БЕЛИ БАЙТОВЕ ЗА ЧЕРНИ ДНИ: Ноември 2013\nВойната на буболечките и Хогуортс в космоса\nНе знам колко от вас са изпитвали същите неща като мен, но по време на сесия в университета изпитвах неистово желание да чета и то, не учебници.\nТова, което си позволявах като умствен деликатес, беше в следобеда след изпит да си купя една нова книжка от някоя сергия и да я излапам до вечерта с кориците.\n(мисля че моят екземпляр беше с друга корица, но не е при мен да проверя)\n„Играта на Ендър“ беше книга, която прочетох така. Толкова ми беше интересна, че ми изяде май и половин ден за учене и дори може да ми е коствала част от оценката за следващия изпит, но не съжалих. И до ден днешен я помня с много подробности.\nЩе ви хареса ли книгата? Ако харесвате книгите за Майлс Воркосиган (дори и първата книга, от поредицата, която четох – „Игрите на Вор“,има подобно заглавие), най–вероятно много ще ви хареса.\nСнощи отидох да гледам филма, към който подходих предпазливо. Не много филми успяват да стигнат до нивото на литературния си оригинал и обикновено това важи повече за по–добрите книги.\nПърво, от дълго–дълго време насам виждам филм, в който Харисън Форд прави прилична роля. В обичайното си амплоа – на амбициозен командир от космическия флот на добрите.\nВторо, да се направи добър филм със съвсем млади актьори (които изглеждат като тинейджъри, но не знам дали са) хич не е лесна задача.\nТрето, да вкараш тревогите и дилемите на героя под кожата на зрителя също не е лесна работа.\nЧетвърто, зрелищен филм с космически сцени и без 3D (всъщност, не знам, може и да има прожекции с 3D, не съм проверявал), който въпреки това зашеметява с кадрите и плановете си, рядко се получава. Нормално е, хората обичат да си помагат с технологиите.\nИсторията е за едно момче, което трябва бързо–бързо да порасне и да спаси всички големи (тук напомня Star Wars), живеещо в едно проблематично с демократичните си устои общество във военно положение и воюващо с насекомоподобни пришълци (тук пък напомня Starship Troopers), но на ужасяваща цена. Нещо като нашите ранобудни студенти, които поеха бремето на цялото общество на плещите си и за момент не издържаха на тежестта му и го изпуснаха на земята. Но аз вярвам в тях, ще се справят и ще имаме повод да се гордеем с тях.\nДилемите във филма се редуват една след друга, с нарастваща сложност пред героите – къде е границата между човека и машината? Между образованието и жестокостта? Между симулацията и реалността? Какво може да бъде пожертвано за победата и целта оправдава ли средствата? Кога загубата на човешки живот е оправдана? Талантът на кого принадлежи – само на човека, който го носи или на всички?\nСъщо, интересно ми е, каква ли е причината да гледам поредния филм за Земята и висящата до нея космическа база, която съдържа надеждата на цялото човечество. Вече гледах „Елизиум“, „Забвение“, новата версия на „Total Recall“, че дори и пародията „Железно небе“\nАко имате момче в подрастваща възраст, ще е голям грях да не го заведете да гледа филма и след това да не го обсъдите в приятна обстановка.\nАко продължа със суперлативите, няма да е реалистично и ще се получи твърде рекламно, затова ще си кажа и някои критики.\nЛитературният материал е богат и подробен, с психологичеки нюанси и с планове, които се застъпват и преливат – и това е предадено във филма, но само донякъде.\nОсновната идея за мотивацията на хората и на враждебната извънземна раса, която е и ключът към развръзката, е смарамучкана някъде между сцените.\nФантастичните сънища – игри, които трупат загадка след загадка в книгата, тук са цитирани бегло и без нужното внимание за сюжета.\nФантастичните филми от последните години (като „Специален доклад“) поддържат идеята за бъдещето на компютърните интерфейси с размахване на ръце, което от гледна точка на ползваемостта е катастрофа, но добре стои на кино. Абе, само се замислете бе, да работите цял ден на компютър с размахване на ръце – питайте, на диригентите лесно ли им е?\nКато цяло – добра екранизация и препоръчвам да се гледа, но първо горещо препоръчвам да излапате книгата.\nИмам и известно чувство за похабен материал – можеше да се получи отличен мини–сериал от две серии, но никой не знае предварително какво ще стане, нали така. Много повече можеше да се извади от учебните схватки в космическия Хогуортс.\nПродължението на „Играта на Ендър“ – „Говорителят на мъртвите“ успях да прочета някъде докъм 20–та страница, там умрях от скука и от 20 години си седи недочетено. Ако някой е стигнал до края му, да каже струва ли си, за да се боря пак.\nв 1:41 пр.об. 3 коментара Връзки към тази публикация\nЕтикети: кино, книга, Културен живот, рецензия, свободно време, фантастика, филм\nМВР отмени Конституцията\nЧл. 35. (1) Всеки има право свободно да избира своето местожителство, да се придвижва по територията на страната и да напуска нейните предели. Това право може да се ограничава само със закон, за защита на националната сигурност, народното здраве и правата и свободите на други граждани. – Конституция на Република България\nСега, ако си мислите, че този член от Конституцията действа, значи не сте питали министъра на вътрешните работи Цветлин Йовчев.\nДнес, в деня на големия антиправителствен протест, МВР беше напълно решено така да блокира центъра на София, така че да не предизвика абсолютно никакво неудобство за депутатите, напускащи сградата на Парламента. Дори да се наложи да ограничи конституционните права на гражданите и да се блокира цяла София.\nВ Закона за митингите, събранията и демонстрациите е записано:\nТози закон, коригиран от правителството на ГЕРБ, беше предмет на ожесточени разисквания в парламентарните комисии, където и аз участвах в обсъждането на закона. Препъни камъкът в законопроекта беше именно чл 7. (3), където беше предвидено изпълнителната власт по свое усмотрение да реши колко широка да е зоната на сигурност – и 5 километра, ако им се прииска (според традициите на полицейската държава). И, тъй като тази зона дефакто въвежда изключение от конституционните права на гражданите, уточнени в чл. 35 на Конституцията, за целите на сигурността, неправителствените организации и гражданите, участващи в тези разисквания, успяхме да убедим парламентарното мнозинство да впише конкретно число в закона - 20м. Дори ходихме да мерим разстоянието пред Президентството с ролетка.\nДнес, МВР се държеше сякаш не съществува нито Конституция, нито Закон за митингите, събранията и манифестациите.\nОчевидно, (ако някой иска да ми дава аналогии с блокирането на градове заради посещения на американските президенти), на следните места, където имаше блокади, достойни за гражданска война, няма никаква заплаха за живота, здравето и сигурността на безценните български народни представители, което означава, че и няма законов повод за блокада от такъв мащаб.\nНа предния голям протест, полицията допусна студентите да минат по ул. „Московска“ в тесен „коридор на свободата“, като на практика никой от шествието не можеше да се отбие вляво или вдясно.\nДнешните мерки „за сигурност“ бяха абсолютно безпрецедентни, дори за всичките над 150 дена протести и абсолютно неоправдани по никакви закони. Ул. „Московска“ беше непроходима за студентите и протестиращите граждани. Дори и фамозният бял автобус беше запречил „Московска “ много символично.\nОт МВР бяха блокирани улици без директна връзка със сигурността на депутатите още предния път, когато преградиха „Оборище“ зад катедралата „св. Ал. Невски“ и когато имаше блокада между Университета и НХА. Този път размахът им плаши.\nБезпрецедентната блокада на „Дондуков“ и „Левски“\n„Дондуков“ и „Левски“\n„Мария Луиза“ при „Лъвов Мост“\n„Мария Луиза “ и „Стамболийски“ (на вечерното шествие)\nЦелта на МВР блокадите не е запазване на живота и здравето на депутатите, а промяна на маршрута на протестното шествие, което всъщност е директно нарушение на Конституцията поне в три члена – горецитираният чл. 35, но също и чл. 43 (право на мирни събрания и манифестации) и чл. 39 (право на мнение и на изразяването му)\nЗа полицията това може да са\n„позиционни ходове за превантивно поемане на контрол на ключови точки, където не бройката, а инициативата е от значение.“, както казва @BGInfoSecKnight , и чисто тактически това може да е добър ход, но правно е престъпление срещу конституционните права на гражданите (чл. 169Б от НК, до три години затвор или глоба), а политически е самоубийствен и трябва да се санкционира чрез ОСТАВКА.\nПремиерът „Пламен Орешарски“ заяви, че държавни служители ще бъдат уволнявани по „оперативни данни“, за участие в антиправителствени митинги (и ще бъдат, евентуално „заместени“ с родолюбиви кандидати за държавна длъжност, кандидатствали по документи в централата на БСП).\nНаличието на „оперативни данни“ за протестиращи граждани означава, че МВР играе и ролята на „политическа полиция“\nВ доклада на МВР за Консултативния съвет по национална сигурност се казва следното:\nНалице са определени опити за насочване, включително и на спонтанно протестиращите, в посока, която преследва конкретни политически цели. По този начин обществената енергия често се насочва към погрешни посоки и към деструктивни действия, които няма да доведат до разрешаване на проблемите\nОчевидно, в доклад уж по сигурността МВР си позволява да дава политически оценки на политическата дейност на гражданите и да я квалифицира като „деструктивни действия“.\nДори само тези три факта са напълно достатъчни, министърът на МВР да подаде оставка, заедно с цялото правителство.\nЗащото те доказват неявното въвеждане на извънредно положение и политическа полиция в България.\nТака че, ОСТАВКА!\nPS. Дали митингът на „България без цензура“ на Барека не настъпва 20м. зона на сигурност пред президентството? Ало, полицията!\nPS. Новият закон за МВР, който се подготвя в момента, смята да узакони свръх правата на министерството, тоест „законно“ (в противоречие на Конституцията и горе–долу като назначението на Пеевски!) да превърне България в полицейска държава.\nв 2:41 пр.об. 19 коментара Връзки към тази публикация\nЕтикети: #ДАНСwithme, #occupysu, закон, конституция, Николай Бареков, политика, попфолк, право, протест, репортаж, студенти, шествие\nВладимир Буковски за конспирацията и политическата борба\nПрез последните няколко месеца и особено покрай студентския протест непрекъснато обсъждаме методите и организационните форми на политическата борба. Как трябва да се прави, кой да я организира, кой да я популяризира? Трябва ли да е децентралицирана, за да е по–устойчива на атаки или пък трябва да е централизирана, за да не излъчва противоречащи си послания или пък да не се налага да върши по няколко пъти едно и също нещо? Какво трябва да се пази в тайна и какво трябва да е открито?\nВсички тези дилеми ми напомниха за книга, която прочетох преди около 5–6 години. „Години на дисидентство“ на Владимир Буковски, (който малко незаслужено си спечели върло неодобрение у някои мои приятели при едно гостуване в Червената къща)\nЗаглавието на руски е друго – „И возвращается ветер“\nСледва цитат, в който авторът споделя мисли по въпроса за начина на политическата борба и органиционните ѝ форми. Преводът е мой.\nКак е възможно възрастни хора сериозно да вярват, че революциите се случват вследствие на някаква нелегална организация? В страните, където легално съществуват опозиционни партии, процъфтява частното предприемачество и не е имало паспортна система (авторът визира системата на вътрешните паспорти, която закрепостява човека към някакво географско място) – няма никакъв проблем да създадеш нелегална организация! Особено ако не изпращат на каторга за такива неща. Нима е трудно в Англия или Франция да се създаде нелегална партия? Само че защо, щом може и легална?\nИ ето с това пропагандистко заблуждение хората у нас се сблъскваха двайсет години, копирайки митичната болшевишка революция, че дори и в момента още не на всички им е увряла главата. Достатъчно е да се съберат едва трима съмишленика, и веднага започват да мислят – а как да наречем партията си? След това пишат устав, програма и всички влизат в затвора.\nСрещал съм и партии от двама души, от петима, от дванайсет. Най–голямата – ВСХСОН, беше от около сто човека. Тъкмо успяха да напишат глупава програма и да прочетат Бердяев, и то не целия (Като че ли не е възможно – без да членуваш в политическа партия да си прочел Бердяев!)\nНай–малката партия, която съм срещал, се състоеше от един човек, по фамилия Федорков и се наричаше ПВН, тоест Пряка власт на народа. Така всички го наричаха и в затвора – ПВН, дори и надзирателите. Той беше часовникар от Хабаровск, на 50г., мъничък, пълен, подвижен, като ръчен часовник. В началото само спореше и ни доказваше преимуществата на пряката народна власт, след това се примири – добре де, ПВН – ПВН, вървете по дяволите. Дълго време в КГБ си трошиха главата с него – няма как да осъдиш един единствен човек за създаване на политическа партия! След това им падна пердето и го настаниха в лудница.\nПрипомняйки си сега всички партии и съюзи, на които съм попадал, с гордост отбелязвам, че ние на 15–16– годишна възраст създадохме не само най–многочислената, но и най–законспирираната организация, която просъществува по–дълго от всички и нито веднъж не се провали.\nА нашата тайна беше съвсем проста – ние въвличахме само свои връстници, а на тази възраст още няма агенти на КГБ и хората са по–искрени и по–чисти. А най–голямата ни тайна – ние нищо не правехме. Не пишехме програми, не произнасяхме клетви, не пазехме списъци, не водехме протоколи на нашите сбирки, и дори се забраняваше да говорим по политически теми, дори и нямахме име. И ако и другите организации бяха просъществували толкова, колкото и ние, те биха достигнали до естествения си предел и те също биха разбрали невъзможността и ненужността на нелегалната работа. Биха стигнали, да кажем, до този опит по експериментален път.\nНа нас ни провървя повече – ние надживяхме този опасен етап още в ранна възраст. И много по–късно, в съвсем други времена, разбрахме още една, много важна истина – към демокрацията не се отива в нелегалност. Не трябва да се учиш от врага ако не искаш да си като него.