Izvor: B92, 01.Mar.2021, 19:38\nGradonačelnik Beograda Zoran Radojičić obišao je jutros novi, uređeni skver na uglu ulica Balkanske, Admirala Geprata i Gavrila Principa, gde su završeni radovi i sinoć pušten saobraćaj u toj raskrsnici.\n"Verujem da će ovo biti jedno od značajnih mesta za okupljanje sugrađana i turista. Dobro je povezano sa Savskim trgom i uz Balkansku sa centrom grada", istakao je gradonačelnik za Tanjug.\nOn je dodao da je na samom skveru i u Ulici Milovana Milovanovića >> Pročitaj celu vest na sajtu B92 << i raskrsnici koju čine ulice Milovana Milovanovića, Balkanska, Admirala Geprata i Gavrila Principa, rekonstruisano 4.000 metara kvadratnih, a da vrednost radova iznosi 92 miliona dinara.\nU budućem periodu, kaže, Grad će uložiti još 480 miliona dinara za izgradnju sličnih malih trgova na raznim lokacijama u Beogradu.\n"U ovom trenutku se radi na uglu ulica Birčaninove i Bulevara oslobođenja, zatim će se raditi na uglu Njegoševe i Maksima Gorkog, a potom i Mileševske i Cara Nikolaja drugog, u Kraljevića Marka...", rekao je Radojičić.\nRekonstruisan prostor je prilagoden pešacima povećanjem površine za njihovo kretanje, dok je zastor na kolovozu urađen od sitne kamene kocke dok su na trotoarima kamene ploče.\nProstor je oplemenjen novim uličnim mobilijarom, klupama za sedenje, a predviđena su i mesta za parkiranje bicikala.\nUrađena je nova ulična LED rasveta, kao i dve nove zelene površine sa zasadenim niskim rastinjem, a posađeno je i 14 novih stabala.\nSa Radojičićem je novu "pjacetu" na Savskom vencu obišao i predsednik te beogradske opštine Miloš Vidović.


Pre svega: Veliki brat uživo: Kuća otvorila vrata\nVeliki brat uživo: Kuća otvorila vrata\nKuća Velikog brata je konačno ponovo otvorila vrata - nova sezona rijalitija "Veliki brat VIP" počela je na TV B92! Ukućani su poznati, tu su manekenke, glumci, pevačice, LGBT aktivista, kaskader, atletičar, starlete, "majka svih misica", blizanci...\nUkućani se u ovoj sezoni bore za nagradu od 50.000 evra, svaki njihov korak pratiće 40 kamera, 24 časa dnevno, svaki dan u narednih šest nedelja, što je duže nego ikada ranije - sve dok u Kući ne ostane samo jedan - pobednik.\nPrva ukućanka je Maja Volk, svestrana umetnica, poznata kao voditeljka emisija "Žene", univerzitetska profesorka, spisateljica, dramski pisac, klasični gitarista... Za sebe kaže da je slobodna, muzikalna, kulturna, načitana, elokventna, zabavna i vrlo radoznala...\n"Treba mi građa za novi roman", rekla je Maja Volk, koja je oduševljena izgledom kuće.\nSledeći na crvenom tepihu bio je srpski atletski šampion, učesnik više Olimpijskih igara, juniorski svetski rekorder, dvostruki prvak Evrope u skoku uvis Dragutin Topić.\n"Cilj je da izdržim bar sedam dana u Kući", kaže Topić.\nTreća je kroz vrata prošla bivša "Modelsica" Ivana Stamenković, poznatija kao Sindi. Ona je tokom svoje karijere glumila u brojnim spotovima, bila je članica poznate grupe, a sada se bavi dizajnom. Namera joj je da posle boravka u Kući izda novi album.\n"Politika je politika, šou je šou", rekla je Sindi, čija je sestra Nevena poslanik u Skupštini Srbije.\nU kući će biti i Branislav Petrušević Petrući, glumac, Indeksovac, tenis amater, po obrazovanju kibernetičar, koji će predstaviti široku lepezu likova koji se kriju u njemu.\n"Videćete ko je sve Petrući"; poručio je Indekovac.\nŽensku konkurenciju pojačaće Nevena Miličević, model, i kako kaže za sebe "devojka iz snova". Jedna od najseksepilnijih Srpkinja je radila širom Evrope, u Njujorku, Čikagu, Holivudu, glumila je u spotovima poznatih američkih grupa kao što je "Cypress Hill", radila je brojne reklame, ali i nacionalne kampanje, njeno lice i telo su krasili naslovnice Cosmoplitana, Glamura...\n"Gde ću prvo u rijaliti nego u svojoj zemlji", kaže Nevena.\nPoznati LGBT aktivista Boban Stojanović takođe će biti stanar Kuće Velikog brata. Kako kaže, ostvario je veći deo svojih snova, venčao se u crkvi, borio se i za prava osoba sa hendikepom, zalagao se za zaštitu žena koje su žrtve naslija, volontirao je u izbegličkim centrima...Iako je javno deklarisani gej žene čine najveći deo njegovog društva. Kaže da će mu u kući nedostajati i Vladan Glišić iz "Dveri".\n"Želim da me upamte kao finog, normalnog mladića sa kojim bi otišli na kafu, a možda se i venčali. Želim da prenesem poruku da su gej ljudi sasvim obični ljudi, ali se nadam i dobroj zabavi", kaže Boban.\nOtkriveno je i prvo iznenađenje - trio ukućana iz "tajne sobe", koji su pre ostalih boravili u kući i koji će zajedno biti na tajnom zadatku u svom "štabu".\nPrva je predstavljena veteranka rijalitija, zečica i pevačica u pokušaju Soraja Vučelić.\nNjen muški kolega iz "tajne sobe" je takođe bivši učesnik VB muzičar, tekstopisac i frontmen benda "Vatreni poljubac" Milić Vukašinović, poznat i kao "Doktor za Rock 'n' Roll".\nTrio kompletira pevačica Maja Nikolić, koja je poručila da je neko ko se ne folira i ko "nema dlake na jeziku" i da nikada neće izdati svoje kolege agente.\nPosle trija koji se vratio u svoju tajnu sobu u Kuću je ušao i neko ko ima iskustva sa "tajnim agentima", doduše holivudskim - kaskader Uroš Čertić.\nMomak koji je živeo u Kanadi snimao je sa velikim filmskim zvezdama, kao što su Ben Stiler, Stiven Sigal i Tom Kruz, ali se bavi i fristajl vožnjom. Ima samo jedan prelom i jedan šraf u ruci.\nOsim manekenki, Veliki brat će ugostiti i osobu zaslužnu za nebrojeno mnogo karijera - ukućanka VB biće i Vesna da Vinča, predsednica kompanije "Miss Yu", koja kaže za sebe i da je pustolov. Nova velika pustolovina u koju se upušta ovog puta imaće i jednu posebnu okolnost - ona kaže da tokom boravka u kući neće ništa jesti.\n"Bežim od pravog Velikog brata, koji muči Srbiju, dolazim da se odmorim. Drugi razlog je što je u toku Veliki post, radikalno ću postiti", rekla je Vesna da Vinča.\nIskustva sa Velikim bratom imaju još dva stanovnika Kuće - blizanci Željko i Žarko Stojanović, koji su imali puno uspeha u francuskoj verziji ovog šou programa. Njih dvojica u kuću ulaze "kao jedan", što je i za njih iznenađenje, a osim malih problema sa srpskim jezikom jer su odrasil u inostranstvu, problem bi moglo da im predstavlja i to što su dva potpuno različita karaktera - Žarko je biolog, odmeren i fin, Željko se bavi organizovanjem žurki, eksplozivan je... Ili je obrnuto?\n"Hoćemo da ostanemo u Srbiji", poručili su Željko i Žarko, koji moraju da zajedno rade na ostanku u Kući - ako jednog izbace, sa njim ide i onaj drugi.\nProblema sa sporazumevanjem u Kući možda neće imati samo blizanci iz Francuske, već i makedonska folk pevačica Aneta Nakovska, poznata po hitu "Hajde navali".\n"Što južnije, to toplija krv", poručila je Aneta.\nIz mnogo hladnijih krajeva, iz Danske, stiže Slavko Labović, glumac poznat po ulozi u filmu "U Kini jedu pse", pedagog, šef obezbeđenja... Slavko kaže da u Danskoj štiti srpske nacionalne interese, mnogima je pomogao da regulišu papire, radio je u Crvenom krstu kao prevodilac, kao pedagog u omladinskoj ustanovi, a imao je i brojne epizodne uloge, čak i u jednom domaćem filmu - "Apsolutnih sto". Reklamira garderobu, razne proizvode, a ima i svoju liniju naočara...\n"Vidim ovo kao izazov. Neka najbolji pobedi", poručio je Slavko.\n"Nemam taktiku. Ja sam svoja i ničija. Možete da očekujete sve, osim da gazim preko leševa", kaže Ava.\nVeliki brat je početak šoua označio pozivom u ispovedaonicu Dragutina, Petrućija i Bobana i rekao da će njih trojica imati posebne uloge i da moraju da obuku kostime.\nKostimi imaju jasne aluzije na aktuelne političare - Boban je Marica Dević Dakić, Petrući je Aleks Nes, a Dragutin je Žućko Medija.\nNjih trojica će biti i zaduženi za prvi zadatak - "Vlada Velikog brata", koja će biti izabrana u utorak na demokratskim izborima.\nTako se sklopio delić slagalice misterije Velikog brata, i otkriveni najavljeni "super specijalni tajanstveni gosti iz samog vrha vlasti".\nRanije su prikazana i posebna, nova tajanstvena vrata, iza kojih se nalazi tajna soba u kojoj će se dešavati nešto što će krucijalno uticati na događaje u Kući. U njoj se krije trio Milić, Soraja i Maja, koji će biti "tajni agenti".\nŠou vode oprobani duet Marijana Mićić - Ana Mihajlovski, a "Veliki brat VIP" emituje se osim u Srbiji na TV B92, i u BiH, Makedoniji i Crnoj Gori.\nUroš Čertić, profesionalni kaskader


S obzirom na to da se reforma javne uprave u Bosni i Hercegovini godinama odvija sporo, nema sumnje da će nam još dugo na šalteru trebati papir više\n“Odrediti jednu osobu koja će tu cijelu proceduru odraditi, završiti, ako ste vi neko društvo koje ima jedan, dva, tri uposlena, a u međuvremenu se trudite da ne gubite vrijeme. Svaki dan vam je vrijedan i važan u smislu nekakvog prometa”, kaže poduzetnic Emina Daut.\n“Glavni razlog neefikasne javne uprave je nespremnost političkih elita da i pored deklarativnih opredjeljenja, krenu u provođenje neophodnih reformskih procesa. To bi značilo racionalizaciju broja zaposlenih, otvaranje javne uprave prema građanima i smanjenje troškova javne administracije”, smatra Selma Ašćerić, “Javnarasprava.ba”.\n“Kada dođete na šalter, vi date svoju ličnu kartu. Službenik pogleda vašu ličnu kartu, ustanovi da je to vaš identitet i da vam određeni dokument. Kada aplicirate online, to nije moguće. Morate imati sistem dvostruke autentifikacije koja će dokazati da ste vi zaista ta osoba koja traži dokument online”, govori Adis Muhović, Centar za politike i upravljanje.\n“Oni su tražili da se na entitetskom nivou provode procedure javnih nabavki i da se entitetski podijele sredstva, tražili su partikularizaciju fonda. Zahtjev Evropske komisije je da se reforma odvija harmonizovano u cijeloj državi”, istakao je Dragan Ćuzulan, koordinator Kancelarije za reformu javne uprave.\nS obzirom na to da se reforma javne uprave u Bosni i Hercegovini godinama odvija sporo, nema sumnje da će nam još dugo na šalteru trebati papir više, piše BHRT.


Dupleks u centru Obrenovca, 200 m2, 120.000€, blizu opštine, policije, škole, pošte..., Nekretnine Obrenovac, cene, prodaja i iznajmljivanje nekretnina.\nCentar Dupleks na četvrtom spratu u samom centru grada. Moguće je podeliti na dve odvojene stambene jedinice. Nalazi se blizu škole, opštine, policije, pošte, sam Odmah useljiv. Kontakt: Mirjana denis.s@live.com


Review: Dark Souls 3 – Ashes of Ariandel - Smedia\nKako su gejmeri već navikli da im From Software plasira vrlo kvalitetne dodatke za Souls serijal, malo je reći da je redakcija magazina Play! Zine-a bila uzbuđena da zaigra prvi od najavljena dva za Dark Souls 3.\nDa biste zaigrali ovaj DLC, biće potrebno da već imate pristup određenom delu igre. Iako na taj način možete da ga zaigrate i pre nego što pređete samu igru, ne preporučuje se da to radite jer ne samo što je Ashes of Ariandel lep dodatak na mističnu i mračnu priču osnovne igre, već je i poprilično izazovan.\nBolje se ne upuštajte u njega ako vaš karakter nije barem osamdeseti nivo, jer osim novih oružja, oklopa i magija, čekaju vas i žestoki novi protivnici ali i par uobičajeno brutalnih i dobro osmišljenih boss-eva.\nI pored toga što je...


CRVENO, ŽUTO, ZELENO, "STANI-KRENI": Prvi semafor napunio 150 godina! • HAPPYTV.RS\nSa više od 1.000 pogibija na londonskim ulicama početkom druge polovine 19. veka, nadležni su morali nešto da urade kako bi doveli u red prestoničke saobraćajnice, a železnički inženjer Džon Pik Najt znao je rešenje. Kako se navodi, imajući u vidu pronalazačevo zvanje, ne iznenađuje činjenica da je prvi semafor neodoljivo podsećao na železničku signalizaciju, a imao je i pokretne ruke, koje je ručno pomoću poluga kontrolisao policajac\n- Direktna kontrola kretanja, ''stani, kreni'', nije se baš dopala viktorijanskom liberalnom društvu - kaže Dejvid Runi sa Univerziteta u Londonu.\nIpak, "karijera" prvog semafora bila je kratka, a posle samo mesec dana rada, curenje gasa izazvalo je seriju eksplozija u kojima je jedan policajac pretrpeo ozbiljne povrede. Od tada, London je čekao više od pola veka na električne semafore, koji su sredinom 1920-ih godina došli iz SAD i počeli da se postavljaju na brojnim saobraćajnicama u gradu. Moderni električni semafori su američki izum, a prvi, sa crvenim i zelenim svetlima, postavljen je 1912. u Solt Lejk Sitiju.\nOsmislio ga je policajac Lester Vajer, navodi se i dodaje da je u istom gradu, pet godina kasnije, počeo da radi i prvi umreženi sistem semafora, kojim se upravljalo sa jednog mesta i koji je regulisao saobraćaj na šest raskrsnica. Automatska kontrola umreženih raskrsnica je uvedena marta 1922. u Hjustonu, u Teksasu. Prvi semafor koji je regulisao saobraćaj u sva četiri smera na raskrsnici, i sa tri boje, napravljen je 1920. godine u Detroitu.


