnin ajan, ja jo sen puolessa välissä vesitankkimme täyttyivät, samoinkuin neljä 25 litran kansikanisteriamme sekä kaikki ämpärit ja pesuvadit sekä kattilat mitä veneestä löytyi. Kauppavene ilmoitti tulevansa vasta huomenna. Tapio aloitti lisäsulakkeiden asentamisen veneen 12V:n sähköjärjestelmään, koska se on kasvanut vuosien varrella ulos alkuperäisestä mitoituksestaan. Ilta tuli kuitenkin vastaan ennenkuin työ tuli valmiiksi. Eevalla oli taas pyykki- ja siivouspäivä.\nSadekuuro keskeytti aamiaisemme istumalaatikossa puoli seitsemän aikaan. Pian sen jälkeen koti-inkkarimme tulivat pyytämään, että poraamme reiät uuttä kahvaa varten katkenneeseen macheten terään. Se osoittautui kuitenkin niin kovaksi, että kobolttipinnoitetulla poranterälläkään siitä ei irronnut minkäänlaista lastua. Kulmahiomakoneella ja pieneksi kuluneella laikalla reikiä kuitenkin syntyi, joskaan ei pyöreitä. 12 V järjestelmän lisäsulakkeiden asennuskin valmistui päivän mittaan. Kun intiaanit tulivat iltapäivällä noutamaan macheten terää, annoimme heille vanhan aurinkokatoksemme purjemateriaaliksi, koska heidän kanootistaan puuttuu purje. Kangas oli jo pahasti haurastunut, mutta he ihastuivat niin, että lupasivat meille yhden edellisenä päivänä pyydystämistään iguaaneista (=iso lisko). He pyysivät meitä mukaan parin mpk:n päässä olevalle Ogobbukip-saarelle iguaania noutamaan. Koska kuitenkin hetkeä aikaisemmin eräs Swimming Poolissa oleva vene oli kertonut meille radiolla kauppaveneen olevan tulossa seuraavaksi meille, sovimme tulevamme myöhemmin iltapäivällä.\nKauppaveneen käytyä pöristelimme kumiveneellämme iguaania noutamaan Ogobbukiplle. Siellä asuu parhaillaan kaksi Kuna-perhettä. Se ei kuitenkaan ole heidän vakituinen asuinpaikkansa, sillä nämä 12 mpk:n päässä rannikolta olevat Holandes-saaret ovat kuuden Kuna-kylän yhteisomistuksessa. Kukin kylä lähettää muutamia asukkaitaan tänne kahdeksi kuukaudeksi kerrallaan pitämään huolta kookospähkinöiden keräämisestä ja kalastamaan. Tullessamme Ogobbukipille kaikki 11 henkeä olivat meitä vastaanottamassa, sillä toisella perheellä on 4 ja toisella 3 pientä lasta. Tutustuimme heidän bambuseipäistä tehtyhin palmunlehväkattoisiin majoihinsa, joista toisessa asuivat kaikki ihmiset ja toinen toimi keittiönä ja varastona. Keittiömajassa oli neljän ristikkäin asetetun palmunrungon ylläpitämä keittotuli, joka palaa yötä päivää. Toinen tulisija toimi kalasavustamona, jonka polttoaineena käytettiin kookospähkinän kuoria. Miehet olivat käyneet edellisenä päivänä pyydystämässä palmujen latvoista !\nviisi iguaania, emmekä ymmärrä vieläkään, kuinka he pystyvät laskeutumaan palmusta yli metrin mittainen elävä iguaani mukanaan. Kolme iguaaneista oli jäljellä narunpätkiin kytkettyinä. Kun meidän piti valita oma iguaanimme, meiltä meni sisu kaulaan ja selitimme, ettemme tiedä, kuinka se valmistetaan. Ajatus jollamatkasta yli metrin mittaisen elävän liskon seurassa ei viehättänyt. Lopuksi sovimme, että he antavat meille jäljellä olevan puolikkaan aikaisemmin savustamastaan iguaanista. Irenelle palatessamme aurinko oli jo laskemassa. Iguaani maistui erinomaiselta, ja saimme siitä 2 täyttä ateriaa.\nPitkästä aikaa aurinkoinen aamu. Heräämme yleensä kuuden ja puoli seitsemän välillä aamulla. Aamiaisen aikana ja sen jälkeen tapaamme kuunnella parin tunnin verran sekä Yleisradion että BBC:n uutisia. Sitä seuraa paikallinen SSB-radionettimme, joka päättyy yleensä noin klo 9. Päätimme, että lähdemme liikkeelle vasta ensi maanantain beach partyn jälkeen. Tapio kirjasi edellisinä päivinä tehdyt sähköjärjestelmän muutokset Irenen kytkentäkaavioihin, Eeva pesi ja järjesteli edellisenä päivänä ostetttuja vihanneksia, koska eilen siihen ei jäänyt aikaa. Iltapäivällä hieman tuuleskeli, ja koti-inkkarimme pysähtyivät lepäämään Irenellä melottuaan sitä ennen pitkän matkan vastatuuleen. He tarjosivat meille pyytämiään kaloja. Saalis oli kuitenkin niukka ja sanoimme, että heidän tulee huolehtia ensisijassa omista perheistään. He viipyivät puolitoista tuntia ihmetellen mm. Suomessa ottamiamme valokuvia. Lopuksi he kutsuivat itsensä perheineen meillä käymään ennen täältä lähtöämme.\nHerätys klo 5 aamulla, koska idästä lähestyy häijyn näköinen ukkospilvi. Ankaraa salamointia ja kovaa tuulta ei kuitenkaan tullut, mutta sadevettä saatiin taas kaikki paikat täyteen. Sen jälkeen Eeva teki viikkosiivouksen ja Tapio teki uusia tiivisteitä moottorin polttoainesuodattimeen, joka on vuotanut hiukan jo pitkään. Aikoinaan Trinidadilla tehdyssä moottorin peruskorjauksessa alkuperäiset kuparitiivisteet olivat jääneet asentamatta monien muiden tiivisteiden tavoin, ja tiivistepahvista tekemämme eivät tunnu kestävän. Kupariset ovat nyt hankintalistalla. Iltapäivällä koti-inkkarit toivat meille pyydystämänsä taskuravun (channel clinging crab, Mithrax spinosissimus), vaikka ei se mihinkään taskuun olisi mahtunut. Punnitsimme ravun, se painoi 2250 g. Illalliseksi söimme rapua, ja nukkumaan menimme tapamme mukaan noin klo 21.