Nikola Matković: ATRAKTIVNI PROFILI ZA BUDUĆE SREDNJOŠKOLCE - Subotica Danas\nHome / Intervju / Nikola Matković: ATRAKTIVNI PROFILI ZA BUDUĆE SREDNJOŠKOLCE\nPosted on 14 maja, 2021, 1:02 am\nHemijsko tehnološka škola za narednu školsku godinu kao i do sada planira devet obrazovnih profila, šest na srpskom nastavnom jeziku, tri na mađarskom jeziku. Područje rada ove škole su hemija, nemetali i grafičarstvo, poljoprivreda, proizvodnja i prerada hrane, trgovina, ugostiteljstvo i turizam i tekstilstvo i kožarstvo. Što se tiče obrazovnih profila ove godine izbor budućim srednjoškolcima biće: tehničar za hemijsku farmaceutsku tehnologiju, novi veoma zanimljiv profil tehničar za operativnu forenziku, veterinarski tehničar, prehrambeni tehničar, pekar kao i modelar obuće na srpskom jeziku a na mađarskom nastavnom jeziku poslastičar, vinar vinogradar kao i modelar obuće.\nSubotica danas: Recite nam nešto o novom profilu – tehničar za operativnu forenziku?\nNikola Matković: Obrazovni profil tehničar ua operativnu forenziku ove godine uveden je u predlog plana upisa i samo je Hemijsko tehnološka škola na teritoriji Vojvodine dobila mogućnost da ga upiše. Sa obzirom da se on nalazi na području rada hemija nemetali i grafičarstvo, gde smo mi resursni centar i gde smo više godina unazad najbolji, naše kolege su od strane Zavoda za unapređenje obrazovanja i vaspitanja uz dozvolu Ministarstva prosvete učestvovale u izradi nastavnih planova i programa a samim tim smo i dobili mogućnost da uvrstimo ovaj obrazovni profil u predlog plana upisa. Interesovanje je zaista veliko i ono je na neki način i očekivano, sa obzirom da su deca već nekoliko godina unazad pokazivala interesovanje za ovaj profil. Sa obzirom da su karijerne perspektive za ovaj obrazovni profil dobre u smislu nastavka studiranja i zapošljavanja onda je Ministarstvo smatralo da isti može da bude uvršten u obrazovne profile koji se školuju na teritoriji Republike Srbije. Đaci koji upišu ovaj obrazovni profil moći će da nastave studiranje po završetku srednje škole ,master studije forenzike, spec. strukovne studije forenzike kao i studiranje Tehnološkom fakultetu, Prirodno matematičkom fakultetu i nizu srodnih fakulteta što znači da nisu potpuno vezani za poslove koji se tiču MUP-a. Moći će da se zaposle odnosno da se angažuju u različitim arheološkim istraživanjima gde će takođe obavljati svoj deo posla , u labaratorjama gde se rade različita istraživanja ,dok će oni koji neće nastaviti studije moći da se zaposle kao tehničari u različitim labaratorijama. Jako je važno istaći da će moći da rade u labaratorijama na način kao što mogu da rade hemijski laboranti , farmaceuti jer nema velike razlike u nastavnim planovima I programima za farmaceute i laborante. Zanimljivi predmeti ovog profila su: korištenje kompjutera u forenzici, zatim forenzičke tehnike, kriminalističke tehnike…\nSubotica danas: Koji obrazovni profile su posebno interesantni budućim srednjoškolcima?\nNikola Matković: Pre dve godine smo se verifikovali za obrazovni profil poslastičar koji se preko 20 godina nije školovao u Subotici ali je on na sreću i izuzetno atraktivan i neophodan lokalnoj privredi. Upisom smo jako zadovoljni a posebno smo ponosni i na prošlogodišnji upis za veterinarskog tehničara koji se nikada u Subotici nije školovao. Trebalo je puno angažovanja, zalaganja i podrške da bi se najpre kvalifikovali da možemo da ga upišemo a sada nam je tu prva generacija. To je podrazumevalo i podršku poslodavaca , a i privatne i državne ordinacije rado su prihvatile naš predlog i dale nam mnogobrojne savete a dogovorena je i saradnja o realizaciji praktične nastave ,na čemu smo im zaista zahvalni. Neophodna nam je bila i podrška gradske uprave kojoj smo takođe zahvalni na pomoći I dobroj saradnji. U protekle dve godine I u narednoj imamo tri atraktivna obrazovna profila što je veoma važno za školu sa obzirom da su to obrazovni profili gde se upisuju čitavi razredi, gde se upisuju deca sa većim brojem poena. Pokazali smo da smo na dobrom putu i da su naše odluke po pitanju planiranja predloga plana upisa ispravne i opravdane. Profil vinar vinogradar takođe predstavlja jedan obrazovni profil koji je i tražen i zanimljiv i opravdan u smislu planiranja karijere i on će ići po dualnom modelu obrazovanja za narednu školsku godinu. Vinarija Zvonko Bogdan je naš partner u tom poslu što znači da će mesto gde su deca na praksi biti kvalitetno a samim tim i njihovo stečeno znanje.\nSubotica danas: Dan Otvorenih vrata u ovo vreme pandemije je izostao ali na koji način buduće srednjoškolce upoznajete sa prednostima koje ima Hemijsko – tehnološka škola?\nNikola Matković: Promovisanje upisa u srednje stručne škole kako prošle tako i ove godine bilo je mnogo skromnije i iz opravdanih razloga .Konkretno Hemijsko tehnološka škola je u prethodnim sezonama posebnu pažnju posvećivala promociji obrazovnih profilana mađarskom jeziku i skoro da nije bilo škole na teritoriji Vojvodine gde se deca školuju na mađarskom nastavnom jeziku a da je naše kolege nisu posetile. Prethodnih godina organizovali smo dan otvorenih vrata, učestvovali na sajmu obrazovanja i bili prisutni u sredstvima informisanja a ove godine je to sve izostalo. Zainteresovani za upis u narednu školsku godinu, mogu da se interesuju preko naše web stranice www.hts.edu.rs kao i da na našok fb stranici pogledaju virtuelnu turu kroz našu školu. Umesto dana otverenih vrata imamo link aktivan u tačno određeno vreme gde na mađarskom i srpskom jeziku svi zainteresovani budući učenici, njihovi roditelji mogu da dobiju neophodne informacije, dobiju odgovore na određena pitanja i virtuelno prošetaju školom.\nSubotica danas: Učenici Vaše škole izuzetno su preduzemljivi i nekako od samog starta kod njih razvijate preduzetnički duh . Samim tim će u poslovnom svetu lako moći da se snađu a i ono što naprave lakše će naći put do kupca. Naime, modelari obuće izradili su liniju odeće za kućne ljubimce a svakako da se i dotaknemo proizvodnje destilovane vode, sapuna i slično\nNikola Matković: Evropski okvir kvalifikacija podrazumeva niz kompetencija koje bi trebali mladi u budućnosti da poseduju kako bi bili konkurentni na tržištu rada gde je između ostalog navedeno i posedovanje preduzetničkih veština. Kada smo razmišljali šta je ono u našoj školi, u našim strateškim planovima ,čime bi želeli da se bavimo i što bi moglo da doprinese karijeri učenika, kada završe srednju školi, nije nam trebalo puno vremena za odluku da se dodatno bavimo preduzetništvom. Što se tiče znanja i veština koja naši đaci imaju, u poređenju sa njihovim kolegama odnosno sa drugarima i drugaricama iz zapadne evrope ka kojoj težimo, sa kojima se često susrećemo na takmičenjima a gde smo nekad bolje plasirani nekad malo slabije, sa veštinama u preduzetničkom načinu razmišljanja, oni su prilično ispred nas. Spremnije se opredeljuju za samozapošljavanje , a naravno na tome doprinose i okolnosti u kojima se oni mogu naći posle srednje škole. Najbolji primer za to je nagrada koju je naša škola dobila od Evropske Unije za najbolji primer promocije i podsticanje preduzetničkih veština. Nagrada je stigla za našu učeničku kompaniju koja se bavila proizvodnjom tečnog sapuna i taj prvi projekat je upravo imao za cilj da decu kroz nastavne praktične aktivnosti ali i van nastavne dodatno motiviše za preduzetništvo. Posle tečnog sapuna, učenici su počeli sa proizvodnjom destilovane vode, pekarskih proizvoda. Naime, budući pekari svakodnevno prave 1200 užina, za učenike Hemijsko tehnološke, Politehničke škole kao i za Dom učenika. Tu je tekstil a i učenici ovih profila su se kroz različita školska takmičenja aktivirala po ovom pitanju pa je tako nastala i kolekcija garderobe za kućne ljubimce.\nSubotica danas: Škola sa takmičenja, na koja odlazi, niže uspehe a jedna od učenica uskoro će na Republičko takmičenje iz tekstilstva?\nNikola Matković: Nedavno je održano okružno takmičenje iz hemije a naše učenice osvojile su prvo i drugo mesto i idu na republičko takmičenje. Na hrani neće biti republičkog takmičenja kao ni na tekstilu ali u prošlosti zaista možemo da se pohvalimo sa mnogo osvojenih medalja. Na najprestižnijem evropskom takmičenju gde su Srbiju predstavljale naše učenice osvojili smo velika nagrada iz hemije. To je najveće priznanje koje škola može da stekne. Pored takmičenja iz strukovnih predmeta dobri smo i u sportu. Pretprošle godine bili smo prvaci kada su se naši fudbaleri plasirali na svetsko prvenstvo i mislim da je to nihov najveći uspeh u karijeri kao i da će dugo pamtiti utakmice koje su igrali.\nGregorčić / maj 11\nGregorčić / apr 26\nNatalija Lukić: ZA DOBAR TIM I DECU KOJA PEVAJU SRCEM – GRANICE NE POSTOJE\n21. septembra 2021., 08:06


Razmišljanja jednog dorćolskog merkata...: јун 2012\nSajtovi za popuste\nSigurno nema nikoga da nije čuo za sajtove koji nude razno-razne usluge i proizvode uz veliki popust. Ideja je jako dobra, i trebalo bi da ide svima u korist, kako sajtu koji zarađuje od provizije, tako i davaocima usluge koji dobijaju reklamu, a takođe i kupcima, odnosno korisnicima usluga. Ali, da li je uvek tako?\nDo sada sam tri puta koristila te usluge i postala sam jako skeptična, jer sam samo jednom dobila poštenu uslugu, bez omalovažavanja. U pitanju je poliklinika Panacea, gde ni jednog trenutka nisam osetila da me tretiraju kao manje važnog klijenta zato što sam uplatila magnetnu rezonancu po ceni sa popustom.\nMeđutim, dva puta sam doživela jako loš tretman u bednim salonima lepote, čije vlasnice smatraju da su sajtovi za popuste odličan način za otimanje para na brzinu, i ni malo se ne trude da svojom uslugom pridobiju nove klijente, već od samog starta vam stavljaju do znanja da ste im smetnja i da vas gledaju kao bednike koji nemaju dovoljno novca da sebi priušte tu uslugu po punoj ceni, pa koriste priliku da za male pare dođu do nečeg vrednog, što je izvan njihovih mogućnosti. U Sliming studiu Popović, u Udbinskoj ulici 28 na Banovom Brdu, doživela sam toliko neprijatnosti, da sam od 10 uplaćenih tretmana iskoristila samo 6. Nije uopšte bilo malo novca u pitanju, ali je vlasnica salona toliko neprijatna i neprofesionalna osoba, koja se na sve načine potrudila da mi pokaže da nisam dobrodošla u njen salon (dok su moje unapred uplaćene pare otete sa "punim pravom"), da više nisam imala volje da odlazim tamo. Vrhunac je bio i to što mi čak nije dozvoljavala ni da odem do toaleta (uz izgovor: "Ne radi") posle tretmana koji traje sat vremena i uključuje razmazivanje hladnog gela po nogama!\nDrugi "maltretman" upravo prolazim i tu priču ću dovršiti kada odem na zakazani termin. Samo da napomenem da sam ovaj salon zvala danima da zakažem tretman, i da je jedini broj telefona koji je dat u reklami neprestano isključen, tako da sam morala da kontaktiram ljubazno osoblje sajta, od kojih sam dobila vlasnicin lični broj telefona...\nSlaughter Nick for President – Behind the Scenes – VIDEO\nDa ne bih sada ređala užasnute uzvike poput "odvratno", "užasno", "čudovišno" i sl. samo ću postaviti ove slike.\nJ*** ih i fudbal i Evropsko prvenstvo!!! :(((\nSlotera Nika za predsednika!\nNajzad je završen dugo očekivani dokumentarni film "Slotera Nika za predsednika" koji je snimio glumac Rob Stewart.\nViše o filmu možete videti na zvaničnoj stranici Slaughter Nick for President\nTrejler za film možete pogledati i na youtube-u Slaughter Nick for President


Aluminij ne ide u stečaj, prioritet zbrinjavanje radnika | Bosanski.com\nNaslovna Biznis Aluminij ne ide u stečaj, prioritet zbrinjavanje radnika\nZbog visokih cijena električne energije Aluminij nekoliko zadnjih godina posluje s gubitkom. Ukupni dug kompanije iznosi oko 400 miliona maraka, a prema posljednjim podacima, Aluminijev dug za električnu energiju s 30. 06. 2019. godine iznosi 293 miliona maraka.\nprevious Čovića ispred zagrade HDZ-a BiH dočekali ljutiti radnici Aluminija\nnext Prezentacija sajma ¨SHF 2019¨ u Hrvatskoj


Plenum: Policija širi neistine o nasilnim demonstracijama | FOCUS\n« Novi Pazar: Učenika skidali golog, slikali i ismevali\nDan državnosti BiH, ali ne i za građane RS »\nPlenum: Policija širi neistine o nasilnim demonstracijama\nPlenum građana Sarajeva saopštio je da policija mora da prestane sa širenjem informacija o mogućim nasilnim demonstracijama\nPlenum građana Sarajeva saopštio je da policija mora da prestane sa širenjem informacija o mogućim nasilnim demonstracijama.\n“Predstavnici kantonalnih i federalnih policijskih snaga uporno nastoje da uguše svaki vid javnog iskazivanja nezadovoljstva, obezvrede proteste i zastraše građane i građanke”, saopštio je plenum i pozvao policiju da prestane s legitimisanjem i etiketiranjem učesnika plenuma i protesta, kao “plaćenicima”.\nTime se izaziva strah i panika među građanima a izlazak na ulice je dostojanstven i demokratski način skretanja pažnje političkom establišmentu da u Kantonu Sarajevo žive gladni, diskriminisani i obespravljeni, navodi ova organizacija nastala tokom protesta koji se skoro mesec dana održavaju u tom i drugim gradovima federacije BiH.\nIstiču da se radi o nenasilnom protestu i da podržavaju sve plenume u BiH i borbu za socijalnu pravdu, objavila je agencija Fena.\nNa protekloj sednici Parlamenta BiH direktor Federalne uprave policije Dragan Lukač upozorio je da “postoje ozbiljne najave” o ponovnim masovnim demonstracijama 7. marta u Sarajevu, tačno mesec dana od demonstracija koje su eskalirale neredima u više gradova FBiH.\nInače, u Sarajevu se danas, kao i proteklih dana, okupilo oko sto građana ispred zgrade Predsedništva BiH kako bi ukazali na probleme koji se tiču njihovog ekonomsko-socijalnog statusa, tražeći i ostavku federalne Vlade.\nOvaj unos je objavljen 1. Marta 2014., 20:31 i pohranjen je kao .. Sve odgovore na ovaj unos možete pratiti pomoću RSS 2.0. Možete preskočiti na kraj i ostaviti komentar. Pinganje trenutno nije dozvoljeno.