Ko dovodi decu na ovaj svet – WANNABE MAGAZINE – BGD Novine\nKo dovodi decu…\nAli šta ako je to o rađanju, reinkarnaciji i dušama istina, koju još niste otkrili (i koju imate prilike da osetite, spoznate i proživite)? Ako se to odvija bez obzira na to verujete li ili ne? Ako je, jednostavno, iznad verovanja i spada u domen ličnog saznanja, buđenja, evolucije?


„Petrijin venac“ oduševio zaječarsku publiku, "Zoranov brk" glumici Jovani Gavrilović (FOTO)\n„Petrijin venac“ oduševio zaječarsku publiku, “Zoranov brk” glumici Jovani Gavrilović (FOTO)\nJovana Gavrilović, glumica; FOTO: zajecaronline.com\nPete festivalske večeri na 28. “Zoranovim danima” u Zaječaru, publika je uživala u predstavi „Petrijin venac“ Ateljea 212 iz Beograda. Nagradom “Zoranov brk” nagrađena je mlada glumica Jovana Gavrilović.\nU Ateljeu 212 „Petrijin venac“ prvi put je postavljen 1976. godine. Tada je adaptaciju Mihailovićevog teksta i režiju potpisala Ognjenka Milićević. Novo čitanje romana Dragoslava Mihailovića, u režiji Bobana Skerlića i dramatizaciji Mile Mašović Nikolić, u takmičarskoj je konkurenciji na festivalu u Zaječaru.\nLik žene sa sela teške životne sudbine oživele su tri glumice. Petriju iz mlađih dana igra Marta Bjelica. Petriju u gradu tumači Jovana Gavrilović, a Petriju kao udovicu Milica Mihajlović.\nPored njih tri, u predstavi koja prikazuje borbu žene koju u životu gnječi patrijalni sistem vrednosti, igraju i Ivan Marković, Tihomir Stanić, Igor Đorđević, Isidora Minić, Jelena Rakočević, Vladislav Mihailović.\nGlumcu Tihomiru Staniću uručena je povelja u znak zahvalnosti za učešće na 28. “Zoranovim danima” u Zaječaru.\nDramaturškinja Mila Mašović Nikolić je bogatstvo Petrijinog lika spojila u tri lica jedne žene smeštene u različite faze života i društva. Bez obzira na različito vreme, Petrija je svaki put marginalizovana, samo što je kontekst drugačiji. Ova uzbudljiva dramska forma utiče na publiku da se suoči sa pitanjima koja proizilaze iz patrijahalnog sistema vrednosti i porazmisli o njima.\nSve tri Petrije bile su više nego ubedljive-. Po oceni stručnog žirija, izdvojila se Jovana Gavrilović, kojoj je kao glumici večeri pripao “Zoranov brk”.\n„Jako sam ushićena. Nisam se baš tome nadala. Sa druge strane, nekako posebno vezano za ovu predstavu svaku nagradu doživljavam kao jednu kolektivnu nagradu. Srećna sam i zbog sebe i zbog ostatka ansambla i svih učesnika naše priče koju smo stvarali i stvorili. Mislim da je to divno priznanje za nas“, kazala je glumica Jovana Gavrilović.\nOna je dodala da su se svi trudili, da radeći Petriju, sva buduća igranja doživljavaju kolektivno.\n„Nekako smo se trudili radeći Petriju da kroz rad i sva buduća igranja doživljavamo svi kolektivno. Tako da se nisam fokusirala posebno samo na gradsku, srednju Petriju, nego smo se bavili celokupnim životom te žene i uopšte ženom kao bićem u jednom trenutku. Sve je u jednoj ženi, negde u ovom univerzumu. Tako da se nekako na jedan čudan, magičan način, pojedinačno svi članovi ove predstave bavimo tim likom.\nZa neke ona predstavlja nešto vrlo intrigantno, nešto što možda u životu nisam imala prilike da susretnem neku heroinu sa naših prostora, ženu snažnih kostiju, dobre cirkulacije, bistrog i brzog uma i velikog velikog srca. Tako da je trenutno doživljavam kao jednu ženu iz mašte koja bih, možda, volela da budem”, rekla je Gavrilović.\nU sredu 23. oktobra na programu Festivala malih pozorišnih formi od 18 sati je predstava “Ima neka tajna veza” u kojoj igra Milan Dimić. Od 20 sati u zaječarskom teatru, šeste festivalske večeri, na programu je “Predstava Hamleta u selu Mrduša Donja” banjalučkog pozorišta.\nKako je bilo na izvođenju predstave “Petrijin venac” Ateljea 212 u Zaječaru, pogledajte u galeriji fotografija:\nTihomir Stanić i Milica Mihajlović; FOTO: zajecaronline.com\natelje 212 dani zorana radmilovića festival glumci Jovana Gavrilović NPTK CK Zoran Radmilović Petrijin venac pozorište predstava zaječar zoranov brk


Sve vesti – Page 49 – Streljački savez Beograda\nPrijave za Prvenstvo Beograda MK oružjem do 25. juna\nPrvenstvo Beograda malokalibarskim oružjem u A programu (seniorska i juniorska kategorija) biće održano 29. juna i 1. jula na strelištu na Carevoj ćupriji. Organizator takmičenja i pokrovitelj je Streljački savez Beograda, a rok za prijave je ponedeljak 25. jun 2018, do 12 časova na mejl pstrelac@gmail.com. Prvenstvo za strelce pištoljem središnjeg paljenja biće održano u\nFinale kupa SS Beograda: Šest zlata za Novobeograđane\nTakmičari Novog Beograda – Ušće obeležili su sezonu u Kupu Streljačkog saveza Beograda za mlađe juniore i juniorke i strelce kadetske kategorije. Osvojili su šest od mogućih osam zlatnih medalja. Finalno takmičenje je, kao i cela sezona, održano na strelištu Novog Beograda – Ušće.\nSatnica Finala Kupa Beograda (27. maj)\nKup Streljačkog saveza Beograda standardnim vazdušnim oružjem završava se u nedelju, 27. maja, finalnim turnirom, u organizaciji Novog Beograda – Ušće. Takmičenje počinje u 9 časova, poslednje finale na programu je u 17.30.\nLiga Beograda: Novobeograđani odbranili titule, Nikodinovićeva i Posrkača najbolji pojedinci\nStrelci Novog Beograda-Ušće odbranili su titule prvaka u obe ekipne konkurencije u Ligi Beograda serijskom vazdušnom puškom za pionirke i pionire. Sezona je završena šestim kolom na strelištu Novog Beogarada – Ušće, a pioniri i pionirke domaćeg kluba su do ekipnih trijumfa u generalnom plasmanu došli sa po maksimalnih 48 bodova.\nPrethodna vest Strana 1 … Strana 47 Strana 48 Strana 49 Strana 50 Strana 51 … Strana 59 Sledeća vest


Хрватска слави акцију Бљесак - страдање и прогон Срба - Јадовно 1941. - КУЛТУРА СЈЕЋАЊА\nObjavljeno: 1 maja, 2015\nHrvatska slavi akciju Bljesak – stradanje i progon Srba\nHrvatska danas u Okučanima obeležava dve decenije od vojno-policijske operacije Bljesak, dan kada je stradao veliki broj srpskih civila, a oko 30.000 njih je napustilo to područje\nOKUČANI/GRADIŠKA – Hrvatska danas u Okučanima obeležava dve decenije od vojno-policijske operacije Bljesak kao dan kada je, kako tvrde, oslobođena Zapadna Slavonija, teritorija koja je u to vreme bila pod zaštitom UN, dan kada je stradao veliki broj srpskih civila, a oko 30.000 njih je napustilo to područje.\nIstovremeno, služenjem parastosa, polaganjem venaca i spuštanjem cveća u reku Savu, u Gradišci, Republika Srpska, je danas, u prisustvu predsednika Republike Srpske Milorada Dodika, obelezena 20-ta godišnjica od stradanja Srba i njihovog proterivanja iz Zapadne Slavonije.\nInače, operacija Bljesak je trajala tri dana i u njoj su oslobođeni Okučani, grad koji je prema tvrdnjama hrvatskih zvaničnika bilo središte neprijateljske pobune i terorističkih napada na zapadno-slavonskom području.\nObeležavanju, koje se odvija u senci višemesečih protesta hrvatskih branitelja koji su nezadovoljni svojim statusom, prisustvuju predsednica i premijer Hrvatske, Kolinda Grabar Kitarović i Zoran Milanović, predsednik Sabora Josip Leko, ministri u vladi, generali, građani.\nMilanović se, nakon komemoracije, prvi put suočio sa organizatorima braniteljskog protesta u Zagrebu Đurom Glogoškim i Josipom Klemom.\nKako je javila agencija Hina, u desetominutnom razgovoru branitelji su premijeru izneli svoje probleme i razloge zbog kojih već više meseci protestuju ispred zagrade resornog ministarstva u Zagrebu.\nOni su od premijera zatražii da ih primi kako bi razgovarali o njihovim pravima i problema za koje oni smatraju da su im uskraćeni.\nHrvatski mediji podsećaju da je prvi put u tom ratu Hrvatska koristila masovne udare vazduhoplovstva, a tenkovi doprmeljeni železnicom ulazili su direktno u borbu čime je postignuto „dodatno taktično iznenađenje neprijatelja“.\nHrvatski generali su tvrdili da je akcija izvedena bez strane pomoći, te da je tom akcijom pobunjenim hrvatskim Srbima, ali i međunarodnoj zajednici pokazano da hrvatska ima oružanu silu koja je sposobna da oslobodi sva okupirana područja.\nInače, tri meseca nakon opercije Bljesak usledila je akcija Oluja tokom koje su Srbi masovno stradali i iseljeni, a Hrvatska je, kako smatra, time pokazala odlučnost da uspostavi državno-pravni poredak na celom svom području.\nU hrvatskim medijima, međuitm, nema podataka iz izveštaja Hrvatskog helsinškog odbora za ljudska prava (HHO), koji je predstavljen 24. jula 2003, a iz kojeg proizlazi da su u akciji Bljesak pripadnici hrvatske vojske ubili ukupno 83 srpska civila. Od tog broja, njih 30 ubijeno je u napadima na izbegličke kolone, a 53 osobe su ubijene u svojim kućama.\nNema ni podataka Dokumentaciono-informativnog centra Veritas iz aprila 2003, prema kojima je prvih dana maja 1995. Ubijeno ili nestalo 283 Srba iz zapadne Slavonije.\nOrganizatori obeležavanja egzodusa Srba iz Zapadne Slavonije u Gradiški su Udruženje Srba proteranih iz zapadne Slavonije, Srpska pravoslavne crkva i opština Gradiška.\nU operaciji Bljesak 1. i 2. maja 1995. godine ubijeno je ili se vodi kao nestalo 283 Srba, od kojih 55 žena i 11 dece, javili su banjalučki mediji.\nPrvog maja 1995. godine 16.000 pripadnika hrvatskih oružanih snaga napalo 15.000 žitelja Zapadne Slavonije sa oko 4.000 vojnika, koja je bila pod zaštitom UN.\nHrvatske vojne i policijske snage izvršile su agresiju na Zapadnu Slavoniju, kada je ova oblast bila zona pod zaštitom UN – takozvani sektor “Zapad”, a srpsko stanovništvo je zatečeno na spavanju.\nUmesto da spreče agresiju, zaštitne snage UN, koje su na vreme upozorili hrvatski generali, povukle su se na bezbedna mesta.\nSrbi Zapadne Slavonije krenuli su tada u egzodus spasavajući živote, a na putu prema “mostu spasa” preko reke Save, koji vodi u Republiku Srpsku, kolone srpskih izbeglica sustizale su avionske bombe, maljutke iz helikoptera, topovske granate i snajperski meci.\nRanjenici su gaženi tenkovskim gusenicama ili ubijani noževima.\nRazbacani leševi, unakažena tela žena, dece i starijih osoba, prevrnuti traktori, konjske zaprege i stvari – to su prizori koji su se 1. i 2. maja 1995. godine mogli videti u naselju Nova Varoš u Hrvatskoj, kao i duž magistralnog puta Okučani-Stara Gradiška-Gradiška.\nUz sve to, hrvatska avijacija je raketirala srpske kolone izbjeglica.\nSve to nije bilo dovoljno da bi se procesuirali ovi zločini ili da međunarodni faktori zatraže od Hrvatske, koja je postala članica EU, da konačno izvede odgovorne pred lice pravde.\nZa zločine počinjene nad Srbima u Zapadnoj Slavoniji, koja je bila pod zaštitom UN, niko nije optužen ni pred Haškim tribunalom, niti pred hrvatskim sudovima.\nUprkos velikom broju dokaza, video-zapisa i izjava svedoka Tužilaštvo Haškog tribunala nikada nije vodilo intenzivnu istragu o zločinima počinjenim nad Srbima u zapadnoj Slavoniji, iako je ta oblast, poput Srebrenice, bila pod direktnom zaštitom UN – “UNPA – sektor Zapad”.\nO kakvoj je razmeri zločina hrvatske vojske i policije nad Srbima u Zapadnoj Slavoniji reč najbolje potvrđuje podatak da su tadašnji pripadnici argentinskog kontingenta UNPROFOR-a posvedočili da su hrvatske snage cisternom ispirale krv sa asfalta na putu prema naselju Nova Varoš, navode mediji u RS.\nDa bi bili sklonjeni i zatrti svi tragovi i razmere ovog surovog zločina, taj put je kasnije presvučen novim slojem asfalta.\nZapadna Slavonija danas, 20 godina nakon “Bljeska”, uglavnom je pusta, bez većeg povratka Srba. Ono malo Srba što se vratilo uglavnom su starci koji žele da umru na rodnom ognjištu, dok su mlađi, uglavnom, izbjegli u Srbiju i Republiku Srpsku, gđe su zasnovali porodice i započeli novi život.\nOvom operacijom Hrvatska je dovršila etničko čišćenje u kojem je, počev od 1991. godine, iz Zapadne Slavonije protjerano oko 67.000 Srba, a vratilo se samo 1.500, uglavnom starijih ljudi, navode banjalučki mediji.\nPOKOLj U GREĐANIMA I ČOVCU\nOrkestrirano po civilima\n2. maja 2016. u 12:36\nŠto se čudite! Pa to je Hrvatska, mogu da slave šta im volja. Nisu valjda blesavi da svoje bojovnike kažnjavaju.