\nKello 23 heräsimme siihen, että Ireneä kutsuttiin VHF-radiolla. Se oli s/y Chewbaccan April, joka oli naapurivene s/y Melodyssä. Melodyn kippari Mark oli pyytänyt Aprilin ja Brucen Chewbaccasta apuun saatuaan vakavan medusan polton. Hän oli ollut pimeällä selvittämässä sukeltaen ankkuriketjuun sotkeutunutta köyttä. Markilla oli lihaskouristuksia ja hengitysvaikeuksia ja hän oli hyvin hätääntynyt, samoinkuin April ja Bruce. Markin partneri, kaunis ja nuori kolumbialaisnainen Paola, oli myös hätääntynyt eikä osannut auttaa tässä tilanteessa. Mark ei ollut nähnyt meduusoja, mutta se on tavallista, sillä niiden ohuet ulokerihmat ovat pitkiä ja läpinäkyviä. Todennäköisesti syyllinen oli Box Jellyfish-heimoon kuuluva Sea Wasp (Carybdea Alata). Valo tunnetusti vetää niitä puoleensa pimeällä, ja Mark oli pitänyt kansivaloa päällä nähdäkseen työskennellä vedessä. Sea Waspin poltto on vaarallinen ja voi johtaa kuolemaan hengityspysähdyksen seurauksena.\nEeva ryntäsi heti keräämään tutkimusvälineitä ja lääkkeitä sillä aikaa kun Tapio tankkasi jollan perämoottorin. Sen jälkeen lähdimme säkkipimeässä pujottelemaan koralliriuttojen välistä parin meripeninkulman matkaa Swimming Pooliin. Onneksi käsi-GPS:mme muistissa oli vanha jälki Potluck Islandille, muuten matka olisi ollut hyvin vaarallinen. Loppuosan jouduimme kuitenkin kulkemaan muistimme varassa, mutta Bruce oli Melodyn kannella antamassa valomerkkejä voimakkaalla taskulampulla, mikä helpotti suunnistusta. Perille tultuamme Eeva ryhtyi töihin antaen potilaalle kortisonia ja seuraten verenpainetta ja pulssia ollen valmiina tarvittaessa tekohengitykseen. Ihmiset rauhoittuivat ja potilaan tila parani muutamassa tunnissa niin, että pääsimme lähtemään takaisin Irenelle klo 3 yöllä. Sen verran väsyneitä ja kiihtyneitä olimme, että meinasimme eksyä kotimatkalla GPS:stä huolimatta.\n17.9. 2006 sunnuntai\nAamulla väsytti edellisen yön valvomisen jälkeen. Kuuntelimme uutiset radiosta ja oman SSB-radionettimme. Sen jälkeen lähdettiin Melodyyn potilasta katsomaan. Matkalla tarkistimme GPS:n jäljen avulla, mistä olimme yöllä kulkeneet. Viimeisellä osuudella olimme menneet yli melko matalasta paikasta, mutta siinä oli korallin sijasta hiekkapohja, joten pohjakosketus olisi tuskin vaarantanut jollaamme. Potilas oli jo hyvässä kunnossa ja jäimme lääkärintarkastuksen jälkeen joksikin aikaa keskustelemaan paikallisista olosuhteista, joista Markilla on kokemusta yli kymmenen vuoden ajalta.\nLoppupäivä kului Eevalta siivoukseen ja leivän leipomiseen. Tapio vaihtoi kannettavan VHF:n akut. Se oli hankala homma, koska akkupaketti piti sahata auki siten, että sen mitat eivät muutu. Yritykset ostaa uusi akkupaketti olivat aikaisemmin kaatuneet hyvin tuttuun vastaukseen: EI OO. Vaihtoehtona olisi tietysti ollut uuden kannettavan VHF:n hankinta, sillä sellaisen olisi saanut akkupaketin hinnalla. Sen latauslaitteen muuttaminen Irenen 24V jännitteelle ja kunnollisen säilytyspaikan rakentaminen olisi kuitenkin taas vaatinut päivän tai kahden työn, mikä ei houkutellut.\nAamuisen SSB-radionetin jälkeen Gabriellen John ilmoitti Swimming Poolista VHF:llä, että hän oli ollut kalastamassa edellisenä päivänä ja saanut paljon kalaa. Hän tarjosi sitä eri veneille valmistettavaksi illan beach partyä varten. Samalla hän kutsui kokoon talkoot Potluck Islandin siivoamiseksi ja puiden keräämiseksi illan roskien polttoa varten. Ilmoitimme halumme valmistaa kalaa skandinaaviseen tapaan. Lähdimme heti liikkeelle, ensin kalat kylmälaukkuun Gabriellestä ja sitten rannalle talkoisiin. Ensin siivottiin vanha nuotion pohja säilykepurkeista ja muusta palamattomasta roinasta, kaikki kun eivät osaa lajitella kunnolla roskiaan. Sitten kannettiin tuhkat palmuille ja kerättiin ajopuita ja pudonneita palmunlehviä nuotiopaikalle. Tunnelma muistutti kovin MP:n talkoita Långholmenilla.\nSitten olikin jo niin kiire pikagraavaamaan ja marinoimaan kalaa iltaa varten, että emme jääneet yhteislounaalle. Eevan valmistaessa kaloja Tapio tulosti parikymmentä kopiota Eevan aikaisemmin laatimasta suosituksesta cruising-veneen lääkekaapin sisällöksi. Juuri kun meidän piti lähteä takaisin Potluck Islandille, tulivat koti-inkkarimme perheineen kylään. Ilmoitimme VHF:llä, että kalamme tulevat vähän myöhässä, ja kutsuimme Dielin ja Andreksen perheineen veneeseen. Vähän aikaa riitti vilskettä, kun kuusi 2-6 vuotiasta lasta vilisti ympäri venettä. Andreksen vanhin tytär on jo murrosiässä, ja jäi naisten seuraan. Kunat saivat makeaa vettä ja vähän bensaa, koska Dieli oli lähdössä seuraavana päivänä jonkun perämoottorin omistajan kanssa Narganaan viemään lobstereita. Ne noudetaan sieltä kerran viikossa lentokoneella Panama Cityyn edelleen ravintoloille toimitettaviksi.