Three Days - One Direction - Remember? - Movellas\nJeg åbnede langsomt mine øjne og kløede mig træt i øjnene. Jeg skimtede kort omgivelserne omkring mig, hvor jeg så Alicia ligge og sove, med åben mund. Der var lidt savl på puden, men det var vel sødt nok? Nej, ikke klamt. Bare sødt.\nJeg huskede alt fra natten i går, og jeg var faktisk ret overrasket. Både over det var vi at gøre og over det som hun har oplevet. Begge ting kommer dybt oven på mig. Eller måske ikke det med vores minder, da vi begge to var ret påvirket af alkohol, men mere det hun fortalte mig. Jeg mener, hvilken far var sådan et stort svin, at tage mødommen fra hans næsten datter?\nJeg lod et tungt suk forlade mine læber, før jeg rejste mig op og hurtigt fandt hen til skabet, hvor jeg fandt et par mørke skinny-jeans og en tætsiddende, hvid, tynd t-shirt. Jeg tog som altid også nogle bracelets på, en ring og en halskæde. Jeg gik derefter hen til spejlet, hvor jeg satte mit hår op med noget voks, en kam og hårspray. Jeg smilede kort til mig i selv i spejlet, hvorefter jeg vendte ud i køkkenet.\nJeg hørte det bankede på døren, så jeg skyndte mig ud og lukkede op. Til min store overraskelse var det bare en receptionist. "Hvad kan jeg hjælpe med?" Jeg løftede det ene øjenbryn.\n"Oh, øh, jeg vil faktisk bare gerne komme med nogen nye håndklæder?"\n"Håndklæder? Selvfølgelig..." mumlede jeg lavt og sukkede kort. Tænk, at jeg kunne være ved at lave min morgen te nu, i stedet for at stå og sludre om håndklæder, med en pige jeg ikke kendte. Måske var jeg en smule morgensur, men don't judge me, okay?\n"Well. Hvis du lige henter de beskidte håndklæder, så har jeg nogle nye her," sagde hun.\nJeg nikkede bekræftende, før jeg gik ud på toilettet. Vent, hotellet havde jo ikke skaffet nogen håndklæder til os? Det burde hun da vide. Intelligent på høj grad.\nJeg vendte igen tilbage til receptionisten, der stod klar med en hel bunke håndklæder og et stort, bredt smil placeret på hendes læber. "De har ikke sørget for nogen håndklæder til os, hvilket betyder, at jeg ikke har nogle beskidte?" sagde jeg irriteret.\n"Det er ikke muligt, at de ingen håndklæder har, Hr.. Enten skal De øjeblikkeligt få fat på minimum fem håndklæder, eller også må De gå ned i receptionen og betale 200 kroner for hvert manglende håndklæde. De bestemmer selv, hvis De altså har penge nok til at betale håndklæderne." Hun gav mig et snobbet blik, som om jeg var en fattig tigger, der havde spist noget brød, jeg netop havde fundet i en skraldespand. Men det var alt fra hvad jeg var. Jeg var mange millionærer og kunne garanteret købe det her hotel og fyrre pigen lige på stedet. Jeg ville dog ikke udnytte mine penge eller min berømmelse, bare for at få det sidste ord. Det var noget man skulle kæmpe sig frem til med ord. Jeg håbede ikke, at det blev nødvendigt, at jeg skulle bruge nogen kræfter. Det ville der absolut ikke komme noget godt ud af.\n"Men, guess what? Sjovt nok har jeg sagtens råd til håndklæderne, men det er ikke ensbetydende med, at jeg vil betale? Jeg nægter at betale de håndklæder, om jeg så skal lægge sag an mod jer!"\nJeg hørte pludselig en uskyldig hosten bag mig, hvilket fik mig til at vende mig om i en fart. "Hvis der er problemer, kan jeg godt betale."\nJeg kunne ikke lade være med at smile lidt for mig selv, da jeg så Alicia. Hun var iført et par lyse denimshorts og en hvid sweater. Hun havde også noget makeup på, men som jeg ikke kendte. Jeg mener, jeg kunne kun Foundation, mascara og øjenskygge. Hvad mere var der af makeup?\n"Alicia, nej! Vi skal ikke betale for noget, som hotellet er skyld i, at vi ikke har," sagde jeg med en vred tone.\n"Harry, lad nu vær'. Lad ikke det ødelægge vores dag."\nJeg vendte mig om mod hende og sukkede tungt. "Nej, selvfølgelig skal det ikke ødelægge vores dag, men det er sgu da stadigvæk pisse hamrende irriterende!"