Vodič za uzgoj koka nosilja - Optimalni uslovi u objektu za uzgoj | Agrosavjet\nNaslovnicaPoljoprivredne graneŽivinarstvoVodič za uzgoj koka nosilja - Optimalni uslovi u objektu za uzgoj\nVodič za uzgoj koka nosilja – Optimalni uslovi u objektu za uzgoj\nDobar uzgoj koka nosilja, od samog trenutka kada se izlegnu iz jaja, je presudan za dobijanje zdravog i produktivnog jata. Iako postoje različiti načini komercijalnog uzgoja koka nosilja, preduslov za dobijanje zdravog jata jeste poštovanje nekih osnovnih higijenskih pravila, ali i obezbjeđivanje optimalnih uslova u objektima za uzgoj.\nKada se govori o uzgoju koka nosilja, poljoprivredni proizvođači najčešće razmišljaju o tome kako da proizvodnju unaprede i dobiju što kvalitetnija jaja. Ipak, da bi do ovoga došlo, u samom uzgoju koka nosilja, sve od samog zasnivanja jata, moraju se poštovati neka pravila.\nU zasnivanju novog jata koka nosilja, najbitnije je imati uvid u zdravstveno stanje prethodnog jata. Na ovaj način, kao i poznavanjem problema koji su postojali sa prethodnim jatom dobro ćemo se pripremiti za uzgoj novog jata.\nPročitajte: Šta je sve neophodno da bi kokoške nosile više jaja\nKao što je slučaj sa bilo kojim uzgojem u stočarstvu, i uzgoj koka nosilja zahtjeva poštovanje određenih higijenskih pravila i normi.\nOvde je potrebno istaći da se na proces čišćenja i dezinfekcije u uzgoju koka nosilja ne gleda samo kao na jednostavno zadovoljenje neophodnog minimuma higijene, već kao na neophodan proces u adekvatnoj pripremi za uzgoj novog jata.\nAdekvatno sprovedenim procesom čišćenja i dezinfekcije osiguraće se da neće biti prenošenja potencijalnih bolesti i zaraza na novo jato. Pri izboru sredstava za dezinfekciju, morate se posavjetovati sa stručnjakom, koji će vam preporučiti koji proizvodi su najbolji za rješenje određenih problema koji mogu nastati u mladom jatu koka nosilja.\nPauzu između dva jata koka nosilja trebalo bi da iskoristite za provjeravanje kvaliteta vode. Najprije treba testirati i očistiti cjevovode.\nVoda sa dodatkom određenih kiselina može biti izuzetno korisna za koke nosilje, zato što utiče na smanjenje količine štetnih bakterija u kokošijem crijevu. Dodavanjem organskih kiselina u vodu koju koke nosilje piju, kako bi se stvorila Ph vrijednost između 3,5 i 4, može jako pozitivno djelovati na zdravlje crijeva i ukupno zdravstveno stanje koka nosilja.\nPročitajte: 6 savjeta kako da zaštitite ŽIVINU od predatora\nMeđutim, mora se voditi računa da se ne pretjera sa dodavanjem organskih kiselina, jer voda na pojilu može postati gorka. Poznato je da živina ne voli gorak ukus, pa bi ovo moglo da smanji konzumiranje vode. Ovo je još jedan od razloga zašto se prije dodavanja organskih kiselina u vodu morate konsultovati sa stručnjakom i poštovati njegove instrukcije.\nNa konzumiranje vode može da utiče i njena temperatura. Preporučljivo je da voda koju će koke nosilje piti bude nešto hladnija.\nZa dobar uzgoj koka nosilja potrebno je obezbijediti odgovarajuću temperaturu objekta u kom će boraviti jato. Kao optimalne se navode temperature koje se kreću u granicama od 21 do 25 stepeni. Izuzetak čine pilići stari jedan dan, čije su potrebe za temperaturom znatno više i one iznose 36 do 37 stepeni. Daljim razvojem pilića, potrebno je svake nedjelje temperaturu smanjivati za dva do tri stepena, dok se ne postigne željeni opseg temperatura za odrasle jedinke.\nUkoliko u prostorijama u kojima borave koke nosilje nije moguće obezbijediti optimalnu temperaturu, prostoriju je potrebno dogrijavati. Kada se pak radi o ljetnjim mjesecima, kada visoke temperature mogu da stvore problem, treba biti oprezan i intenzivno pratiti temperaturu u objektu, pošto i sami pilići odavanjem toplote tijela dodatno podižu temperaturu.\nPročitajte: Proizvodnja BROJLERA\nRelativna vlažnost vazduha tokom prve nedjelje života koka nosilja treba da bude oko 40%. Na taj način ćemo izbjeći nepovoljne uticaje na jato, kao što je dehidratacija. Pored relativne vlažnosti vazduha i temperature koju možemo da kontrolišemo ventilacijom, potrebno je obratiti pažnju i na negativan uticaj ventilacije na zdravlje koka. Najčešći primjeri negativnog djelovanja ventilacije su problem sa očima i gornjim respiratornim traktom, što u budućnosti može dovesti do do pojave infekicija.\nPrethodni članakBiorazgradive papirne čaše za rasad – Napravite sami, potpuno je besplatno!\nNaredni članakUzgoj NARA iz sjemena i njega zimi


Onlyclubbing.com - AVICII DOBIO POSTHUMNU NAGRADU GRAMMIS! Tim, mislimo da će tvoja muzika i dalje živeti i nastavljati oduševljavati ljude\nAVICII DOBIO POSTHUMNU NAGRADU GRAMMIS! Tim, mislimo da će tvoja muzika i dalje živeti i nastavljati oduševljavati ljude\nAvicii, koji je preminuo u aprilu 2018., dobio je posthumnu nagradu Grammis u Švedskoj. Otac producenta, Klas Bergling, primio je švedski ekvivalent Grammyu u ime svog sina u Stockholmu.\nAvicii, čiji je uzrok smrti bio samoubistvo, osvojio je nagradu Grammis 2012. godine za svoju jedinstvenu pesmu "Levels".\nPrema prevodu švedskih novina Aftonbladet, Bergling je u svom govoru o prihvatanju rekao sledeće: "Kao Timov otac, vrlo sam počašćen što sam dobio ovu veliku nagradu. Tim je bio prijateljska osoba sa smislom za humorom i bio je vrlo ozbiljan, skroman i tvrdoglav poput greha. Kad je reč o muzici, bio je na rubu opsednutosti da bi dostigao optimalno ono što je zamislio."\nDodao je: "Bio je sramežljiva osoba koja nije htela biti u centru pažnje i teško je podnosio svoju zahtevnu ulogu. Imao je potrebu da se povuče, pronađe mir i sebe - nešto sa čime se mnogi mogu poistovetiti."\nAviciijev otac završio je svoj govor suznim obraćanjem pokojnom sinu, rekavši: "Tim, mislimo da će tvoja muzika i dalje živeti i nastavljati oduševljavati ljude".\nTags: avicii nasledstvo smrt roditelji nagrada dobitnik posthumno


17-06-2021 07:48 Izdvojeno Svet Planeta\nZelenski sa vojskom (Foto: president.gov.ua)\nUkrajina iznela svoj ultimatum Rusiji i EU zbog Severnog toka 2! Više o tome čitajte OVDE.\nJOŠ IH BOLI NOĆNI JASTREB! Najveći američki vojni portal piše o bombardovanju: Tog 27. marta Srbija je NATO spremila zamku


Portal za žensku i rodnu istoriju – IIB\nProjekat Portal za žensku i rodnu istoriju je osmišljen da bi se definisala, sačuvala i učinila dostupnom vredna istorijska građa o prošlosti žena (i muškaraca), o istoriji rodnih odnosa i istoriji feminizma u Srbiji (Jugoslaviji) u poslednja dva veka. Istorijska građa predstavljena u digitalnoj formi i uputi na srodne linkove na kojima je već dostupna građa, doprineće boljoj komunikaciji u naučnoj zajednici zainteresovanoj za žensku i rodnu istoriju. Verujemo, takođe, da će predstavljanje naučnih radova kolega i koleginica iz ove oblasti u zemlji, osnažiti regionalnu i međunarodnu saradnju. Realizaciju projekta pomoglo je Ministarstvo kulture i informisanja Republike Srbije a podršku je pružio Istorijski institut Beograd.\nJedan od ciljeva Portala za žensku i rodnu istoriju je da se ovo istoriografsko područje koje je disciplinarno zastupljeno na mnogim univerzitetima u Evropi i u regionu približi našim korisnicima/cama. Zato će ovde biti predstavljeni najvažniji teorijski tekstovi koji su imali i, koji imaju i danas, formativnu ulogu u nastajanju , preispitivanju, kao i u naučnim rezultatima ženske i rodne istorije.\nDok nas smrt ne rastavi – načelo na iskušenju. Bračne parnice u Šabačkoj eparhiji sredinom 19. veka\nNeželjena deca. Vanbračne trudnoće u Šabačkom okrugu u prvoj polovini 19. veka\nOd politike ka novim naučnim disciplinama: ženska i rodna istorija. Koncepti o ženskoj emancipaciji krajem 19. i početkom 20. veka u srpskoj istoriografiji\nPružite svoj doprinos istraživanju ženske i rodne istorije\nUkoliko imate svoju kolekciju predmeta vezanih za žensku i rodnu istoriju, ili imate staru građu koju generacijski čuvate, pozivamo Vas da date svoj doprinos i omogućite nam da proširimo centralnu bazu građe.\ndr Ana Stolić – Autorka projekta i urednica portala\ndr Biljana Vučetić – koordinatorka projekta\nAdresa: Kneza Mihaila 36/II,


Dogovorena koalicija na državnom nivou između SDA, DF-a i Saveza za promjene - Klix.ba\nBiH Dogovorena koalicija na državnom nivou između SDA, DF-a i Saveza za promjene\n9.11.2014. u 19:24\nStranka demokratske akcije Demokratska fronta Savez za promjene\nPotpisan je dokument koji nosi naziv "Programski principi za djelovanje zakonodavne i izvršne vlasti u BiH u mandatnom periodu 2014-2018".\n"Smatramo da bi bilo veoma dobro da se vlast konstituiše što je moguće prije kako bi se otkočili procesi koji su u proteklih osam godina u svim segmentima i oblastima života. Vjerujem da će ovo biti početak nečega novog u odnosima i da ćemo se okrenuti problemima i pitanjima običnih građana, da ćemo govoriti o nezaposlenosti i da je ovo na neki način nova stranica u odnosima", kazao je Bosić.\n"Mislimo da će ovo biti dobro pozdravljeno od međunarodne zajednice da ne ispadne da stranci ovdje imaju veći interes od nas samih kada je riječ o napretku BiH ka evroatlanskim integracijama. Naša je obaveza da budemo korektni jedni prema drugima, a obaveza prema građanima je da im pokažemo da politika može biti nešto drugo od svega onoga što su do sada gledali", kazao je predsjednik Demokratske fronte.\n"U odlučnoj namjeri da osiguramo stabilno funkcionsanje parlamentarnih većina izvršne vlasti u BiH koja će prekinuti višegodišnji zastoj u provođenju neophodnih reformi zasnovanih na Dejtonskom mirovnom sporazumu isključujući svaku neprimjerenu i neproduktivnu polemiku o pitanjima koja ugrožavaju integritet i suverenitet države, stabilizaciju mira i relaksaciju međuetničkih odnosa", ono je što je izdvojio Izetbegović iz potpisanog dokumenta i nazvao ga kamenom temeljcem za buduće odnose u BiH. Izetbegović je kazao da očekuje da se uskoro pridruže i ostali i potpišu ovaj papir.\n"Ne vidim razlog zašto bi HDZ ovo odbio. Potpuno je realno očekivati da se HDZ priključi i da bude legitimni predstavnik", kazao je lider PDP-a Mladen Ivanić.\nprije 13m 38\nprije 1h 34m 77


Sve vesti dana na temu : Albert AjnštajnAlbert Ajnštajn | Stil magazin\nKAŽU DA KO USPE DA REŠI AJNŠTAJNOVU ZAGONETKU - GENIJE JE: Samo 2% ljudi je uspelo, da li vi možete?\nDa li je vaš IQ dovoljno moćan da nađe rešenje za ovu Ajnštajnovu mozgalicu?\nAJNŠTAJNOV RUKOPIS PRODAT NA AUKCIJI ZA REKORDNIH 11,6 MILIONA EVRA!\nRukopis čuvenog fizičara Alberta Ajnštajna u kom priprema svoju opštu teoriju relativnosti prodat je u utorak na aukciji u Parizu za rekordan iznos od 11,6 miliona evra.\nNe očajavajte ukoliko niste u mogućnosti da je rešite - kažu da je rešavaju samo vrhunski logičari\nOvih 7 istorijskih ličnosti su se venčali za svoje rođake: Bile su maloletne, rađale im po 10-oro dece! (FOTO)\nVećina vas se nikada ne bi venčala za svog rođaka.\nSVAKO MORA DA IH PROČITA