\nКонспирациите раждат само тирания, само болшевики в различен цвят. Тогава аз забелязах, че нашият ръководител, който получи в ръцете си безграничната власт на нелегалната организация, мислеше повече за своята власт, отколкото за съдбата на света. Аз тогава не усетих, че се натъкнах на непреодолим закон, а само си помислих – „Защо му е всичко това?“\nОбикновено се стараехме да обградим четящите на глас със своя публика, за да избегнем провокации, а и можеше да се разчита на публиката да се застъпи за нас, ако се наложи.\nИ този път беше така, но твърде много се разяриха оперативните работници, а в тълпата имаше много случайни лица, дори и пияни. Започна истински ръкопашен бой, при което на много им беше непонятно кой с кого се бие и се включиха в боя, за да се позабавляват. За миг площадът кипна – биеха се, удряха се с лакти, пробиваха си път към биещите се.\nОперативните изядоха доста бой, но все пак успяха да вкарат Щукин и Осипов в милиционерската кола. Милицията по принцип е непопулярна сред народа и появяването ѝ предизвиква злоба. В един момент се боях, че ще преобърнат колата и ще я разбият на парченца. Някак си се измъкнаха от тълпата. Щукин получи 15 денонощия „за четене на антисъветски стихове“, Осипов – 10 денонощия „за нарушение на реда и за нецензурни изрази“. Последното беше особено забавно, защото Осипов беше всеизвестен като върл противник на нецензурните изрази и много се възмущаваше, ако трябваше да ги слуша.\nДори само по това произшествие може да се съди колко необичайно беше това време. Неувереността и нестабилността на ръководството, страхът на Хрушчов да направи лошо впечатбение на Запад, дълго време сковаваха поразяващата ръка на наказателните органи.\nА абсолютната откритост и легалност на нашите действия озадачи КГБ – всички те искаха да разкрият някаква нелегална организация, която „стои зад нас“ и ни ръководи отстрани. Времето минаваше, организацията не се появяваше и КГБ тънеше в догадки. Само че не ни арестуваха, бояха се да не „подплашат“ митичната организация.\nТрудно е да си спомним какво правихме тогава. Зараждаше се това удивително общество, впоследствие наречено „движение“, където нямаше ръководители и ръководими, не се разпределяха роли, никого не привличаха и не агитираха. Но при пълно отсъствие на организационни форми, дейността беше удивително добре организирана. Отстрани не можеше да се разбере как става всичко това. КГБ по стар обичай търсеше лидери и заговори, тайници и конспиративни квартири и всеки път, когато арестуваше поредния „лидер“, с удивление научаваше, че движението не е отслабнало, а често дори се е усилило.\nТака и изследователите на мозъка дълго време смятаха, че мозъкът съдържа специални командни центрове с йерархична система науправление, но всеки път, когато отстраняваха поредния „център“ с удивление констатираха, че съвършено друг „център“ „поема“ функциите му и нищо по същество не се променя. Отстрани изглеждаше, че клетките на мозъка са заети с напълно излишна, нелепа работа, дублирайки се едни други в осъществяването на едни и същи функции. Много по–рационални изглеждат специализацията, подчинението, заповедите и директивите. Създават впечатлението за повече ред.\nНо не, този принцип е неприемлив за живия организъм. И всеки от нас, подобно на нервна клетка, участваше в този удивителен оркестър без диригент, движен единствено от чувството за собствено достойноство и от лична отговорност за случващото се.\nНие не си играехме на политика, не съчинявахме програми за „освобождаването на народа“ не създавахме „Съюза на меча и ралото“. Нашето единствено оръжие беше гласността. Не пропагандата, а гласността, така че после никой да не може да каже – „Ама аз не знаех“ . Останалото е дело на съвестта на всеки. И не очаквахме победа – нямаше ни най–малка надежда за победа. Но всеки искаше да каже на потомците си: „Направих всичко, което можех. Аз бях гражданин, борех се за законност, и никога не тръгнах против съвестта си.“ Вървеше не политическа борба, а борба на живото срещу мъртвото, на естественото срещу изкуственото.\nНикой не „поръча“ на Гинзбург да събира материалите от процеса на Синявски и Даниел, (така наречената „Бяла книга“), а на Галансков – литературния сборник „Феникс – 66“, никой не заставяше Дашкова да печата всичко това, а мен и Вита Хаустов – да правим демонстрации, когато ги арестуваха.\nСкоро ще ви преведа още ;)\nв 5:07 сл.об. 3 коментара Връзки към тази публикация\nЕтикети: #ДАНСwithme, #occupysu, България, владимир буковски, дисиденти, история, комунизъм, политика, протест, ссср\nПартиите, преходът, обществото\nНелека съдба сполетя България през 20–ти век. Наложи се нашият народ да преживее трагедии, войни, тоталитарни и авторитарни диктатури.\nСлед 1989г започнахме движението си към свободния свят. Нарекохме това движение преход.\nНаскоро участвах в „Референдум“ по БНТ, където за пореден път се проблематизираше българския преход.\nВъпреки че една от участничките, Ваня Григорова, се позова на транспаранта „Не ви признаваме прехода“ като доказателство/симптом за това, че българският преход към демокрация и пазарна икономика е бил неуспешен или поне – неприет от протестиращите, искам да върна нещата в рамките на рационалните разсъждения.\nРационални, защото ащо приемем че целият преход е напълно провален, то трябва да се върнем в изходна точка и да почнем отначало.\nА изходната точка е еднопартийна система, напълно национализирана икономика, колективизирано селско стопанство, пълна липса на демократични права и свободи и на първо място на свобода на словото, съвестта и придвижването, но също и на политически свободи като свободата на самоорганизация, на протест, на стопанска инициатива, на самостоятелно участие в политическия живот и пр.\nТоест, ако приемем прехода за невалиден и желаем да го рестартираме – трябва ли да започнем от там, откъдето тръгнахме? Едва ли хората, които искат рестарт искат точно това, но може би не се изразяват като хората.\nНякои неща от този криво и мъчно проведен преход, са позитивни и трябва да ги запазим като достояние – като например свободата на придвижване, а не да ги зачеркваме на едро.\nБългария вече е член на общността най–развитите и най–демократичните страни в света, българите имат свобода на движение, свободен избор къде да живеят, къде да харчат парите си, къде да работят и дори имат, имат, макар и в много извратен и ограничен вид свобода на словото и политически свободи.\nПреходът трябва да продължи и той трябва да продължи, не защото аз или някой друг така е решил с гласуване, а защото никой не може да спре движението към прогрес и свобода на хората, макар че в някои случаи може много дълго да го забави.\nТоест, стъпвайки върху извоюваното да добавим и тези неща, които в момента не ни достигат – справедливост в съда, законност по улиците, свобода на словото, свобода на сдружаването.\nПреходът няма да свърши, а плавно ще се трансформира в обичайния динамичен баланс на демократичното устройство. Няма идеално състояние, което България да достигне и да застине в него. Няма такъв момент, в който да си изтупаме ръцете в панталоните и да ходим да вършим нещо друго. Това, което можем да постигнем е – България може да бъде привлекателна за живот страна с работещи институции, с добри условия за живот и бизнес, но това състояние не може да се поддържа от само себе си, тоест непрекъснато трябва да бъде извоювано.\nНе трябва да пропускаме и непрекъснато да коригираме целите си. В началото на прехода нямахме идея, че ще трябва да живеем в информационно общество (тоест, имахме смътната идея, че тая работа с телекомуникациите и компютрите ще ни заведе някъде, но къде?), в което границите са заличени, в което информацията циркулира свободно и без да се съобразява особено с ограниченията, съществуващи в „реалния“ свят.\nЕкипажът на държавата, който задава посоката и решава задачите по всекидневното ѝ управление е партията. А задачата на една съвременна политическа партия е да отговори на тези предизвикателсва, да формулира философия, от философията да изведе платформа, от платформата програма, от програмата – политика и накрая според политиката да разпредели бюджета.\nЛяво–дясната философия, към която клонят голяма част от политически активните лица в България, дали поради носталгия от времето преди 9–ти, когато България е била още нормална държава, дали поради вече сложилите се разделения между организации и активисти, вече не е валидна и става все по–малко валидна.\nПример са не само сегашните протести, които не делят обществото по оста ляво–дясно, но пример са и протестите, свързани с околната среда и демокрацията в цифрова среда, които с много напъване могат да бъдат приведени като ляво–дясно противопоставяне (и в общия случай невярно)\nВ момента голямата цел е отърваването на страната от олигархично–мафиотския модел на развитие, за законност, за равенство пред закона, за свобода на словото, за свобода на личната реализация и за някакви гаранции, че няма да се върнем в сегашното позорно положение. Това не са леви или десни неща, това въобще е условие за просъществуването на нашето общество.\nАко идеологията стане пречка за дадена партия да отговори на нуждите на обществото, то обществото няма да се приспособи, за да отговори на идеологията на партията, а най–много партията въобще да изчезне.\nОтговорността, която партийните лидери носят, е голяма. Не че могат да спрат историческия процес. Тоест, ще се появи партия, която ще извърши необходимите преобразовния и стъпки към желаната цел. Така или иначе, тя ще се появи и ще свърши работа, просто тази партия вероятно няма да е тяхната. Последните 24 години са пълни с полу– или напълнозабравени политически лидери и партии. Жестоко е, но всеки сам организира съдбата си.\nДокато тичахме към хоризонта, той се отмести. Вече ще се мъчим да направим България част от постмодерния, постиндустриалния и технологичния свят, докато се опитваме да станем нормална държава.\nОСТАВКА и мислете за бъдещето.\nв 6:07 сл.об. 16 коментара Връзки към тази публикация\nЕтикети: анализ, бъдеще, България, партии, политика, протести, размисли\nПонякога загрявам много бавно, ама какво да се прави – слаб реотан съм. Но да поразсъждаваме за оставката, 150 дни след началото на протестите.\nНай–често срещаното възражение на противниците на протеста към протестиращите е следното:\n„Добре де, искате оставка, а каква е алтернативата? Каква алтернатива предлагате? Бойко Борисов ли искате да върнете на власт?“\nПротестиращите търпеливо, като на малоумни, обясняват на песимистите, че не желаят да върнат Борисов във властта и че моралът в политиката е по–важен от алтернативата.\nА сега ще ви обясня защо е правилно да се иска оставка, дори и ако бъдещите управници не чакат на стендбай (в готовност) някъде в уличките около Парламента.\nКогато Тодор Живков подаде оставка на 10–ти ноември 1989г., това правилно ли беше? Трябваше ли да подаде оставка, или трябваше да остане на власт, защото нямаше алтернатива?\nПонеже хората, които поискаха оставката на Живков не бяха никаква негова алтернатива, а само различно издание комунистически апаратчици, това означава ли, че не трябваше да му вземат оставката?\nОтговорът днес е кристално ясен.\nДа, оставката на Живков трябваше да се иска през 1989г и дори беше много закъсняла. Но по–добре късно, отколкото никога.\nНе, хората, които поискаха и получиха оставката на Живков не бяха негова алтернатива, но без първата стъпка, без изхвърлянето на Живков от властта нямаше как да стартираме трудния път към свобода и демокрация. Малка, но важна стъпка.\nИ не му мислете много, другари, за алтернативата. Ще се появи.\nв 6:22 сл.об. 10 коментара Връзки към тази публикация\nЕтикети: #ДАНСwithme, #occupysu, 10, анализ, БКП, Живков, история, комунизъм, ноември, политика, размисли, стачка, студенти\n„Редно ли е на нашата българска земя да стърчат паметниците – жалони на робството и жестокостта, на неправдите и униженията, на страха и подозрението. Никой народ няма да позволи и приеме такава гавра – да търпи паметници за възхвала на своите поробители…Пребоядисаните комунисти с непрестанните си саботажи и своето гнусно поведение и лъжи и сега доказват категорично, че не са българи, нито български поданици.”\nЛюбомир Далчев*, В-к „Труд”, 28 юли, 2004 г. „Жалоните на поробителя”\nЦелия вчерашен ден прекарах пред Трето РПУ в София, очаквайки отвътре да се появи Асен Генов. Колегата Генов, заедно с още няколко човека – Живко Занков, Марта Георгиева, Давид Станчев, Никола Спотинов, както и Цветелина Сърбинска, беше арестуван във връзка с боядисването на скулптурите пред сградата на БСП на „Позитано“.\nОткакто съм чакал за визи през 90–те, не помня такова висене като прани гащи без никаква информация пред сграда.\nНощното боядисване на паметници не е моят начин на протест, най–малкото не съм способен да будувам в късни доби и да тичам със спрейове по слабо осветените софийски улици. Нямам и дрехи и обувки, които мога да жертвам за изкуството. Но боядисването на скулптурната група на „Позитано“, която в началото сметнах за неособено удачен жест на протест, в момента има пълната ми подкрепа и възхищение.\nЗащо така, нали? Защо си променяш мнението, бе? Вандализма ли подкрепяш? – ще ме попитате вие.\nЛесен отговор – Защото за пореден път беше доказано, че не може да изградим модерна и демократична държава върху фундамент от лъжа.\nЛицемерният вой от БСП срещу боядисването на скулптурите, смелите фантазии на някои поддръжници на тази партия за строго наказание на художниците, вариращи между 15 години затвор и разстрел за неуважение към изкуството и към миналото, плюс рафинираните приказки на Антон Кутев за вандализъм и препращане към творби на същия скулптор на моста Голдън Гейт в Сан Франциско показаха, че истината няма отношение към управляващото мнозинство. Има отношение само лъжата и полуистината, инструментализираната лъжа и полуистина, тоест пропагандата.\nАвторът на тази композиция, Любомир Далчев напуска България по времето на режима на Тодор Живков (и унизително прогонен, в крайна сметка), е изпратил специално писмо на управляващите, с което желае творбата му да бъде демонтирана пред тази сграда – тогава в сградата се помещава Комитета на активните борци против фашизма и капитализма.