UG Atina postala članica Međunarodne socijalne službe (ISS) | atina\nUG Atina i Međunarodna socijalna služba (ISS) sa sedištem u Ženevi, potpisale su danas Memorandum o saradnji, čime je UG Atina postala zvanična članica ove organizacije. Ova mreža prepoznatljiva je po svojoj ekspertizi, stručnom znanju i profesionalizmu u vezi sa zaštitom prava deteta i porodice. Njena neumorna i snažna posvećenost ovim pitanjima tokom godina pružila je organizaciji međunarodni legitimitet za bavljenje individualnim slučajevima, pružanje profesionalnog savetovanja, sprovođenje istraživanja, analizu, implementaciju projekata, širenje informacija, štampanje publikacija i sprovođenje zastupanja i lobiranja.\nIdeja o stvaranju Međunarodne socijalne službe rodila se 1921. godine, kada su se delegati iz 17 zemalja sveta sastali na svetskoj konferenciji u Stokholmu. Ideja se razvijala kao odgovor na posledice Prvog svetskog rata. Godine 1924. stvorena je Međunarodna služba za migracije koja je 1946. preimenovana u Međunarodnu socijalnu službu (ISS). Danas ona predstavlja međunarodnu mrežu neprofitnih organizacija koju sačinjavaju profesionalke i profesionalci posvećeni očuvanju ili ponovnom uspostavljanju veza između članova porodica koji su pogođeni migracijom i raseljavanjem. Ova mreža posvećena je pronalaženju rešenja za zaštitu maloletnih lica bez pratnje, zapuštene ili napuštene dece, porodičnim potragama, ponovnom ujedinjenju I repatrijaciji, pravnoj pomoći, individualnom savetovanju i obezbeđivanju poštovanja svih potreba i prava svojih korisnika.\nTrenutno Međunarodna socijalna služba radi u 100 zemalja olakšavajući komunikaciju između različitih socijalnih službi, pružalaca usluga, organizacija cilvnog društva kako bi se premostili glavni problemi koji se javljaju ljudi suočavaju usled migracija i raseljavanja.\nUG Atina sarađuje sa Međunarodnom socijalnom službom (ISS) od 2017.godine na polju pružanja podrške osobama za koje se sumnja da su preživele neki oblik eksploatacije i/ili trgovine ljudima. Takođe, posreduje u pribavljanju dokumenata i rešavanju građansko-pravnih pitanja za osobe koje se nalaze u inostranstvu u okviru sigurnih kuća, stanovanja uz podršku, ili drugih oblika smeštaja namenjenim žrtvama rodno-zasnovanog nasilja i žrtvama trgovine ljudima. Do sada je ovim putem pružena podrška za 13 osoba koji su se nalazili u stanju socijalne potrebe.\nNa današnji dan, radujemo se i ozvaničenju saradnje sa Međunarodnom socijalnom službom (ISS) potpisivanjem ugovora o saradnji, čime je UG Atina postala njena zvanični članica.\nViše o samoj Mreži možete čitati putem linka www.iss-ssi.org\nMedjunarodna socijalna sluzba\nresavanje gradjansko pravnog statusa\nosobe u socijalnoj potrebi


POSLEDNJI INTERVJU: Evo šta su izjavili islamisti neposredno pre smrti | DNEVNE\nPOSLEDNJI INTERVJU: Evo šta su izjavili islamisti neposredno pre smrti\nAmedi Kulibali, napadač iz košer supermarketa u Parizu, nazvao je danas francusku televiziju BFMTV i izjavio da je koordinisao svoju akciju sa osumnjičenima za napad na redakciju “Šarlija Ebdoa”, u kojem je ubijeno 12 ljudi.\nKulibali je rekao da ga je poslala Islamska država, aktivna u Siriji i Iraku. Međutim, jedan od napadača na “Šarli Ebdo”, Šerif Kuaši, izjavio je za istu televiziju da ga je poslala i finansirala Al Kaida iz Jemena, za koju se smatra da nije povezana sa Islamskog državom.\nKuaši i Kulibali dali su intervju za BFMTV koji je emitovan nekoliko sati nakon što su ih francuske snage reda danas ubile u odvojenim i istovremenim akcijama, da su uputstva dobijali od Al Kaide u Jemenu i džihadističke organizacije Islamska država (ISIL).\nŠerif Kuaši, koji je osumnjičen zajedno sa bratom Saidom za napad na satirični nedeljnik, rekao je da ga je finansirao emir Anvar al-Avlaki, koji je ubijen 2011. u napadu američke bespilotne letelice.\nKulibali, koji je u Parizu danas držao više talaca od kojih je neke i ubio zajedno sa još jednom ženom teroristom, i koji je takođe osumnjičen za jučerašnje ubistvo francuske policajke, precizirao je u intervjuu da mu je instrukcije davala Islamska država. On je rekao da je, iako nisu pripadali istoj organizaciji, bio u kontaktu sa braćom Kuaši.\n“Uvek smo bili sinhronizovani kad je reč o operacijama”, rekao je Kulibali.


PCVesti - Adobe Flash Media Encoding Server\nPredosećajući skori okršaj u oblasti bogatih media sadržaja kompanija Adobe Systems je najavila Adobe Flash Media Encoding Server, koji predstvlja softver koji video sadržaje pretvara u Adobe-ov Flash format. Predstavljen prošle nedelje, softver olakšava korisnicima Windows Media i drugih formata da načine konverziju na Adobe platformu.\nOvaj potez Adobe-a bi mogao da nanese značajan udarac Microsoft-u čiji bi Silverlight alat, koji je Microsoft-ov odgovor na Adobe Flash, bio u potpunosti marginalizovan. Izdavanje Adobe Flash Media enkodera je odlična vest za korisnike koji su mislili da koriste Silverlight jer već imaju postojeći Windows media sadržaj.


Reprodukcija svakodnevnog života - Fredi Perlman | libcom.org\nReprodukcija svakodnevnog života - Fredi Perlman\nrepro of daily life cover\nPerlman's "Reproduction of Daily Life" in Serbo-Croat (as some of us still call it).\nSubmitted by Dan Radnika on July 16, 2012\nSvakodnevne praktične aktivnosti plemenskog čoveka reprodukuju, ili ovekovečavaju, pleme. Ta reprodukcija nije samo psihička već i društvena. Kroz svoje dnevne aktivnosti plemenski čovek ne reprodukuje jedino grupu ljudskih bića; oni reprodukuju pleme, to jest određeni društveni oblik unutar koga ta grupa ljudskih bića izvodi određene aktivnosti na određen način. Specifične aktivnosti plemenskog čoveka nisu posledice "prirodnih" karakteristika čoveka koji ih izvodi. Proizvodnja meda je posledica "prirode" pčele. Dnevni život izvršen i ovekovečen od strane plemenskog čoveka je specifičan društveni odgovor na određene materijalne i istorijske uslove.\nSvakodnevna aktivost roba reprodukuje ropstvo. Kroz svoje dnevne aktivnosti, robovi ne reprodukuju jedino sebe i svoje gospodare psihički; oni takođe reprodukuju instrumente kojima ih gospodari ugnjetavaju, kao i sopstvenu naviku pokornosti gospodarevom autoritetu. Čoveku koji živi u robovlasničkom društvu, odnos gospodar-rob izgleda kao prirodan i večan odnos. Ipak, ljudi nisu rođeni gospodari ili rođeni robovi. Robovlasništvo je specifični oblik društva i čovek mu se pokorava jedino u određenim materijalnim i istorijskim uslovima.\nPraktične svakodnevne aktivnosti najamnog radnika reprodukuju najamni rad i kapital. Kroz svoje svakodnevne aktivnosti, "savremeni" ljudi, kao i plemenski čovek i robovi, reprodukuju stanovništvo, društvene odnose i ideje svog društva; oni reprodukuju društveni oblik svakodnevnog života. Kao i plemenski i robovlasnički sistem, kapitalistički sistem, nije niti prirodan niti konačan oblik ljudskog društva; kao i raniji društveni oblici, kapitalizam je specifičan odgovor na materijalne i istorijske uslove.\nZa razliku od ranijih oblika društvenih aktivnosti, svakodnevni život u kapitalističkom društvu sistematski pretvara materijalne uslove u ono što kapitalizmu kao izvor i odgovara. Neka od materijalnih ograničenja ljudske aktivnosti postepeno su došla pod ljudsku kontrolu. Na visokom stepenu industrijalizacije, praktična aktivnost kreira sopstvene materijalne uslove, kao i svoj društveni oblik. Zbog toga nije izloženo analizi samo kako praktična aktivnost u kapitalističkom društvu reprodukuje kapitalističko društvo, već i kako te aktivnosti same eliminišu materijalne uslove na koje je odgovor kapital.\nSvakodnevni život u kapitalističkom društvu\nDruštveni oblik redovnih ljudskih aktivnosti u kapitalizmu je odgovor na određenu materijalnu i istorijsku situaciju. Materijalni i istorijski uslovi objašnjavaju poreklo kapitalističkog oblika društva, ali ne objašnjavaju zašto se taj oblik nastavlja nakon što su inicijalni uslovi nestali. Koncept "kulturne robije" nije objašnjenje za nastavak postojanja oblika društva nakon nestanka inicijalnih uslova na koje je ono odgovor. Taj koncept je samo ime za nastavak društvenog oblika. Kada se koncept "kulturne robije" ističe kao ime "društvene snage" koja određuje ljudsku aktivnost, to je obmana koja predstavlja proizvod ljudskih aktivnosti kao jedna spoljna snaga van njihove kontrole. To nije tačno samo kod koncepta kao što je "kulturna robija". Mnogi termini koje je Marks koristio da opiše ljudske aktivnosti, uzdignuti su na status spoljnjih, pa čak i "prirodnih" snaga koje određuju ljudske aktivnosti; zbog toga aktivnosti kao "klasna borba", "proizvodni odnosi" i naročito "dijalektika", igraju istu ulogu u teorijama nekih "marksista" kao i što su "prvobitni greh", "sudbina" i "prst sudbine" igrali u teorijama srednjevekovnih mistika.\nU izvođenju svojih svakodnevnih aktivnosti članovi kapitalističkog društva simultano izvode dva procesa: reprodukuju oblik svoje aktivnosti i eliminišu materijalne uslove na koje je takav oblik aktivnosti odgovarao u početku. Ali oni ne znaju da izvode te procese. Njihove aktivnosti nisu tako jasne za njih. Oni su u iluziji da su njihove aktivnosti odgovor na prirodne uslove van njihove kontrole, a ne vide da su sami oni autori tih uslova. Dužnost kapitalističke ideologije je da održi zavesu koja sprečava ljude da vide kako njihove aktivnosti reprodukuju oblik njihovog svakodnevnog života. Dužnost kritičke teorije je da razotkrije aktivnosti svakodnevnog života, da ih učini jasnima, da učini reprodukciju društvenih oblika kapitalističke aktivnosti vidljivom unutar čovekovih svakodnevih aktivnosti.\nU kapitalizmu se svakodnevni život sastoji od uzajamnih aktivnosti koje reprodukuju i proširuju kapitalističke oblike društvene aktivnosti. Prodaja radnog vremena za cenu (najamnina), otelotvorenje radnog vremena u robi (stvarna i nestvarna dobra koja je moguće prodati), trošenje stvarnih i nestvarnih roba (kao što su potrošačka dobra i spektakli) - te aktivnosti koje karakterišu dnevni život u kapitalizmu nisu ispoljavanja "ljudske prirode", niti su nametnute čoveku silama van njegove kontrole.\nUkoliko se smatra da je čovek "prirodno" nesnalažljiv plemenski čovek i snalažljivi biznismen, pokoran rob i ponosni zanatlija, nezavisni lovac i zavisni najamni radnik, onda je ljudska "priroda" lišena smisla, ili je ljudska "priroda" determinisana od materijalnih i istorijskih uslova i, u stvari, je suma reakcija na te uslove.\nOtuđenje životnih aktivnosti\nU kapitalističkom društvu kreativna aktivnost dobija oblik proizvodnje robe, to jest, proizvodnje roba za prodaju, pa rezultati ljudskih aktivnosti dobijaju oblik roba. Mogućnost prodaje i cena su univerzalna karakteristika svih praktičnih aktivnosti i svih proizvoda.\nProizvodi ljudskih aktivnosti koji su neophodni za opstanak, imaju oblik dobara za prodaju: moguće ih je nabaviti jedino u zamenu za novac. I novac je jedino moguće nabaviti u razmeni za robu. Ukoliko veliki broj ljudi prihvati legitimnost tih sporazuma, ukoliko prihvate sporazum da je roba uslov za novac i da je novac uslov za opstanak, oni se nađu zatvoreni u paklenom krugu. Pošto nemaju robu njihov jedini izlaz iz tog kruga je da sebe, ili delove sebe, smatraju za robu. A to je, u stvari, svojstveno "rešenje" koje ljudi nameću sami sebi prilikom suočavanja sa specifičnim materijalnim i istorijskim uslovima. Oni ne razmenjuju svoja tela, ili delove svojih tela, za novac. Oni razmenjuju kreativni sadržaj svojih života, svoje praktične svakodnevne aktivosti, za novac.\nČim čovek prihvati novac kao zamenu za život, prodaja životnih aktivnosti postaje uslov za njihov psihički i društveni opstanak. Život se zamenjuje opstankom. Kreativnost i proizvodnja postaju prodate aktivnosti. Čovekova aktivnost je "produktivna", korisna društvu, jedino kada je prodata aktivnost. A i sam čovek je produktivni član društva samo ukoliko su aktivnosti njegovog svakodnevog života prodate aktivnosti. I čim ljudi prihvate uslove te zamene, svakodnevna aktivnost preuzima oblik univerzalne prostitucije.