Krenuli autobusi preko Čemerna i Rogoja | 058.ba\nGlas Srpske - 24. фебруара 2012.\t058.ba\nFOČA – Devet od 40 autobuskih linija, poslije dvadesetodnevnog prekida, počeli su da saobraćaju u petak preko prevoja Čemerno ka Hercegovini i prevoja Rogoj ka Sarajevu.\nKako nam je potvrđeno na autobuskoj stanici u Foči končno su uspostavljene redovne linije iz Hercegovine prema Beogradu, Novom Sadu i Palama, kao i prema Sarajevu.\n– Krenule su linije autoprevoznika „Sons“, „Ubla turs“ i „Jugoprevoz“. Jutros je krenuo i autobus u Pale, preko Sarajeva, ali i dalje je većina linija blokirana – rekao je Draško Milanović, otpremnik na autobuskoj stanici.\nOn je dodao da je u stalnoj komunikaciji sa vozačima autobusa oko stanja preko prevoja Čemerno i Rogoj.\n– Čujemo se stalno telefonima, a prevoznici kažu da nema problema i da nije ugrožena bezbjednost putnika – rekao je Milanović i dodao da autobusi prema Crnoj Gori i dalje ne saobraćaju i da još nema ni naznaka da će krenuti.\n– Prevoznici još ništa ne govore o mogućem početku redovne vožnje. Ako tako potraje još koji dan, postoji mogućnost da će se autobusi koji saobraćaju prema Crnoj Gori usmjeravati preko Bileće – rekao je Milanović.\nU preduzeću „Srbinjeputevi“ potvrdili su nam da preko Miljevine do Sarajeva nema opasnosti od lavina.\n– Oni dijelovi puta na kojima je bilo opasnosti od lavina očišćeni su, a dosta se snijega i otopilo, tako da se trenutno saobraćaj odvija uredno – kažu u „Srbinjeprevozu“.\nPrethodnih dana veliki broj studenata iz Foče i okolnih gradova nije mogao da se prebaci do mjesta u kojima studiraju, poput Pala, Nikšića i Trebinja. U Foči su do petka funkcionisale samo tri autobuske linije, prema Rogatici, Višegradu i Bijeljini.\nОзнаке: Čemerno, snijeg


Showing results for tags 'иконама'. - Живе Речи Утехе\nShowing results for tags 'иконама'.\nЈахта осликана иконама\nтема је објавио/ла ............. у Зона сумрака\nU vreme kada je sve prisutnije isticanje pravoslavnih obeležja - tetoviranje svetaca na telu, kačenje krsta na retrovizor automobila, oslikavanje vagona... doživeo sam da sve "anđele" vidim na jednom mestu i to tamo gde se to ne očekuje. Gliser sa tri ogromna vanbrodska Jamahina motora bio je ceo oslikan slikama arhanđela Gavrila, Urila, Rafaila, Jegudila... pa freska svetog Nikole pored Bogorodice... Da je ovo najveća atrakcija ovogodišnjeg Sajma nautike potvrdili su mi i mnogobrojni posetioci koji su ga zagledali, a poneki bi se i prekrstili pre nego što bi mu sasvim prišli. Dok sam tri puta obilazio oko glisera i fotkao ga sa svih strana, primetio sam gospodina u belom odelu kako ponosno stoji kraj njega, pretpostavio sam da je on vlasnik. Prišao sam mu i zamoli ga da mi da par informacija o gliseru. Da li ste vi vlasnik ovog glisera i kako se zove vaša firma koja ih proizvodi (misleći da kao i svi ostali izlagači ima firmu koja pravi glisere ili ih preprodaje na našem tržištu)? "Poštovanje, ja sam dr Nedeljko Dražić vlasnik ovog glisera, i nisam ga ja napravio već sam ga dobio na poklon", odgovorio je gospodin. Dobro, ali otkud to da ste dovezli ovaj brod i da ste ga izložili? "Zamolili su me da ga izložim pre svega zbog duhovne note, a i ovaj gliser ,u suštini, nosi obilje pozitivne energije". Okrenuo sam se oko sebe pokušavajući da otkrijem gde je ta "skrivena kamera", ali pošto je nigde nisam video, bojažljivo sam postavio sledeće pitanje. Možete li mi reći od koga ste dobili ovakav poklon? "Poklonio mi ga jedan šeik iz Ujedinjenih Arapskih Emirata u znak zahvalnosti što sam ga izlečio i oslobodio crne magije". Moram priznati da sam mislio da se crnom magijom i tim stvarima bave samo u Africi, ali ne i šeici u Emiratima. Potpuno zatečen odgovorom, i da bih se malo "sabrao", "okrenuo" sam priču na tehničke karakteristike glisera. Koja je dužina, težina, koliko ide na sat i za koje prilike se koristi? Gliser je registrovan u Americi, a kada ga je brodom dovezao do luke u Kopru (Slovenija), gotovo svaki carinik se fotografisao pored njega. "Težak je 6,5 tona bez motora, a oko 8,5 tona sa motorima (tri vanbrodske Jamahe i na svakoj od njih piše 250 ks), i blindiran je, napravljen od specijalne vrste materijala i izgrađen u brodogradilištu za specijalne namene, ide preko 100 nautičkih milja na sat, a namena je pre svega da probudi avanturistički duh i uživanje u vožnji". Da li biste mi rekli o kom šeiku je reč i koja je vrednost glisera? "Ne bih mogao da vam kažem o kome je reč, a samo izrada glisera je koštala više od TRI miliona evra". Sa velikim znakom pitanja iznad glave srdačno sam se pozdravio sa gospodinom Nedeljkom, poreklom iz Nikšića (za koga na internetu piše da je parapsiholog, šaman, član američke akademijeprotiv starenja!) i otišao iz Hale 1 Beogradskog sajma znajući da neću naići ni na jednu jahtu ili gliser koji bi pričom i cenom mogli da se uporedi sa "Igrom Anđela", a i dosta je "čuda" za danas. Извор i još fotografija na : Мондо


Presuda Pretresnog veća Haškog tribunala u predmetu Šešelj: „U ratu zakoni ćute“ - Fond za humanitarno pravo/Humanitarian Law Center/Fondi për të Drejtën Humanitare | Fond za humanitarno pravo/Humanitarian Law Center/Fondi për të Drejtën Humanitare\n/Informisanje/Saopštenja/Presuda Pretresnog veća Haškog tribunala u predmetu Šešelj: „U ratu zakoni ćute“\nPresuda Pretresnog veća Haškog tribunala u predmetu Šešelj: „U ratu zakoni ćute“\nPretresno veće Međunarodnog krivičnog suda za bivšu Jugoslaviju (MKSJ) donelo je, uz oštro intonirano suprotno mišljenje jednog člana veća, 31. marta 2016. godine prvostepenu presudu kojom je predsednika Srpske radikalne stranke (SRS) Vojislava Šešelja oslobodilo krivične odgovornosti po svim tačkama optužnice. Fond za humanitarno pravo (FHP) smatra da je oslobađajuća presuda zasnovana na nalazima koji su u suprotnosti sa praksom MKSJ-a, kao i na neodrživoj reinterpretaciji događaja iz ratova kojom se vređaju žrtve.\nŠešelj se u devet tačaka optužnice tereti za zločine protiv čovečnosti i ratne zločine, koji obuhvataju krivična dela progona, deportacije, ubistva, mučenja, bezobzirnog razaranja, uništavanja i nanošenja štete ustanovama posvećenim religiji i obrazovanju, kao i pljačkanje javne i privatne imovine. Prema optužnici, Šešelj je učestvovao u udruženom zločinačkom poduhvatu (UZP) koji je imao za cilj da se, činjenjem zločina, većina Hrvata, Muslimana i drugih stanovnika nesrpske nacionalnosti silom trajno ukloni sa otprilike jedne trećine teritorije Hrvatske i iz velikih delova Bosne i Hercegovine (BiH), kao i iz nekih delova Vojvodine u Srbiji. Navodi se da je Šešelj zagovarao politiku ujedinjenja „svih srpskih zemalja“ u homogenu srpsku državu, o kojoj je govorio kao o „Velikoj Srbiji“. Njegovo učešće u UZP-u je obuhvatalo, između ostalog, regrutovanje, osnivanje, finansiranje, snabdevanje, pružanje podrške i rukovođenje srpskim dobrovoljcima povezanim sa SRS-om i/ili Srpskim četničkim pokretom, kao i držanje huškačkih govora u medijima, na javnim nastupima i prilikom svojih poseta dobrovoljačkim jedinicama i drugim srpskim snagama u Hrvatskoj i BiH, podstičući te snage na činjenje zločina. Takođe, optužba tereti Vojislava Šešelja da je svojim govorima, izjavama, radnjama i/ili propustima doprineo da se kod izvršilaca stvori odluka da počine krivična dela.\nNa osnovu sažetka presude (cela presuda još uvek nije dostupna na srpskom ili engleskom jeziku), FHP nalazi da je više zaključaka Pretresnog veća pravno ili činjenično neutemeljeno. Kada je reč o pravnim zaključcima, Pretresno veće je utvrdilo da analizirani govori Vojislava Šešelja ne predstavljaju podsticanje na ratne zločine. Prema nalazu suda, njegov skupštinski govor upućen Hrvatima u Srbiji u kojem kaže: „Nećemo vas ubijati, razume se, ali ćemo vas lepo spakovati u kamione i vozove, pa se snalazite lepo u Zagrebu”, ne predstavlja podsticanje na zločin zbog „odsustva merljivog uticaja”, odnosno jer „tužilaštvo nije dokazalo da je taj govor doveo do odlaska Hrvata ili do kampanje progona”. Međutim, FHP smatra da pozivi na činjenje ratnih zločina i zločina protiv čovečnosti moraju biti kažnjivi čak i kada je krivično delo na koje se poziva izostalo, kao što je to slučaj sa pozivanjem na genocid (videti predmete Međunarodnog krivičnog suda za Ruandu Akayesu (par. 562) i Nahimana i dr. (par. 1013)). Uostalom, proterivanje Hrvata iz Vojvodine se zaista i dogodilo nedugo nakon Šešeljevih govora.\nSud je takođe zaključio da „tužilaštvo nije dokazalo van razumne sumnje da je civilno nesrpsko stanovništvo bilo izloženo rasprostranjenom i sistematskom napadu u velikim delovima Hrvatske i Bosne i Hercegovine, konkretno u opštinama Vukovar, Zvornik, na širem području Sarajeva i u opštinama Mostar i Nevesinje” od 1991. do 1993. godine, te da „ne postoje bitni pravni elementi za bilo kakvu krivičnu odgovornost za zločine protiv čovečnosti”. Ovakav zaključak je u suprotnosti sa nalazima MKSJ-a u nizu ranijih presuda – poput Karadžić (par. 2444), Mrškić i dr. (par. 472), Krajišnik (par. 710), Stanišić i Župljanin (par. 1673), Brđanin (par. 161) – u kojima je MKSJ utvrdio da je u navedenim opštinama i u vreme na koje se odnosi optužnica protiv Šešelja postojao rasprostranjeni i/ili sistematski napad. Takođe, zaključak suda da nije postojao rasprostranjen ili sistematski napad kao obavezan element zločina protiv čovečnosti je paradoksalan, budući da je veće istovremeno utvrdilo postojanje više desetina incidenata i logora u navedenim opštinama u kojima su počinjeni brojni zločini, što čak ni optuženi nije sporio.\nPojedini zaključci o činjenicama koje je izvelo Pretresno veće „nisu razumni“, kako je to sudija Lattanzi istakla u svom suprotnom mišljenju. Suprotstavila se, na primer, delu presude u kojem većina zaključuje kako je razumno moguće da su autobusi koji su u napadnutim opštinama prethodno dopremljeni za prevoz civila bili „deo humanitarne pomoći pružene neborcima koji su bežali iz ratom zahvaćenih područja”. Većina takođe smatra da Šešeljevi pozivi da se Hrvati iz Srbije proteraju umesto ubiju ne predstavljaju krivično delo, već „iskazivanje alternativnog političkog programa”. Kada je reč o Šešeljevim javnim pozivima da se „očisti prostor od ustaša” i „da se braća četnici osvete balijama”, sudsko veće “nije moglo da odbaci razumnu mogućnost da su ti govori održani u kontekstu sukoba i da im je cilj bio da se podigne moral njegovih vojnika”. Najzad, zaključujući da je „projekt Velike Srbije, kakav zagovara Vojislav Šešelj a priori politički, a ne kriminalni cilj”, Veće se u osnovi bavilo pitanjima ius ad bellum – prava da se vodi rat, što prevazilazi nadležnosti MKSJ-a. Štaviše, ono je time dalo i legitimitet takvom „političkom cilju”, koji je rezultirao desetinama hiljada žrtava ratnih zločina, zločina protiv čovečnosti i genocida.\nUkazujući na sporne zaključke iz presude, sudija Lattanzi ističe da je u ovom slučaju MKSJ zanemario pravila međunarodnog prava sa ciljem da oslobodi Vojislava Šešelja. Ona zatim zaključuje: „Dok sam čitala presudu većine članova Veća, imala sam utisak da sam se vratila mnogo vekova unazad, u davno vreme istorije čovečanstva, kada su Rimljani, da bi opravdali svoja krvava osvajanja i ubistva svojih političkih neprijatelja u građanskim ratovima, govorili: ’U ratu zakoni ćute.’“\nPosted On 27th August 2003 ~ 2 Comments\nFond za humanitarno pravo (FHP) podneo je krivičnu prijavu Osnovnom tužiocu u Podgorici protiv NN lica koje je nanelo teške telesne povrede Romkinji Radmili Selimović\nPosted On 8th March 2018 ~ Comments Off on Suđenja za ratne zločine u svetlu ustavnih amandmana\nMinistarstvo pravde objavilo je 22. januara 2018. godine radni tekst kojim su predviđene izmene Ustava u odredbama koje uređuju rad pravosuđa. Fond za humanitarno pravo\nPosted On 21st June 2019 ~ Comments Off on Povodom presude Višeg suda u Beogradu u predmetu Lovas\nViši sud u Beogradu doneo je 20. juna 2019. godine, u ponovljenom postupku, presudu kojom je osmoricu optuženih oglasio krivim za ratni zločin izvršen tokom