\n"Ved du hvad, hvis du har så mange problemer med at betale for nogle skide håndklæder, så gør jeg det!" Hun puffede stille til mig, hvilket resulterede i, at jeg trådte et lille skridt til side, og hun kunne komme forbi. "Jeg undskylder ulejligheden. Hvor meget bliver det?"\nReceptionisten tog noget der godt kunne ligne en iPad frem og trykkede på nogle forskellige ting. "Vi skulle gerne have givet jer otte håndklæder, hvilket vil sige, at I skylder os 1600," sagde hun og lagde igen sin iPad fra sig.\nAlicia var nærmest ved at tabe kæben. "1600? For otte håndklæder, som vi ikke engang har fået? Det er jo fuldstændig sygt det her.. Harry, du må gerne.. ja, fortsætte."\nJeg tog en dyb indånding, inden jeg trådte et skridt frem mod damen. "Nu er du vel tydeligvis klar over, at hverken hende eller mig, vil betale for de håndklæder, ikke?"\nHun rystede kort på hovedet. "Nej, det er jeg ikke klar over. Men De skal betale, ellers så er jeg bange for, at øjeblikkeligt må smide Dem ud af dette hotel og blive nødt til at tilkalde myndighed-"\n"Du tilkalder ikke nogen som helst! Alt du så fint gør nu, er at gå ned til bestyreren af dette hotel, mens vi lunter af sted bag dig, så vi kan få bevist, at vi aldrig nogensinde har haft nogen som helst håndklæder," vrissede jeg af hende.\nJeg forstår ikke folk der siger, at jeg har et stort temperament. For det har jeg tydeligvis ikke. Hvis jeg havde, så var jeg virkelig oppe på mit mørkeråde felt lige nu. Det er jeg ikke. Jeg er bare oppe på mit orange felt.\n"Hvis De ellers kan styre Deres temperament, så kan vi godt tjekke det." Hun smilede et falsk smil til mig, som nærmest bare fik følelsen af at slå hende, frem i mig.\n"Tak," mumlede jeg lavt og kiggede ned.\n"Kom med," sagde hun, før hun vendte om på sine hæle og begyndte at gå.\nJeg tog fat om Alicias hånd og gik hurtigt efter damen, for at indhente hende. Jeg løsnede langsomt grebet om hendes håndled, hvorefter min hånd gled ned i hendes. Jeg vidste ikke rigtigt hvorfor jeg gjorde det, Alicia var bare så... sød og uimodståelig. Og nej, det er ikke alt for kliché, og ikke bare noget jeg tænker om hende pigen der, der altid står der på hjørnet næsten helt nøgen. Men jeg vil ærligt talt sige, at Alicia havde vist sig fra en helt anden side, i de få dage vi havde været sammen i. Jeg var faktisk blevet yderst positivt overrasket over, at hun ikke bare var den snobbede, arrogante pessimist, som jeg troede.\nVi trådte ind i den akkurat samme elevator som i går, der sad fast. Jeg var egentlig ikke speciel nervøs, men jeg håbede derimod på, at den ville standse igen. Jeg vidste ikke hvorfor, men det var bare på en måde så hyggeligt og… intenst.\nMens vi alle tre ventede i elevatoren, kunne jeg ikke lade være med at flette mine fingre ind i Alicias. Hun sagde ikke noget til det, hvilket jeg smilte for mig selv over. ”Harry? Når det kun er os to alene, så vil jeg gerne lige snakke med dig,” hviskede hun ind i mit øre.\nJeg nikkede bekræftende. ”Selvfølgelig. Hvad skal vi snakke om?” spurgte jeg hviskende igen dog ned mod gulvet.\n”Det er jo det jeg skal snakke med dig om!” sagde hun og grinte lidt. Den latter. Nok en af de sødeste jeg nogensinde havde hørt. Jeg var ikke bare en eller anden totalt håbløst forelskede romantiker, men man kan godt synes, at en piges grin var sød. Faktisk ikke kun pigers. Nialls grin var også virkelig sødt. Godt nok kunne jeg godt finde det utrolig irriterende nogen gange, men det var stadig virkelig sødt.\nElevatoren sagde en bling-lyd, hvilket betød at vi var fremme. Vi gik alle ud fra elevatoren og straks begyndte damen at gå hen mod receptionen. Hun gik ind i et mindre rum bag receptionen, hvor hun holdt døren for os. Jeg nikkede et tak til hende, hvorefter Alicia og jeg gik ind.\n"Lad os nu se om De har ret," mumlede damen og gik hen til en stikontakt, hvor hun tændte for lyset.