\nPS. Как става напускането – Любомир Далчев заминава за Виена със своя изложба през 1979г. където, на 77 години (!), обявява желанието си да емигрира заедно със съпругата си. За да се откупи и, очевидно, според уговорката с властите, завещава цялата си изложба на държавата. Само че държавата, в лицето на Мирчо Спасов, не му дава обещания 10-годишен паспорт и авторът е унизително прогонен от България.\nБорбата с капитализма е лесна работа – просто ограбваш хората и когато им прибереш всичкото имущество те пишат борец против капитализма. Всъщност, става дума за активни крадци в неподозирано големи мащаби.\nБорбата с фашизма е смокиновото листо, което прикрива най–големия грабеж в писаната история на България.\nИ така – авторът изпраща писмо, в което признава, че творбата е правена под принуда и не желае тя да седи на това място. (Как ли изглежда принудата при един скулптор? „Правѝ статуи, че иначе...“). Разбира се, нито комитетът на активните крадци, нито управляващата партия взимат под внимание желанието на автора (че кой е той, според тях). Нали са си го прибрали, значи си е ТЯХНО. (логиката на активните крадци и до днес)\nОще по–интересно. Другата творба, която е обект на остри политически сблъсъци – паметникът на Съветската армия, също се оказва продукт на насилие върху творци. Върху най–талантливите български скулптори – Иван Фунев, Васка Емануилова и др.\nНо БСП и свързаните с нея сили на миналото искат тези неща да стоят в публичното пространство.\nТези рожби на изнасилването на българското изкуство.\nИзвратено е да изнасилиш някого и след това да присвоиш детето с претенциите на родител, отказвайки на другия родител всякакви права.\nТе искат да ги гледаме ежедневно, за да ни припомнят, че са изнасилили духа на България, и че могат пак, защото те държат парите и те поръчват музиката. Модерно, разбира се, чрез медии, телевизии и вестници–парцали.\nЦветният спрей ли е проблема? Да поговорим за истински престъпления срещу изкуството. И срещу духа на България.\nКогато споменах, че в България вече няма комунизъм, той (Любомир Далчев) се оживи. “Това добре, това добре…”, каза с присъщия му дрезгав и отривист маниер\n* Имам нужда от пълния текст на писмото, ако може и сканирана страницата от вестника. Моля! :)\nPS. Получих пълния текст, благодарение на Нина Денева (коментар 188 от тук):\nНикой народ няма да позволи и приеме такава гавра - да търпи паметници за възхвала на своите поробители. И никъде по света няма такъв един абсурд, какъвто искат да ни наложат комунистите. Проф.Янчулев е част от българския народ и неговия културен елит, изтребван поголовно, и той не само има правото, но е и задължен да махне тези противни строежи, специално направени, за да утвърдят властта на поробителя, да всяват страх и покорство, без да обръща внимание и държи сметка на крясъците на пребоядисаните комунисти. С непрестанните си саботажи и своето гнусно поведение и лъжи те и сега доказват категорично, че не са българи, нито български поданици.\nв 11:27 пр.об. 15 коментара Връзки към тази публикация\nЕтикети: #ДАНСwithme, #occupysu, асен генов, инцидент, история, комунизъм, политика, полиция, протест, скулптура\nСега е времето да си призная, че съм завършил Техническия университет. Някои от вас знаят, някои са посветени от самото начало, някои сигурно ще ги изненадам – но това е истината, дипломата ми в кутията с документи е от ТУ. Всъщност, аз когато кандидатстдвах там през 1988г, той се казваше по друг начин – Висш машино–електротехнически институт (ВМЕИ) ,Ленин“ Все още можете да чуете стари хора да обясняват, че са завършили МЕИ–то, защото Технически университет, признавам, до ден днешен ми звучи странно.\nНо, докато отбивах задължителната си двегодишна военна служба между 1988 и 1990г. го преименуваха, което беше върха на лицемерието, както всяко преименуване в България. Сменяме името, за да замаскираме пълната липса на промяна в същността.\nНо тогава такова беше времето. По алейката, която води от спирката на трамвая към блок 1 имаше само няколко тенекиени будки и масички, на които се продаваха учебници, аудио–касетки, шоколади и някакви по–елементарни канцеларски принадлежности. Там някъде от дясната страна се намираше огромно пано с размерите на билборд, където с метални щифтове беше изобразен другарят Ленин в кепе, чието име франчайзвахме (тоест ползвахме), и който сочеше с нещо като козируване към блок 1 (ректората) на ТУ и ни съветваше бащински на родния си език:\n„Верной дорогой идете товарищи!“ (Правилен път сте хванали, другари!)\nЗа самия кандидат–студентски изпит и подготовката сигурно ще ви разказвам друг път, понеже само ще ни отклони от темата, но в първите дни на октомври 1990–та година (преди около 23 години и 1 месец) се озовах в ТУ като първокурсник.\nУчил съм „Радио и телевизия“ във ФКТТ (днес това се казва „Телекомуникации“ във факултета по Телекомуникации).\nТа, по мое време, университетът и особено блок 1 изглеждаше доста мрачно и неприветливо. Във фоайето ставаше силно течение, от което ти замръзваше гъза само като минеш от там в лошо време. Казваха, че блок 1 е всъщност бивша казарма на граничари, а и то си приличаше на казармата, от която бях излязъл само месец–два преди това.\nЗала 1154, където в момента тече студентската окупация, беше мястото, където се провеждаха голяма част от лекциите ни.\nПрез зимата беше ужасно студено. Прозорците от тавана до пода бяха със стоманена дограма и, въпреки че парното работеше някак, прозорците не бяха уплътнени и хората, които седяха на крайните места замръзваха от едната страна, защото първо стоманената дограма не изолираше никак, второ еднослойният прозорец също не е кой знае каква изолация и трето – дограмата не прилепваше хубаво и на места духаше сериозно между прозорците. Сядал съм понякога отдясно, близо до прозореца и помня, че след лекция дясната ми страна беше вкочанена и вледенена. Нормално беше в зимните дни да бъдем с шапки и палта по време на лекции. Единствено не пишехме с ръкавици, защото беше неудобно.\nТъкмо бях започнал да ходя на лекции след казармата, когато седмица след това университетът беше окупиран. Как точно, нямам идея, защото отидох един ден на училище, а насреща ми други хора от нашата група които ми викат:\n– Връщай се, няма да учим!\n– Университетът е окупиран!\nСупер бях любопитен да видя каква е тая работа с окупацията, така че се приближих до сградата. Нищо особено или зрелищно – вратите бяха заключени, вътре не се наблюдаваше никакъв живот, само няколко студента стояха на входа и си говореха без да обръщат внимание на никого и нищо.\nА сега да включим машината на времето и да се преместим напред 23 години и 1 месец.\nАлейката с тенекиените будки е изчезнала, вместо нея си има цяла чаршия с разнообразни магазини, включително за обувки, плюс бизес–сгради. Автомобилното движение е станало толкова интензивно, че вече не може да се върви спокойно по алеята, която е станала истинска улица със светофар.\nПърви блок е голямата ми изненада. Не очаквах, че някога ще го кажа, но Мордор е започнал да изглежда подходящ за пребиваване на хуманоиди.\nПред Ректората има фонтан. Фонтан? Фонтан!!\nЗала 1154, в която съм прекарал безброй лекции и изпити.\nПравила, програма, подкрепа, искания\nПотвърждавам, събуди се.\nАсансьорът и градинката доказват съществуването на свръхестествени сили. Асансьор! Градинка!\nUrbi et orbi. Към града и към света.\nМатематиката е език, в който с малко символи може да се каже много\nНепрекъснато влизат–излизат хора.\nНякъде по задните банки се виждат търсенията на неспокойния ум.\nВчера ги питах:\n– Не сте ли малко?\n– Другите са на упражнения.\nВинаги ми е харесвал прагматизмът на инженерите.\nДнес, когато минах да ги видя, се водеше интересна дискусия за ползата от висшето образование за намиране на работа. Много навреме!\nОще чудеса от Алма Матер\nСтенописите са живи и в добро състояние\nФитнес в градинката!\nТоалетните, които извънземни спуснаха в блок 1\nНовата библиотека, със страхотна архитектура\nТялото е почти налице, остава духът да се събуди.\nPS. Понеже в коментарите споменаха, че не съм се занимавал с коментар на дизайна на придобивките, трябва да призная, първо, че бързах да пусна материала, преди да е остарял, и второ, че отдалеч новите придобивки – асансьор, градинка, фитнес, ми изглеждат с поносим дизайн. Не ме дразнят, но и не съм ги доближил да видя как са изпълнени. Следващия път ще проверя.\nНовата библиотека има УЧУДВАЩО добра архитектура. Хем се вписва в паралелепипедната архитектура на блок 2, хем показва физиономия и дух, които съм напълно изненадан да видя точно в ТУ. Но може би понеже всеки гледа да гепи поръчките за „Лувъри“ и музеи на МОДЕРНОТО изкуство и прочее изхвърляния, а на библиотеката в един технически ВУЗ се гледа отвисоко и затова поради липса на интерес се провеждат честни конкурси, то резултатът е елегантен, но строг, прибран – също слънчев, делови, оптимистичен. Накратко - получило се е.\nФонтанът пред ректората е леко кичозен и нанася щети върху естетическото чувство на студентите, но ръбовете на околните зелени пространства са приспособени като дълги пейки. Не е великолепно, но е оживено и може да се използва за нещо полезно. Ако бяха оживили и широките стълбища в началото, щеше да е супер, но да не сме максималисти чак толкова.\nМодернистичната архитектура на 1154 и подобните ѝ зали е запазена, но не поради някаква топла грижа към архитектурата на 60-те, а поради липса на бюджет, който е стигнал само за подмяна на дограмата, но не и за по-икономични и ефективни радиатори. Банките са старите, от мое време, перфектни, както и тавана, и катедрата. Просто искат реставрация и освежаване, която не знам на кого е по силите в България.\nТоалетната също е поносима, вече не е абсолютно безнадеждното бяло клекало, комбинирано с чугунени мивки, казанчета и циментов под. Може и по-красиво, и не толкова оранжево, но за нуждите на заведението е напълно ок.\nПървоначално не ми остана времето да напиша впечатленията си от дизайна, а и исках ударението да е върху студентската стачка. Очаквайте и впечатления от новия дизайн на заведенията, на PN прехода, новите входове.\nв 7:55 сл.об. 13 коментара Връзки към тази публикация\nЕтикети: #ДАНСwithme, #occupysu, окупация, политика, протест, снимки, спомени, студенти, технически университет\nНе мога да си спомня откога не са ми се случвали толкова задъхани дни като сегашните. Непрекъснато нещо се случва, непрекъснато ставам свидетел на неща, които съм си мислел, че никога няма да доживея да видя.\nСлед като хубавичко се бях нагълтал в последните 12–тина години със старчески песимизъм, че това новото младото поколение хич не разбира за какво иде реч в държавата и в политиката, след като си мислех, че изглежда сме обречени в обществото да има само искри на недоволство, разум и съвест, но никога не пречистващ огън, след като съм си мислел, че преобладаващото пренебрежително отношение към същността на свободното общество (либералната демокрация) и нейното икономическо проявление, постепенно ще ни доведе до икономическо заглъхване и демографски срив, изведнъж това лято се постара да опровергае почти всичките ми очаквания и да ми покаже, че има енергия и има хора, точно от групата, на която възлагах сравнително малко надежди, които искат да обърнат посоката и да вкарат обществото в европейското и демократично развитие.\nВ много експертни анализи се разсъждава защо България не е страна на иновациите, защо някак си новите идеи не се раждат, а само се внасят отвън. В частни разговори често обсъждаме защо като че ли голямото творчество ни подминава, а халтурата ни залива.\nТайната съставка, която в експертните анализи присъства срамежливо и винаги с някакъв епитет, е свободата (като медийна свобода, свобода на правене на бизнес, визов режим и т.н.) Това може би обяснява защо младите актьори, художници и музиканти се бунтуват масово (защото свободата е неотменима част от професията им), а може би и не обяснява. Просто теория.\nСнимка – Велико Балабанов\nНо нстината е, че само свободните хора могат да бъдат истински творци, само свободните хора могат да прокарват нови пътеки, да наваксват и изпреварват другите, вместо да се влачат на опашката, да създават нови светове или да събарят в прахта отдавна фалирали идеи и концепции.\nВ тези дни за пръв път през живота си съжалявам, че не съм учил в Софийския университет, че оставам външен наблюдател за това, което става там, колкото и отблизо да го гледам. За пръв път съжалявам, че имам инженерно, а не хуманитарно образование и че ми липсват понятия и думи за нещата които наблюдавам или бих искал да опиша. Защото, когато трябваше да избирам поприще в живота, от хуманитаристиката лъхаше на мухъл, а инженерните науки ме привличаха с точността си, където и успехът беше възможен, можеше да бъде точно измерен и подобаващо оценен.\nКакво преживяваме в момента?\nОчевидно това е някакъв внезапен преход, някаква революция, след която нищо няма да е същото. Защото дори отново през следващите 10–тина години да изпаднем в амнезия и нищо да не си спомняме, ще имаме още едно парченце исторически опит, върху което да разсъждаваме и от което да черпим познания за себе си, с които да предотвратим бъдещите си грешки. И ще имаме още един повод по–малко да се оплакваме, че потокът на историята ни е заобикалял през предишните векове, и затова на нищо свястно не сме се научили.\nВ момента се учим и не пропускайте тези лекции!\nИнтересни, задъхани дни.\nАкробати желаят оставката на правителството.\nХубава си, моя горо.\nИзлел е Дельо Хайдутин и всички слушат.\nСреща на шествията на НАТФИЗ и СУ на ул „Раковска“\nИ нещо като нашенския Удсток. След 24 години опити, най–накрая се получи нещо с подобен силен заряд!\nD2 - Не мога да спра да те обичам\nМуфта – Стига ми за днес, има ли протест?\nОбръщение на Камен Воденичаров към студентите в аудитория 272\nЕтикети: #ДАНСwithme, #occupysu, видео, впечатления, история, музика, песни, политика, протест, софийски, студенти, университет\nВладимир Буковски за конспирацията и политическата...\nАктивните крадци, изнасилването на духа и цветният...