\nProdata kreativna snaga, ili prodate svakodnevne aktivnosti, dobijaju oblik rada. Rad je istorijsko specifičan oblik ljudske aktivnosti. On je apstraktna aktivnost koja ima samo jednu jedinu svojstvenost: za prodaju je, može biti prodat za određenu količinu novca. Rad je ravnodušna aktivnost: ravnodušna prema određenim zadacima koji se izvode i ravnodušna prema određenim subjektima kojima je zadatak namenjen. Kopanje, štampanje i rezbarenje su različite aktivnosti, ali sve tri su rad u kapitalističkom društvu. Rad je prosto "zarađivanje novca". Smisao životne aktivnosti koja uzima oblik rada je da se zaradi novac. Život postaje tako sredstvo za preživljavanje.\nOvaj ironični preokret nije dramatični vrhunac neke zamišljene priče; to je, u stvari, svakodnevni život u kapitalističkom društvu. Preživljavanje, to jest samoočuvanje i reprodukcija, nisu sredstva kreativne praktične aktivnosti, već tačno drugi, kružni put. Kreativna aktivnost u obliku rada, to jest prodatih aktivnosti, je bolno neophodna za opstanak: rad je sredstvo za samoočuvanje i reprodukciju.\nProdaja svakodnevnih aktivnosti dovodi do još jednog zaokreta. Putem prodaje, rad pojedinca postaje "vlasništvo" drugog, prisvojen je od drugoga, drugi počinje da ga kontroliše. Drugim rečima, aktivnosti pojedinca postaju tuđe aktivnosti, aktivnosti njihovog vlasnika. One postaju otuđene pojedincu koji ih izvodi. Zbog toga život, dostignuća pojedinca u svetu, razlika između njegovog i života čovečanstva, nije pretvoren samo u rad, bolni uslov za opstanak; on je pretvoren u otuđenu aktivnost; aktivnost koju izvodi kupac rada. U kapitalističkom društvu arhitekte, inženjeri, radnici, svi oni nisu graditelji; čovek koji kupuje njihov rad je graditelj; njihovi projekti, proračuni i pokreti su otuđeni od njih; njihove životne aktivnosti, njihova dostignuća, su tuđa.\nAkademski sociolozi, koji prihvataju prodaju rada kao bogomdanu, razumeju to otuđenje kao osećaj: aktivnosti radnika se "pričinjavaju" otuđene od radnika, njemu se "čini" da ga drugi kontroliše. Ipak, bilo koji radnik može objasniti akademskim sociolozima da otuđenje nije niti osećaj niti ideja u radnikovoj glavi, već činjenica radnikovog svakodnevnog života. Prodata aktivnost je u stvari otuđena od radnika; njegov rad je u stvari kontrolisan od strane kupca.\nU zamenu za svoje prodate aktivnosti radnik dobija novac, opšte prihvaćeno sredstvo opstanka u kapitalističkom društvu. Tim novcem on može kupovati robu, stvari, ali ne može povratiti svoju aktivnost. To raskrinkava svojstvenu "pukotinu" kod novca kao "univerzalnog ekvivalenta". Osoba može prodati robu za novac i može kupiti istu robu za novac. Ona može prodati svoje životne aktivnosti za novac, ali ih za novac ne može kupiti.\nStvari koje radnici kupuju svojim platama su najpre potrošna roba koja im omogućuje da prežive, da reprodukuju svoju radnu snagu kako bi bili sposobni da nastave da je prodaju, a potom su i spektakli, objekti za pasivno divljenje. Oni pasivno troše i pasivno se dive proizvodima ljudske aktivnosti. Oni ne postoje u svetu kao aktivni zastupnici koji ga menjaju, već kao bespomoćni, impotentni posmatrači. Oni mogu zvati to stanje bespomoćnog divljenja "srećom", a pošto je rad bolan, oni mogu poželeti da budu "srećni", neaktivni u stvari čitav svoj život (stanje slično onome kao da su rođeni mrtvi). Robe i spektakli troše njih, jer oni koriste životnu energiju za pasivno divljenje; njih su robe potrošile. U tom smislu, što više imaju, to manje imaju. (Pojedinac može prebroditi taj život u smrti putem marginalnih kreativnih aktivnosti, ali populacija to ne može, osim ukidanjem kapitalističkog oblika praktične aktivnosti, ukidajući najamni rad, i tako vraćajući od otuđenja kreativnu aktivnost).\nOtuđujući svoje aktivnosti i otelotvorujući ih u robi, u materijalnom oplođavanju ljudskog roda, ljudi reprodukuju sami sebe i stvaraju kapital.\nSa stajališta kapitalističke ideologije, a posebno akademskih ekonomista, ta tvrdnja je netačna: robe "nisu proizvod samog rada"; one su u osnovi proizvod "faktora proizvodnje", zemlje, rada i kapitala, kapitalističkog Svetog trojstva, čiji je glavni faktor očigledno heroj o kome se govori, kapital.\nSvrha tog površnog Trojstva nije analiza, jer analiza nije ono za šta su eksperti plaćeni. Oni su plaćeni da zamagle, da maskiraju društveni oblik praktičnih aktivnosti u kapitalizmu, da prikriju činjenicu da proizvođači reprodukuju sebe, svoje eksploatatore, kao i instrumente kojima su eksploatisani. Formula Trojstva nije ubedljiva. Očigledno je da zemlja nije veći proizvođač roba nego voda, vazduh ili sunce. Štaviše kapital, što je ujedno ime za društveni odnos između radnika i kapitalista, za instrumente za proizvodnju koje poseduje kapitalista, kao i za novčani ekvivalent njegovih instrumenata i "nedokučivosti", ne proizvodi ništa više nego običnu buku, ukalupljenu u oblik prilagođen za objavljivanje od strane akademskih ekonomista. Čak su i instrumenti za proizvodnju, koji su kapital kapitaliste, osnovni "faktor proizvodnje" samo ukoliko neko ograniči svoje poglede na izolovano kapitalističko stanovište, pošto izgled cele ekonomije iznosi na videlo da je kapital kapitaliste materijalno plodište rada otuđenog od drugog kapitaliste. Bilo kako, iako formula Trojstva ne ubeđuje, ona dopunjuje cilj zamagljivanja pomerajući subjekat pitanja: umesto da se pita zašto aktivnosti ljudi u kapitalizmu dobijaju oblik najamnog rada, potencijalni analitičari kapitalističke svakodnevice su transformisani u akademske kućne-marksiste koji pitaju da li je, ili nije, rad jedini "faktor proizvodnje".\nZbog toga ekonomisti (a i kapitalistička ideologija uopšte) tretiraju zemlju, novac i proizvode rada kao stvari koje imaju moć da proizvode, da stvaraju vrednost, da rade za svoje vlasnike, da menjaju svet. To je ono što je Marks nazvao fetišizmom koji karakteriše ljudsku svakodnevnu koncepciju i koji je uzdignut na nivo dogme od strane ekonomista. Za ekonomiste su živi ljudi stvari ("faktori proizvodnje"), a stvari žive (novac "radi", kapital "proizvodi").\nObožavaoc fetiša dovodi u vezu proizvode sopstvenih aktivnosti sa fetišom. Kao rezultat toga, on prekida isticanje sopstvene moći (moći da menja prirodu, moći da odredi oblik i sadržaj svoje svakodnevice); on ističe samo one "moći" koje on dovodi u vezu sa svojim fetišom ("moć" da kupi robu). Drugim rečima, obožavalac fetiša slabi samog sebe i projektuje čvrstinu svom fetišu.\nAli fetiš je mrtva stvar, a ne živo biće; on nema čvrstinu. Fetiš nije ništa drugo do stvar kojom i kroz koju se održavaju kapitalistički odnosi. Misteriozna snaga kapitala, njegova "moć" da proizvodi, njegova čvrstina, ne nalaze se u njemu samom već u činjenici da ljudi otuđuju svoje kreativne aktivnosti, da prodaju svoj rad kapitalisti, da materijalizuju svoj otuđeni rad u robama. Drugim rečima, ljudi su kupljeni proizvodima svojih aktivnosti, šta više, oni svoje aktivnosti vide kao aktivnosti kapitala i svoje proizvode vide kao proizvode kapitala. Pripisujući kreativnu snagu kapitalu, a ne svojim aktivnostima, oni se odriču svojih životnih aktivnosti, svog svakodnevnog života, a u korist kapitala, što znači da ljudi daju sebe svakodnevno personifikaciji kapitala, kapitalisti.\nProdajući svoj rad, otuđujući svoje aktivnosti, ljudi svakodnevno reprodukuju personifikaciju dominantnih oblika aktivnosti u kapitalizmu, oni reprodukuju najamnog radnika i kapitalistu. Oni ne reprodukuju pojedinca samo psihički već i društveno; oni reprodukuju pojedince koji su prodavci radne snage i pojedince koji su vlasnici sredstava za proizvodnju; oni reprodukuju pojedince kao i specifične aktivnosti, prodaju kao i vlasništvo.\nSvaki put kada ljudi izvode neku aktivnost oni je ne određuju niti kontrolišu, svaki put kada plaćaju dobra koja su proizveli plaćaju ih novcem dobijenim u zamenu za njihove otuđene aktivnosti, svaki put kada se pasivno dive proizvodima sopstvene aktivnosti kao otuđenim objektima stečenim njihovim novcem, oni daju novi život kapitalu i uništavaju sopstvene živote.\nCilj tog procesa je reprodukcija odnosa između radnika i kapitaliste. Ipak, to nije cilj agenta pojedinaca angažovanih u njemu. Njihove aktivnosti njima nisu jasne; njihove oči su uperene na fetiš koji stoji između čina i njegovog rezultata. Agenti pojedinci drže svoje oči uperene na stvari, preciznije one stvari zbog kojih su kapitalistički odnosi uspostavljeni. Radnik kao proizvođač cilja da razmeni svoj svakodnevni rad za novac-najamninu, tačnije njegov cilj je stvar kroz koju će se njegov odnos prema kapitalisti obnoviti, stvari kroz koju on reprodukuje samog sebe kao najamnog radnika, a drugog kao kapitalistu. Radnik kao potrošač razmenjuje svoj novac za proizvode rada, tačnije stvari koje kapitalista prodaje u pokušaju da ostvari svoj kapital.\nSvakodnevno pretvaranje životnih aktivnosti u kapital je posredovano stvarima, nije izvedeno stvarima. Obožavaoc fetiša to ne zna; za njega su rad i zemlja, instrumenti i novac, preduzimači i bankari, svi "faktori" i "agenti". Kada lovac koji nosi amajliju obori jelena kamenom, on može smatrati da je amajlija esencijalni faktor u lovljenju jelena, pa čak i da mu je ona obezbedila jelena kao objekt za lov. Ukoliko je odgovoran i dobro obrazovan obožavaoc fetiša on će posvetiti pažnju amajliji, nosiće je pažljivo i sa divljenjem; u pokušaju da popravi materijalne uslove svoga života on će popraviti način na koji nosi svoj fetiš, a ne način na koji baca kamen; u nevolji on može čak i poslati svoju amajliju da "lovi" za njega. Njemu njegove dnevne aktivnosti nisu jasne: kada jede dobro on ne vidi da je njegova akcija bacanja kamena, a ne akcija amajlije, ta koja mu je obezbedila hranu; kada gladuje on ne vidi da je njegova akcija obožavanja amajlije umesto akcije lova, a ne bes njegovog fetiša, ta koja prouzrokuje njegovu glad.\nFetišizam roba i novca, mistifikacija svakodnevnih aktivnosti pojedinca, religija svakodnevnog života koja pripisuje životne aktivnosti neživim stvarima, nisu mentalni kapric rođen u čovekovoj mašti; on ima svoje poreklo u karakteru društvenih odnosa u kapitalizmu. Ljudi međusobne odnose održavaju kroz stvari; fetiš je u stvari uzrok zbog koga oni rade kolektivno i kroz koga reprodukuju svoje aktivnosti. Ali nije fetiš taj koji izvodi aktivnosti. Nije kapital taj koji prerađuje sirovine, niti kapital proizvodi dobra. Ukoliko životne aktivnosti ne prerade sirovine, one će ostati neprerađena, inertna, mrtva stvar. Ukoliko čovek ne bi bio raspoložen da nastavi da prodaje svoje životne aktivnosti, impotentnost kapitala bi se obelodanila; kapital bi prestao da postoji; njegova poslednja potentnost bi bila moć da podseti ljude na prevaziđeni oblik svakodnevnog života karakterisan univerzalnom svakodnevnom prostitucijom.\nRadnik otuđuje svoj život u pokušaju da ga održi. Ukoliko ne bi prodao svoje životne aktivnosti ne bi dobio nadnicu i ne bi preživeo. Ipak, nije nadnica ta koja otuđuje uslove za preživljavanje. Ukoliko ljudi kolektivno ne bi bili raspoloženi da prodaju svoje živote, ukoliko bi bili raspoloženi da preuzmu kontrolu nad svojim aktivnostima, univerzalna prostitucija ne bi bila uslov za preživljavanje.\nLjudsko pristajanje da nastave da prodaju svoj rad, a ne stvari za koje ga prodaju, je to što čini otuđenje životnih aktivnosti neophodnim za održavanje života.\nŽivotne aktivnosti koje prodaje radnik, kupuje kapitalista. I nije to jedina životna aktivnost koja udahnjuje život u kapital i čini ga "produktivnim". Kapitalista, "vlasnik" sirovina i instrumenata za proizvodnju, predstavlja prirodne objekte i produkte rada drugih ljudi kao svoje "privatno vlasništvo". Ali nije mistična moć kapitala ta koja stvara "privatno vlasništvo" kapitaliste; životna aktivnost je ta koja kreira "Vlasništvo", a oblik te aktivnosti je ono što ga održava "privatnim".\nPretvaranje životnih aktivnosti u kapital\nPretvaranje životnih aktivnosti se svakodnevno izvodi kroz stvari, ali ne od strane stvari. Stvari koje su proizvod ljudskih aktivnosti izgledaju kao aktivni agenti jer se aktivnost i kontakti uspostavljaju za i kroz stvari, a pošto aktivnosti ljudima nisu jasne, one zbunjuju objekt koji ih poseduje sa razlogom.