\nSaapuessamme Potluck Islandille olivat bileet jo täydessä käynnissä. Ruokaa oli kuitenkin vielä jäljellä meillekin. Aprilin ja Brucen pyynnöstä Eeva oli valmistellut esityksen meduusan polttojen hoidosta. Se alkoi Markin kertomuksella siitä, mitä oli tapahtunut. Eeva jatkoi kertomalla meduusoista ja siitä, kuinka olisi pitänyt toimia. Lopuksi jaoimme lääkekaapin varustamisohjeet kuulijoille. Voimme toisessa yhteydessä kirjoittaa näistä asioista myös MP:läisille. Oli jo pimeä, kun olimme takaisin Irenellä, ja yhteisestä suusta totesimme, että olipa kiireinen päivä.\nYö oli aivan tyyni ja no see'umsit kiusasivat meitä. Ne ovat niin pieniä, että hyttysverkot eivät pysty niitä pidättelemään. Vasta sytytettyämme hyttyskierukan salongissa saimme nukkua rauhassa. Tarkoituksemme oli lähteä liikkeelle, mutta aamukuudelta idästä lähestyi uhkaavan näköinen ukkosrintama, ja jäimme odottamaan sen ohi menoa. Se liikkui kuitenkin hitaasti ja kuihtui matkallaan vain sadekuuroiksi. Kun taivas kirkastui, oli jo niin myöhä, ettemme olisi enää ehtineet virka-aikana Porveniriin purjehduslupaa hankkimaan. Päätimme jälleen lykätä lähtöä vielä päivällä. Teimme parikin uintiretkeä, ja loppupäivä kuluikin sitten tätä kirjoittaen ja veneen valmistelussa lähtökuntoon.


Hotellit Marajó | Hotels.com\nHotellit – Marajó\nValokuva: Massamba DIOP\nMarajó: Missä kannattaa yöpyä?\nSoure: Suosituimmat hotellit\nSalvaterra: Suosituimmat hotellit\nPonta De Pedras: Suosituimmat hotellit\nAnajas: Suosituimmat hotellit\nMarajó: Tutustu alueeseen\nMarajó: Suosituimmat kohteet\nSoure tarjoaa runsaasti nähtävyyksiä, joita ovat esimerkiksi Pesqueiron ranta ja Praia do Araruna.\nSalvaterra tarjoaa runsaasti nähtävyyksiä, joita ovat esimerkiksi Grande Beach (ranta) ja Joanesin uimaranta.\nPonta De Pedras tarjoaa paljon tutustumisen arvoisia kohteita, joihin kuuluu esimerkiksi Amapá Biodiversity Corridor.\nAnajas tarjoaa paljon tutustumisen arvoisia kohteita, joihin kuuluu esimerkiksi Amapá Biodiversity Corridor.\nBreves tarjoaa paljon tutustumisen arvoisia kohteita, joihin kuuluu esimerkiksi Amapá Biodiversity Corridor.\nMarajó: Suosituimmat nähtävyydet\nEllet malta odottaa rantahetkiä, vastaa toiveisiisi Pesqueiron ranta, joka sijaitsee 25,6 km:n päässä kaupungin Soure keskustasta. Nauti auringonlaskusta rannikolla kohteissa Praia do Araruna, Praia do Goiabal ja Praise do Ceu and Cajuuna.\nBarra Velhan uimaranta\nJos veden äärellä oleskelu houkuttelee, on Barra Velhan uimaranta vierailun arvoinen kohde, joka sijaitsee 31,2 km:n päässä kaupungin Soure keskustasta. Nauti auringonlaskusta rannikolla kohteissa Garroten ranta ja Mata-Fome, jotka sijaitsevat lähistöllä.\nHaluatpa sitten rakentaa hiekkalinnoja tai hengittää raikasta ilmaa, on Grande Beach (ranta) vierailun arvoinen kohde, joka sijaitsee 11,5 km:n päässä kaupungin Salvaterra keskustasta. Nauti auringonlaskusta rannikolla kohteissa Garroten ranta, Mata-Fome ja Barra Velhan uimaranta.\nAraruna Farm löytyy 29 km:n päästä kaupungin Soure keskustasta, joten mikset poikkeaisi siellä reissusi aikana. Jos Araruna Farm tarjoaa hauskoja hetkiä, on lähistön Sao Jeronimo Farm samaa sarjaa.\nSao Jeronimo Farm löytyy 27,4 km:n päästä kaupungin Soure keskustasta, joten mikset poikkeaisi siellä reissusi aikana. Jos haluat tutustua myös kaupungin Soure puistoihin, ota suunnaksi Amapá Biodiversity Corridor.\nHaluatpa sitten rakentaa hiekkalinnoja tai hengittää raikasta ilmaa, on Garroten ranta vierailun arvoinen kohde, joka sijaitsee 31,7 km:n päässä kaupungin Soure keskustasta. Nauti auringonlaskusta rannikolla kohteissa Mata-Fome ja Barra Velhan uimaranta, jotka sijaitsevat lähistöllä.\nMillainen Marajó on kohteena?\nJos etsit uutta suosikkikohdetta, sopiva vaihtoehto voisi olla Marajó. Karttamme kattaa kohteen Marajó alueet ja naapurustot, joten voit kätevästi nähdä majapaikkasi lähimmät nähtävyydet sekä tarkastella laajempaa näkymää.\nMitkä ovat parhaat yöpymispaikat kohteessa Marajó?\nSuosituimmat hotellit kohteessa Marajó:\nPousada Marajoara, kohteessa Soure\n2 tähden pousada, jossa käytössäsi on baari\nHotel Marajó, kohteessa Soure\nHotel Casarão Amazônia, kohteessa Soure\nHotel Paraiso Bom Jesus, kohteessa Breves\nParacauary Eco Pousada, kohteessa Soure\nJoen rannalla sijaitseva pousada\n• Ilmainen aamiainen • Ilmainen pysäköinti • Baari • Ulkouima-allas • Terassi\nMitä tekemistä kohteen Marajó lähiseudut tarjoavat?