Бившият бранител на Черно Море и ЦСКА Иван...\n06 Април 2021, 15:15 851 0\nНа 82-годишна възраст напусна този свят бившият защитник на Черно море Варна и ЦСКА Иван Василев, известен като Катила, съобщи официалната страница на клуба ПФК Черно море. Железният защитник, който беше известен и с прякора Цапето, почина днес след боледуване от COVID-19. Той е бил приет по спешност в УМБАЛ "Света Марина" в неделя вечер, но въпреки положените усилия, лекарите не са успели да го спасят.\nИлиан Илиев призна, че уважава Левски, но Черно море ще играе за победа\nСлед паузата за националните отбори, Първа лига се завръща с...\nЕкипът на Sportlive.bg изразява искрените си съболезнования към роднините и близките на Иван Василев.\nВажни играчи на Черно море възстановени от контузии


Кола маска на зона по избор на страхотната цена от 4.99 лв. от салон "Галя" само за 4.99 лв.\nКола маска на зона по избор на страхотната цена от 4.99 лв. салон "Галя"\nКола маска на зона по избор на страхотната цена от 4.99 лв. от салон "Галя"\nЗаблуда е, че всички коли маски са еднакви и вършат една и съща работа! Студио "Галя" ти предлага гарантирано разреждане и омекване на косъма с качествена кола маска на зона по избор за 4,99 лв.! Безболезнено и ефективно за комфортно пролетно усещане!\nВаучерът е валиден от 04.04.13 до 04.05.13;\n06 : 11 : 53 : 36\n11 : 11 : 53 : 36