\nU kapitalističkom procesu proizvodnje radnik otelotvorava ili materijalizuje svoju otuđenu životnu energiju u inertni objekt, koristeći instrumente koji su, pak, otelotvorenje aktivnosti drugih ljudi. (Sofisticirani industrijski instrumenti otelotvoruju intelektualnu i manuelnu aktivnost bezbroj generacija izumitelja, prepravljača i proizvođača, sa svih krajeva sveta i iz različitih oblika društava.) Instrumenti, sami po sebi, su inertni objekti; oni su materijalno otelotvorenje životnih aktivnosti, ali nisu živi. Jedini aktivni agent u proizvodnom procesu je živi radnik. On koristi proizvode rada drugih ljudi i, recimo tako, ispunjava ih životom, ali život je samo njegov; on nije u mogućnosti da uskrsne pojedince koji su uložili svoju životnu energiju u taj instrument. Instrument mu može pomoći da uradi više za dati vremenski period, i u tom smislu može povisiti njegovu produktivnost. Ali samo živi rad koji je sposoban da proizvodi je produktivan.\nNa primer, kada industrijski radnik koristi električni strug, on koristi proizvode rada generacija fizičara, izumitelja, elektronskih inženjera, strugara. On je očigledno produktivniji nego zanatlija koji ručno struže isti objekt. Ali je besmisleno da je "kapital" koji je na raspolaganju industrijskom radniku, "produktivniji", nego "kapital" zanatlije. Da generacije intelektualne i manuelne aktivnosti nisu otelotvorene u električnom strugu, i da industrijski radnik treba da izume strug, struju i električni strug, onda bi mu trebalo bezbroj života da obradi jedan jedini predmet na električnom strugu, i ni jedna količina kapitala ne bi mogla da podigne njegovu produktivnost iznad produktivnosti zanatlije koji objekt struže ručno.\nPojam "produktivnosti kapitala", a naročito ozbiljne mere te "produktivnosti", izum su "nauke" zvane ekonomija, te religije kapitalističke svakodnevice koja iscrpljuje ljudsku energiju kroz obožavanje, divljenje i laskanje centralnom fetišu kapitalističkog društva. Srednjevekovne kolege tih "naučnika" koristile su slične mere u težini i prostranosti anđela na Nebesima, čak i bez postavljanja pitanja šta su anđeli i Nebesa, i uzimajući njihovo postojanje za sigurno.\nRezultat radnikove prodate aktivnosti je proizvod koji ne pripada njemu. Taj proizvod je otelotvorenje njegovog rada, materijalizacija dela njegovog života, plodište sačinjeno od njegovih životnih aktivnosti, ali plodište koje nije njegovo; otuđeno je od njega, kao i njegov rad. On ne odlučuje da ga proizvede, a i kada ga napravi on njime ne raspolaže. Ukoliko ga želi, on mora da ga kupi. Ono što je on napravio nije prost proizvod sa izvesnom korisnom osobinom; za to on ne bi morao da prodaje svoj rad kapitalisti u zamenu za nadnicu; morao bi samo da izabere potreban materijal vođen svojim ciljem i ograničen svojim znanjem i mogućnostima. (Očigledno je da se individualac time može baviti samo marginalno; prisvajanje i upotreba materijala i raspoloživog alata od strane čoveka, može se obavljati tek nakon uništenja kapitalističkog oblika aktivnosti.)\nOno što radnik proizvodi pod kapitalističkim uslovima je proizvod sa strogo specifičnom osobinom, osobinom da ju je moguće prodati. Ono što njegova otuđena aktivnost proizvodi je roba.\nZbog toga što je kapitalistička proizvodnja proizvodnja robe, izjava da je cilj procesa zadovoljenje ljudskih potreba je lažna; to je izgovor i lažno opravdanje. "Zadovoljenje ljudskih potreba" nije cilj kapitalista niti radnika angažovanih u proizvodnji, niti je rezultat procesa. Radnik prodaje svoj rad u nameri da dobije platu; specifičan sadržaj rada je njemu nevažan; on mu ne otuđuje rad u korist kapitaliste, koji mu pak, ne daje platu u zamenu za otuđeni rad, bez obzira koliko ljudskih potreba taj kapitalistički proizvod može zadovoljiti. Kapitalista kupuje rad i angažuje ga u proizvodnji u pokušaju da stvori robu koja može biti prodata. On je ravnodušan prema specifičnim svojstvima proizvoda, isto kao što je ravnodušan prema ljudskim potrebama; sav njegov interes o proizvodu je za koliko će isti biti prodat, a sav njegov interes o ljudskim potrebama je kolika je njihova "potreba" za kupovinom i kako ih, kroz propagandu i psihološka uslovljavanja, prinuditi da "trebaju" više. Cilj kapitaliste je da zadovolji svoje potrebe za reprodukcijom i uvećanjem kapitala, a kao rezultat takvog procesa javlja se narastajuća reprodukcija najamnog rada i kapitala (koji nisu "ljudske potrebe").\nRobu proizvedenu od strane radnika kapitalista razmenjuje za određenu količinu novca; roba je vrednost koja se razmenjuje za odgovarajuću vrednost. Drugim rečima, prošli i sadašnji rad, materijalizovani u proizvodu, mogu postojati u dva posebna ali ipak ekvivalentna oblika, u robi i u novcu, ili u obliku srodnom za oba, vrednosti. To ne znači da je vrednost rad. Vrednost je društveni oblik opredmećenog rada u kapitalističkom društvu.\nU kapitalizmu društveni odnosi nisu uspostavljeni direktno; oni su uspostavljeni kroz vrednost. Svakodnevna aktivnost se ne razmenjuje direktno; razmenjuje se u obliku vrednosti. Sledstveno tome, ono što se dešava životnim aktivnostima u kapitalizmu, ne može biti praćeno posmatranjem same aktivnosti, već samo praćenjem metamorfoze vrednosti.\nKada životne aktivnosti ljudi dobiju formu rada (otuđene aktivnosti), on dobija osobinu razmenjivosti; on dobija oblik rada. Drugim rečima, rad može biti razmenjen za "odgovarajuću" količinu novca (nadnica). Namerno otuđivanje životnih aktivnosti, koje je prikazano kao neophodno za opstanak članova kapitalističkog društva, samo po sebi reprodukuje kapitalističke oblike unutar kojih je otuđenje neophodno za opstanak. Zbog činjenice da životne aktivnosti imaju oblik vrednosti, i proizvod takve aktivnosti takođe mora imati oblik vrednosti: oni moraju biti razmenjivi za novac. To je očigledno pošto, ukoliko proizvodi rada ne dobijaju oblik vrednosti, već, na primer, oblik korisnih objekata koji su na raspolaganju društvu, tada bi oni ili ostali u fabrici, ili bi slobodno bili odnošeni tamo gde se ukaže potreba za njima; u svakom slučaju, novac-nadnica koju bi primio radnik ne bi imala vrednost, i životna aktivnost ne bi mogla biti prodata za "odgovarajuću" svotu novca; životne aktivnosti ne bi mogle biti otuđene. Sledstveno tome, sve dok životna aktivnost ima oblik vrednosti, proizvod te aktivnosti dobija oblik vrednosti i reprodukcija svakodnevnog života se odvija kroz promene ili metamorfoze vrednosti.\nKapitalista prodaje proizvode rada na tržištu; on ih razmenjuje za odgovarajuću količinu novca; on ostvaruje određenu vrednost. Posebna odlika vrednosti na određenom tržištu je cena robe. Za akademske ekonomiste, Cena je ključ Svetog Petra za nebesa. Kao i sam Kapital, Cena se kreće unutar divnog sveta koji se u potpunosti sastoji od objekata; objekti održavaju međusobno ljudske odnose i živi su; transformišu jedni druge, komuniciraju jedni sa drugima; žene se i imaju decu. I, naravno, samo zbog dobročinstva tih inteligentnih, moćnih i kreativnih objekata ljudi mogu biti tako srećni u kapitalističkom društvu.\nU slikovitoj reprezentaciji jednog ekonomiste o radu nebesa, anđeli rade sve, a ljudi baš ništa; ljudi jednostavno uživaju u onome što ta superiorna bića urade za njih. Ne samo da Kapital proizvodi i da novac radi već i druga misteriozna bića imaju slične osobine. Tako Ponuda, količina stvari koje su prodate, i Potražnja, količina stvari koje su kupljene, zajedno određuju Cenu, količinu novca; kada se Ponuda i Potražnja ožene na određenoj tačci dijagrama, oni rađaju Prosečnu cenu, koja odgovara opštem stanju blaženstva. Te aktivnosti svakodnevnog života izvode stvari, a ljudi su redukovani na stvari ("faktor proizvodnje"), za vreme njihovog "proizvodnog" vremena, i na pasivne posmatrače stvari u toku plandovanja. Moć Ekonomskog Naučnika se sastoji od njegove sposobnosti da pripiše ono što proističe iz ljudskih svakodnevnih aktivnosti stvarima, i od njegove nemogućnosti da vidi životnu aktivnost ljudi ispod lakrdije od stvari. Za ekonomistu, stvari kroz koje su aktivnosti ljudi regulisane u kapitalizmu su i majke i sinovi, razlozi i posledice svojih sopstvenih aktivnosti.\nVažnost vrednosti, to jest cene robe, količine novca za koju se ista menja, nije određena stvarima, već svakodnevnim aktivnostima ljudi. Ponuda i potražnja, savršeno i nesavršeno takmičenje, nisu ništa drugo do društveni oblici proizvoda i aktivnosti u kapitalističkom društvu; oni nemaju svoj sopstveni život. Činjenica da je aktivnost otuđena, to jest radno vreme je prodato za određenu količinu novca, koja ima određenu vrednost, ima nekoliko posledica po važnost vrednosti proizvoda takvog rada. Vrednost prodatih roba mora biti najmanje jednaka vrednosti radnog vremena. To je očigledno i sa stanovišta individualnog kapitalizma, a i sa stanovišta celokupnog društva. Ukoliko je vrednost prodatih roba individualnog kapitaliste manja nego vrednost rada koji je iznajmio, onda će samo njegovi troškovi proizvodnje biti viši nego zarada i on bi ubrzo bankrotirao. Društveno gledano, ukoliko je vrednost radnikove proizvodnje manja nego vrednost njegove potrošnje, onda radna snaga neće moći da reprodukuje ni samu sebe, a da ne govorimo o kapitalističkoj klasi. Ipak, ukoliko je vrednost roba jednaka vrednosti radnog vremena utrošenoj na njoj, proizvođači roba bi reprodukovali samo sebe, i njihovo društvo ne bi bilo kapitalističko društvo; njihova aktivnost bi se možda još uvek ogledala u proizvodnji roba, ali to ne bi bila kapitalistička proizvodnja roba.\nDa bi rad stvorio kapital, vrednost proizvoda rada mora biti viša nego vrednost rada. Drugim rečima, radna snaga mora proizvesti ekstra proizvod, količinu dobara koje on ne troši, a taj ekstra proizvod mora biti transformisan u višak vrednosti, oblik vrednosti koje ne prisvaja radnik u obliku plate, već kapitalista kao profit. Dalje, vrednost proizvoda rada mora biti viša i zbog toga jer živi rad nije jedini oblik rada materijalizovan u njima. U proizvodnom procesu radnici troše svoju energiju, ali isto tako koriste i akumulirani rad drugih u obliku instrumenata, a daju i oblik materijalima na kojima je izvestan rad i ranije utrošen.\nTo dovodi do čudnog rezultata da su vrednosti radnikovog proizvoda i vrednost njegove najamnine različite važnosti, to jest, količina novca koju dobija kapitalista kada proda robe koje proizvode njegovi unajmljeni radnici, je drugačija od količine kojom isplaćuje radnike. Ta razlika se ne objašnjava činjenicom da upotrebljeni alati i materijali moraju biti plaćeni. Ukoliko bi vrednost prodatih roba bila jednaka vrednosti živog rada i instrumenata, tu i dalje ne bi bilo mesta za kapitaliste. Činjenica je da razlika između te dve važnosti mora biti dovoljno velika da podrži kapitalističku klasu - ne samo individualce, već i specifične aktivnosti u koje su ti individualci angažovani, recimo kupovina rada. Razlika između totalne vrednosti proizvoda i vrednosti na njihovu proizvodnju utrošenog rada, je višak vrednosti, seme kapitala.\nU pokušaju da odredimo korene viška vrednosti, neophodno je istražiti zbog čega je vrednost rada niža od vrednosti roba koje on proizvodi. Otuđena aktivnost radnika transformiše materijale uz pomoć instrumenata i proizvodi određenu količinu roba. Ipak, kada se te robe prodaju i upotrebljeni materijali i instrumenti isplate, radnicima se ne daje preostala vrednost kao njihova najamnina; njima se daje manje. Drugim rečima, za vreme svakog radnog dana, radnik izvodi izvesnu količinu neplaćenog rada, prisilnog rada, za koji ne dobija nadoknadu.