\n• Marajón museo, 70,1 km keskustasta\n• Sao Jeronimo Farm, 123,7 km keskustasta\nMuita suosittuja nähtävyyksiä kohteessa Marajó\n• Barra Velhan uimaranta\nMitä nähtävää kohteen Marajó lähiseudut tarjoavat?\n• Grande Beach (ranta), 121,6 km keskustasta\n• Praia do Araruna, 126,3 km keskustasta\n• Pesqueiron ranta, 127,1 km keskustasta\n• Amapá Biodiversity Corridor, 115,9 km keskustasta\n• Garroten ranta, 123,5 km keskustasta\nHotellit Ponta De Pedras\nParhaat nähtävyydet – Marajó\nHotellit lähellä Pesqueiron ranta – Soure\nHotellit lähellä Barra Velhan uimaranta – Soure\nHotellit lähellä Grande Beach (ranta) – Salvaterra\nHotellit lähellä Araruna Farm – Soure\nHotellit lähellä Sao Jeronimo Farm – Soure


Teenage Caveman (2002) :: elitisti.net\naka El regreso a las cavernas\nScifi, Trilleri, Kauhu, Post-apocalypse, Sexploitaatio, Splatter, Remake\nCreature Features -sarjaan suhtautuminen on hieman vaikeaa. Elokuvien nimet on otettu vanhoista b-elokuvista, mutta yhteys alkuperäiseen loppuu tähän, sillä uudelleenfilmatisoinneista ei ole kyse. Miksi siis ottaa edes nimet: tehdäänkö tässä elokuvia alkuperäisten ystäville vai yritetäänkö kaapeli-tv -roskalle saada lisäyleisöä. Mielenkiintoa elokuviin eivät kuitenkaan vähennä tuottajanimet. Lou Arkoff on epäilemättä sukua American Internationalin roskamaakari Samuel Z. Arkoffille, joka itse asiassa onkin vastaavana tuottajana, ja Colleen Campin nimi soittaa kelloja 70-luvun jenkkieksploitaatiota katsoneen päässä. Kun mukana on vielä Stan Winstonin porukka efektejä väsäämässä, elokuvat kiinnostavat itse asiassa enemmän kuin olisi lupa odottaa etenkään "kansitaidetta" tuijottaessa. Mielenkiintoisin creature featureista on epäilemättä Teenage Caveman ohjaajansa takia. Amerikan irstas setä Larry Clark on kohahduttanut kaikilla elokuvillaan pornoa lähentelevän teiniseksin kanssa. Viimeksihän näin tapahtui Ken Parkin kanssa. Vanhat eksploitaatiotuottajat, alastomilla teinivartaloilla fantasioiva ohjaaja ja The Terminatorilla kannuksensa hankkinut erikoistehostemies kiinnostavat väkisinkin vähintään sillä samalla primitiivitasolla kuin Seitsemän päivää.\nRasittavalla tavalla tietokonekäsittelyn saaneessa sinertävässä post-apocalypse -maailmassa elelee joukko luolamiehiksi taantuneita ihmisiä. Merkkeinä menneestä sivistyksestä on nippu Penthouseja ja rullalautailun kieltävä liikennemerkki. Clark-tyyliin pääosassa on nuorisoporukka: luolamiesheimon johtajan poika David (Andrew Keegan), tämän tyttöystävä Sarah (Tara Subkoff), musta tyttö ja poika, typerä amisviiksi ja tasaparisuuden vuoksi yksi tytsy lisää. Heimon pomo on sisäistänyt homman juonen ja käyttää uskontoa tekosyynä nuorten naisten pöksyihin pääsemiseen. Johtajalla menee sukset pahasti ristiin poikansa kanssa, kun jumalan sanaa pitäisi päästä tökkäämään Davidin siveään tyttöystävään. Faijan saatua ristin silmäänsä David kavereineen ottaa hatkat heimon parista. Sakki harhautuu rakennukseen, jossa kaikki on niin kuin tänä päivänä, ainakin Larry Clark -maailmassa, ja jossa asustaa rokkitähden elkeitä omaava idiootti (Richard Hillman) kuumine tyttöystävineen (Tiffany Limos). Kaksikko opastaa tulokkaat nopeasti Larry Clarkin seksin ja päihteiden täyttämään maailmaan Davidin ja Sarahin hannatessa. Kimppaparittelu ei ole erityisen eksplisiittistä, mutta näyttää toki enemmän ja kestää kauemmin kuin juonen kannalta olisi tarpeellista. Jotta elokuva vaikuttaisi rohkeammalta kuin onkaan, dialogilla selvitetään mustan tyypin aisan koko ja Limosin karvattomuus. Amerikkalaiseksi tv-tuotannoksi kyseessä on kuitenkin käsittämätön tapaus.\nKaikki Larry Clark -elokuvan teemat ovat siis mukana niin hyvässä kuin pahassa katsojasta riippuen. Nuoret eivät tule toimeen vanhempiensa ja muiden aikuisten kanssa ja tykkäävät niin seksistä kuin huumeistakin, eikä tätä jätetä vihjailun varaan. Tekojen seuraukset ja niistä oppiminen ovat tyypillistä Clarkia nekin. Jokainen saanee tehdä itse päätelmänsä Larry Clarkista, eikä tämä elokuva muuta Kidsin ja Bullyn luomia aiempia käsityksiä mihinkään suuntaan. Moralistina miestä on vaikea pitää, mutta onko hän vain pessimisti vai vanha pervo elokuvantekijä, jolla on käynyt hyvä flaksi ja joka oikeuttaa omien märkien uniensa kuvaamisen pienellä opetuksella kuten valistusfilmien tekijät aikoinaan?\nTeenage Cavemanissa tämä kaikki on kuitenkin elokuvan päälle lyöty Clark-leimasin, jolla ei ihmeemmin ole mitään merkitystä yhdentekevän pääjuonen kannalta. Koska Clark ei ole ollut käsikirjoittajana, on elokuva joko kirjoitettu tälle tai Clarkille on vain annettu vapaat kädet. Hillman ylinäyttelee Clarkin ohjauksessa roolinsa täysin yli vieden rasittavuudellaan elokuvan melkein samalle tasolle kuin Leo Fitzpatrick Kidsin. Muut nuoret näyttelijät menettelevät rooleissaan, mutta Keegan on paikoin vaivaannuttavan huono. Budjetin rajoittamat erikoistehosteet eivät nekään anna aihetta hurraahuutoihin, sillä samaa CGI-skeidaa on tarjolla jokaisessa elokuvassa tätä nykyä.\n© Mikko Kojo, julkaistu: 4.12.2003\nTeenage Caveman sijoittuu Elitistin kaikki parhaat -listan sijalle #5920\n0%\t Teenage Caveman (2002)