Засилен интерес към езиковите паралелки в СОУ "Хр.Ясенов" Етрополе (Етрополе, Актуално) - balkanec.bg\nВторник, 7 Юли 2020, 20:02\n18 Юни 2012, 21:07\nЗасилен интерес към езиковите паралелки в СОУ "Хр.Ясенов" Етрополе\nПрочетена: 3094 0\nДва дни преди изтичането на срока за попълване на заявленията за кандидатстване в езиковите паралелки, напливът на ученици, желаещи да продължат обучението си в СОУ ”Хр. Ясенов” Етрополе е доста интензивен. Тази година училището осъществява прием в паралелки с традиционно изучавания английски език, а новото е и възможността за първи чужд език - испанки.\nИмената на приетите ученици на първо класиране ще станат ясни до 26 юни. Те ще имат три дни на разположение, за да се запишат в новото си училище - 27 до 29 юни. Седмокласниците, които пък не са удовлетворени от школото, в което са приети, трябва да подадат заявление за участие във второ класиране.


Футбол :: Спрягат Икарди отива за "Ювентус" :: Monitor.bg\nОт: Агенция Монитор (35727)\n12:31 13 Август 2019 256 Видяно 0 Споделяния Коментари\nНападателят на "Интер" Мауро Икарди вероятно ще продължи кариерата си в "Ювентус", съобщи в. "Гадзета дело Спорт". Аржентинецът е отхвърлил предложенията на "Наполи", "Рома" и "Монако".\nОчаква се той да подпише петгодишен договор със "Старата госпожа" и в Торино да заработва по 8 млн. евро годишно плюс бонуси. Трансферът може да се осъществи, след като "Ювентус" получи средства от продажбите на Пауло Дибала и Марио Манджукич.\n26-годишният Икарди по време на кариерата си игра в Сампдория и Интер. По-рано този месец се появиха информации, че звездата на Юве Кристиано Роналдо е дал "зелена светлина" за неговото привличане. 34-годишният португалец е изразил мнение, че 26-годишният Икарди може да стане идеален партньор за него в атаката на тима.\nПо темата: Ювентус Мауро Икарди Интер\nМъж опита да коли хора в Сидни с викове "Аллах акбар"\nСобственикът на „Левски“ Васил Божков проведе среща с част от феновете на клуба. Разговорът на „Герена“ продължи повече от два часа.\n33-годишният нападател и бивш национал Валери Божинов ще заминe на лагер в Турция със „Септември” (София).


Масло, което премахва с лекота бръчките, а струва стотинки - Жена на Върха\nHome > Здраве и красота > Масло, което премахва с лекота бръчките, а струва стотинки\nby М. Димитрова - 18.10.2016 0\nОтървете се от бръчките с натурално средство с дълъг срок на годност, което ще намерите във всяка аптека\nАко сте се уморили да давате луди пари за скъпи кремове против бръчки и ако не искате да експериментирате със сложни маски, ви препоръчваме да отидете отново в аптеката. Там ще намерите натурално средство, което ще ви помогне и няма да ви струва почти нищо.\nРициновото масло се добива от семената на Рицин, растение от семейство Млечкови. То е дълготрайно, натурално средство, което навремето ни даваха за предизвикване на апетит. Колко успешно е, това е друг въпрос, но неговите безценни свойства за красотата са неоспорими.\nОт рициново масло се получава чудесна маска за косата, миглите, веждите. Много полезно е за кожата, защото не съхне, не образува филм и се абсорбира в кожата много лесно.\nРициновото масло е уникално в борбата с фините бръчки, подхранва и омекотява сухата и чувствителна кожа.\nЕдин месец употреба и вече може да видите положителни резултати, въпреки че кожата още на следващия ден може да изглежда гладка. Чудесна е както за възрастна кожа, така и за такава, която току що са се оформили леки, мимически бръчки.\nРициново масло премахва израстъци, брадавици, белези и други образувания върху кожата. Перфектното средство за напукана кожа. Той подобрява растежа на косата и подобрява външния й вид.\nПриложение: като добавка – 10%. В чист вид не се препоръчва, освен в специални случаи.\nРецепта за рициново масло за бръчки под очите\nЛеко загрявате на огън маслото – да бъде топло, не горещо. С нежни движения на пръстите разнасяте около очите. Повтаряйте процедурата още два пъти в месеца, за да се отървете от фините бръчки.\nЕжедневно прилагане на маслото с помощта на четка (използвайте четка за спирала, предварително добре измита), ще ги направи гъсти и меки.\nЗа бръчките по лицето\nИзползвайте една малка част от рициновото масло, леко затоплено. Нежно масажирайте кожата. След два часа, отстранете на излишъка с памучен тампон. По желание етерични масла могат да се добавят към него за получаване на по-голям ефект.\nРициново масло обогатява крема за лице\n1-2 капки непосредствено преди полагането на крема прави кожата на лицето мека, подобрява се цвета й. Рициновото масло запълва порите, затова правете си и пилинг маска на десетина дена.\nРициновото масло – враг на брадавиците\nБрадавиците изчезват, когато преди сън и на сутринта се втриват с рициново масло. Това трябва да се прави най-малко десет минути, така че маслото да се абсорбира добре в кожата. Можете също да се третират и малки бенки, но по-добре да се консултирате с лекар.\nУкрепване на косата с рициново масло\nДве супени лъжици сок от лук се смесва с 2 супени лъжици рициново масло. Сместа се втрива в корените на косата и главата се увива с найлонова торбичка и кърпа за 30-40 минути.\nВземете равни части рициново масло, пресен лимонов сок и алкохол. Смесен в чист съд и се съхранява на тъмно място. Намажете върху корените на косата преди сън, а на сутринта измийте с шампоан. Тази рецепта помага дори при наченки на плешивост.\nПри сух пърхот може да препоръча следния състав: 2 супени лъжици настройка от невен, 2 супени лъжици рициново масло. Разбърква се и се втрива в кожата на главата за 20-30 минути.\nМаслена маска – смес в съотношение 1: 1: 1 на рициново масло, растително масло (от слънчоглед) и шампоан. Втрийте в корените на косата преди миене, а остатъците поставете по краищата й. Оставете за 20-40 минути. Измийте с шампоан.\nПри обилен косопад се смесват равни части рициново масло с медицински спирт. Нанесете на корените на косата. След 1-2 часа, изплакнете главата с подкиселена вода. Това се прави по следния начин: към водата за изплакване се добавя изцеден сок от 1/2 лимон или 1-2 супени лъжици оцет.\nЗабележка: Изплакването на маслото е трудно, но не невъзможно. Винаги се прави с помощта на шампоан.\nСъхранение: 1-2 години. Да се съхранява в плътно затворен контейнер тъмно. След отварянето на шишенцето с рициново масло се държи само в хладилника.\nTagged натурална козметика натурална козметика рецепти рициново масло


Членство в Търговско-Промишлена Камара – Пловдив - Търговско-Промишлена Камара - Пловдив\nЧленуването в Сдружение Търговско-Промишлена Камара – Пловдив е доброволно, членовете на Сдружението запазват своята икономическа и юридическа самостоятелност. Членовете на Сдружението са Пълноправни и Почетни.\nПочетни членове се приемат за членове на Камарата въз основа на писмено Заявление за членство от законов или упълномощен представител на кандидат-члена до Председателя на Сдружението, в която кандидатът за член заявява, че приема настоящия Устав.Членственото правоотношение възниква след заплащане на годишен членски внос от 200 лв , и писмената резолюция за одобрение на Председателя на Сдружението върху заявлението за членство.\nДопълнителни справки по въпросите на членството на тел.: 032 908989\nДа ползват с предимство, безплатно или с намаление услугите на Сдружението съобразно предвиденото в неговата тарифа;\nДа получават информация за планираните дейности на Сдружението, информационни бюлетини и издания;\nДа участват в инициативи и събития на Сдружението;\nДа участват в инициирани от Сдружението браншови съвети, секторни групи и работни комисии;\nДа се включват в бизнес -мисии на Сдружението в страната и чужбина;\nДа получават от Сдружението препоръки и референции пред бизнес-партньори;\nПРЕДИМСТВА ЗА ЧЛЕНОВЕТЕ НА ТЪРГОВСКО-ПРОМИШЛЕНА КАМАРА-ПЛОВДИВ\nПубликуване на информация за фирмата в Интернет на страницата на Търговско-промишлена Камара-Пловдив.\nПредоставяне на безплатни консултации от експертите в палатата, съобразно компетентността им по въпроси, свързани с дейността на фирмата: митнически, данъчни, счетоводни, юридически, по въпросите на качеството, мениджмънта, стандартизация и сертификация, маркиране на продуктите, ISO, получаване на фирмени префикси за код по ЕАН /баркод/, източници на финансиране, програми, информация и консултация за търгове, електронна търговия и др.\nПолучаване на информация по електронна поща за предстоящите мероприятия и събития във връзка с бизнеса, организирани от Камарата и други бизнес организации.\nПолучаване на бюлетин с оферти.\nПредоставяне на безплатна адресна информация за намиране на бизнес партньори при запитване – 3 справки.\nВключване в изданието Икономически годишник с адресна информация и основни дейности на фирмата.\nУчастие в кръгли маси и дискусии по въпроси, свързани с икономическото състояние на региона и страната.\nПолучаване на референция за фирмата на български или английски език за представяне при участие в търгове в страната и чужбина.