21/12/2014 | 10:21\nSa ekonomskog stanovišta Samit Kine i zemalja Centralne i Istočne Evrope u Beogradu dobio je čistu desetku, ocenio je ministar privrede Željko Sertić.\nMeđu najvrednijim rezultatima Samita su oni rezultati koji bi trebalo da budu konkretizovani kroz budući operativni rad. Kineske kompanije su pokazale zainteresovanost za 18 preduzeća u restrukturiranju, rekao je Sertić za RTS.\nGovoreći o memorandumu o industrijskim zonama, koji je potpisao sa kineskom stranom, objasnio je da je cilj da se napravi strateški plan jer industrijske zone bitno utiču na dolazak investitora.\n"Poslovni ambijent je konkretna stvar i tu ima niz parametara koji mogu da se poprave". Postoji jasna procedura o načinu funkcionisanja industrijskih zona, ali da moramo da znamo i gde i kako da ih postavimo, rekao je Sertić.\nSertić je naveo da su velike kompanije na marginama samita razgovarale o novim projektima u vezi sa energetikom. Kako je rekao, dokumenti o tome nisu potpisani, ali su obavljeni razgovori i ti procesi su ubrzani, što je još jedna prednost samita.\nMinistar je rekao i da su investitori pokazali interesovanje za 18 kompanija u restrukturiranju. Među njima su IMT, IMR, Budimka, nekoliko banja i poljoprivredna dobra.\nNaveo je da je on optimista, jer su razgovori vođeni o proširenju pogona i pojačavanju kapaciteta tih fabrika u smislu novih tehnologija. Istakao je da je Kina jedna od vodećih zemalja u svetu kada je reč o tehnološkoj razvijenosti.\nGovoreći o izmenama zakona o akcizama i porezima koje je Vlada usvojila, Sertić je rekao da je cilj tih izmena međunarodno usklađivanje propisa u vezi sa oslobađanjem od PDV za IPA fondove i druge dobrotvorne organizacije.\nKada je reč o rebalansu budžeta, Sertić je naveo da skoro mesec dana nakon rebalansa, imamo novi, tehnički rebalans, što se u istoriji nije desilo. Istakao je da je to velika pohvala, jer su prihodi od taksi i akciza veći nego što je planirano, a troškovi su smanjeni.\n"Oslobađa se prostor da u parametrima koji postoje, platimo zaostale obaveze, npr. prema poljoprivrednim proizvođačima", rekao je Sertić i objasnio da tu ne spadaju dugovi za Air Serbiu.\nRekao je i da će budžet Ministarstva privrede biti manji za 22 odsto zbog smanjenja subvencija. "To je ono što smo obećali građanima i preduzećima, da više ne mogu da žive od državnih para već da moraju da imaju ekonomsku opravdanost", rekao je Sertić.\nEBRD `diktira` ko nam meri struju


Beba i bebini problemi Archives - Page 29 of 33 - Moj pedijatar | Page 29\nŠta ako vam se beba budi rano ujutro?\nMnoge bebe se ujutro vrlo rano bude. Razlog tome može biti i činjenica da je dete jutarnji tip, ali može biti povezano i sa navikama. Dr Ruža Bajić, specijalista pedijatrije iz DZ Savski venac, savetuje kako da naučite bebu da duže spava.\nOd trećeg meseca pa nadalje, pomozite bebi da ojača leđne mišiće: uhvatite je za ručice i vucite prema sebi dok ne dođe u sedeći položaj. Ponovite vežbu nekoliko puta


market enabler | Nemanja Kovačević\nTag: market enabler\n5 android aplikacija koje će vam olakšati android razvoj\nVeć neko vreme se aktivno bavim android razvojem. Započeo sam iz želje da naučim nešto novo i malo protresem svoje znanje koje je počelo da se bajati u firmi u kojoj sam tada radio. S obzirom na dugogodišnju zainteresovanost mobilnim telefonima i pratećom tehnologijom rešio sam da se malo uputim u mobilni razvoj. Činilo se logičnim da počnem od androida pošto sam već imao značajno iskustvo u java programskom jeziku a i android telefon. Međutim android programiranje može biti strašno frustrirajuće. Prepreka i poteškoća ima na pretek, ali velika zajednica uglavnom nađe načina da ih otkoloni ili ublaži. Evo 5 mobilnih aplikacija koje bi svaki developer trebalo da ima na telefonima na kojima razvija.\nContinue reading 5 android aplikacija koje će vam olakšati android razvoj\nPosted on April 16, 2012 June 6, 2013 Categories android, programiranjeTags android, android obuka, android programiranje, android razvoj, android srbija, busybox, droid VNC server, market enabler, programiranje, superuser3 Comments


NVO: Vučić urušava samostalnost tužilaštva i poverenje građana u pravosuđe | Insajder\nKomitet pravnika za ljudska prava Jukom i Beogradski centar za ljudska prava ocenili su danas da izjavom o navodnim propustima javnog tužilaštva, predsednik Srbije Aleksandar Vučić urušava samostalnost tužilaštva i poverenje građana u institucije pravosuđa.\nJukom, Beogradski centar za ljudska prava; ilustracija\nNevladine organizacije su u saopštenju navele da je Vučić juče osudio rad tužilaštva u konkretnom predmetu u kome je obustavljena istraga protiv osobe koju je nazvao “najpoznatijim i najopasnijim kriminalcem”.\n“Predsednik javno nipodaštava obrazloženja tužilaštva da su u tom slučaju poštovali procesne pretpostavke, odnosno, da su svoje postupke i odluke zasnovali na poštovanju Ustavom garantovanih prava. Iskazao je ličnu zainteresovanost i mešanje u sprovođenje postupka protiv pomenutog lica, što je van Ustavom propisanih ovlašćenja predsednika”, navele su organizacije.\nOcenile su da takvo postupanje i retorika predstavljaju “jedan od najjačih udara na samostalnost javnog tužilaštva u Srbiji”.\n“Dodatno, MUP je dužan da preispita da li je u ovom slučaju bilo eventualnih propusta u sprovođenju istražnog postupka”, piše u saopštenju.\nPredsednik Srbije Aleksandar Vučić izjavio je danas da “javnost zna” da je Filip Korać “najveći distributer narkotika i da organizuje ubistva”, ali je ocenio kao nejasno da “nikada nema dovoljno dokaza za to”.\nVučić je rekao da ga pravosuđe kritikuje da se “uvek mesa”, a da “jedino znaju kako dobiti naloge od neke ambasade i kako da unište svoju zemlju”.\nOn je ranije izjavio da je “tek” u ponedeljak saznao da je obustavljena istraga i povučena poternica protiv vodje “zemunskog klana” Filipa Koraća i dodao da mu je “rečeno da je poternica povučena pre dva meseca”.


E18B-12A106 , Ženska majica E18B-12A106 , Ženska majica\nŽenska majica bez rukava pripada našoj popularnoj Basic kolekcije, koja je poznata po izuzetno finim materijalima i vrhunskom kvalitetu izrade komada. Majica dolazi u maslinastoj i roze boji, sa V izrezom oko vrata, a čipka na vratnom izrezu čini ovaj komad posebno dopadljivim za sve dame. Skrojena je od većinski modala, sa manjim dodatkom elastina, pa je veoma udobna i lagana za svakodnevno nošenje.\nNisko kao 539,00 din. Regularna cena 599,00 din.\nE20K-22A102 , Ženska majica DISNEY


BRITANSKI MAJOR OTKRIVA: Tači je hteo da me ubije!\nPreživeo sam atentat 2001, događaj je dokumentovan u UN. Rugova mi je rekao: Albancima ne veruj, saradnike mi nisu ubili Srbi. Od mene se očekivalo da zaratim sa Rusima, svedoči major britanske Kraljevske ratne avijacije (RAF), Kris O’Brajan.\nZapovednik vazduhoplovne baze, aerodrom „Slatina“ kod Prištine, bio sam od juna 1999. do 15. septembra 2001. Poslednje noći službovanja na mene je pokušan atentat, a spasao me je šef obezbeđenja, Italijan Frančesko Njuta. Nakon signala sa svoje stanice gurnuo me je uza zid i naredio da legnem… Napolju se čulo komešanje i, kako mi je kasnije predočeno, jedan napadač je smrtno stradao, a ostali su pohapšeni. Bili su to Tačijevi mafijaši, a ovaj događaj je dokumentovan u papirima UN. Luis Karlos de Kosta, Brazilac koji je rukovodio bezbednošću članova osoblja UN, spakovao me je sledećeg dana i iz Prištine poslao pravo u Englesku.\nOvako, eskluzivno za „Novosti“, svoj poslednji dan službe na KiM opisuje major britanske Kraljevske ratne avijacije (RAF) Kris O’Brajan. Oficir, koji je prvi u ime Kfora, ali i UN, upravljao prištinskom vazdušnom lukom, otkriva i da je velika međunarodna afera oko korpucije prilikom renoviranja aerodromskog terminala ostala skrivena u papirima UN. O tim danima na Kosovu i Metohiji, kako nam svedoči britanski major, pričao je dosad samo istražiteljima UN i Evropske agencije za borbu protiv korupcije:\n– Nisam tačno siguran šta se izrodilo iz istraga, ali sam čuo kako su albanski kadrovi sa aerodroma umešani u skandal, Afrim Neziri i Adam Gaši, završili na robiji. Austrijanac Džerald Fišer, zamenik direktora UN operacija na KiM, koji je insistirao da se Albancima dodeli posao, iako nisu prošli na tenderu, napustio je pokrajinu pošto je pokrenuta istraga protiv njega.\nMajor Kris O’Brajan, na čelo Vazdušnih operacija Kfora na aerodromu kraj Prištine stupio je sredinom juna 1999. Kako nam priča dok sedimo u beogradskoj Skadarliji, pre nego što se zamerio Tačijevim mafijašima, u junu 1999. umalo nije iskusio pravi rat sa ruskim kontingentom padobranaca.\n– Pre dolaska na „Slatinu“ pretpostavljeni iz moje vazduhoplovne baze u Engleskoj su me upozorili da obratim pažnju na pukovnika koji je trebalo da mi komanduje na Kosovu. Prethodno, general Majkl Džekson sprečio je sukob sa Rusima oko aerodroma i baza je podeljena između nas i njih, pa se tačno znalo ko gde treba da se kreće – govori O’Brajan.\n– Već polovinom jula ruski vojnici su nekim poslom prešli na naš deo aerodroma i odmah sam pozvan kod svog pukovnika Morlija na raport jer nisam oštro reagovao. Srećom, o ovom incidentu sam obavestio generala Belamija, zapovednika svih vazdušnih operacija Kfora.\nPrema rečima našeg sagovornika, sledeći incident se dogodio nekoliko dana kasnije. Rusi su, govori nam, popravljali zaklon doziđujući ga blokovima, a pukovniku Morliju se to učinilo kao „neprijateljski čin“. Naredio je da britanska vojska bude spremna na oružanu akciju, a O’Brajenu poručio „da je smenjen“. Ponovo je, kaže, pozvao pukovnika Belamija, koji je, zajedno sa Džeksonom ubrzo Morlija razrešio dužnosti.\n– Problemi sa navodnim civilima su počeli odmah pošto su, prema dogovoru, Albanci svoje ljude vratili na „Slatinu“ da učestvuju u izgradnji civilne infrastrukture – seća se naš sagovornik šiptarskih „direktora“ Gašija i Nezirija.\n– Odmah potom pronele su se priče kako se na aerodromu u Prištini otvorio narko-kanal i dobio sam informaciju da su francuski obaveštajci o tome obavestili Interpol. Kako je ta operacija završena, ne znam, ali sam posle dobio informaciju da je albanska mafija imala „krticu“ i u Interpolu.\n– Ne verujte nijednom Albancu ovde. I meni su ubili najbližeg saradnika. Nisu ga likvidirali Srbi, nego naši, zato pazite sa kim sarađujete – preno nam je Rugovine reči O’Brajan.\n– Dogodilo se da moj narednik koji je na pisti vozio traktor sa teretom, udari u ruski avion „tu 154“. Ubrzo se u društvu ruskog pilota narednik obreo u mojoj kancelariji, a zatim smo svi prešli kod pukovnika Sergeja. Videvši kvar samo je rekao: „Ništa ne brini, odvedi svog narednika na pivo“. Taj avion već sutra je poleteo.\nDošao u beograd da vidi svoje Srbe\n– Tih mojih šestoro Srba zaista su bili sjajni. Iako su im Albanci pretili smrću, nisu paničili nego mirno radili svoj posao, čekajući da im iz Beograda stigne uputstvo i pojačanje u Kontroli. Ja sam im dao obezbeđenje spacijalaca SAS, a, kada je bilo izvesno da iz Beograda neće stići dogovoreni broj osoblja, moji specijalci su ih iseljavali iz Prištine i u konvoju sproveli do administrativne linije.\nEeeeeee,a da je Srbin hteo da te ubije o tome bi čuli i najudaljeniji domoroci u šumama Amazona,i Srbija bi bila bombardovana! Ipak su vama miliji narko-dolari što dobijate od šlihtarčina nego sve drugo na ovom svetu.