Kalastusarena - Uistimet ja Jigit - Traper kalajigit\nUistimet ja JigitTraper kalajigit\nTraper Bullet fish 100mm 10kpl\nKalajigi joka on kuhan ja ison ahvenen kalastuksessa osoittanut tehokkuutensa. Pyrstön lapa on ovaalinpyöreä ja jigin pyrstöosa on ohut. Jigin selkä- ja vatsapuolella on urat joihin voi laittaa syöttitahnaa. Materiaali on pehmeä, mutta silti kulutuskestävä. Toimii sekä hitaalla että nopealla kelauksella. Tuote on kehitetty USA:ssa.\nFan Ripper 70mm 10kpl\nRipper kalajigi, jossa on vekattu pinta, joka antaa ylimääräistä värähtelyä muistuttaen vahingoittunutta kalaa. Värinä on selkein kun jigi on laskeutumassa heiton jälkeen. Soveltuu kaikenlaisille petokaloille. Tämä jigi soveltuu hyvin ns. pudotusjigaukseen kevyellä jigipäällä kun halutaan että kala ottaa jigin suuhunsa ennen kuin se ehtii pohjaan. Voit myös käyttää raskaampaa jigipäätä ja pöllyttää pohjaa. 70mm soveltuu hyvin ahvenille ja isompi 90mm on sopiva kuhalle. 70mm fan jigille sopiva jigipää on Sasame 1/0 tai 2/0. 90mm fan jigille sopiva jigipää on Sasame 3/0 tai 4/0.\nRipper kalajigi, jossa on vekattu pinta, joka antaa ylimääräistä värähtelyä muistuttaen vahingoittunutta kalaa. Värinä on selkein kun jigi on laskeutumassa heiton jälkeen. Soveltuu kaikenlaisille petokaloille. Tämä jigi soveltuu hyvin ns. pudotusjigaukseen kevyellä jigipäällä kun halutaan että kala ottaa jigin suuhunsa ennen kuin se ehtii pohjaan. Voit myös käyttää raskaampaa jigipäätä ja pöllyttää pohjaa. 70mm soveltuu hyvin ahvenille ja isompi 90mm on sopiva kuhalle. 70mm fan jigille sopiva jigipää on Bushido 1/0 tai 2/0. 90mm fan jigille sopiva jigipää on Bushido 3/0 tai 4/0.


En muista vanhempieni vieneen minua kouluun, vaikka isäni kouluttikin kaikki lapsensa ja kannusti kaikkia vanhempia tekemään samoin. Eräänä yönä kuulin äitini kertovan isälle, että minun oli aika aloittaa koulunkäynti, ja seuraavana aamuna kysyin naapurinpojalta, voisinko kävellä hänen kanssaan yhtä matkaa kouluun. Hänelle se sopi.\nPojan nimi oli Israel, ja hän oli minua paljon vanhempi ja isompi, joten häneltä saisin turvaa toisia lapsia vastaan, jos he yrittäisivät kiusata minua koulumatkalla.\nSeuraavana aamuna heräsin samaan aikaan kuin tavallisesti, päivinä jolloin leikin kotitekoisilla leluillani pihalla. Sen sijaan kuitenkin juoksin Israelin luokse ja lähdin yhtä matkaa hänen kanssaan kouluun. Olin täysin valmistautumaton koulunkäyntiin. Päälläni minulla oli vain likainen arkipaitani, jossa yleensä leikin kotosalla, eikä minulla ollut jalassani housuja tai kenkiä (itse asiassa en edes omistanut kumpiakaan!). Minulla ei ollut mukanani kyniä, kirjoja tai eväitä, mutta olin vakaasti päättänyt aloittaa koulunkäynnin. Toisin sanoen, olin livistänyt kotoa, ja tiesin, että minua rangaistaisiin, kun palaisin illalla kotiin.\nKävelimme kuuden kilometrin matkan kouluun. Se oli kirkon koulu – kirkkosali toimi luokkahuoneena, ja opettajalla oli myös uskonnollisia tehtäviä. Yllättävää kyllä, minut otettiin koulussa hyvin vastaan ja olin jopa paremmin pukeutunut kuin suurin osa muista koululaisista. Me kaikki oppilaat, nuoret ja vanhat, vasta-alkajat ja pidempään koulua käyneet, istuimme samassa luokkahuoneessa ja opiskelimme samoja asioita. Lounasaikaan Israel ystävineen kutsui minut jakamaan heidän eväänsä, mistä olin kiitollinen, koulu kun ei tarjonnut lounasta.\nKuten olin aavistanutkin, minua oli päätetty rangaista, kun illalla palasin kotiin. Onneksi äiti kuitenkin ensin kysyi, miksi karkasin ja missä olin koko päivän viettänyt. Kerroin äidille totuuden, mutta hän ei uskonut, vaan tarkasti vielä tarinani Israelin äidiltä, joka oli aamulla nähnyt meidän lähtevän.\nSeuraavana aamuna minut valmisteltiin kunnolla kouluun lähtöä varten. Kirjoja ja kyniä en kuitenkaan tarvinnut, sillä kirjoittamista harjoiteltiin piirtämällä maahan, banaaninlehtiin tai omiin reisiimme.\nLuokkahuoneessa ei ollut muuta kalustusta kuin opettajan pöytä ja pieni liitutaulu. Kun olin viikon verran käynyt koulua, väsyin pitkään koulumatkaan ja olisin halunnut jäädä kotiin leikkimään, mutta vanhempani pakottivat minut kouluun. Siitä lähtien en ole koskaan ollut liian väsynyt kouluttautuakseni.\nKirjoittaja ugandalainen Reilun kaupan kahvin tuottaja Yorokamu Abainenamar\nfrom → Reilu kauppa, Tuottajat, Uganda\n← Digitaalinen Grand Canyon\nAjatuksia Reilusta kaupasta →