\nIzvođenje tog neplaćenog rada, tog prisilnog rada, je još jedan "uslov za opstanak" u kapitalističkom društvu. Ipak, kao i otuđenje, taj uslov nije nametnut prirodno, već kolektivnim radom ljudi, kroz njihove svakodnevne aktivnosti. Pre nego što su postojali sindikati, individualni radnik je prihvatao svaki raspoloživi prisilni rad, pošto je odbijanje posla značilo da će drugi radnici prihvatiti ponuđene uslove razmene, a individualni radnik bi ostao bez nadnice. Radnici su se takmičili jedan sa drugim zbog nadnica ponuđenih od strane kapitalista; ukoliko bi radnik dao otkaz pošto mu je nadnica neprihvatljivo niska, nezaposleni radnik je bio voljan da ga zameni, pošto je za nezaposlenog mala nadnica bolja nego nikakva nadnica. To takmičenje među radnicima je bilo zvano "slobodni rad" od strane kapitalista, koji su činili velike žrtve da bi očuvali tu slobodu radnika, pošto je baš ta sloboda obezbedila višak vrednosti kapitalisti, i omogućila mu da akumulira kapital. Nije radnikov cilj bio da proizvede više dobara nego što je plaćen. Njegov cilj je bio da primi što je moguće višu nadnicu. Bilo kako, postojanje radnika bez nadnice, čije je shvatanje visoke nadnice, sledstveno tome, bilo mnogo umerenije nego ono zapošljenog radnika, omogućavalo je kapitalisti da iznajmljuje rad po nižoj nadnici. U stvari, postojanje nezaposlenih radnika omogućilo je kapitalistima da plaćaju niže nadnice nego što bi to radnici prihvatili. Prema tome, rezultat kolektivne svakodnevne aktivnosti radnika, gde svako pojedinačno teži ka najvišoj mogućoj nadnici, bio je snižavanje nadnica za sve; efekat borbe svakog protiv svih je bio da svi dobijaju najniže moguće nadnice, a da je kapitalista dobijao najviši višak.\nSvakodnevni rad svih, anulirao je ciljeve pojedinca. Ali radnici nisu znali da je njihova pozicija proizvod njihovog svakodnevnog ponašanja; njihove aktivnosti za njih nisu bile jasne. Radnicima se činilo da su niske nadnice jednostavno prirodni deo života, kao bolest ili smrt, i da je sniženje plata prirodna katastrofa, kao poplava ili jaka zima. Kritike socijalista i Marksove analize, kao i porast industrijskog razvoja koji je pružio više vremena za razmišljanje, skinuli su neke od velova i omogućili radnicima da vide kroz svoje aktivnosti do izvesnog stepena. Ipak, u Zapadnoj Evropi i u Sjedinjenim Državama, radnici se nisu otarasili kapitalističkog oblika svakodnevnog života; oni su organizovali sindikate. A pod drugačijim materijalnim uslovima u Sovjetskom Savezu i Istočnoj Evropi, radnici (i seljaci) zamenili su kapitalističku klasu državnom birokratijom koja kupuje otuđeni rad i akumulira kapital u Marksovo ime.\nI sa sindikatima svakodnevni život nalikuje onome pre postanka sindikata. U stvari, skoro je isti. Svakodnevni život nastavlja da se sastoji od rada, otuđene aktivnosti, i od neplaćenog rada, prisilnog rada. Radnik, član sindikata, više ne postavlja sam uslove svog otuđenja; sindikalni funkcioneri rade to za njega. Uslovi pod kojima je radnikova aktivnost otuđena više nisu dirigovani pojedinačnim radnikovim potrebama da prihvati ono što se nudi; oni su sada dirigovani potrebom sindikalnih birokrata da održe svoju poziciju podvodača između onih koji prodaju i onih koju kupuju rad.\nSa ili bez sindikata, višak vrednosti nije ni prirodni proizvod ni proizvod kapitala; on je stvoren svakodnevnim aktivnostima ljudi. U izvođenju njihovih svakodnevnih aktivnosti, ljudi nisu prinuđeni samo da otuđuju svoje aktivnosti, oni su takođe prinuđeni da reprodukuju uslove koji ih prisiljavaju da otuđuju svoju aktivnost, da reprodukuju kapital, a samim tim i snagu kapitala da kupuje rad. To nije zbog toga što oni ne znaju "šta je alternativa". Osoba koja boluje od hronično lošeg varenja, jer jede previše masnoće, ne nastavlja da jede masno zbog toga što ne zna šta je alternativa. Bilo da više voli da jede masno, ili zbog toga što mu nije jasno da svakodnevno konzumiranje masnoće prouzrokuje njegovu bolest. I još ako mu doktor, propovednik, učitelj ili političar kaže, prvo, da je masnoća ono što ga održava u životu, i drugo, da se on već brine za njegovo dobro, nije ni čudno da mu njegove aktivnosti nisu jasne i da on ne čini veliki napor da bi ih učinio jasnijim.\nProizvodnja viška vrednosti je uslov opstanka, ali ne za populaciju, već za kapitalistički sistem. Višak vrednosti je deo vrednosti roba proizvedenih radom, a koji se ne vraća proizvođačima. On može biti izražen bilo u robama, bilo u novcu (isto kao što i kapital može biti izražen bilo kao količina stvari, bilo kao količina novca), ali to ne menja činjenicu da je on izraz materijalizovanog rada koji je uskladišten u datoj količini proizvoda. Pošto proizvodi mogu biti zamenjeni za "odgovarajuću" količinu novca, novac "zastupa", predstavlja, istu vrednost kao i proizvod. Novac može, u zamenu, biti zamenjen za sledeću količinu proizvoda "odgovarajuće" vrednosti. Skup tih zamena, koje se simultano dešavaju u kapitalističkoj svakodnevici, predstavlja kapitalistički proces cirkulacije. Kroz taj proces se dešava metamorfoza viška vrednosti u kapital.\nDeo vrednosti koji se ne vraća radniku, višak vrednosti, omogućava kapitalisti opstanak, a dozvoljava mu i više od prostog opstajanja. Kapitalista investira deo viška vrednosti; unajmljuje nove radnike i kupuje nova sredstva za proizvodnju; on proširuje svoj domen. A to znači da kapitalista akumulira novi rad, i u obliku živog rada koji unajmljuje i u obliku prošlog rada (plaćenog i neplaćenog) koji je uskladišten u materijalima i mašinama koje kapitalista kupuje.\nCela kapitalistička klasa akumulira višak rada društva, ali taj proces se odvija na društvenoj skali i, shodno tome, ne može biti viđen ukoliko neko posmatra aktivnosti jednog kapitaliste. Mora se zapamtiti da proizvodi koje kapitalista kupuje kao instrumente imaju iste karakteristike kao i proizvodi koje prodaje. Prvi kapitalista prodaje drugom kapitalisti instrumente za određenu količinu vrednosti, i samo deo te vrednosti se vraća radnicima u obliku plate; preostali deo je višak vrednosti sa kojim prvi kapitalista kupuje nove instrumente i novi rad. Drugi kapitalista kupuje instrumente za određenu vrednost, što znači da on plaća potpunu količinu rada koji se vraća prvom kapitalisti, količinu rada koji će biti plaćen radnicima kao i količinu koja se izvodi neplaćeno. To znači da instrumenti akumulirani od strane drugog kapitaliste sadrže neplaćen rad izveden za prvog. Drugi kapitalista prodaje svoje proizvode za datu vrednost, a samo deo te vrednosti vraća svojim radnicima; preostali deo on koristi za nabavku novih instrumenata i rada.\nUkoliko je ceo proces sabijen u kratak vremenski period, i ukoliko svi kapitalisti deluju zajedno, uvidećemo da je vrednost kojom kapitalista stiče nove instrumente i novi rad, jednaka onoj vrednosti proizvoda koja se ne vraća proizvođaču. Taj akumulirani višak rada je kapital.\nU uslovima potpunog kapitalističkog društva, ukupni kapital je jednak količini neplaćenog rada izvedenog od strane generacija ljudskih bića čiji se životi sastoje od svakodnevnog otuđivanja njihovih dnevnih aktivnosti. Drugim rečima, kapital, zbog koga ljudi prodaju dane svog života, je proizvod prodatih aktivnosti čoveka, i reprodukuje se i širi svaki dan jer čovek prodaje i sledeći radni dan, koristeći svaki momenat u kome čovek odluči da nastavi da živi u kapitalističkom obliku svakodnevice.\nSkladištenje i akumulacija ljudskih aktivnosti\nTransformacija viška rada u kapital je specifični istorijski oblik opštijeg procesa, procesa industrijalizacije, permanentne transformacije čovekovog materijalnog okruženja.\nOdređene esencijalne karakteristike ove posledice ljudske aktivnosti u kapitalizmu mogu biti shvaćene uz pojednostavljenu ilustraciju. U jednom zamišljenom društvu, ljudi provode većinu svog aktivnog vremena proizvodeći hranu i druge potrepštine; samo deo njihovog vremena je "višak vremena" u smislu da je oslobođeno od proizvodnje potrepština. Taj višak aktivnosti može biti posvećen proizvodnji hrane za sveštenike i ratnike koji je ne proizvode; može biti iskorišćeno u izvođenju ceremonija ili gimnastičkih vežbi. U bilo kom slučaju, materijalni uslovi tih ljudi se ne menjaju iz generacije u generaciju, uprkos svakodnevnim aktivnostima. Ipak, jedna generacija ljudi tog imaginarnog društva može uskladištiti svoj višak vremena navijajući opruge. Sledeća generacija može odviti energiju uskladištenu u oprugama kako bi ispunili neophodne zadatke, ili može jednostavo koristiti energiju opruga da bi navila nove. U svakom slučaju, uskladišteni višak rada prethodnih generacija obezbeđuje nove generacije sa većom količinom viška radnog vremena. Nova generacija može takođe uskladištiti svoj višak u oprugama, a i u drugim plodištima. U relativno kratkom periodu rad uskladišten u oprugama će prevazići radno vreme bilo koje žive generacije; uz utrošak relativno male energije ljudi iz tog imaginarnog društva će biti sposobni da upotrebe opruge u većini svojih poslova, a takođe i za navijanje novih opruga za buduće generacije. Većina sati koje su ranije trošili na proizvodnju neophodnosti, sada će biti na raspolaganju za aktivnosti koje nisu diktirane neophodnostima već projektovane maštom.\nNa prvi pogled izgleda neverovatno da će ljudi provesti sate u bizarnom zadatku navijanja opruga. Isto tako neverovatno izgleda da će navijene opruge oni čuvati za buduće generacije, dok bi odvijanje opruga moglo obezbediti, na primer, zadivljujući spektakl na dan svečanosti.\nMeđutim, ukoliko ljudi ne raspolažu svojim životima, ukoliko njihove radne aktivnosti nisu njihove, ukoliko se njihove praktične aktivnosti sastoje od prisilnog rada, tada će ljudska aktivnost biti upravljena ka cilju navijanja opruga, cilju skladištenja viška radnog vremena u materijalnim plodištima. Istorijska uloga kapitalizma, uloga koju su izveli ljudi koji su prihvatili legitimnost drugih da raspolažu njihovim životima, sastoji se, konkretno, od skladištenja ljudske aktivnosti u materijalnim plodištima putem prisilnog rada.\nI sve dok se ljudi potčinjuju "moći" novca da kupuje uskladišteni rad kao i životne aktivnosti, i sve dok prihvataju fiktivno "pravo" posednika novca da kontrolišu i raspolažu uskladištenim kao i životnim aktivnostima društva, oni transformišu novac u kapital i posednike novca u kapitaliste.\nTo duplo otuđenje, otuđenje životnih aktivnosti u obliku najamnog rada i otuđenje aktivnosti prošlih generacija u obliku uskladištenog rada (sredstva za proizvodnju), nije određeni čin koji se desio nekada u istoriji. Odnos između radnika i kapitalista nije stvar koja se nameće društvu na jednoj tačci u prošlosti, jednom i zauvek. Nikada nije potpisan ugovor, ili čak napravljen usmeni dogovor, u kome ljudi predaju vlast nad životnim aktivnostima svih budućih generacija sa svih prostora planete.\nKapital nosi masku prirodne sile; izgleda stabilan kao sama zemlja; njegovi potezi izgledaju neizmenljivi kao plima i oseka; njegove krize izgledaju neizbežne kao zemljotres ili poplava. Čak i kada se prizna da je kapital stvorio čovek, to priznanje može biti prilika za izmišljanje još nametljivije maske, maske sile koja je proizvod čoveka, Frankenštajnovo čudovište čija snaga zahteva više poštovanja nego bilo koja prirodna sila.\nIpak, kapital nije ni prirodna sila, ni čudovište koje je napravio čovek jednom u prošlosti, i koje još od tada dominira ljudskim životima.\nMoć kapitala se ne oslanja na novac, pošto je novac društvena konvencija koja nema više "moći" nego što je čovek spreman da joj dopusti; kada čovek odbije da proda svoj rad, novac ne može izvesti ni najprostiji zadatak jer novac ne "radi".\nMoć kapitala ne počiva ni u materijalnim plodištima u kojima je uskladišten rad proteklih generacija, pošto potencijalna energija sačuvana u tim plodištima može biti oslobođena aktivnošću živih ljudi bilo da su ta plodišta kapital, imenom otuđeno "vlasništvo", ili ne. Bez životne aktivnosti skup objekata koji predstavljaju društveni kapital bio bi raštrkana gomila raznovrsnih predmeta za upotrebu bez sopstvenog života, a "posednici" kapitala bi bili raštrkani skup neobično nekreativnih ljudi koji se okružuju komadima papira u lakomislenom pokušaju da ožive uspomene na staru veličinu. Jedina "moć" kapitala počiva u svakodnevnim aktivnostima živih ljudi; ta "moć" se sastoji od spremnosti ljudi da prodaju svoje svakodnevne aktivnosti u zamenu za novac, i da predaju kontrolu nad produktima svojih i aktivnosti prethodnih generacija.\nI sve dok osoba prodaje svoj rad kapitalisti i prihvata samo deo svoga proizvoda kao platu za rad, ona stvara uslove za kupovinu i eksploataciju ljudi. Ni jedan čovek ne bi dobrovoljno dao svoju ruku ili svoje dete u zamenu za novac; čak i kada čovek promišljeno svesno prodaje svoj radni život u pokušaju da stekne neophodnosti za život, on ne samo da reprodukuje uslove koji nastavljaju da prodaju života učine neophodnom za druge ljude. Kasnije generacije, naravno, mogu odbiti da prodaju svoje radne živote iz istog razloga zbog koga odbijaju da prodaju ruku; ipak, svaki neuspeh u odbijanju otuđenja i prisilnog rada uvećava zalihe uskladištenog rada kojim kapital može kupiti radne živote.