Железен кръст с дъмбели със задържане Dumbbell Iron Cross Holds | PlanTip.com\nЖелезен кръст с дъмбели със задържане Dumbbell Iron Cross Holds\nЖелезният кръст (наричат го също разпятие Crucifix) е от най-добрите упражнения за нарастване силата на раменете. Удържането на изпънати встрани ръце с дъмбели максимално време е от любимите упражнения на силовите атлети в миналото, а участието в състезания по тази дисциплина е много престижно и до днес. Заедно с раменете сериозно натоварване получават ръцете, гърбът, коремът и още много мускули, които подържат тялото в тази позиция.\nУпражнението изглежда много просто, но в действителност е доста трудно и не трябва да се подценява. Не започвайте с прекалено тежки дъмбели. Винаги загрявайте добре преди упражнението.\nКлекнете и вземете дъмбелите с двете ръце. Изправете гърба и със силата на гърба, седалището и бедрата се изправете. Дръжте дъмбелите в спуснати отстрани до тялото ръце. В зависимост от хвата има два варианта за изпълненето на упражнението - с чуков хват (дланите са обърнати напред, палците сочат настрани) и с прониран хват (надхват, дланите са надолу и обърнати към тялото). И с двата може ефективно да натоварите раменете. Дръжте ръцете леко сгънати в лактите.\nПоемете въздух, задръжте дишането и стегнете мускулите. Бавно и внимателно вдигнете ръцете встрани, без да ги сгъвате в лактите или изпъвате напълно. Спрете повдигането щом ръцете станат на нивото на раменете и задръжте колкото можете по-дълго време.\nПосле с обратно движение на издишване спуснете дъмбелите бавно обратно до тялото. След кратка пауза повторете. Стремете се да изпълните 2-3 повторения.\nКолко време трябва да задържите? Зависи от тежестта на дъмбелите. С нарастване на силата ви, постепенно увеличавайте тежестта на дъмбелите и времето на задържане.\nГребане с щанга към корема (Чукчета) от лицев полулег с успореден хват Incline Chest Supported Parallel Grip Bar Row\nГребането с щанга е базово, много добро упражнение за развитие на масата (уплътняването) на гърба. Натоварва главно широките гръбни мускули и изправячите на гърба, разположени около гръбначния стълб. Освен гърба, гребането с щанга натоварва по-слабо бицепсите, предмишницата и задната част на раменете. Този вариант се изпълнява от лицев полулег с щанга с успореден хват. Прочети повече\nСкандинавско ходене Nordic Pole Walking\nХоденето със специални помощни щеки е известно с различни наименования - скандинавско, нордическо, финландско, шведско или северно ходене. Скандинавското ходене ангажира до 90% от мускулите в тялото. По-специално това са мускулните групи в областта на корема, бедрата, долната част на краката, седалището и трицепса. Подходящо е за всеки, в това число възрастни и хора с повече наднормено тегло. Прочети повече\nАмериканска мъртва тяга с щанга American Barbell Deadlift\nТова упражнение рядко може да се види в нашите зали. Американската мъртва тяга (наричат я също тяга Димел) се изпълнява подобно на румънската мъртва тяга. Разликата е в най-горната фаза на движението - след като изправите тялото, леко закъгляте горната част на гърба и едновременно сгъвате таза напред като напрягате мускулите на седалището. Прочети повече\nКачване на пейка с пудовка в гоблет позиция Kettlebell Goblet Step Ups\nОтлично упражнение за краката и седалището. Изпълнява се с една пудовка до гърдите в гоблет позиция. Качването на пейка напред основно натоварва квадрицепсите, но активно работят и мускулите на седалището, адуктурите, задните части на бедрата и прасците. Включват се мускулите на корема и други за стабилизиране на тялото и пазене на баланса. Подобрява координацията на движенията и силовата издръжливост. Прочети повече


Обвиниха още петима, свързани с открития боен арсенал в София - News.bg\nСпециализираната прокуратура повдигна обвинение на пет лица за участие в престъпна група за производство на неистински документи.\nГрупата е имала общ посредник с тази за открития боен арсенал в София в началото на седмицата.\nСпоред обвинението петимата са участвали в организирана престъпна група за производство на неистински документи, която имала общ посредник с търговци на незаконно оръжие.\nСпецпрокуратурата също така поиска двама от обвинените да бъдат задържани за постоянно.\nСтава ясно, че групата е произвеждала и разпространявала неистински документи за самоличност.\nОткритите фалшиви документи били с различни националности - български, италиански, канадски и ирански.\nПрипомняме, обвинените бяха задържани на 4 декември, вторник, в София при съвместна акция на ГДБОП и Спецпрокуратурата.\nСпрямо събраните доказателства обвинението прави извода, че групата е имала общ порсредник, осигурявал купувачи не само на фалшивите документи на групата, но и на огнестрелни оръжия, предлагани на черния пазар от задържаните същия ден лица.\nБяха намерени и иззети 17 автомата "Калашников", 15 пистолета "Макаров" и 12 цеви за същия пистолет.\nНа 5 декември 2018 г. Специализираната прокуратура повдигна обвинения на двама от продавачите на оръжие за участие в престъпен сговор за държане и продажба на огнестрелни оръжия, а по-рано днес поиска от съда да бъдат задържани под стража.\nМалко по-късно от пресцентъра на спецпрокуратурата информираха, че съдът е уважил този иск и двамата задържани остават за постоянно в ареста.\nСрещу двама от групата са наложени мерки за неотклонение "парична гаранция" в размер на 5 000 лв.\nПетият участник - ирански гражданин, е бил посредникът при "реализирането" на фалшивите документи и огнестрелни оръжия на двете престъпни структури.\nТой е привлечен като обвиняем и по двете досъдебни производства. За него днес в Специализирания наказателен съд бе внесено искане за задържане му под стража по делото за оръжията.\nКОС влиза на проверка в завод "Арсенал" в Казанлък\nПо поръчка на спецпрокуратурата\nПълна проверка в завод „Арсенал“ заради откритите в София незаконни оръжия\nДали е възможно изнасянето на картечници, автомати...\nБАБХ връща у нас кучето Рая, пратено в Норвегия с фалшиви документи\nСпецпрокуратурата задържа петима за производство и продажба на оръжия\nНачало / У нас / Право и ред / Обвиниха още петима, свързани с открития боен арсенал в София


МЕЖДУНАРОДЕН ДЕН НА МЛАДЕЖКАТА СОЛИДАРНОСТ! – Младежки Център Добрич\nМЕЖДУНАРОДЕН ДЕН НА МЛАДЕЖКАТА СОЛИДАРНОСТ!\nЗдравейте Вие отново сте с Крис!\nДнес е различен ден….важен ден! Не си мислете, защото е любимият на всички ни ден от седмицата. Днес е Светли Петък и също така е празничен ден за младите хора.\nДА, 24-ти Април е Международен ден на младежката солидарност!\nКакво се с случило, защо и кога -> ще Ви разкажем във видеото!\nГорди сме с активните младежи!\nВ това видео се включиха и доброволците към Младежки център : Максим Панайотов, Елена Вутова и Симона Йорданова.


АСТРОЛОГ: Ден за алхимия на духа, време за постигане на висша...\nСлънцето преминава в знак Рак в 00:45ч и започва лятното...\nПълнолуние в 07:46ч, последвано от частично лунно...\nЛуната се движи на празен ход от 12:36ч до 13:09ч. В този...\n24 години от смъртта на Ванга. Пророчицата предрекла, че иде глад след пандемията 26951 Кръвен тест лови рака 4 години преди появата му 55978 Спомени от соца: В магазините нямаше месо, хората колеха прасета на село 63991 Стилистът на Мелания Тръмп: Жените над 40 да не носят бордо 169220 Проф. Мермерски: Пийте вода с оцет и мед за чисти кръвоносни съдове! 63144 Дънов открил, че Вазов е медиум 249321 Стига гавра с Луна и зрителите в "Черешката на тортата" 102392 Ясновидецът Михаил Наков: 80% от болестите са причинени от магии!