21.9.2009 : Kati Vaittinen 4 kommenttia\nJapanilaiset ovat jälleen ottaneet askeleen pidemmälle lemmikin varustelussa. Tällä kertaa kyseessä on Missen ja Rekun turvallisuus, nimittäin kyse on lemmikin hätäevakuointitakista (The Pet Emergency Evacuation Jacket).\nTulenkestävä takki on valmistettu samasta materiaalista kuin japanilaisten palomiesten tamineet, joten se suojelee liekeiltä. Takin selkämykseen on yhdistetty kantokahva, jonka ansiosta Turren voi hätätilanteen sattuessa nopeasti napata mukaansa. Takin monipuolisiin varusteisiin kuuluvat mm. ruokakuppi, kumitossut, kuonokoppa, sadeviitta, kylmäpakkauksia, energiapatukoita, vesipakkauksia, sideharsoa ja pieni radio. Lisäksi paniikin rauhoittamiseen on varattu aromaattista öljyä.\nHalvalla ei turvallisuutta lemmikillekään heru; takin voi ostaa karvaturrilleen Japan Trend Shopista 475 dollarilla. Kuinkahan moni kissa tai koira todellisuudessa antaisi pukea tämän päälleen?\nKategoriassa: Eläimet ja lemmikit Avainsanoilla: Japani, lemmikki, turvallisuus\n21.9.2009 : 16:03\nSanoisin että tuon valmistus eivoi olla noin kallista.\nVoiko tästä enää pahemmaksi mennä?! 😀\nOlli: Aina pitää voittoa kääriä… brändituotteilla sitä kääritään enemmän: Apple iPhonen osat maksavat muistaakseni noin puolet siitä mitä apple tästä kustantaa. Omppu-omena tulee siis laitteen kyljessä kalliiksi.\n21.9.2009 : 16:06\nJuu apple tosiaan on kallis merkki\n22.9.2009 : 12:08\nOlikohan juu arvio että iPhone 3G sisältää 173USD edestä roipetta. Mutta tämä on tietysti vain HW puoli, ja täytyyhän leivän päälle saada voitakin.\nMutta itse uutisen härpäkkeestä, näyttäisi kyllä olevan käryävää karvaa turresta näkösällä viitasta huolimatta aika paljon, miten lie tositilanteessa toimisi… Mutta kai se parempi on kuin ei mitään, itse kyllä luottaisin silti kasteltuun froteepyyhkeeseen tms karvaturrin pelastusreissulla.


Vertaistuki auttoi tsunamissa omaisensa menettäneitä | Punainen Risti\nOlet tässä:Etusivu › Vertaistuki auttoi tsunamissa omaisensa menettäneitä\nNäin kerrotaan raportissa, jonka Punainen Risti julkaisi tänään 29. marraskuuta. Väliraportin yli vuoden kestäneestä vertaistuesta on koonnut dosentti Salli Saari.\nTapaninpäivänä 2004 tapahtuneessa Kaakkois-Aasian hyökyaaltokatastrofissa kuoli 179 suomalaista. Suurin osa heidän omaisistaan on yli vuoden ajan osallistunut vertaistukeen, jota Punainen Risti ja sen psykologien valmiusryhmä ovat tarjonneet.\nPalaute tuesta on hyvin myönteistä. Tilaisuuksiin osallistuttiin tiiviisti. Ne auttoivat surutyön ja toipumisen etenemistä. Niille halutaan ja saadaan jatkoa vielä ensi vuoden alkupuolella.\nMenehtyneiden omaiset tarvitsevat kipeimmin kriisiapua\nKriisiavun järjestäminen kuuluu Suomessa kuntien terveydenhuollolle. Tsunamin kaltaisissa suuronnettomuuksissa se ei välttämättä tavoita apua tarvitsevia.\n- Asiasta sovittiin psykososiaalisen tuen kehittämistyöryhmässä, jota johtaa sosiaali- ja terveysministeriö.\nKonginkankaan kokemukset taustalla\nTapaamisten onnistumiseen vaikuttavat sekä itse osallistujat että ammattimaiset vetäjät.\n- Tilaisuudet on suunniteltu ja toteutettu äärimmäisen huolellisesti. Osallistujat tukevat toisiaan tiiviisti ja samalla antavat arvokkaan panoksensa työn kehittämiseen. Näin he auttavat myös muita samoihin kokemuksiin joutuvia ihmisiä, sanoo Punaisen Ristin psykologien valmiusryhmää vetävä Salli Saari.\nVertaistilaisuuksien kaltaista tukea voi käyttää vain tietyissä tilanteissa, raportissa korostetaan.\nTuki auttaa sitä paremmin mitä yhtenäisempi ryhmä on:\ntraumaattinen kokemus on kaikille sama\ntapahtuma koskettaa niin suurta ihmisjoukkoa että saadaan riittävän yhtenäiset ryhmät menetyksen luonteen, perheaseman ja iän kannalta\ntai tapahtuma koskettaa hyvin samanlaisia ihmisiä.\nPunaisen Ristin psykologiryhmällä oli aiempaa kokemusta vertaistilaisuuksien järjestämisestä\nKonginkankaan bussionnettomuuden jälkeen. Maaliskuussa 2004 tapahtuneessa onnettomuudessa kuolleiden omaisille sekä loukkaantuneille ja heidän omaisilleen järjestettiin vertaistukea touko- ja lokakuussa 2004 sekä talvella 2005.\nLokakuussa 2002 Myyrmannissa tapahtuneen pommiräjähdyksen jälkeen Vantaan kaupunki järjesti seminaarin uhreille ja omaisille sekä viikonlopun lapsille ja vanhemmille.\nSalli Saari (toim.): Ammatillisesti johdettu vertaistuki ja tsunamin psyykkisistä seurauksista selviäminen. Suomen Punaisen Ristin psykologien vertaistukitoiminta menehtyneiden omaisille. Väliraportti. Suomen Punainen Risti 2006.\nSalli Saaren lisäksi raportin kokoamiseen osallistuivat psykologit Kirsti Palonen, Tuija Holm, Tuula Hynninen, Arja Antervo sekä kaikki muut vertaistuen suunnitteluun ja toteutukseen osallistuneet.