FEMINISTIČKA TEORIJA ZA SVE - MILICA magazin\nPrikaz zbornika feminstičke teorije\nPiše: Ana Simona Zelenovićović\nZbornik Feministička teorija za sve u izdanju Instituta za filozofiju i društvenu teoriju i Fakulteta političkih nauka, a čije su štampanje pomogle Rekonstukcija ženski fond i Heinrich Böll Stiftung, proizvod je istraživanja feministkinja i feminista okupljenih na konferenciji Neko je rekao feminizam održanoj u februaru 2018 na kojoj su učestvovale stručnjakinje i stručnjaci iz različitih oblasti od feminističke teorije, filozofije, istorije, istorije umetnosti, književnosti, lingvistike, preko ekonomije, prava, političkih nauka, sociologije, etnologije do aktivizma.\nInicijativu za konferenciju pokrenule su urednice zbornika, feminističke toeretičarke Adriana Zaharijević i Katarina Lončarević, posle tačno deset godina od objavljivanja knjige Neko je rekao feminizam? Kako je feminizam uticao na žene XXI veka koja je takođe imala karakter “zbornog mesta”. Ova publikacija je podeljena na osam tematskih celina koje nisu u potpunosti odvojene, pa se može uspostaviti veza, ne samo između različitih delova knjige, već i između pojedinačnih tekstova. Svaka celina tematski je obeležena istraživanjima srodnih društvenih fenomena ili zajedničkim predmetom istraživanja.\nTako u u delu 1, nazvanom simbolično Polazišta, autorke se bave primenom feminističke teorije u proučavanjima istorije, odnosno istorije književnosti, kao i primenom feminističke kritike u pedagogiji. Jelena Milinković u svom tekstu Feministička istraživanja i čitanja književnosti istakla je značaj ginokritike i studija periodike za metodologiju proučavanja istorije književnosti i mapirala njihov razvoj u Srbiji. Autorka piše o genezi feminističkih čitanja srpske književnosti navodeći ključne studije poput Voices in the Shadow (Celia Hawskworth), ...kad sazremo kao kultura… Stvaralaštvo srpskih spisateljica na početku XX veka (kanon – rod – žanr), (Magdalena Koch), gde se dela spisateljica posmatraju kao uslov za rađanje žene kao subjekta književnog diskursa. Ona je istakla i nove žanrove ženske književnosti – ispovedni žanr, obrazovni roman i ljubavni roman – šta ih karakteriše, kojim temama se bave i koje su to predstavnice. U zaključku problematizovana je priroda kanona i uopšte potreba za njegovim postojanjem.\nTekst Ženska i rodna istorija i feministička teorija: pretpostavke za bavljenje istorijom feminizma u Srbiji (Jugoslaviji) do II svetskog rata Ane Stolić iznosi dileme u vezi sa izborom pristupa analizi istorije feminizama koje se vezuju za socijalističko nasleđe istorijografije, ali i dileme oko terminologije: žensko pitanje, pokret, feminizam, patrijarhat itd, te oko pristupa problemima materinstva/maternalizma, tumačenje razlike. Posebno ispituje problematičnost koncepta roda u proučavanju istorije feminizma i otvara pitanja može li se govoriti o zajedničkom evropskom iskustvu feminizma, kakav je položaj posebnosti lokalnog konteksta u istraživanju, te kako izbeći opasnost od učitavanja prilikom tumačenja rezultata istraživanja.\nAna Kolarić u studiji Feministička pedagogija i studije književnosti bavi se nekim od osnovnih pojmova feminističke pedagogije poput iskustva, te izlaže mogućnosti istorizacije i kontekstualizacije feminističke pedagogije. Ona u studiji postavlja pitanja o primeni feminističke pedagogije na univerzitetima i analizira nastavne metode na primeru kurseva koje drži na Filološkom fakutetu u Beogradu. Feministička pedagogija za kakvu se zalaže podrazumeva silabuse sa tekstovima književnica i teoretičarki/kritičarki, feministička čitanja kanonskih dela, osvrt na razne oblasti proučavanja koji razmatraju ulogu javnosti i angažnama, fokus na diskusije umesto studentskih izlaganja.\nDrugi deo, nazvan Dileme, bavi se preispitivanjem potrebe za feminističkom teorijom, filozofijom, šta ona znači za političko delovanje, a šta za kulutru. Kakva je to feministička filozofija i koji su njeni problemi, kome, čemu i da li uopšte služi feministička teorija, te kakve su posledice umetničke prakse i aktivizam imali na pojam feminizma u kulutri? Na primerima iz zapadnoevropskih i ovdašnjih praksi teoretičarke su pored odgovora na pomenuta pitanja, otvorile i čitav set novih pitanja važnih za budućnost feminizma.\nKatarina Lončarević u tekstu Čemu (još) feministička filozofija navodi podatke o diskriminaciji žena i dalje prisutnoj u filozofiji, od seksizma kolega preko disproporcije u prisutnosti discipline, naučnim časopisima, do diskriminacije prema feminističkoj filozofiji kao disciplini. Na primeru analize jednog “skandala” vezanog za feministički časopis Hipatija, autorka ukazuje na probleme u feminističkoj filozofiji, ali šire i u naučnoj zajednici. Ona postavlja pitanja vezana za uredničke prakse i proces recenzije objavljivanja prilikom objave radova, kao i odnosa moći u feminističkoj filozofiji. Umesto zaključka, nudi pitnje važno kako za feminističku filozofiju i teoriju uopšte tako i za feministički aktivizam i politike – kako da kritikujemo jedne druge kao feministkinje? Odgovor koji nudi je ohrabrujuć iako ne podrazumeva lako rešenje – kritike treba da budu produktivne, konstruktive ali odgovorne i transformativne.\nAdriana Zaharijević postavlja pitanje samim nazivom teksta Čemu služi teorija. Misliti sa Džudit Batler, otvarajući važne savremene polemike šta teoriju čini (be)smislenom, teško razumljivom i zatvorenom za većinu. Njen tekst preispituje jezik teorije, te namenu i cilj angažmna feminističke teorije. Zaključuje da je teorija potrebna, bez obzira na to da li nečemu služi ili ne. Založiti se za teoriju prema njenom mišljenju znači otvarati prostore u kojima se o idejama raspravlja.\nIva Nenić studijom Feminizam u kulturi istražuje pojam kulturalnog feminizma, ističe značaj umetničkih praksi poput perfromansa, aktivističkih festivala, povećanje broja ženskih umetničkih kolektiva (poput umetničko-majstorskog kolektiva Nepraktične žeNE, ženskih bendova Death Metal ili Nemesis, zvučni kolektiv Bubnjarke sa ulice) za stupanje feminizma u kulturu. Ona se oštro protivi tezi da je ulazak lokalnog feminizma u kulturu posledica usvajanja neoliberalnog projekta politika identiteta, i ističe raznovrsnost lokalnih feminističkih akcija i teorija. Kulutrna praksa se tako predstavlja kao osnov za teoriju, a ne samo obrnuto – umetničke prakse postaju sredstvo političkog delovanja ispitujući značenja na liniji alternativno–populističko.\nAutorke zbornika: Katarina Lončarević i Adriana Zaharijević\nTreći odeljak – Čitanja i tagovi bavi se preispitivanjem nasleđa kroz prizmu rodne perspective – nasleđe se u dva teksta odnosi na mitove, epsku tradiciju u književnosti i slikarstvu, a u jednom na socijalističko nasleđe koje autorka čita u feminističkom ključu. Aleksandar Pavlović se u tekstu Rodno čitanje srpske epike: seksualno nasilje kao znak rađanja nacije bavi motivom zaštite žena od seksualnog nasilja Turaka u epskoj tradiciji, a iznosi ideju da ovaj motiv ne predstavlja refleks na stvarno nasilje nego služi kao simbol za buđenje nacionalne svesti buđenjem solidarnosti sa srpskim ženama čime se one instrumentalizuju za političku i nacionalnu homogenizaciju. Zanimljiv podatak koji navodi je da se ovaj motiv najglasovitije obrađuje baš kod pevačica. Takođe zaključuje da se kod pevačica pojavljuje ženska subjektivnost koja najčešće oslikava konzervativnu poziciju krutih patrijarhalnih načela.\nMilan Radovanović u radu o slici Kosovka devojka Uroša Predića govori o reprezentaciji rodnih razlika izvornog mita o kosovskom boju u biblijskom ključu, i pitanjem rodnog identiteta žene u okviru hrišćanke tradicije. Uočava da naturalizaciju rodnih razlika u mitu, nasleđenu iz hrišćanske tradicije i ističe konstitutivnu ulogu koju žene imaju u nastanku mitova. Upravo kao i Aleksandar Pavlović zaključuje da žena funkcioniše kao simbol a ne kao subjektivitet.\nIstraživanje Emilije Epštajn o Vedi Zagorac iznosi nove podatke o njenom životu i radu koji su značajni za kontekstualizaciju njene delatnosti kao feminističke. Istražujući arhiv Muzeja afričke umetnosti preispituje značaj koji ona ima za muzej, njegovo osnivanje, konceptualizaciju i zbirku, ali navodi i razloge zbog kojih se ona do sad nije prepoznavala kao jednako važna koliko i njen muž. Autorka ističe ulogu Vede Zagorac u ženskim organizacijama i pokretima u Jugoslaviji (osnovala je Omladinsku podružnicu Ženskog pokreta, radila u uredništvu časopisa Ženski svijet i Mlada žena) čime argumentuje njenu “feminističku svest”, ali i značaj koji je imala za Muzej zbog uvođenja diskursa antiimperijalizma i antikolonijalizma i istraživačkog odnosa prema kolekciji.\nOdeljak 4 – Država i tržište, preispituje odnos države prema ženama, u kontekstu uloge države u brizi o deci ili uopšte preispituju se koncepti države blagostanja i mogućnosti feminističke ekonomije. Natalija Perišić i Jelena Vidojević u studiji o državi blagostanja izlažu različite feminističke kritike ujedno ističući potrebu da se taj koncept osavremeni, ali i da se vrati na osnove na kojima počiva. Autorke ističu značaj koji je feministička kritika imala u odgovoru na pitanja kako se država blagostanja ophodi prema ženama, ženskom radu, reprodukciji rodnih uloga, zdravlju, obrazovanju i pravima žena.\nStudija Marine Simić i Ivana Simić, o (dis)kontinuitetima u politikama javne brige o deci u socijalističkoj Jugoslaviji i Srbiji nadovezuje se na prethodni tekst o državi blagostanja i načinu na koji se država ophodi prema ženama. Autorski par navodi primer jedne takve države, njene ideologije i prakse u kontekstu brige o deci, ali ukazujući na propuste države zbog kojih je bez obzira na zvaničnu politiku briga o deci bila i ostala ženski domen. Istraživanje ukazuje na ovaj kontinuitet poimanja rodnih uloga i nakon tranzicije Srbije ali vidno lošiji položaj žena budući da se srpska državna pronatalistička retorika od proklamovane državne brige za zaposlene majke iz vremena socijalizma transformisala u „spasavanje nacije posredstvom tržišta (i za njega)”.\nTatjana Đurić Kuzmanović u radu o feminističkoj ekonomiji u postsocijalističkoj Srbiji iznosi metodološke i kontekstualne izazove ukazujući na istorijski značaj koju je feministička ekonomija imala kao strategija otpora. Autorka navodi teme i oblasti kojia se feministička ekonomija bavi kao nauka, metodologiju i epistemologiju koju koristi i iznosi ključna pitanja koja postavlja u ekonomija privatne i javne sfere. Zaključuje da bi sistematično obrazovanje feministkinja i feminista za ekonomiju u Srbiji doprinelo bi razumevanju urodnjenih ekonomskih i poslovnih upravljačkih procesa, obrazaca i njihovih implikacija, feminističkoj kritici postojećih i oblikovanju potencijalno delotvornijih ekonomskih i rodnih politika.\nPeta celina Uključene ili isključene uključuje studije o nasilju nad ženama, položajem u oružanim snagama, rodnoj perspektivi u pravnoj nauci i preispituje prostituciju kao “seks rad”. Tanja Ignjatović govori o uticaju antifeminizma na politike i prakse prema muškom nasilju protiv žena u globalnoj i lokalnoj perspektivi. Ona navodi okolnosti i prakse koje olakšavaju nasilje, kao izbegavanje imenovanja počinioca, sagledavanje nasilja kao individualnog problema, umanjivanje učestalosti, kao i prakse u istraživanjima kojima nedostaje rodna senztivnosti, vrši se eufemizacija, patologizacija, naturalizacija i fragmentacija fenomena. U tekstu se upozorava na moguće prepreke u definisanju nasilja i izazovima feminističke konceptualizacije pojmova (poput patrijarhata, žene i sl). Ističe značaj feminizma za uvođenje zakona koji štite žene, kao i izazove u sprovođenju standarda državnih politika upozoravajući na rizike jačanja antifeminističkih ideologija u svetu i preteći uticaj njihovih pokreta na prava koja su bez obzira na to što su stečena, uvek ugrožena.\nSvetlana Janković i Zorica Mršević analiziraju uticaj feminističke teorije na učešće žena u oružanim snagama Srbije. Autorke zaključuju da je feminizam uticao na pozitivne stavove građanki/na, na širenje pojma bezbednosti, na kreiranje zakonskih pormena kao i prepoznavanje rodno zasnovanih izazova u vojsci. Međutim, jak antimilitaristički angažman feministkinja u Srbiji, suprotstavlja pacifizam zalaganju za učešće žena u vojsci. Iako feministička zajednica ostaje podeljena oko stavova o inkluziji žena u oružane snage, autorke u zaključku iznose pozitivan stav o učešću žena u vojsci.\nAna Radojević sistematično izlaže feminističke stavove o prostituciji – od onih da je to posledica patrijarhata i otelotvorenje nejednakosti do zastupanja prava na izbor, nastojeći da pokaže da čak i ako posmatramo prostituciju kao legitimnu i time je vidimo kao rad ne moramo da se nužno slažemo sa njim. Ona ističe razlike između legalizacije i dekriminalizacije prostitucije iznoseći svoj stav da prostituciju uz istraživanje lokalnih prilika treba dekriminalizovati paralelno sa borbom za prava prostitutki. Autorka ističe problematičnost prostitucije koncipirane kao „seks rad“ u isto vreme nudeći okvir koji prevazilazi dihotomiju „za i protiv“.\nDragana Pejović na primeru četiri nove inkriminacije uvedene od 2016. u srpske zakone pokazuje značaj rodne perspektive u pravnoj nauci. Feministička perspektiva utiče na bolje razumevanje zakona i njihovu efektniju primenu. Autorka se posebno bavi primerima krivičnog dela proganjanja i polnog uznemiravanja upozoravajući na opasnost nedostatka rodne senzitivnosti u pravnoj nauci pod uticajem stereotipnih patrijarhalnih ideja o porodici, čime se još više ugrožavaju žene budući da utiču na stavove protiv inkriminacije.\nŠesti odeljak – Mesta pobune i savezništva donosi nove feminističke perspektive o mogućim savezništvima – muškarcima u aktivizmu, solidarnosti kao političkog principa, ulozi emocija u politikama identiteta. Zorana Antonijević iznosi rezultate svog istraživanja o stavovima muškaraca u feminističkom aktivizmu, razmatra koji su to razlozi upuštanja u aktivizam, i zaključuje o tome koje to strategije feminizam i studije maskuliniteta treba da imaju da bi privukli više saveznika. Ona zaključuje da su vaspitanje i obrazovanje ključni faktori za stvaranje jednog feministe i predlaže izmenu obrazovanja kao najvažniju promenu ka stvaranju saveznika od muškaraca.\nJelena Vasiljević u tekstu o razmišljanjima o solidarnosti bavi se prolematizacijom ideje solidarnosti u savremenom kontekstu. Ona izdvaja ključno pitanje – može li solidarnost uticati na promenu odnosa moći u društvu i ukazuje na potrebu za ispitivanjem njene diskurzivne i retoričke upotrebe. Zaključuje da bi empirijskim uvidima poput ispitivanja stavova i ponašanja trebalo ispitati subjektivan doživljaj i interpersonalne aspekte solidarnosti.\nMelanija Lojpur istražuje ulogu emocija, posebno besa, u politikama identiteta i feminističkom aktivizmu. Ona ukazuje na položaj i značaj koji su emocije imale u feminističkoj teoriji i aktivizmu kroz istoriju ujedno ističući mogućnost da se njihova upotreba u feminističke svrhe dovede u pitanje. Posebno detaljno bavi se ulogom koju ima bes, u teoriji Odri Lord i emocije uopšte u teoriji Sare Ahmed. Ukazuje na duboko ukorenjenu hijerarhijsku ustrojenost deihotomije razum-emocije u Zapadnoj filozofiji i poledice koje to ima u načinu na koji se treturaju emocije. Zaključak je da emocije imaju veliku važnost u formulaciji poltičkih zahteva zbog svog emancipatorskog potencijala.\nSedmi deo čine dva rada posvećena jeziku i rodu. Margareta Bašaragin u svom radu na primeru nemačkog jezika koji teoretizuje profesx lan horšanj pokazuje kako jezik može biti političko sredstvo (ne)diskriminatorne prakse, te otvara mogućnost primene njene jezičke teorije u srpskom jeziku. Neke od jezičkih oblika koje nudi su permanentna upotreba malog slova, donje crte i stvaranje neologizama. Po uzoru na horšanj zagovara potpuno novu jezičku formu x-oblik kao instrument za postizanje rodno neutralne upotrebe jezika prilikom imenovanja osoba.\nSmiljana Milinkov i Maja Sedlarević su analizirale upotrebu maternjeg i rodno osetljivoj jeika u profeijama na zorku od 11 profesorki koje su karijeru ostvarile u dijaspori, a obrazovale se u SFRJ i 16 novinarki iz Vojvofine od kojih neke rade u medijima na jezicima nacionalnih zajednica. Autorke su uočile nedoslednu upotreba rodno osetljivog jezika a kao razloge navode neformalnost obrazovanja o rodno senzitivnim jezičkim praksama, ali i odsustva standardizacije kojom se reguliše njegova upotreba.\nSada i ovde, osmi odeljak ukazuje na primene feminističke teorije na analize savremenih fenomena pop kulture, književnosti za decu i umetničkih praksi kao aktivističkih. Lada Stevanović analizira dva Diznijeva filma Zaleđeno kraljevstvo i Grdana kroz prizmu feminističke kritike. Ona ispituje reprezentaciju devojačke i ženske moći i kakvu ulogu imaju u mitovima i bajkama ženksa samostalnost i sloboda izbora. U radu ukazuje na to da Diznijeva filmska produkcija ipak pokazuje veći stepen emancipacije u odnosu na negativne primere ženske moći kroz istoriju kulture. Takođe, nije nevaćno napomenuti da ona ideje o ženskoj moći posmatra kroz prizmu teorije Marije Gimbutas, arheološkinje čije su ideje i danas polemisane među arheološkom i feminističkom akademskom zajednicom uprkos navodnoj „prevaziđenosti“.\nJelena Stefanović i Saša Glamočak, pišu o (ne)stereotipnim likovima u nagrađenim romanima za decu. One preispituju reprezentaciju ženskih likova, njihov izgled, karakter i vrednosti, uočavaju neke pozitivne tendencije u odnosu na romane koji su lektire više snažnih ženskih likova, veće odstupanje od stereotipa i postojanje ženske zajedice. Autorke uočavaju da nagrađeni autor zadržava rodne stereotipe dok ih nagrađene autorke prevazilaze.\nBiljana Kosmogina iz perspektive umetnice, performerke i aktivistkinje piše neku vrstu umetničkog pamfleta, koji naziva performativni esej. Ona govori o problemima feminističkog aktivizma danas, o sporovima među feministkinjama oko aktivističkih praksami poput ekofeminizma i veganstva. Navodi zanimljive primere iz regiona gde su aktivizam i život najdirektnije spojeni – Hela Liverić koja na Istri bavi stočarstvom, ekokampovi „bračkih vještica“, udruga Zemlja itd. Kosmogina se osvrće na kvir festivale kao formativna iskustva za njene umetničke prakse. Na kraju ona navodi pitanja koja je muče kao aktivistkinju, feministkinju i umetnicu u pokušajima da živi sva tri identiteta istovremeno.\nZbornik, dakle, pokriva vrlo širok spektar tema, metodologija, polazišnih tačaka. On nije zbornik jedne uniformne feminističke teorije u Srbiji danas, već uistinu „zborno mesto“ različitih teorijskih pristupa. Pored toga što ukazuje na razvoj feminističke teorije, njeno metodološko bogatstvo i širinu, zbornik ukazuje i na moguće pravce razvoja teorije i njena ishodišta u praksi. Obrađivanjem društveno relevantnih pitanja o položaju žene u raznim sferama života od ekonomije i zakona preko vojske do reprezentacije žene u kulturi i umetnosti, ova knjiga nam služi i služiće budućim istraživačicama kao izvesni „presek stanja“. Čitajući je pitamo se dokle smo stigle u borbi, šta su moguće nove metode, koje metode su se pokazale delotvorne a koje ne, da li se zaista u praktičnom smislu primenjuje formalno stečena ravnopravnost, koji su to novi izazovi feminističke teorije i prakse danas.\nVeliki značaj ovakvog zbornika je u tome što istraživanja fokusira na važne lokalne prakse i fenomene, bez generalizacija, već uz temeljnu kontekstualnu i društvenu analizu fenomena kojima svedočimo i koje živimo. Tekstovi zbornika korespondiraju sa širom publikom, pisani su jezikom koji je razumljiv velikom broju ljudi, teme koje obrađuje poznate su gotovo svakome od nas u manjoj ili većoj meri, ideje su prezentovane sistematično i kao da su svaka autorka i svaki autor vodili računa o tome da je ovo „teorija za sve“.\nZbornik se bavi gotovo podjednako analizom prošlosti (u smislu preispitivanja kulture i nasleđa uopšte), promišljanjem sadašnjosti (nudi aktuelne polemike u feminističkoj teoriji i aktivizmu poput dilema vezanih za rad u vojsci, seks rad, zakone i sl.) i davanjem neke vrste preporuke za budućnost (kako stvarati feministe, kako jedne druge konstruktivno da kritikujemo kao feministkinje, koji modeli ekonomije ili zakonskih praksi treba da budu cilj ka kome se kao feminstkinje krećemo). Čini se da je zbornik postigao upravo ono što je i bila namera samih urednica – da bude mesto u kojem se ideje dele i testiraju, u kojem prećutani sukobi možda mogu i da se izglade a ne mesto gde se uspostavljaju autoriteti ili hijearhije.\n#ADRIANA ZAHARIJEVIC #FEMINISTICKA TEORIJA #KATARINA LONčAREVIć