\nU pokušaju da transformiše višak rada u kapital, kapitalista mora da pronađe način da ga uskladišti u materijalnim plodištima, u novim sredstvima za proizvodnju, i mora unajmiti nove radnike da aktiviraju nova sredstva za proizvodnju. Drugim rečima, mora povećati svoje preduzeće ili otvoriti novo u drugoj grani proizvodnje. To pretpostavlja ili zahteva postojanje materijala koji se mogu obraditi u nove robe koje je moguće prodati, postojanje kupca novih proizvoda i postojanje dovoljno siromašnih ljudi spremnih da prodaju svoj rad. Ti zahtevi su i sami kreirani od aktivnosti kapitalista, i kapitalista ne priznaje ograničenja ili smetnje svojoj aktivnosti; kapitalistička demokratija zahteva apsolutnu slobodu.\nImperijalizam nije samo "poslednji stepen" kapitalizma; on je i njegov prvi stepen.\nSve što može biti pretvoreno u tržišnu vrednost hrana je za kapitalistički mlin, bilo da to leži na zemlji kapitaliste ili njegovog suseda, bilo da se nalazi nad ili pod zemljom, pliva u moru ili puzi po njegovom dnu, bilo da se nalazi na drugom kontinentu ili planeti. Sva ljudska istraživanja prirode, od alhemije do fizike, mobilizovana su u potrazi za novim materijalima u kojima se može skladištiti rad, da se nađu novi objekti koje neko može naučiti da kupi.\nKupci novih i starih proizvoda se stvaraju svakim raspoloživim sredstvom, a nova sredstva se neprekidno izmišljaju. "Otvorena tržišta" i "otvorena vrata" su uspostavljena silom i prevarom. Ukoliko ljudima nedostaje sredstava da kupe kapitalističke proizvode, njih unajmljuju kapitalisti i plaćaju ih za proizvodnju tih istih dobara; ukoliko lokalni zanatlija već proizvodi ono što kapitalista ima za prodaju, zanatlija biva uništen ili kupljen; ukoliko zakon ili tradicija zabranjuju upotrebu izvesnih proizvoda, zakoni i tradicija bivaju uništeni; ukoliko ljudima nedostaju objekti na kojima mogu upotrebiti kapitalističke proizvode, oni bivaju naučeni da kupuju te objekte; ukoliko su ljudi istrošili svoje psihičke ili biološke zalihe, onda kapitalisti "zadovoljavaju" njihove "duhovne" potrebe unajmljujući psihologe da ih kreiraju; ukoliko su ljudi zasićeni kapitalističkim proizvodima tako da više ne mogu da koriste nove objekte, oni bivaju naučeni da kupuju objekte i spektakle koji nemaju drugu svrhu osim da ih se jednostavno posmatra i da im se divi.\nSiromašni ljudi su se našli u pred-agrarnim i agrarnim društvima na svim kontinentima; ukoliko nisu dovoljno siromašni da bi bili radi da prodaju svoj rad kada kapitalisti nastupe, njih kapitalisti osiromašuju svojim aktivnostima. Zemljišta lovaca postepeno postaju "privatno vlasništvo" "posednika" koji koriste državno nasilje da ograniče lovce na "rezervate" u kojima nema dovoljno hrane da lovci prežive. Alat za seljake postepeno postaje moguće nabaviti jedino od istog onog trgovca koji seljacima velikodušno pozajmljuje novac za alat, sve dok seljakov "dug" ne postane tako velik da ga primora da proda zemlju koju ni on niti njegovi preci nikada nisu kupili. Kupci zanatlijinih proizvoda postepeno postaju trgovci koji prodaju proizvode, sve do dana kada trgovac ne odluči da udomi "svog zanatliju" pod istim krovom, i obezbedi ga instrumentima koji će mu pomoći da koncentriše svoju aktivnost na proizvodnju najprofitabilnijih komada. Nezavisni, kao i zavisni lovci, seljaci i zanatlije, slobodni ljudi kao i robovi, bivaju pretvoreni u iznajmljene radnike. Oni koji su ranije raspolagali svojim životima u suočavanju sa teškim materijalnim uslovima, odbijaju da raspolažu svojim životima u trenutku kada preuzmu zadatak menjanja svojih materijalnih uslova; oni koji su ranije bili svesni stvaraoci svoje oskudne egzistencije, postali su nesvesne žrtve sopstvenih aktivnosti čak i kada su ukinuli oskudnost u svom životu. Čovek koji je bio veliki ali imao malo, sada ima mnogo ali je mali.\nProizvodnja novih roba, "otvaranje" novih tržišta i stvaranje novih radnika, nisu tri razdvojene aktivnosti; oni su tri aspekta iste aktivnosti. Nova radna snaga se stvara tačno u nastojanju da se proizvedu nove robe; plate koje prime ti radnici su i same novo tržište; neplaćeni rad tih radnika je izvor nove ekspanzije. Ni prirodne ni kulturne prepreke ne zaustavljaju širenje kapitala, pretvaranje čovekovih svakodnevnih aktivnosti u otuđeni rad, pretvaranje njihovog viška rada u "privatno vlasništvo" kapitalista. Ipak, kapital nije prirodna sila; on je spektar aktivnosti koje ljudi izvode svakodnevno; on je oblik svakodnevnog života; nastanak njegovog postojanja i njegovo širenje, pretpostavljaju jedan esencijalni uslov: raspoloženje ljudi da nastave da otuđuju svoje radne živote i da na taj način reprodukuju kapitalistički oblik svakodnevice.\nEssays on Marx's theory of value - Isaak Rubin\nEssays on Marx's theories of value by a seminal Marxist writer. Originally published in the former Soviet Union, Rubin's work was suppressed and…\nLetters of Insurgents - Audiobook\nAn unabridged reading of Fredy Perlman's novel Letters of Insurgents by the group Audio Anarchy.


Split konačno dobiva urbani vrt i to u širem centru grada! Građani će moći saditi svoje voće i povrće na terenu većem od 4000 kvadrata - Portal Splita\nYou are at:Home»Split»Split konačno dobiva urbani vrt i to u širem centru grada! Građani će moći saditi svoje voće i povrće na terenu većem od 4000 kvadrata\nSplit konačno dobiva urbani vrt i to u širem centru grada! Građani će moći saditi svoje voće i povrće na terenu većem od 4000 kvadrata\nBy admin\t February 25, 2022 No Comments\nNakon Zagreba, Pule, Varaždina i još nekoliko hrvatskih gradova, i Split konačno dobiva urbani vrt. Inicijativa koju je stranka Pametno za Split i Dalmaciju pokrenula još 2020.g kreće u realizaciju upravo na lokaciji koju su oni od početka predlagali, na Turskoj kuli.\nKako javljaju iz ove stranke, gradonačelnik Ivica Puljak je ovih dana donio Zaključak kojim će se upravo tamo čestica zemlje u vlasništvu Grada, površine 4.325 m2, urediti u urbani vrt, a sve u okviru Pilot projekta RU:RBAN, URBACT III Second wave koji Grad Split provodi s Udrugom za permakulturu.\n– Pronašli smo gradsku česticu zemlje na Turskoj kuli koja će se ovim projektom privesti svrsi za urbani vrt. Naši sugrađani moći će saditi voće, povrće i druge željene kulture bez potrebe odlaska izvan grada. Ovako se može živjeti u stanu, a istovremeno obrađivati dio zemlje i na taj način pridonijeti i kućnom budžetu i kućnoj radosti koja je neizostavna kad uberete vlastitu salatu, blitvu i ostalo. Dok čekamo da krene prva sadnja na Turskoj kuli i dalje ćemo ”navijati” da se u Splitu dogode urbani vrtovi i u drugim dijelovima grada, za što tražimo način i lokacije – istaknuo je Branimir Urlić iz stranke Pametno za Split i Dalmaciju.\n-Ponosni smo da se naša dugo zagovarana ideja napokon realizira. Ono što smo najavili u izbornom programu, Split kao zelen i pošumljen grad u kojem naši sugrađani svoje slobodno vrijeme kvalitetno provode, na otvorenom, ovim urbanim vrtom još je jedan korak bliže ostvarenju. – zaključila je Kristina Vidan predsjednica stranke Pametno za Split i Dalmaciju.


Prijem 10 radnika Banja Luka | Agencija Spektar\nJavno preduzeće ‘’Putevi Republike Srpske’’ d.o.o.\n1. Diplomirani inženjer saobraćaja ………….3 (tri) izvršioca;\n2. Diplomirani inženjer saobraćaja …………..1 (jedan) izvršilac;\n3. Diplomirani inženjer građevinarstva……..1 (jedan) izvršilac;\n4. Diplomirani ekonomista…………………………..2 (dva) izvršioca;\n5. Diplomirani menadžer u medijima……………..1 (jedan) izvršilac;\n6. Diplomirani pravnik za bezbjednost i kriminalistiku……….1(jedan) izvršilac;\n7. Diplomirani menadžer preduzetničke ekonomije………1(jedan) izvršilac.\nPripravnici će obavljati poslove radi osposobljavanja za samostalan rad u okviru svoje struke i sticanja radnog iskustva neophodnog za polaganje stručnog ispita.\nКandidati moraju ispunjavati sljedeće opšte uslove:\n-da su državljani Republike Srpske, odnosno Bosne i Hercegovine;\n-da nisu otpušteni iz državne službe kao rezultat disciplinske mjere na bilo kojem nivou vlasti u Bosni i Hercegovini u periodu od tri godine prije objavljivanja Javnog konkursa;\n-da nisu osuđivani za krivično djelo na bezuslovnu kaznu zatvora u trajanju od najmanje 6 (šest) mjeseci ili za krivično djelo koje ih čini nepodobnim za obavljanje poslova u JP ‘’Putevi RS’’ d.o.o. Banja Luka;\n-da nisu pod optužnicom Međunarodnog suda za ratne zločine počinjene na području bivše SFRJ u Hagu i da nisu odbili naredbu da se povinuju pred Tribunalom – član IX. stav 1. Ustava Bosne i Hercegovine.\nКandidati, pored opštih, moraju ispunjavati i sljedeće posebne uslove:\nКandidati pod rednim brojem 1. sljedeće uslove:\n*Završen prvi ciklus studija, najmanje 240 ECTS bodova (European Credit Transfer System – Evropski sistem prenosa bodova) ili VII stepen stručne spreme, saobraćajni fakultet;\nКandidat pod rednim brojem 2. sljedeće uslove:\n*Završen prvi ciklus studija, najmanje 180 ECTS bodova (European Credit Transfer System – Evropski sistem prenosa bodova) ili VII stepen stručne spreme, saobraćajni fakultet;\nКandidat pod rednim brojem 3. sljedeće uslove:\n*Završen prvi ciklus studija, najmanje 240 ECTS bodova (European Credit Transfer System – Evropski sistem prenosa bodova) ili VII stepen stručne spreme, građevinski fakultet;\nКandidati pod rednim brojem 4. sljedeće uslove:\n*Završen prvi ciklus studija, najmanje 240 ECTS bodova (European Credit Transfer System – Evropski sistem prenosa bodova) ili VII stepen stručne spreme, ekonomski fakultet;\nКandidat pod rednim brojem 5. sljedeće uslove:\n*Završen prvi ciklus studija, najmanje 240 ECTS bodova (European Credit Transfer System – Evropski sistem prenosa bodova) ili VII stepen stručne spreme, Fakultet za menadžment.\nКandidat pod rednim brojem 6. sljedeće uslove:\n*Završen prvi ciklus studija, najmanje 240 ECTS bodova (European Credit Transfer System – Evropski sistem prenosa bodova) ili VII stepen stručne spreme, Fakultet za bezbjednost i zaštitu Banja Luka.\nКandidat pod rednim brojem 7. sljedeće uslove:\n*Završen prvi ciklus studija, najmanje 180 ECTS bodova (European Credit Transfer System – Evropski sistem prenosa bodova) ili VII stepen stručne spreme, Visoka škola za uslužni biznis.\n*da prvi put zasnivaju radni odnos u traženom stepenu stručne spreme;\n*da se nalaze na evidenciji Zavoda za zapošljavanje Republike Srpske kao nezaposleno lice.\n-uvjerenje o opštoj zdravstvenoj sposobnosti (dostaviće samo izabrani kandidat prije zasnivanja radnog odnosa);\n-diplomu o završenom fakultetu;\n-uvjerenje da se ne vodi krivični postupak (ne starije od tri mjeseca);\n-ovjerenu izjavu kao dokaz o ispunjavanju uslova iz tačke III alineja 5, 6. i 7;\n-ovjerenu izjavu da prvi put zasnivaju radni odnos u traženom stepenu stručne spreme (tačka IV alineja 2).\n-Uvjerenje JU Zavoda za zapošljavanje Republike Srpske da se vodi na evidenciji nezaposlenih lica.\nLični podaci podnosioca prijave su tajni i mogu se prikupljati i obrađivati samo u skladu sa Zakonom o zaštiti ličnih podataka (’‘Službeni glasnik Bosne i Hercegovine’‘, br. 49/06, 76/11 i 89/11), dok su sve ostale informacije javne i dostupne.\nКandidati koji budu pozvani na intervju obavezni su donijeti ličnu kartu ili pasoš na uvid Кonkursnoj komisiji – u protivnom mu neće moći pristupiti.\nVI – ROК I MJESTO PODNOŠENJA PRIJAVA\nКandidati su dužni dostaviti prijave, lično ili putem pošte, na adresu:\nJavno preduzeće ‘’Putevi Republike Srpske’’ društvo sa ograničenom odgovornošću Banja Luka, sa obaveznom naznakom ,,Javni konkurs za prijem pripravnika u radni odnos na određeno vrijeme – NE OTVARATI’‘, Trg Republike Srpske 8, 78 000 Banja Luka.\nNepotpune, neblagovremene, nedopuštene i nerazumljive prijave neće se uzeti u razmatranje, kao ni prijave kandidata koji budu bili nedostupni Кonkursnoj komisiji na adresi i kontakt telefonu iz prijave.