PAPPILAN ELÄMÄÄ: Marraskuulla mökillä\nKeskiviikko alkoi vauhdikkaasti. Käväisin aamulla kaupungissa tutkituttamassa silmäni kaihin takia. Olisi lähiaikoina aihetta mennä kaihileikkaukseen. Enää ei kuorma-autolla saa ajaa! Tosin ei minulla ole ollutkaan kuorma-autokorttia enkä ole aikonut sitä hankkiakaan, ei edes ikäkään enää antaisi siihen mahdollisuutta. Matkalla alkoi rintaan koskea ja niin jouduin vielä terveyskeskukseen sydäntutkimukseen. Onneksi ei ollut mitään vaarallista!\nNiinpä pääsimme iltapäivällä lähtemään mökille. Oli vielä lämmintä ja saimme verkot veteen.\nOlen kaikki nämä yhteiset vuodet ollut verkonsoutajana ja olemme tähän asti selvinneet verkonlaskusta tappelematta. Ja kalaakin sentään saimme: verkkoon oli tarttunut pari siikaa. Lounas oli tänään ja lienee vielä parina muunakin päivänä kalapitoinen.\nIllalla lämmitimme saunan ja nautimme vilpoiseen ( +3 astetta) järveen kastautumisesta ja jopa muutaman vedon uimisestakin.\nEilen vielä jo hämärissä lähdin hetkeksi sienimetsään. Kyllähän suppiksia löytyi vähän jo keskiviikkona ja vielä nyt torstainakin ehdin pari sienilenkkiä tehdä. Jopa muutama kantarellikin löysi tiensä sieniämpäriin.\nMökkiä olin jo pari viikkoa sitten ollut laittamassa talvikuntoon. Silloin jo käänsin veneen ja nyt taas uudelleen se laitettiin talviteloilleen. Jos lämpimiä päiviä riittää edelleen, toki käymme mökillä kalastamassa ja sienestämässäkin.


Kotimaa Julkaistu 26.04.2006 20:22 (Päivitetty 27.04.2006 17:19)\nMyös Vuosaaren sataman liikenneväylien rakentamiseen on luvassa lisärahaa. Keskiviikkona julkistettuun lisäbudjettiesitykseen sisältyy hankkeelle kymmenen miljoonan euron rahoitus.\nYhteensä liikennehankkeille on lisäbudjetissa varattu 32 miljoonaa euroa, mutta siitä suurin osa kertyy EU:n Ten-tuista ja edellisenä vuonna käyttämättä jääneistä varoista. Ten-tukea on saatu muun muassa perusradanpitoon ja ratojen sähköistykseen.\nKokonaan uusi hanke on Suurikuusikon kaivosalueelle Kittilään rakennettava tieyhteys, joka maksaa noin kaksi miljoonaa euroa.\nLisäbudjettiesityksen loppusumma on 518 miljoonaa euroa, mistä 356 miljoonaa aiotaan käyttää valtionvelan lyhentämiseen ja 50 miljoonaa sen korkoihin. Jäljelle jäävästä summasta suurin osa jakautuu pienehköihin yksittäisiin lisäyksiin eri hallinnonalojen budjeteissa.\nPoliisi: Kunniamurha voi olla pian totta Suomessa Ahvenanmaa harkitsee Ruotsin apua säilyttääkseen kielen


Lääkäripula jatkaa pahenemistaan | Kuntatyönantajat Lehti\nSairaalalääkärien ja sairaalahammaslääkärien työvoimatilannetta selvitettiin lokakuussa 2021. KT teki selvityksen yhteistyössä Lääkäriliiton, Hammaslääkäriliiton ja sosiaali- ja terveysministeriön kanssa. Vastaukset saatiin 19 sairaanhoitopiiristä. Yhdestä sairaanhoitopiiristä raportoitiin viime vuoden tiedot.\nErikoissairaanhoidossa täyttämättä 740 tehtävää\nPula erikoislääkäreistä oli pahentunut viime vuoteen verrattuna. Erikoissairaanhoidossa oli viime lokakuussa täyttämättä noin 740 lääkärin tehtävää. Täyttämättä oli 7,6 prosenttia tehtävistä. Hammaslääkärien tehtävistä täyttämättä oli 6,8 prosenttia.\nVertailua edellisiin vuosiin vaikeuttaa se, että aiempina vuosina yksi sairaanhoitopiiri ei ilmoittanut täyttämättömiä tehtäviä, mutta vuodelta 2021 tiedot saatiin. Aiempina vuosina näkymättömiin jäänyt vaje selittää pulan kasvusta kolme neljäsosaa.\nPulaa samoilla aloilla vuodesta toiseen\nErikoislääkäripula on ollut suurinta samoilla aloilla vuodesta toiseen. Lukumääräisesti eniten lääkäreitä tarvitaan psykiatrian, akuuttilääketieteen, radiologian sekä anestesiologian ja tehohoidon erikoisaloilla.\nSuhteellisesti pahinta pula on nuorisopsykiatreista, lastenpsykiatreista ja fysiatriassa sekä tietyillä laboratorioaloilla.\nOstopalveluja käytettiin yhä enemmän aloilla, joilla lääkäreitä ei ole tarjolla. Osa selvitykseen vastanneista sairaanhoitopiireistä ilmoitti paikkaavansa erikoislääkäripulaa täyttämällä virkoja erikoistuvilla lääkäreillä.\nTerveyskeskuksiin yhä vaikeampaa saada lääkäreitä\nLääkäriliiton ja Hammaslääkäriliiton selvityksien mukaan myös terveyskeskuksissa avoimien lääkärien ja hammaslääkärien tehtävien täyttö on vaikeutunut.