„ЙЕЗУИТСКАТА ПРОЛЕТ” ПРЕВЗЕ ВАТИКАН | ИНФОБАЛКАНИ\n← Отава отвори очи\nИслямистите в Мали не се предават →\nРазобличенията на WikiLeaks по недвусмислен начин свидетелстват, че САЩ възприемат Ватикана като основен конкурент за влияние в света. Вашингтон продължително време се отнасяше търпимо към вълната на критично отношение към политиката на президента Барак Обама, подета от новоназначените от папа Бенедикт XVI католически епископи на САЩ. Капката преляла чашата беше предприетата през 2012 г. инициатива на папа Бенедикт XVI за завръщане към златния стандарт и формиране на централна банка на централните банки в света. На практика тази политика бе насочена срещу монопола на долара като основна резервна валута и привилегията на американската Федерална резервна система – „ФРС” безконтролно да включва, когато това й е изгодно на нейните собственици, печатницата на пари. Тази идея бе подхваната от страните членки на БРИКС, които се обединиха около предложението за реорганизация на световния финансов ред и създаване на независима от долара система за взаимни разплащания, към която проявиха интерес редица страни от Латинска Америка и Азия. Същевременно Ватиканът предприе кампания, осъждаща (в съответствие с библейските ценности), лихварството и алчността, стоящи в основата на настоящия глобалистичен западен проект. Посегателството върху „негово величество долара” реши съдбата на папа Бенедикт XVI.\nАтаката срещу папата започва по инициатива на стоящите зад ФРС еврейски банкови кланове. По данни на WikiLeaks в края на февруари 2012 г. евреинът проф. Cass Sunstein, началник на Office of Information and Regulatory Affairs – Отдел за информация и регулируеми въпроси към Белия дом и главен юридически съветник на Обама до август същата година, произнася крилатата фраза: „След „арабската пролет” ще имаме „ватиканска пролет”. Малко след това най-голямата банкова корпорация в света „JPMorgan Chase & Co”, (доминиращ съсобственик на ФРС), блокира сметките на Института по религиозните дела, повече известен като Ватиканска банка, под смешния предлог „липса на необходима информация”! По нареждане на Sunstein, (за пръв път в историята) през март същата година в годишния доклад на Държавния департамент, Ватикан се посочва като една от 68-те страни, за които „има опасения, че в тях се перат пари или се извършват други финансови престъпления”. По команда – през май контролираните от Вашингтон медии започват … и до края на годината провеждат масирана пропагандна кампания срещу Ватикан и неговата банка. Разработват се две основни компроматни линии. Първата е, че изчезналата още през 1983 г. Емануела Орланди, дъщеря на високопоставен служител на банката, е била отвлечена за „секс вечеринки” във Ватикан. Втората е, че съгласно представен на папата секретен доклад значителна част от висшето ръководство на Ватикана са гейове. Основното послание на внушенията е, че папа Бенедикт XVI не е в състояние да ръководи католическата църква, която се нуждае от коренни промени.\nЗаключителният етап от атаката срещу папата започва още на 1 януари 2013 г., когато поради съмнения за пране на пари, по нареждане на „JPMorgan Chase & Co.” Ватиканската банка е принудена да преустанови обработката на всички банкови операции по кредитни карти и електронно разплащане, загубите от което за месец януари възлизат на 1,7 милиона евро. Решителният натиск върху папа Бенедикт XVI се оказва от ръководителите на Малтийския католически орден по време на проведеното на 9 февруари във Ватикан тържествено заседание по случай 900 годишнина от основаването на ордена. Малтийският орден е сред най-влиятелните католически ордени, тясно свързан с масонските ложи и световния политически и банков елит. Така например членове на ордена са били бившият държавен секретар на САЩ Александър Хейг и бившият директор на ЦРУ Уилям Кейси, както и неговият заместник Верной Уолтър. Окончателното си решение за отказ от престола папата взима на 11 февруари след продължителна среща с ръководството на ордена.\nОще на следващият ден „JPMorgan Chase & Co” сваля забраната и Ватиканската банка възобновява всичките си операции. На 15 февруари папа Бенедикт XVI взима последното си кадрово решение. За директор на ватиканската банка е назначен абсолютно непознатият му Ернст фон Фрайберг, който обаче е член на Малтийския орден. С отричането на папата – първият етап от „ватиканската пролет” е успешно завършен. Управлението на Светия престол попада под контрола на световната финансова олигархия. Ватикан е успешно обратно имплантиран към системата на глобалния доларов капитализъм, превръщайки се в една от неговите централи, с възможност за влияние върху стотици милиони католици по света.\nВторият етап на „ватиканската пролет” започва с избирането за папа на архиепископа на Буенос-Айрес – Хорхе Марио Бергольо, предпочел името Франциск. Бергольо е първият папа латиноамериканец и първият папа йезуит. Изборът на латиноамериканец не е продиктуван толкова от нарасналата роля на латиноамериканската католическа църква. Както и в Европа, така и в Латинска Америка притегателната сила на католицизма е в упадък. Основен мотив за избора, е стремежът на световната олигархия в условията на задълбочаваща се световна икономическа криза и обедняване на населението да се намери папа, който да бъде представен като човек от народа: произхождащ от бедна Латинска Америка и прочут с йезуитската си скромност и целомъдрие. Затова световните медии се изпълниха с описания за смирения начин на живот на архиепископ Бергольо, който живее в скромен апартамент далеч от центъра, отоплява се с малка печка и сам си готви. Не ползва служебна кола и шофьор, а пътува с градския транспорт.\nЙезуитският орден е също сред най-влиятелните католически ордени. Създаден в условията на реформацията, неговото предназначение бе да спаси папската власт през Средновековието. От тогава … и до наши дни, йезуитите усъвършенстват похватите за промиването на мозъците на хората, които днес са довели до съвършенство. Успехът на мисионерската дейност на йезуитите се дължи на присъщият им уникален метод на психологическа адаптация към всякакви социални и културни условия, и традиции, и префинена демагогия, позволяваща им да печелят доверието на хората. За тази цел на йезуитите е разрешено да не афишират принадлежността си към ордена, да водят светски или друг начин на живот, привлекателен в очите на тези, чието доверие трябва да се спечели. Този шлифован от векове подход, известен като криптокатолицизъм, им осигурява успешното проникване във всяка организация – мишена и постепенното овладяване на нейното ръководство. За мащабите на влиянието на йезуитите свидетелства факта, че днес орденът издава над 1100 списания, с около 40 милиона абонати. Йезуити са начело на 195 университета в света, чиито абсолвенти са почти всички директори на ЦРУ.\nЙезуитска е максимата: „Целта оправдава средствата” и те успешно са я използвали през вековете за налагане на своето влияние. Тъкмо йезуитската практика е родила т.н. „двоен морал”, който днес Вашингтон активно практикува за налагане на волята си на света. Днес предназначението на папата – йезуит ще бъде по фарисейски да спасява световната олигархия от гнева на народа, все повече обедняващ от нейната алчност. Не случайно сред първите изпратили поздравления на новия папа е президентът на Световния еврейски конгрес Роналд Лаудър, който похвали новия папа като „човек с опит, способен да гради мостове между религиите“. „Ние с нетърпение очакваме да продължим тесните връзки, установили се между Католическата църква и евреите през последните две десетилетия”, – подчертава Лаудър. Личният приятел на папата – аржентинският гражданин Барух Тененбаум, основател на Международната фондация „Раул Валенберг“ го характеризира като: „Човек – много обикновен, скромен и духовен. Като никой друг той участва във всички междурелигиозни срещи. Той има много приятели равини, с които публикува свои книги.”\nОсновният обет, по който йезуитите се отличават от другите католически ордени е безусловното и безпрекословно послушание. Основателят на ордена Игнатий Лойола, (известен като „черен папа”) заповядва йезуитът да „гледа на вишестоящият като Христос, длъжен да се подчинява като труп, който може да се преобръща във всички посоки”. Тази йезуитска техника е била възприета от много тоталитарни организации, най-известната от които е нацистката СС.\nСпоред установения ред, Генералът на йезуитския орден – испанецът Адолфо Николас, трябва да се подчинява непосредствено на папата. Но след като бе избран за папа, архиепископ Бергольо избра да остане член на ордена и следователно да продължи да бъде подчинен на своя генерал, комуто дължи безусловното и безпрекословно послушание. Така новоизбраният „бял папа” ще остане подчинен на „черния”. И това не е случайно. Мисията на новоизбраният папа Франциск е от изключителна важност за световната олигархия и затова ходът на нейното изпълнение трябва да бъде строго контролиран.\nСъщината на йезуизма е в неговото фарисейство, в способността да внушава на вярващите, че спазват библейския нравствен закон, който в действителност нарушават, без самите изобщо да подозират това. В условията на днешния нов глобален ред, мисията на новия папа спрямо населението на Латинска Америка ще бъде – да поеме щафетата на популярността и обичта на бедните от починалия Уго Чавес, и да я насочи в безопасна за олигархията насока. Така трябва да тълкуваме шоуто, чрез което новият папа с демонстративно смирение, бягство от официалния ритуал и демократичност, започна умело да внушава на света, че е човек от народа. В условията на увеличаваща се световна мизерия, богатите се нуждаят от „беден” папа, който да бъде в състояние да приспи назряващия бунт на бедните – срещу богатите, като благослови установения от финансовата олигархия „Нов световен ред”. Докато папата се опитва да внушава представата за своята „бедна” църква, богатите разчитат да продължат максимално дълго възможността да ограбват хората. Затова спрямо света, мисията на папата ще бъде да внушава (с рафинираните от векове похвати на йезуитите), библейското послание: „Отдайте кесаревото – кесарю, а Божието – Богу“!!! (Мат. 22:21). Без да уточнява, (за да не бъде засегнати нежните чувства световната олигархия), че кесарят на света е не друг, а самият дявол.\nPosted on 31.03.2013, in Общество and tagged Ватикана, Рим, САЩ, WikiLeaks. Bookmark the permalink.\t1 коментар.\nАтанас | 23.06.2015 в 20:31\nНа Доминик Строс-Кан(шеф на МВФ) му спретнаха изнасилване за централна банка – http://www.zora-news.com/index.php?option=com_content&view=article&id=5720%3A2014-07-22-10-06-40&catid=512%3Abroi-29-2014&Itemid=126


Италианският бизнес у нас създава 10% от брутния вътрешен продукт - 【Бизнес новини】последни финансови новости и валутен пазар | ФАКТИ.БГ\n15 Октомври, 2020 23:31 2 346 17\nБизнес среща "България и Италия - добри практики в динамична среда"\nОтбелязването на годишнината започна с двустранни бизнес срещи под надслова "България и Италия - добри практики в динамична среда" и подписването на меморандум за сътрудничество между Агенцията за насърчаване на малките и средни предприятия и Конфиндустрия България - сдружението на италианското предприемачество у нас.\nТака е! Горенето на боклук е велик бизнес!\nСъздава... ама нЪцки!\nЕ то много ясно 20 членки на ЕС преди нас ... всеки ще ни държи с 5-10 % от "икономиката" ... играем на една маса с много покер играчи и няма как всички да са печаливши...\nТака се формира брутният продукт на България ,внасяш боклук от Италия и изнасяш злато за Канада.Наложиш високи глоби и такси на раята,вземеш няколко милиарда заеми и пей сърце юнашко.Стабилни сме и Аз Дадох.\n5 Италиянците са дяволи\nСъздават бедност и нископлатени роби.\n6 Атила дуло\nМожем и без брутални колонизатори каквито са италиянците, ако наще местни "царчета" не се боричкаха за власт. Кой ли подклажда борбата за власт, и се придържа към максимата на дедите си,разделяй и владей?\n7 Дълго Брад\nОрлето защо гледа на ляво?\n8 Брада с огнен цвят\nДо коментар #7 от "Дълго Брад":\nГледа на изток.\nДо коментар #8 от "Брада с огнен цвят":\nИзтока много орлета погуби.\nЕдва ли е вярно, но за да си вдигнат самочувствието си го говорят сами на себе си. Ако беше вярно, щеше да има и обяви за работа с италиански, а такива няма. Изобщо италианците са гадове, експлоататори и мошеници.\nВнос на отпадъци и забранение вещества ли? 😿😿😿😿\n13 Токсични отпадъци за всички българчета\nБизнес се прави с германци, с италиянците се краде.\n14 Не ги щем тези\nНямаме нужда от миризливите им фабрички които едвам стоят прави. Вижте германците идват строят халета от нов тип вътре с отопление,добро отношение към работника,добра заплата,разплащане на време. А тези роми ако мога така нежно да ги нарека, изчезват след като не плащат с години.\nДо коментар #14 от "Не ги щем тези":\nСтроят времени постройки точно защото не знаят дали ще има нужда от тези неща след 5-10 години... и най вече могат да ги пренесат в съседна държава, защото панелите се и раглобяват :) И идват за да дават заплата по 650 лв. ... та явно си германофил щом толкова романтично гледаш на немските "инвеститори". Два пъти им помагахме и все го отнасяхме после с много десетилетия... и сега пак сме им първи дружки. Историята трябва да се помни, а не да се забравя поради икономически интерс на една хайка.\nКакъв БВП.. тия освен шивашки цехове друго не правят или да внасят боклук\nДа бе италиянския боклук създава 9 процента от брутния вътрешен продукт това го разбрахме вече ! Останалия 1 процент са нормални стоки !