Drugi o nama Archives ⋆ Page 2 of 3 ⋆ Magic Touch\nCategory: Drugi o nama\nPosted on 25/04/2014 07/01/2018\nPortal cazin.net – Ne prestaje nizati nagrade / Meliha Klopić osvojila zlato u međunarodnoj konkurenciji\nPortal cazin.net - Ne prestaje nizati nagrade / Meliha Klopić osvojila zlato u međunarodnoj konkurenciji\nSvjetska izložba inovacija i tehničkih dostignuća pod nazivom „Najbolje inovacije prve dekade XXI stoljeća“ , održana je u jednom od najstarijih gradova u Iranu (Shiraz) u periodu od 22.04. -24.04.2014.god.\nNa izložbi je ove godine predstavljeno ukupno 467 inovacija iz 19 zemalja, a ocjenjivalo ih je 40 članova međunarodnog stručnog ocjenjivačkog žirija. Zadivljujuće rezultate ostvarili su članovi Asocijacije inovatora BiH te su sa tri zlatne, tri srebrene i jednom brončanom medaljom još jednom prikazali našu BiH u najboljem svjetlu.\nJedna od tih zlatnih medalja je „doputovala“ u naš Cazin. Ljekovita šećerna pasta za depilaciju, inovatorke Melihe Klopić je ponovo nagrađena i to ovog puta sa najprestižnijom nagradom.\nIstovremeno, u periodu od 23-25. aprila, u Banja Luci, kao i svake godine održana je izložba posvećena obilježavanju grada Banja Luka, 160. godišnjici od rođenja Mihajla Pupina i navršavanju 40 godina inovatorstva u banjalučkoj regiji.\nNa izložbi pod nazivom „INOST MLADIH 2014“ su predstavljeni radovi učenika, studenata i profesora iz BiH i susjednih država. Izloženo je preko 400 inovacija od 600 autora.\nZa podršku i doprinos realizaciji izložbe „INOST MLADIH 2014“, Savez inovatora RS-a dodijelio je zahvalnicu AIBiH.\nNa pomenutoj izložbi, u kategoriji mladih inovatora, opet je nagrađena Meliha Klopić i to sa brončanom medaljom.\nNapominjemo da je inovacija ljekovita šećerna pasta za depilaciju u proteklih 8 mjeseci nagrađena još tri puta:\n1.1. nagrada EU za najbolju inovaciju u kategoriji mladih inovatora; Sarajevo 2013\n2.Srebrena medalja na Međunarodnoj izložbi inovacija i tehničkih dostignuća, ARCA Zagreb 2013\n3.Brončana medalja na Međunarodnoj izložbi inovacija i tehničkih dostignuća, MAKINOVA; Skoplje 2013\nInovacija pod nazivom ljekovita pasta za depilaciju je slična egipatskoj šećernoj pasti i to po načinu primjene, ali se razlikuje od navedene po sastavu kojeg čini 10 potpuno prirodnih sastojaka koji su precizno određeni tako da je iz svake biljke, eteričnog i biljnog ulja izvučeno ono što je najbolje za naše tijelo. Nanosi u suprotnom smjeru od rasta dlačica, a uklanja u smjeru rasta te na taj način omogućava aktivnim sastojcima iz paste da prodiru duboko u epidermis i djeluju na folikul dlačice koji je izvor stem-ćelija pomoću kojih dlačica raste i jedne od najdinamičnijih i aktivnijih ćelija u organizmu. Folikul se sastoji iz matičnih ćelija, krvnih sudova, vezane lojne žlijezde i mišića podizača.\nPasta djeluje na način da nježno iščupa dlaku, te djeluje na folikul na način da unutrašnjost oblaže ljekovitim dejstvima biljaka koje ulaze u sastav i time smanjuju bol i upalne procese koji nastaju prilikom ostalih metoda depilacije koje uključuju čupanje dlačice iz korjena.\nSprječava nastanak crvenila, iritacija, alergija, a smije se koristiti na svim tipovima kože, uključujući i kožu koja je zahvaćena psorijazom ili ekcemima jer se isključivo lijepi samo za dlačicu i uklanja ju iz korjena. Također, sprječava nastanak folikulitisa(upale dlake) pri ponovnom izrastanju, a jednom kad izraste dlačica je svjetlija, tanja i manje primjetna.\n„ Zaista sam presretna zbog ovih nagrada,jer je to dokaz da se rad, trud i upornost na kraju ipak isplate. Žao mi je što nisam lično mogla prisustvovati izložbi u Iranu,jer je predaleko i preskupo za naš standard života. Pasta je „otputovala“ sama, te su je stručnjaci isprobali i testirali sami. Drago mi je da su ljudi, i to stručnjaci, čak i na drugom kontinentu prepoznali kvalitet i učinkovitost paste koja je proizašla iz vlastitih problema. Na svim izložbama,na kojima je prošla početni odabir,osvojila je neku od nagrada.\nTestirana na preko 500 osoba u početnoj fazi prije stavljanja u promet, ali također, presretna sam zbog toga što je i veliki broj ljudi u BiH prepoznao isto, te se 98% osoba koje su testirale pastu javilo s pozitivnim rezultatima.“ – Meliha Klopić za cazin.net\nPosted on 21/04/2014 06/01/2018\nPortal krajina.ba – 3. Međunarodni festival Kranj ( 17.04. – 21.04.2013.)\nPortal krajina.ba - 3. Međunarodni festival Kranj ( 17.04. – 21.04.2013.)\nU periodu od 17.04. – 21.04.2013. u Sloveniji, tačnije u Ljubljani i Kranju održan je već tradicionalni festival folklora, rukotvorina i domaće radinosti.\nSavez Bosanskohercegovaćkih kulturno umjetničkih i humanitarnih društava Slovenije u suradnji sa BIH društvom Kud Dem organizirali su festival , na kojem su se predstavile folklorne grupe iz BiH, Ukrajine, Gruzije, Austrije, Hrvatske,Kosova, Srbije i Slovenije.\nOd predstavnika predstavnika iz BiH su bili prisutni KUD “Vikići” Bihać , KUD “1.mart” Vrnograč, g. Husein Kličić(predsjednik Crvenog križa USK), a od izlagača rukotvorina, Cazinjanka Meliha Klopić koja je na sajmu predstavila svoj unikatni ručno rađeni nakit, prirodnu kozmetiku kao i već poznatu „MagicTouch“ šećernu pastu za depilaciju.\n„ S obzirom da su moji prirodni proizvodi , kao i ostali radovi , pronašli put do Vaših srca ovom prilikom želim da se zahvalim organizatorima, a posebno gđi. Cvetki Vareš i Dobrodelnom društvu „Pomagajmo odprtih src“ što su odabrali baš mene kao predstavnika Cazinske Krajine na ovoj manifestaciji.\nOvo je bila prilika da po prvi put predstavim svoje radove i van naše države u koje ulažem puno ljubavi i pažnje te se želim zahvaliti svima koji cijene moj rad i rado nose nakit koji izradjujem sa puno ljubavi. Trudim se da svaki komad bude jedinstven i da svi budu zadovoljni. „ – Meliha Klopić\nPosted on 18/03/2014 06/01/2018\nPortal cazin.net – Cazinjanka Meliha Klopić dobila priznanje bh inovatora\nPortal cazin.net - Cazinjanka Meliha Klopić dobila priznanje bh inovatora\nPosted on 06/02/2014 06/01/2018\nPosted on 01/01/2014 06/01/2018\nČlanak Poslovne novine, januar 2014. godine\nPortal cazin.net - Mlada inovatorica iz Cazina Meliha Klopić predstavila se na “Devetom danu kvaliteta i inovacija USK”\nPosted on 01/12/2013 06/01/2018\nTiskani mediji – Poslovni informator 89/90 Bihać, decembar 2013, Privredna komora USK\nTiskani mediji - Poslovni informator 89/90 Bihać, decembar 2013, Privredna komora USK\nPosted on 28/11/2013 07/01/2018\nPortal klix.ba – Inovatori iz BiH i svijeta na izložbi ARCA u Zagrebu\nU Nacionalnoj i sveučilišnoj biblioteci u Zagrebu, 11. Međunarodnu izložbu inovacija ARCA, koju priređuje Hrvatska udruga inovatora, otvorio je hrvatski ministar poduzetništva i obrta Gordan Maras. Na izložbi je u bogatoj međunarodnoj konkurenciji sudjelovao i četveročlani inovatorski tim iz BiH s deset izložaka.\nARCA je najpoznatija hrvatska izložba inovacija s 11-godišnjom tradicijom, koja će u tri dana predstaviti više od 200 inovacija iz Hrvatske, Irana, Rusije, Poljske, Mađarske, Rumunije, Slovenije, BiH i Srbije. Znatan dio prostora na izložbi posvećen je mlađim inovatorima iz osnovnih, srednjih škola i fakulteta iz Hrvatske. Na izložbi je, između ostalih, govorio predsjednik Međunarodne federacije nacionalnih organizacija inovatora Andras Vedres iz Mađarske.\nMinistar Maras naglasio je kako se radi o važnoj gospodarskoj manifestaciji koju je prepoznala Vlada RH.\n“Uvođenje inovacija danas je pitanje opstanka, a razvijati konkurentno gospodarstvo znači razvijati društvo znanja”, rekao je Maras.\nHusein Hujić, domaćin štanda i generalni sekretar Asocijacije inovatora BiH (AIBiH) te direktor IFIA, ove godine predstavlja 10 inovacija, s tim da je uz njega prisutno još troje inovatora.\n“Svake godine smo na izložbi ARCA koja je nastavila tradicije na čijim smo zasadama mi još 1995. godine. Dok je trajao rat, informacije smo o našim inovacijama dostavljali kolegama kroz tunel. Prvi su nam napravili plakate kojima smo predstavljeni u jesen ’95. u Nurnbergu”, rekao je Hujić.\nMlada inovatorica Meliha Klopić iz Cazina, po struci ekološko-sanitarna inžinjerka, predstavila se s pastom za depilaciju.\n“To je šećerna pasta za depilaciju koja vodi porijeklo iz starog Egipta, od vremena Kleopatre, a moja pasta ima još dodatke biljki i eteričnih ulja koji ovu pastu čine i ljekovitom”, rekla je Meliha. Prije desetak dana Meliha se pojavila na konkursu za mlade inovatore u Sarajevu, gdje je osvojila prvu nagradu.\nNijaz i Mirza Banjanović, otac i sin iz Sarajeva, predstavljaju se s četiri inovacije vezane uz primjenu novootkrivenog rotirajućeg magnetskog polja sa statičnim namotajima. Nijaz je VKV elektroničar za telekomunikacijske sisteme i radi u Sarajevu, a sin Mirza je tek završio elektrotehničku školu.\n“Riječ je o sinhronim generatorima bez prstena i četkica, kliznih kontakata koji izazivaju varničenje i kvarenje. Generator može raditi čak u vodi jer nema otvorenog, kliznog kontakata”, objasnio je Nijaz jedan od svojih izložaka.\nNijaz i Mirza imaju i izložak koji prenosi energiju magnetnim putem, bežično, na rotirajuću osovinu.\nIvan Kožar iz Ivanićgrada predstavlja svoj rad naziva Muzikalna Teslina zavojnica koja je potpuno elektronska i regulira se pomoću mobitela. Ivan postiže da iskre iz zavojnice reproduciraju muziku iz mobitela.\nInovacije na ARCA-i su brojne, od auta na solarni i električni pogon iz Hrvatske, do kapi za oči mlade izumiteljice iz Irana.\nIzložba inovacija ARCA se u predvorju Sveučilišne i nacionalne biblioteke u Zagrebu održava od 3. do 6. decembra.\nPosted on 21/11/2013 06/01/2018\nPortal cazin.net – Mlada inovatorica iz Cazina Meliha Klopić predstavila se na “Devetom danu kvaliteta i inovacija USK”\nPrivredna komora Unsko-sanskog kantona 21.11.2013.g. organizirala je „Deveti dan kvaliteta i inovacija USK“ kako bi doprinijela razvoju kvaliteta i inovatorstva na ovom području. Predznak “deveti” označava broj godina koliko Privredna komora USK organizira “Dana kvaliteta i inovacija” uz Svjetski dan kvalitete.\nCilj organizacije ovakvog jednog događajas je ukazati na značaj implementiranja sistema kvaliteta u poduzeću, na njegov odlučujući utjecaj na poslovanje, kroz promicanje inovatorstva i inovatorskih postignuća, te tako akcentirati i promovirati nove šanse za unaprjeđenje poslovanja i neslućene mogućnosti za ekonomski rast i napredak.\nInformativni i edukativni Dan kvalitete i inovacija USK u sali Privredne komore i ove godine je bio prilika da se analizira postignuto u protekloj godini uz praćenje trendova u oblasti kvalitete proizvoda. Unsko-sanski kanton ima oko šezdeset certificiranih privrednih subjekata i institucija od čega je veliki broj certificiran zahvaljujući programu Fonda QMS (Quality Management System) za podršku poduzećimna drvoprerade na uvođenju sistema kvaliteta. Ovaj projekt rezultat je i prethodnog projekta USAID CCA koji su zajedno pokrenuli s Privrednom komorom, Vladom USK i Općinom Bihać, a po okončanju ovog projekta i zaživljavanju USAID FIRMA Projekta pokrenut je i još uvijek traje novi Projekt podrške poduzećima šumarstva i drvoprerade za uvođenje sistema kvaliteta prema standardima serije ISO, CE znaka, FSC i CoC. U ovom projektu prednost imaju poduzeća s višim stupnjem finalizacije proizvoda.\nIako Privredna komora USK ima za cilj stvaranje fondova podrške pri uvođenju sistema kvaliteta i za druge privredne grane, za sad su sredstva iz Fonda dostupna samo za pripremu i certificiranje poduzećima iz drvne industrije. Nažalost, moramo konstatirati da još uvijek imamo mali broj onih koji su ušli u sistem kvaliteta i koji su usvojili bilo koji standard“, istakao je Ismet Pašalić, predsjednik Privredne komore USK. Predsjednik Pašalić dodao je kako u predstojećem vremenu od naših poduzeća trebamo tražiti da donesu takve poslovne odluke koje doprinose njihovoj konkurentnosti na tržištima. Privredna komora će od organa vlasti tražiti da ih financijski podrže jer je riječ o skupom i dugotrajnom procesu, koji je, kako je istakao, dugoročno jedna od boljih poslovnih odluka u svakom poduzeću.\nO integriranim sistemima upravljanja prema međunarodnim standardima serija 9000 – sistem upravljanja kvalitetom, 14000 – sistem upravljanja zaštitom okoliša, te 18000 – sistem upravljanja zdravljem i sigurnošću na radu, govorio je Mirsad Begić, predsjednik Skupštine Asocijacije za kvalitet BiH.