\nLokakuussa 2021 terveyskeskuksissa lääkärien vakansseja oli täyttämättä noin 300 ja hammaslääkärien vakansseja 140.\nTerveyskeskusten hammaslääkärivaje paheni yli 40 vakanssilla ja nousi yli seitsemään prosenttiin.\nOstopalvelut lisääntyivät terveyskeskuksissa\nTäyttämättömien lääkärien tehtävien määrä pysyi viime vuoden tasolla, mutta ostopalvelujen ja ulkoistusten osuus kasvoi selvästi. Ostopalveluilla ja ulkoistuksilla hoidettiin jo 557 vakanssia. Määrä kasvoi viime vuoteen verrattuna peräti neljänneksellä.\nKasvava ulkoistusten määrä piilottaakin osan lääkäripulasta, kun tutkimuksessa näiden täyttötilannetta ei selvitetä.\nLääkärien peruskoulutusta on lisättävä nopeasti ja tuntuvasti\nMerkittävä peruskoulutuksen lisääminen on välttämätöntä, jotta voidaan vastata väestön ikääntymisen tuomiin haasteisiin, parantaa hoidon laatua, kohtuullistaa lääkärien työkuormaa ja selättää nykyinen lääkäripula niin yleis- kuin erikoislääkäreistäkin.\nOlisi korkea aika ottaa toimiva keino käyttöön lääkäripulan selättämisessä, eli lisätä tuntuvasti lääkärien peruskoulutusta. Erikoislääkärikoulutuksen koordinaatiolla voidaan tasata pulaa erikoisalojen välillä, mutta mikään koordinaatio ei monista lääkäreitä.\nPaheneva lääkäripula näkyy heikkenevänä pääsynä hoitoon. THL:n mukaan viime vuoden lopussa jo 10 000 erikoissairaanhoidon potilasta oli odottanut yli puoli vuotta hoitoon pääsyä.\nKoronapandemian aiheuttama hoitovelka näkyy hoitoon pääsyä odottavien määrän yli kolminkertaistumisena verrattuna vuoden 2019 lopun määrään.\nKun nykyisiäkään lääkärin tehtäviä ei saada täytettyä, kaavaillun seitsemän päivän hoitotakuun toteuttamisen edellyttämä tarve yli 600 lisälääkärin palkkaamisesta ei ole realismia, kuten valtion tarkistusvirastokin on todennut.\nKoordinaatio epäonnistunut vuosi toisensa perään\nSosiaali- ja terveysministeriön alaisuudessa toimiva erikoislääkäri- ja erikoishammaslääkärikoulutuksen koordinaatiojaosto ei ole löytänyt keinoja erikoislääkäripulan hoitamiseen.\nViime syksynä pahasta pulasta kärsivillä erikoislääkärikoulutusaloilla oli tarjolla enemmän koulutuspaikkoja kuin oli hakijoita. Nuorisopsykiatriassa oli tarjolla 25 opinto-oikeutta ja lastenpsykiatriassa 19. Nuorisopsykiatriaan oli seitsemän hakijaa ja lastenpsykiatriaan kolme.\nMyös kliiniseen kemiaan, kliiniseen neurofysiologiaan, kliiniseen hematologiaan, kliiniseen fysiologiaan ja isotooppilääketieteeseen sekä kliiniseen farmakologiaan ja lääkehoitoon oli yhtä hakijaa kohden tarjolla vähintään kolmesta kahdeksaan paikkaa.\nHakijoita oli sen sijaan runsaasti plastiikkakirurgian, korva- nenä- ja kurkkutautien sekä ihotautien ja allergologian erikoisaloilla. Näillä aloilla yksityisen sektorin kysyntä on suurta.\nLuvut osoittavat kipeän tosiasian pahenevasta lääkäripulasta. Oletettuun tarpeeseen mitoitettujen opinto-oikeuksien määrää on lisätty ja paikkoja oli haussa yli 900, mutta hakijoita oli vain reilut 700.\nUseat erikoisalat jäävät ilman lääkäreitä, vaikka asiaa kuinka koordinoitaisiin. Toistaiseksi lääkäripulan jakaminen tasaisemmin eri alojen välillä on epäonnistunut. Tasaisempi jako koulutuspaikkoihin haittaisi merkittävästi niitä aloja, joilla nyt pula on vähäisempää.\nKoordinaatiohankkeet tai viisivuotissuunnitelmat ovat mahdottoman tehtävän edessä, kun lääkäreitä ei ole tarpeeksi. Tehokkain jakautumisen varmistava väline eli kilpailu loistaa poissaolollaan. Alimitoitetun lääkärien koulutusmäärän loppulaskun kuittaa potilas, jonka hoito jää saamatta tai viivästyy.\nErikoislääkärivaje, ostopalvelut ja kehitys tietyillä erikoisaloilla vuosina 2020-2021\nVaje, lkm Vaje, % Ostopalvelu, lkm Ostopalvelu, % Vaje, lkm Vaje, % Ostopalvelu, lkm Ostopalvelu, %\nPsykiatria 114 15 51 7 94 13 37 5\nAkuuttilääketiede 63 15 14 3 56 18 22 7\nRadiologia 59 9 22 3 41 7 29 5\nAnestesiologia ja tehohoito 45 5 11 1 41 5 8 1\nSisätaudit 42 7 19 3 21 4 19 3\nNeurologia 29 9 5 1 25 7 6 2\nLastenpsykiatria 29 14 12 6 21 10 14 7\nLastentaudit 22 4 5 1 30 6 7 1\nNuorisopsykiatria 17 9 14 8 24 15 6 4\nFysiatria 13 12 5 4 15 14 3 2\nGeriatria 12 20 2 3 10 12 1 1\nKl. kemia 9 21 0 0 4 10 0 0