Българския ски курорт Банско - великолепен и величествен! - Европейска бизнес платформа\nБанско – не просто ски курорт (2018)\nБанско е един от градовете, които са запазили най-много частици от българската история. И докато чуждестранните туристи го посещават заради великолепните писти и ниските цени, то има няколко места, които българите трябва задължително да посетят, ако решат да почиват в "зимната ни столица". Първото, което няма как да не забележите, е храмовият комплекс "Света Троица".\nЦърквата, която е една от най-големите в страната и представлява трикорабна псевдобазилика, е строена през далечната 1835 г. Тя е образец на великолепен синтез между архитектурни обеми и пространства, дърворезба, фрескова живопис и икони. В Банско се намира и къщата музей на основоположника на светското образование в България и първия български енциклопедист Неофит Рилски.\nОткрита е през 1981 г. по случай 100-годишнината от смъртта на монаха. Сградата се намира в съседство на църквата "Св. Троица" и е известна и с името Бенината къща. Строена е през XVIII в. и е типичен представител на българската укрепена къща от тази епоха - оградена е от масивни каменни зидове и тежка дървена порта. На приземния й етаж ще видите скривалище, месилня и стопански помещения, изработени според типичната за това време архитектура. На втория се намират всекидневната, килийното училище, в което учителят Неофит Рилски е преподавал на българчетата, и преддверие.\nВкъщата е подредена специална експозиция, чрез която ще можете да проследите цялата дейност и живот на рилския монах. Ще можете да видите и оригинал на „Българска граматика" от 1835 г., части от гръцко-български речник и книги от личната му библиотека. Друг символ на град Банско е една от най-ярките български личности на 20 век - поетът Никола Вапцаров. Къщата му се намира в центъра на Банско, близо до сградата на общината и хотелски комплекс "Лъки Банско".\nТя веднага привлича вниманието с перфектния си външен вид, а на входа й ще бъдете посрещнати от един любезен и широко усмихнат човек, готов да ви разведе и да отговори на всичките ви въпроси. Експозициите в музея представят етнографска сбирка за целия живот на Вапцаров - от детството до смъртта му. За посетители са отворени работната стая на неговата майка Елена Вапцарова, всекидневната им и гостната. В старата част на Банско, близо до черквата "Св. Троица" и паметника на Паисий Хилендарски, се намира и една от старите запазени сгради в България, строена през 1749 г. В нея се помещава постоянна иконна изложба, която безспорно е един от най-интересните туристически обекти в града.\nКъщата е със запазен автентичен вид и някога е била женски метох. Друга забележителност, намираща се недалеч от централния площад на града, е Веляновата къща. Тя е построена през XVIII в. и представлява модерна за времето си двуетажна сграда. Тя е типичен представител на българската архитектура по време на Османското владичество – изградена е от камъни и дърво, снабдена е с приземен етаж, в който има изба и две скривалища.\nТе са били нужни на българите, за да се приютяват, когато са били нападани от турците. Това, което впечатлява най-много в сградата обаче, е нейната украса - стенописи и дърворезбовани тавани, дело на майстор Велян Огнев - представител на Дебърската художествена школа. Банско е град, преминал през яростни житейски бури, съдбовни събития, по времето на които е отгледал и едни от най-велики личности на България. Ако сте решили да прекарате зимната си ваканция в Банско, то освен ски пистите, не забравяйте да се докоснете и до тази част от историята ни, която градчето векове наред пази.\nски курорто зима екскурзия туристи Банско\nКакво се произвежда в Тайван?\nНеобходимост ли е застраховката при пътуване?\nНе му мислете много, а изберете Италия\nМясто за отдих през почивните дни? Банско ви очаква\nКултурни забележителности в Банско (2018)


Какво откри проверка в ученическите столове - Образование - www.pariteni.bg\nАгенцията по храните извърши над 1640 проверки на място\n6 октомври 2020 12:30\nИнспекторите от Българската агенция по безопасност на храните (БАБХ) извършиха 1644 проверки от началото на учебната година в детски кухни майки, училищни столове и обекти по Закона за храните (ЗХ) на територията на училищата, в които се предлагат храни.\nОт 14 до 30 септември инспекторите от отдел „Контрол на храни“ при Областните дирекции по безопасност на храните (ОДБХ) провериха 293 обекта, в които се приготвя храна на място; 637 обекта, в които храната се доставя от фирми за кетъринг; 422 обекта в училищата, регистрирани по Закона за храните (павилиони, лавки) и 292 кухни майки.\nИнспекторите са установили, че във връзка с противоепидемичната обстановка е засилена честотата за извършване на дезинфекция на помещенията с биоциди с бактерицидно и вирусоцидно действие.\nМед и биопродукти за децата в училище\nдетска градина храни училище БАБХ столова


Ето как Съветът на жените ще работи за развитието и бъдещето на Благоевград\nИзточник: Blagoevgrad24.bg 09:36 / 12.01.2018 Отпечатай Изпрати\nПри голям интерес протече първата среща на Съвет на жените под агидата на кмета на Благоевград д-р Атанас Камбитов. Близо 100 дами заявиха желанието си за участие в Съвета. По време на форума бяха обсъдени градивни идеи за подобряване на градската среда в Благоевград.\nЗаместник-кметът по култура и хуманитарни дейности и председател на Съвет на жените Христина Шопова подчерта, че целта на Съвета е да се събират жени, които са готови да работят за развитието и бъдещето на Благоевград.\n"Ще обсъждаме, дебатираме и коментираме проблеми, засягащи града, за да се случват по- добри неща за нас и децата ни. Отдавна имахме идея за такъв Съвет в Благоевград. Хубавото е, че има организации, с които споделяме общи идеи. Подбудите, които доведоха до създаването на този Съвет е, че всички ние, които работим в институции, администрация и т.н. сме били и от другата страна. Аз се интересувам от това, което искате, мислите и тук идеята е да бъда в пряка връзка с Вас.", каза Христина Шопова.\nТя поясни, че първоначалната концепция за Съвета е била да обедини майките в Благоевград, но след това е взето решение да не бъдат поставени ограничения.\nНа първото събрание на Съвета на жените присъстваха жени, работещи в различни сфери /туроператори, юристи, икономисти, журналисти, доброволци, членове на НПО, учители, преподаватели и т.н/. В залата не липсваха и мъже, които приветстваха идеята и изказаха гражданската си позиция. На срещата присъства и гост от САЩ, който изказа възхищението си към Благоевград и заяви желанието си да инвестира в града.\nЗаместник- кметът и представител на Съвета даде възможност на всеки желаещ да изкаже своето виждане за по-добър Благоевград. По време на форума стана ясно, че ще бъде избран секретар на Съвет на жените, както и ще бъде сформиран Управителен съвет.\nСрещите ще бъдат регулярни и ще се провеждат един път в месеца, като следващата среща е насрочена за 22 февруари 2018 година от 17:30 часа.\nВ Съвета може да участва всяка дама, представител на НПО, бизнес или гражданин. По време на всяко събрание ще бъде воден протокол, който след края на срещата ще бъде представян на кмета на Благоевград д-р Атанас Камбитов.\nСъвет на жените дава възможност на дамите в Благоевград да защитят правата си, да обсъдят проблемите и да предложат креативни идеи.


Материали за Март 2017 год. » Профилирана гимназия „Иван Панов“, гр. Берковица\nСъстезание по български език по проект "Твоят час"\nНовини 22-03-2017, 18:19\nНа 22 март 2017 г. бе проведено състезание по български език и литература между групите по интереси "Знаете ли български?" - 11.б клас и "Успех на матурата по БЕЛ" - 12.б клас по проект "Твоят час". Състезанието се състоя в мултимедийния кабинет на ПГ «Д-р Иван Панов», протече в 6 кръга и включваше задачи от правопис, пунктуация, граматична норма, лексикална норма , фразеологизми и работа с текст, литературни въпроси . Публиката също провери своите знания с въпроси по български език и литература. По време на състезанието бяха представени авторски творби на ученици от 11.б клас. Оценяването се извърши от жури, съставено от ученици от двете групи. Не беше излъчен победител, защото двата отбора събраха по равен брой точки (по 53 точки от 59 максимални точки). Присъстваха ученици и учители от ПГ»Д-р Иван Панов».\nПрогонихме злото с магическата сила на българските народни танци\nНовини 1-03-2017, 19:51\nВ народните вярвания 1 март бележи началото на пролетта. Всички българи закичваме на ревера, ръката или шията си мартеница. Някои от обичаите на 1 март, свързани с изгонването на злите сили, включват палене на огън и изгаряне на сметта на двора, а след това всички прескачат жаравата.\nНе с прескачане на огън, а с магическата сила на българските народни танци учениците от ПГ „Д-р Иван Панов“ решиха да прогонят злите сили и лошото. Речено-сторено!\nТържеството се проведе голямото междучасие в двора на Берковската гимназия. Всеки получи мартеничка, изработена от група по интереси "Европа и аз", и късметче, изработено от учениците от 9.Б клас. Танцов състав "Берковска китка" при ПГ „Д-р Иван Панов“, с ръководител Елена Иванова, представи новия си танц, а след това момичетата поведоха кръшни български хора.\nМомичетата от група по интереси "БГ празници с рецептите на баба" направиха изложба с дребни сладки, направени по стари рецепти.\nНе забравихме, че сме в навечерието и на най-българския празник - 3 март- Освобождението на България от турско робство.\nЗа да я има България, за да пребъде, да възродим и запазим българските традиции!\nНа гости за Баба Марта\nНовини 1-03-2017, 17:39\nНа 1 март 2017 година учениците от ПГ "Д-р Иван Панов", участници в клуб "Европа и аз" по проект "Твоят час" , с ръководител Лорита Давидова, посетиха Дома за стари хора с ОЛБ, Центъра за настаняване от семеен тип и Центъра за настаняване от семеен тип за хора с умствена изостаналост в Берковица и зарадваха потребителите на социални услуги с мартенички, направени от гимназистите.