\n„Cijela Bosna i Hercegovina približavajući se EU i izlazeći na njeno tržište, mora primjenjivati brojne standarde. Da ne bi provodili svaki pojedinačno, najbolje rješenje je ići odmah u integrirani sistem. Mnogo je racionalnije i iz troškovnog aspekta mnogo se više isplati“, istakao je M.Begić u svom izlaganju.\nEsad Bajramović, predsjednik Savjeta za kvalitet i inovacije USK, predstavio je okupljenima integrirane sisteme kvaliteta u visokom obrazovanju i dao presjek stanja u ovoj oblasti u USK.\nPregled certificiranih privrednih društava i institucija na području USK dala je Ljilja Ivušić, stručni suradnik za odnose s javnošću i poslovnu edukaciju Privredne komore USK, a potom je predstavila rezultate Fonda za podršku drvoprerađivačima USK na implementiranju i certificiranju sistema kvaliteta. Iz QMS Fonda do sad su sredstva za pripremu, odnosno certifikaciju prema FSC CoC standardu koristili 13 privrednih društava s područja USK, a sredstva su za sva drvoprerađivačka društva koja ispunjavaju uvjete predviđene Pravilnikom o dodjeli sredstava QMS Fonda još uvijek na raspolaganju, istaknula je.\nPredsjednik Udruženja inovatora Bihać Seid Žapčević predstavio je perspektive razvoja proizvodnih sistema koji sami uče, a koji je bio predmet njegove nedavne doktorske disertacije u Ljubljani, te potom ovogodišnje aktivnosti u oblasti inovatorstva u USK, od koji je izdvojio predstavljanje Udruženja inovatora Bihać, u organizaciji Privredne komore USK, na 10. izložbi inovacija IKA u Karlovcu održanoj od 04. do 07.06.2013. u Karlovcu, te istakao izvanrednu suradnju sa Udrugom inovatora Hrvatske i Udrugom inovatora Karlovačke Županije koja je rezultat suradnje PK USK i HGK ŽK Karlovac.\nKao posljednja na “Devetom danu kvaliteta i inovacija USK” predstavila se mlada inovatorica iz Cazina Meliha Klopić, bachelor zdravstva, sa svojom inovacijom “ljekovita šećerna pasta za depilaciju”. Meliha Klopić je u proteklih par mjeseci osvojila čak 3 nagrade: nagradu za najbolju inovaciju u kategoriji mladih inovatora koju joj je u Sarajevu dodijelila Delegacija EU u BiH, potom srebrnu medalju na ovogodišnjoj 11. Međunarodnoj izložbi inovacija ARCA 2013 u Zagrebu, te brončanu medalju na nedavno održanoj izložbi inovacija “MAKINOVA 2013” u Skopju.\nPrisutni su imali priliku čuti detalje o ovoj inovaciji čiju je zdravstvenu ispravnost potvrdio Zavod za javno zdravstvo USK, koji je 15.11.2013. i zvanično certificiran od strane certifikacijske kuće TUV Thuringen, Jena, Njemačka.\nMlada inovatorica Uskoro planira otvaranje vlastitog obrta u kojem će se pored ljekovite paste za depilaciju naći i prirodni sapuni za njegu svih tipova kože.\nNa kraju uz čestitke mladoj inovatorici na prestižnim nagradama i Zavodu za javno zdravstvo USK na certificiranju, doneseni su zaključci koji će biti upućeni resornim Ministarstvima u Vladi USK, a koje ćemo naknadno objaviti.\nPosted on 15/10/2013 07/01/2018\nPortal vijesti.ba – ”Medalja slavnih” bh. inovatoru na međunarodnoj izložbi u Zagrebu\nPortal vijesti.ba - ”Medalja slavnih” bh. inovatoru na međunarodnoj izložbi u Zagrebu\nZAGREB – Inovacije članova Asocijacije inovatora Bosne i Hercegovine na 11. međunarodnoj izložbi inovacija ”Arka” koja je održana u Zagrebu, nagrađene su sa tri medalje organizatora i jednom specijalnom nagradom ”Medaljom slavnih”, Svjetske federacije inovatorskih organizacija (IFIA).\nnovaciju sarajevskog stomatologa Nedžada Muftića, među 159 inovacija iz deset zemalja, odabrao je predsjednik IFIA-e Andraš Vedreš.\nZdravko Bosnić iz Banje Luke nagrađen je zlatnom medaljom za inovaciju ”kvadratura kruga”, a radi se o turbini sa beskrajnom trakom postavljenom na tri osovine, koje geometrijski predstavljaju vrhove pravougaonog trokuta. Na traci se, uz lopatice, nalaze i posude koje zahvataju vodu i podižu je na visinu s koje se voda može slobodnim padom odvoditi na oranice ili se akumulirati u iskopanom jezeru ili bazenu.\nPosted on 13/10/2013 06/01/2018\nPortal buzimljani.ba – Meliha Klopić, Cazinjanka koja ruši sve rekorde svojom inovacijom i osvaja prestižne nagrade\nPortal buzimljani.ba - Meliha Klopić, Cazinjanka koja ruši sve rekorde svojom inovacijom i osvaja prestižne nagrade\nProteklog vikenda u Zagrebu je održana izložba inovacija ARCA. To je najpoznatija hrvatska izložba intelektualnih radova i inovacija s 11-godišnjom tradicijom, koja je u tri dana predstavila više od 200 inovacija iz Hrvatske, BiH, Irana, Rusije, Poljske, Mađarske, Slovačke, Rumunije, Slovenije i Srbije. Znatan dio prostora na izložbi bio je posvećen mlađim inovatorima iz osnovnih, srednjih škola i fakulteta iz Hrvatske.\nNa izložbi je, između ostalih, govorio predsjednik Međunarodne federacije nacionalnih organizacija inovatora Andras Vedres iz Mađarske. Naša domovina, BiH, se predstavila s 10 inovacija među kojima je bila i naša Cazinjanka Meliha Klopić s inovacijom „Ljekovita, šećerna pasta za depilaciju“. Meliha jedina mlada inovatorica na našem Kantonu pored Milke Matešić iz Bihaća koja je prije par godina predstavljala BiH sa svojim kremama za psorijazu.\nInovacije članova Asocijacije Inovatora BiH nagrađene su sa tri medalje organizatora i jednom specijalnom nagradom “Medaljom slavnih”, Svjetske federacije inovatorskih organizacija (IFIA).\nZdravko Bosnić iz Banje Luke nagrađen je zlatnom medaljom za inovaciju Trouglasto turbinsko kolo.\nSrebrenu medalju dobila je Meliha Klopić iz Cazina za ljekovitu pastu za depiliranje, za koju je prije nekoliko dana dobila i prvu nagradu Delegacije EU u BiH za najbolju inovaciju u kategoriji mladih inovatora.\nBronzanu medalju dobio je bugojanski veterinar Sanel Alagić za sondu za pročišćavanje jednjaka preživača\n„Medalju slavnih“ je dobio Nedžad Muftić (Sarajevo) za inovaciju koja nosi naziv Ispun za produžavanje zubnih kanala.\n„ Presretna sam zbog ove nagrade i zaista mi puno znači. Nisam mogla prisustvovati izložbi sva 3 dana, već sam se nakon izlaganja pred žirijem vratila kući. Vijest da sam osvojila sebrenu medalju, između toliko inovacija iz 10 zemalja me jako iznenadila. Iskreno, nisam očekivala ništa, nego sam se samo potrudila da prezentiram proizvod najbolje što sam umjela”, govori Meliha Klopić za cazin.NET.\nŠećerna pasta koja ima porijeklo iz Egipta se sastoji od 2, eventualno 3 sastojka koji, kao i ostali oblici i metode depilacije u pojedinim slučajevima mogu izazvati određene iritacije a kao i vosak, izaziva urastanje dlačica. Međutim, moj preparat za depilaciju se sastoji od čak 11 prirodnih elemenata od kojh je svaki na svoj način blagotvoran, učinkovit i često ljekovit. Konačni sastav paste je proistekao iz 5-godišnjeg istraživanja koje se ogledalo u strpljivom kombiniranju brojnih prirodnih sastojaka i u provjerama na osobama. Tako je nastao pripravak, Magic Touch šećerna pasta, čiji su sastojci određeni „apotekarskom vagom“ u vrlo preciznim, optimalnim proporcijama kao 0,5 : 2,5 :8 postotaka. U tome se ogleda ljekovitost ove paste, čiji je sastav tajna. Laboratorijska ispitivanja su pokazala da u pasti ne samo da nema mikroorganizama, nego ona uspješno uništava bakterije, gljivice i viruse. Pasta ne iritira kožu i može se primjenjivati na svim vrstama kože: suha i masna, koža s ožiljcima, ekcemima i psorijazom, koža sklona pucanju vena i kapilara. Ne predstavlja smetnju izlaganju suncu i solariju.\nPrimjena je jednostavna, pogotovo zato što je pasta žilavog viskoziteta pa se, slično žvakaćoj gumi, ne kida prilikom razvlačenja.\n“Moram napomenuti da je moja inovacija odabrana da bude izložena na 33. Međunarodnoj izložbi inovacija, tehničkih dostignuća, novih tehnologija i stvaralaštva mladih MAKINOVA u Skoplju. Izložba će se održati sljedeće sedmice, ali o detaljima ćete biti naknadno obaviješteni. Inače, na izložbama se prijave inovacije iz cijelog svijeta, pa stručni žiri napravi selekciju te odabere one koje će biti predstavljene na dan izložbe. Presretna sam što su stručne osobe kao što su doktori medicine, dermatolozi te stručne osobe iz svijeta kozmetike ispitale, provjerile i isprobale moj proizvod te odlučile da kao takav još jednom bude predstavnik naše Bosne i Hercegovine”, rekla nam je Meliha Klopić na koja svojim inovacija nadaleko promoviše Bosnu i Hercegovinu i naš Cazin.


Politika Autor:Gordana Petkovic20. jan. 202218:14 > 21:3513 komentara\n"Gotovo je, sve je završeno što se tiče 'Rio Tinta'", rekla je predsednica Vlade Srbije.\n"Koja je u Srbiji od 2004, kada je dobila prvo rešenje kojim se dozvoljavaju istražne radnje, krenula je u istraživanje, 2006. je izmenjen zakon o rudarstvu, 2012. dobili i rešenje o izvođenju bušotina velikog prečnika", kazala je.\nPozvala je sve zainteresovane ekološke organizacije da se obrate vladi i preuzmu dokumente u vezi Rio Tinta, dodavši da ih mogu preuzeti i večeras, jer će ona biti u Vladi duže pošto mora da zavriši neke sastanke.\nMi se Rio Tinta ne plašimo\nBrnabić je kompaniji Rio Tinto zamerila što nisu bili dovoljno otvoreni za komunikaciju sa građanima Jadra i Rađevine i medijima, ali i zato što nisu pružili dovoljno informacija o projektu ni lokalnim samoupravama, a ni Vladi Srbije.\nNa pitanje da li će možda Rio Tinto tužiti Srbiju i tražiti odštetu , ona je navela da je tokom popodneva ta kompanija poslala predsedniku Srbije Aleksandru Vučiću dopis, i poručila: Mi se Rio Tinta ne plašimo. Neka rade šta misle da je najbolje da rade. Da li će tužiti ili ne, ja u to sad ne bih ulazila".\nPremijerka je rekla i da nema reči kojima bi opisala licemerje stranaca koji finansiraju ekološke organizacije, navodeći da su najveći finansijeri iz SAD, SAD, Rokfeler fondacija i USAID, Fond za otvoreno društvo, Nacionalna zadužbina za demokratiju i mnogi drugi, iz Velike Britanije Vestminsterska fondacija za demokratiju, Britanski savet, kao i Fondacija "Hajnrih Bel" iz Nemačke.\nBrnabić je navela da je o tome razgovarala i sa nekoliko ambasadora i da im je prenela tu istu poruku.\nPrema njenim rečima, finansijeri iz inostranstva u poslednjih godinu i po dana "sjatili" su se u Srbiju ne samo da finansiraju ekološke organizacije, već i da učestvuju u njihovom direktnom osnivanju, radu, organizaciji i udruživanju, pa onda i finansiranju protesta.\n"Ne bi bio problem da su zainteresovani za životnu sredinu i da nema tog licemerja da ti koji finansiraju proteste, napadaju kompanije iz tih zemalja, a mi treba da ih branimo i politički slabimo. Jel' to igra koju igramo?", upitala je Brnabić.\nOna je ocenila da to pokazuje da ovde neki žele "i jare i pare", što znači, kako je rekla, da finansiraju proteste kako bi oslabili i slomili kičmu Aleksandru Vučiću, a istovremeno da njihove kompanije ostanu.\nRanije danas kompanija "Rio Tinto" saopštila je da je zabrinuta zbog nedavnih izjava predstavnika Vlade Republike Srbije o potencijalnom povlačenju prostornog plana za Projekat "Jadar".\nDanašnja sednica vlade i premijerkina objava nije odvratila aktiviste od protesta koji je najavljen za večeras u 19 časova ispred Predsedništva Srbije.\nAna Brnabićrio tintoVlada Srbije


Bivši sportski direktor madridskog Reala Horhe Valdano rekao je da je budući trener Bajerna Pep Gvardiola fudbalski revolucionar.\nGvardiola od će od leta na klupi Bajerna naslediti Jupa Hajnkesa. Prethodno, Gvardiola je sa Barselonom od 2008. do 2012. godine, osvojio ukupno 14 trofeja.


SEEbiz.eu / ME / NBS: Nismo bankama zabranili da daju kredite medijima\nNarodna banka Srbije krediti medijima\nDatum objave: 17.01.2018. - 21:35:29\nBEOGRAD - Narodna banka Srbije (NBS) je večeras negirala da je poslovnim bankama zabranjeno da kredite daju medijima, i navela da propisima nisu definisani klijenti banke, niti uslovi koje oni moraju da ispune da bi im bio odobren kredit.\nCentralna banka je navela da "ni na koji način nije ograničila pravo banaka da urede principe po kojima odobravaju kredite" i da banka odluku o tome da li će klijentu odobriti kredit donosi u skladu s "načelom slobode ugovaranja, svojom poslovnom politikom i unutrašnjim aktima".\n"NBS napominje da su podaci u vezi sa kontrolom na nivou pojedinačnih banaka poverljivi, kao i da prilikom kontrole ne ceni delatnost dužnika, odnosno činjenicu da se radi o mediju, pa bi takvo tumačenje bilo tendenciozno i zlonamerno", navodi se u saopštenju.