Dan prije isteka roka dogovorena kosovska vlada – balkanin\nHome/politika/Dan prije isteka roka dogovorena kosovska vlada\nSrpska lista, koja je osvojila svih 10 srpskih zastupničkim mjesta na izborima te je blisko povezana sa SNS-om Aleksandra Vučića, dobiva dva ministarstva\nođe dviju najvećih stranaka u kosovskom parlamentu, stranke Samoopredjeljenje i Demokratske lige Kosova (LDK), u nedjelju su postigli koalicijski sporazum, dan prije isteka ustavnog roka za formiranje vlade.\nParlament, koji je izabran na izborima u listopadu 2019., glasat će o potvrdi vlade u ponedjeljak. “Dogovorili smo da ćemo izabrati novu vladu sutra u parlamentu”, rekao je vođa Samoopredjeljenja i, prema sporazumu, budući premijer Albin Kurti na zajedničkoj novinskoj konferenciji s vođom LDK-a Isom Mustafijem.\n“Već smo dogovorili sporazum, dogovorili smo se o svemu i dijelimo odgovornost unutar nove vlade”, dodao je. Kurti i Mustafa pregovaraju o koaliciji od izbora, a najveća je točka prijepora bila raspodjela resora.\nVlada će imati 15 ministarstava, a Samoopredjeljenje i LDK dobit će po šest ministarstava, dok će tri ministarstva pripasti manjinama. Srpska lista, koja je osvojila svih 10 srpskih zastupničkim mjesta na izborima te je blisko povezana sa SNS-om Aleksandra Vučića, dobiva dva ministarstva.\nSamoopredjeljenje će prepustiti LDP-u mjesto predsjednika parlamenta, iako je već postavljen njihov član. “Vjerujemo da je to dobar sporazum, koji će omogućiti provođenje promjena potrebnih za našu zemlju”, rekao je Mustafa.\n“Želimo da ova vlada bude uspješna i da barem ispuni očekivanja naroda”, dodao je. Samoopredjeljenje ima 29, a LDP 28 zastupnika u parlamentu koji ima 120 zastupnika. Dvadeset je zastupnika manjina, za koje se ne zna u kojoj će mjeri podržati Kurtija, ali će vlada zasigurno imati stabilnu većinu.


"Nabildovani kosovski junaci" - veliki umovi o Meštrovićevom delu\n“Nabildovani kosovski junaci” – veliki umovi o Meštroviću\nKultura Autor:Milena Marjanović26. Apr. 202018:17 > 18:21\nIvan Meštrović, Srđa Zlopogleđa, gips, 1908.©Vlasništvo: Narodni muzej Beograd, Foto: Milena Marjanović\nPovodom virtuelne izložbe o Ivanu Meštroviću u Narodnom muzeju u Beogradu posvećenu Vidovdanskom hramu, podsetimo se šta su o spomen-mauzoleju kosovskom mitu pisali Moša Pijade, Miroslav Krleža, Maksim Gorki, Ezra Paund, Ogist Roden...\nJedan od najposećenijih virtuelnih muzeja kod nas ovih dana je Narodni muzej u Beogradu, a jedan od razloga za veliki broj virtuelnih šetača je izložba Ivana Meštrovića (1883-1962) koja nam je predstavila umetnikove skulpture u njemu pohranjene, ali i maketu Vidovdanskog hrama iz 1912. godine, pozajmljenu od Narodnog muzeja u Kruševcu.\nU Narodnom muzeju čuva se 80 radova Ivana Mešrovića, umetnika koji je, kao član Jugoslovenskog odbora, učestvovao u osnivanju Kraljevine Srba, Hrvata i Slovenaca, a najveći broj izloženih (ukupno 40), nastalih pre Prvog svetskog rata, čine takozvani Vidovdanski fragmenti.\nDeo postavke u Narodnom muzeju u Beogradu, u okviru izložbe sa Meštrovićevim radovima, Foto: M. Kovačević\nMeštrovićeve skulpture iz ovog ciklusa su od samog nastanka privlačile izuzetnu pažnju svuda gde su izlagane: 1910. u Beču i Zagrebu, zatim u Rimu, u Paviljonu Kraljevine Srbije 1911, potom u okviru Bijenala u Veneciji 1914, i ratne 1915. u Muzeju Viktorije i Alberta u Londonu. Skulputure se nisu isticale samo po umetničkim vrednostima: bile su simboli oslobodilačkih težnji jugoslovenskih naroda, oličeni kroz gloriozne predstave najvećih junaka iz bogate riznice srpskog narodnog stvaralaštva, poput Kraljevića Marka, Miloša Obilića, Srđe Zlopogleđe, Banović Strahinje.\nPored ovih dela, u Narodnom muzeju se čuva i dvadesetak portreta političkih i kulturnih poslenika sa kojima se Meštrović susretao, poput Kralja Petra, vladike Njegoša, ministra Nikole Pašića, diplomate i pesnika Jovana Dučića…\nIako su ova dela bila u funkciji izgradnje jugoslovenskog identiteta ujedinjenih naroda, ona su (možda baš zato) bivala predmet stalne kritike. Neprikosnoveni državni umetnik, ali i ingeniozni vajar, koji je odrastao uz guslanje epskih pesama kosovskog ciklusa, bio je vazda u procepu između nepomirljivosti forme (umetničke autonomije) i sadržaja (ideološkog narativa).\nIvan Meštrović, Glava Miloša Obilića, gips, 1908. © Vlasništvo Narodni muzej, Beograd, Foto: Milena Marjanović\nČesto prozivan kao Jugosloven koji nije mogao biti dovoljno i Srbin da bi vajao srpske junake, Meštrović je u mnogim intervjuima koje je davao beogradskoj, zagrebačkoj i dalmatinskoj štampi odgovarao da se monumentalno zdanje nazvano Vidovdanski hram zasniva na ideji da su svi jugoslovenski narodi imali svoje Kosovo (Hrvati Bitku na Krbavskom polju). Iako je, izvesno, reč o kapitalnom delu (čija se realizacija procenjivala na 300 miliona dolara) kojim je Meštrović na izložbama u Londonu, Glazgovu, Veneciji i Njujorku zadivio svet (Englezi su za Hram govorili da je „srpska Valhala“ ̶ hala mrtvih heroja u nordijskoj mitologiji), mnogi intelektualci nisu blagonaklono gledali na srpski mit odeven u bečku secesiju.\nŠta su o Meštrovićevom vidovdanskom ciklusu i drvenom modelu hrama koji je, kada je kreiran, izazvao brojne pozitivne ali i negatvne reakcije, rekli i napisali neki od njegovih najviđenijih savremenika?\nMarko Kraljević na švapskom konju\nU napadima na Meštrovićev stil, posebno se izdvajao političar, likovni kritičar i slikar Moša Pijade, koji je, uprkos svom komunističkom opredeljenju i jevrejskom poreklu, otvoreno stao u odbranu vizantijske tradicije i srpskog nacionalnog identiteta.\n„Meštrović je protiv srpsko-vizantijske tradicije, koju smatra mrtvom stranom, on bi hteo da stvara izvan te i izvan svake tradicije; on hoće novu umetnost… Oskudno obrazovanje, razvijanje bez temelja i u skokovima, osvetilo se dalmatinskom pastiru koji se odao umetnosti u carstvujušćemu gradu… Iako u njemu ima osnove za snažnu individualnost, samo usled nedovoljne kulture morao je podleći uticaju škole i cele okoline…. Meštrović je lično pregoreo svoj nacionalni stil, njemu se desilo što već mnogima do njega: revolucionarac se isčaurio u zelota.“ (Prema: Moša Pijade, „Ivan Meštrović i težnje za stilom u našoj umetnosti“, Srpski književni glasnik, br. IV, 1921.)\nIvan Meštrović, Glava Kraljevića Marka, bronza, 1910. © Vlasništvo Narodni muzej, Beograd, Foto: Milena Marjanović\nKasnije, Pijade donekle tupi oštricu svog pera:\n„Prema onima koji Meštrovića proklamuju genijem, danas je već mali broj onih koji se avanturišu da to poriču. Ali koji su to koji anonimno, preko izvesnih listova, grde umetnost Ivana Meštrovića, sa jednom glupavom nadom da će sokačko-amalskim izrazima, kojima kipte njihove pristrasne kritike, uništiti tvorca Sećanja (takođe u Narodnom muzeju u Beogradu).\nI zaključuje: reklama koja je o Meštroviću činjena, propaganda koja je za njega vođena kod nas i na strani, bile su ogromne i uglavnom padaju na teret Ministarstvu prosvete. Ali može to Ministarstvo pustiti umetnike antimeštrovićevce da pomru od gladi, ono ipak nikad neće uspeti da u srpskoj umetnosti zavede eru meštrovićizma.“ (Prema: Moša Pijade, O umetnosti, Beograd, Srpska književna zadruga 1963.)\nPutene udovice umesto ucveljene\nMeštroviću se spočitavalo da kao Hrvat katoličke veroispovesti nema osećaj za vizantijsku tradiciju, a glavni dokaz je što je ceo projekat zamišljen kao kombinacija egipatske, grčke i rimske, paganske umetnosti iz koje je bečka secesija crpla snagu u borbi prtiv tutorstva akademizma. Zameralo mu se, takođe, što su figure aktera kosovske epopeje izvedene u mikelanđelovskom maniru po ukusu secesije, danas bismo rekli – nabildovane. I još: zašto je kolosalni Marko Kraljević nag?, zašto jaše neosedlanog, debelog švapskog konja, a ne šarca?, zašto su figure udovica putene a ne ucveljene?\nIvan Meštrović, Udovica sa detetom, 1912, gips, Foto: M. Kovačević\nIz Evrope su, pak, naizmenično duvali povoljni vetrovi po umetnika. Meštrović je postao prvi živi umetnik kome je Muzej Viktorije i Alberta u Londonu priredio izložbu. Pa i pored toga što joj je dat veliki značaj, bilo je i negativnih opaski. Jedan kritičar pod pseudonimom Dijaz uzeo je na zub vajara ukazujući „na defekte njegove darovitosti“. Hvaleći njegovu zanatsku osnovu obrušio se na političku ideologiju Kosovskog ciklusa, to jest na narativnost „koja izazva mučninu u želucu“. Iza ovog kritičara krio se ni manje ni više nego Ezra Paund, poslovično sarkastičan i odbojan prema autoritetima tipa “moćna umetnost” i “moćan umetnik”, koji postavlja pitanje: “Je li moćni Meštrović predvidio osvjetljenje svog hrama”? Jer, po Paundu, “hram bez mehanizma osvjetljenja je doista ekscesivan“.\n„Možda je namijenio osvijetliti ga čistim genijem, ili kakvim tajnim srpsko-hrvatskim generatorom električne struje, čiji su nam tragovi utajeni.” (Prema: Ive Šimat Banov, „Novi pogled na najvećeg hrvatskog kipara“, Jutarnji, kultura, 11.03.2019)\nIvan Meštrović, Velika Sfinga, gips,1909, © Vlasništvo Narodni muzej, Beograd, Foto: Milena Marjanović\nIako se divio Meštrovićevom geniju, ni Miroslava Krležu to nije sprečilo da mu upućuje žestoke prigovore zbog konzervativnog shvatanja umetnosti, zatucanosti i utopijskog panslavenskog projekta za Vidovdanski hram. Krleža pronicljivo primećuje da je „paradoks u tome što je projekt anahron, a pojedina ostvarenja namenjena tom projektu genijalna su dela“. (Prema: Miroslav Krleža, “Moša S. Pijade“, Obzor, Zagreb, 21. februar 1926. ̶ U tekstu napisanom povodom desetogodišnjice tamnovanja Moše Pijade, Krleža se dotiče i tačnosti Pijadine ocene Meštrovićevog dela.)\nSredište za nade u budućnost\nIzvesno je da je Meštroviću bilo stalo do projekta u koji je uložio celog sebe, ali izvesno je i da su ga napadi na njega kao i spominjanje milionskih troškova, odvojili od Srbije i od Spomenika. Uostalom, živeći u emigraciji, posle Drugog svetskog rata, u političkim memoarima izneo je svoje argumente u korist hrama koji nikad nije zabranjen i nikad nije stavljen ad acta.\nIvan Meštrović, Drveni model Vidovdanskog hrama, 1912. © Vlasništvo Narodni muzej, Kruševac, Foto: Milena Marjanović\nLepši deo Meštrovićeve argumentacije ticao se njegove želje da se generacije umetnika, kao i čitav nacion, obrazuju i ugrade u taj hram, kao što je to bio slučaj sa bazilikom Svetog Petru u Rimu. Njegovim rečima: „Želeo sam da se stvori jedno središte za nade u budućnost, usred prirode pod vedrim nebom… Mi umjetnici moramo raditi, a neka svatko govori što hoće”. (Prema: Ivan Meštrović, „Vidovdanski hram“, Uspomene na političke ljude i događaje, Matica hrvatska, Zagreb 1969.)\nKako god bilo, Meštrović je na neki svoj umetnički način bio vezan za kosovski mit, ali i za Srbiju koju je još pre Prvog svetskog rata doživljavao kao Pijemont Južnih Slovena, potom za Beograd, u kome je ostvario Spomenik neznanom junaku na Avali, Spomenik zahvalnosti Francuskoj na Kalemegdanu, Anđeo smrti na Malom Kalemegdanu i Pobednika u gornjem Kalemegdanu. Srbi su pak, sa svoje strane, propustili priliku da ga vežu za sebe, poneseni, kao i vazda, provincijalizmom svoje inteligencije i palanačkim mentalitetom.\nNajveći genije slovenskog sveta\nNasuprot srpskom nipodaštavanju Meštrovića, bio je Ogist Roden, jedno od najvećih imena evropske skulpture. Videvši u Beču Meštrovićevu izložbu, nazvao ga “najvećim fenomenom među umetnicima danas”. Kad je Meštrović naknadno došao u Pariz, po preporuci je otišao u Rodenov atelje i prema pisanju tadašnjeg Obzora, Roden je za Meštrovića izjavio: “Njegovi su radovi genijalni, uprkos tome što spoljni izgled skulpture trpi od načina na koji Meštrović predočava formu”.\nIvan Meštrović, Autoportret, bronza, 1912, © Vlasništvo Narodni muzej, Beograd, Foto: Milena Marjanović\nŠirom Evrope su Meštrovića upoređivali sa Mikelanđelom, a italijanska štampa ga je nazivala „Homerom kamena“. Tome se pridružio i Maksim Gorki koji je na izložbi u Rimu, na kojoj je Meštrović dobio Prvu nagradu za skulpturu, a Gustav Klimt za slikarstvo, rekao da je „Meštrović uz Tolstoja najveći genije koga je dao slovenski svet“. (Prema: Uroš Tutulić, Prokletstvo Vidovdanskog hrama, Beograd, Prosveta, 2017.).\nI dok je 1915. godine Meštrović govorio: „Moj život ima svoje opravdanje ako su moja zamisao Vidovdanskog hrama i moj umetnički rad izraz ujedinjenja Jugoslovenstva“, umetnika je podržavao takozvani odbor za umetničke poslove, pod pokroviteljstvom princa prestolonaslednika Aleksandra, čiji je predsednik bio profesor književnosti Bogdan Popović, a sekretar slikarka Nadežda Petrović. Posle rata, stvaranjem nove države, okolnosti su se promenile. Nit je država imala novca, nit je Meštrović ostao neodstupni Jugosloven, a i maketi se gubi trag…\nIvan Meštrović, Banović Strahinja, torzo, mermer, 1908. © Vlasništvo Narodni muzej, Beograd, Foto: Milena Marjanović\nNaša je velika sreća što su ova dela jugoslovenske baštine kod nas sačuvana jer, kako piše autorka ove izvanredne izložbe, muzejska savetnica Vera Grujić: Ove skulpture su rađene u širokom rasponu stilskih osobenosti, od realizma, preko reminiscencija na antičku plastiku, zatim punih, napetih, nekad barokno energizovanih, ekspresivnih vitalnih formi, kao i radova sa izraženom secesijskom stilizacijom“. Dakle, predstavljaju presek Meštrovićevog opusa, rečju, genije umetnika je nadmašio njegovu ideologiju.\nSpomen mauzolej a ne verski objekat, hram je trebalo je da bude dug oko 250 a širok oko 200 metara. Na vrhu ulaznih vrata da se nalazi friz sa devet simetrično raspoređenih konja i soklova (motiv iz pesme Smrt majke Jugovića) većih od prirodne veličine. U hodniku dugačkom 100 metara je predviđena kolonada karijatida (do pola nagih žena koje predstavljaju udovice, majke i sestre poginulih junaka) iznad kojih je nebo. Na kraju otvorenog hodnika uzdizala bi se petospratna kula, a svaki sprat bio sačinjen od po dvadeset poređanih mišićavih muškaraca od belog mermera. (Ovaj toranj simbolizuje duše kosovskih junaka koji se uzdižu na nebesa). U hramu koji podseća na rimski Panteon predviđen je i monumentalni spomenik Kraljeviću Marku na šarcu, visok oko 5 m, a pored njega još oko sto skulptura među kojima knez Lazar, Miloš Obilić, Srđa Zlopogleđa, Banović Strahinja i drugi istorijski i neistorijski likovi iz Kosovskog ciklusa. Sa visine, Hram bi izgledao kao upisani pravoslavni krst sa tri jednaka kraka. Spoljašnjost hrama ukrašavali bi reljefi koji prikazuju scene iz Kosovske bitke. Okolo bi bile sfinge (opet njih devet iz pesme Smrt majke Jugovića).\nMeštrovićeva želja je bila da se Hram podigne na Gazimestanu između Laba i Sitnice, na mestu Kosovske bitke.\nMaketa Hrama je tridesetih godina XX veka izlagana po Americi, gde se zagubila. Pronađena je u Njujorka na doku, vraćena u Beograd i 1971. pokolonjena muzeju u Kruševcu povodom šest vekova od osnivanja grada.\nOdbio Musolinija i Hitlera\nDok je Evropom harao fašizam, Musolini je nudio Meštroviću italijansko državljanstvo, ali je vajar odbio jer je Italija okupirala njegovu rodnu Dalmaciju. Ni u goste kod Hitlera nije hteo da ode, pa je bio uhapšen i proveo sto dana u zatvoru odakle ga je izbavio kardinal Alojzije Stepinac, zbog koga će kasnije dolaziti u sukob s mnogim, naročito srpskim intelektualcima. Na Titov poziv da se vrati u Jugoslaviju, uzvraćao je da kao monarhista ne želi da živi u komunističkoj zemlji.\n(Tek je pred kraj života pristao da ode na Brione i sretne se s Titom.)\nZa bistu Nikole Tesle u Teslinom muzeju u Beogradu, koju je izradio na naučnikovu molbu, odbio je honorar, a za mauzolej Njegošu na Lovćenu, tražio je samo „grudvu sira i crnogorsku pršutu”. Spomenik svojoj prijateljici, slikarki Nadeždi Petrović, koja je jedno vreme živela u njegovom ateljeu u Parizu, poklonio je njenom muzeju u Čačku, a spomenik Svetozaru Miletiću ̶ Novom Sadu. (Prema: Prokletstvo Vidovdanskog hrama)\nIvan MeštrovićNarodni muzejVidovdanski hram


Gradonačelnik Tuzle primio organizatore Sedmog kongresa psihologa Bosne i Hercegovine - Bolja Tuzla\nGradonačelnik Tuzle primio organizatore Sedmog kongresa psihologa Bosne i Hercegovine\nGradonačelnik Tuzle, Jasmin Imamović, susreo se u srijedu, 13.4.2022. godine sa predstavnicima Društva psihologa u Federaciji BiH i organizatorima Sedmog kongresa psihologa Bosne i Hercegovine, dr.sc. Mitrom Mirković-Hajdukov, predsjednicom Društva psihologa u FBiH i dr.sc. Elvisom Vardo, predsjednikom tuzlanske podružnice Društva psihologa u FBiH.\nDr. Mirković-Hajdukov i dr.Vardo su se zahvalili Gradu Tuzli na podršci, te upoznali gradonačelnika sa aktivnostima na organizaciji Sedmog kongresa psihologa BiH sa međunarodnim učešćem, koji će se održati u Tuzli u periodu od 12.-15.5.2022. godine. „Ovaj događaj predstavlja najveći i najznačajniji skup psihologa naše države, koji promoviše psihologiju kao nauku i profesiju, ali i unapređuje naučno-istraživački rad psihologa i srodnih profesija“, rekla je dr. Mirković-Hajdukov, te istakla da je želja organizatora da ujedno predstave i promoviraju Tuzlu, njenu ljepotu i sve njene historijske i društvene znamenitosti, jer se očekuje da će na Kongresu učestvovati više od stotinu učesnika iz zemlje i inostranstva.\n„Vaša struka i profesija je veoma potrebna u svakom društvu, naročito u našem, koje se suočava sa mnogim izazovima i traumama, od ratnih do onih vezanih za Covid i druge probleme. Širok je dijapazon primjene vaše profesije jer se u svim generacijama i u svim slojevima društva javlja potreba za psihološkom podrškom i kvalitetnim odgovorom na izazove sa kojima se susreću. Drago mi je da se Sedmi kongres psihologa Bosne i Hercegovine održava u Tuzli, jer je to prilika da pokažemo naše znamenitosti i naše gostoprimstvo“, izjavio je gradonačelnik, te rekao da sa zadovoljstvom prihvata poziv organizatora da otvori Kongres i da se obrati učesnicima.