\nDet her rum, var ikke ligefrem det største eller flotteste. Der var computere, nøgler, håndklæder og andre diverse ting, hvor end man kiggede hen. Der var også en støvet lugt, der generede mine næseborer, samt en lugt af cigaretter. Lyset hun lige havde tændt var ikke det kraftigste, så rummet var faktisk stadig ret mørkt og gulligt. Alligevel var det ikke helt mørkt, da lyset fra computer skærmene også lyste lidt op.\n"Det er jeg ret sikker på, at vi har. Men lad os nu alligevel tjekke det, hvis det gør dig glad," sukkede jeg.\nHun mumlede bare noget jeg ikke hørte, da hun gik ind på nogle uoverskuelige programmer med hendes computer. Hun gik ind på nogle film. Videoovervågning, ville jeg tro.\n"Bare kom nærmere, hvis De altså vil se," sagde hun og rettede sig op. Jeg nikkede og gik tættere på, mens jeg trak Alicia med mig.\nAlle videoerne foregik ude på badeværelset, så vi kunne tjekke om de havde givet os de håndklæder. Det hele var måske lidt overdrevent. Jeg mener, at vi skulle gå ned og se overvågningskameraer, bare på grund af nogen skide håndklæder? Men det var faktisk bare damens skyld. Hun kunne bare lade være med at gå så meget amok over de håndklæder og været lidt sød at sige, at det gjorde lige meget. But no. Vi skulle altid ende i så meget drama.\nDa vi havde spolet helt tilbage til starten, et par timer inden vi kom, kom rengøringsdamen ind af døren. Hun pudsede spejlet, rengjorde gulvet og så videre. Hun satte en sæbe ved siden af vasken, men guess what? Hun gav os ikke nogen håndklæder!\nJeg smilede stort og blev nærmest bare over lykkelig. "In your face!" udbrød jeg og pegede på damen.\n"Nå. Ja, der kan bare se," sagde hun tøvende og slukkede igen computeren. "Så undskylder jeg meget for ulejligheden, og jeg skal selvfølgelig nok også sige det videre. Både til bestyreren og til rengøringsdamen."\nEj slap af, det var for fanden bare otte håndklæder?\n"Gør hvad du vil, I don't care."\nJeg sendte hende et sidste smil, før jeg gik ud af døren. Heldigt, at hotellets menu lå fem meter fra receptionen, for jeg var virkelig sulten. Det resulterede også i, at vi gik hen og tog noget brunch, eftersom morgenmadstiden var slut på grund af alt det med de håndklæder, der havde taget en del tid.\nJeg skænkede noget nybagt brød, røræg og bacon op på min tallerken og gik hen til et ledigt bord, hvor jeg satte min tallerken. Jeg vendte igen dog om mod menuen, hvor jeg tog et glas med æblejuice. Jeg tog også noget en kniv og gaffel med mig, før jeg igen gik hen til bordet og satte det ned.\nMåske mindede jeg lidt om den gamle Niall, da jeg igen vendte om og gik hen til menuen. Men som sagt, så var jeg altså virkelig sulten.\nJeg tog en mindre tallerken frem, som jeg tog noget forskelligt frugt på, såsom ananas, røde druer, melon og banan. Jeg gik langt om længe tilbage til bordet og satte mig ned. Jeg slikkede mig kort om læberne, før jeg tog en bid af mit brød.\nAlicia sad over for mig, så jeg bestemte mig for at starte en samtale med hende, bare for at bryde den akavede stemning, der var ved at liste sig frem.\n"Alicia, jeg tænkte faktisk lidt på.. Hvad skal der ske, efter de her tre dage? Du ved, med alt det vi har været igennem, både i går, i nat og-"\n"Jeg tror ikke det bliver til noget, Harry, desværre. Og hvad mener du med i nat?" afbrød hun mig.\n"Oh, nå okay," sagde jeg bedrøvet. "I nat? Det ved du d.." jeg stoppede midt i min sætning. Kunne hun ikke huske det? Var hun så påvirket af alkohol?\n"Harry, hvad skete der helt præcist i nat? Eller kom du bare lige i tanke om en drøm du havde?" Hun smilede kækt til mig, med et lille wink.\n"Det var bare en drøm!" var jeg hurtig til at svare. Måske lidt for hurtig, da mit svar godt kunne forstås forkert. Jeg mener, det kunne sagtens tolkes som om, at jeg drømte noget Alicia og jeg havde lavet. Det gjorde jeg ikke! Faktisk, så drømte jeg om Gemma. Hun var blevet til et eller andet moster, hvor skørt det så end lyder. Eller nej, det lød ikke skørt. Hun var et monster, men et monster jeg elskede. Til tider.\n"Men jeg så håber jeg da, at du havde en rigtig god drøm, Styles," sagde hun og kunne ikke lade være med at grine lidt. Hun tog en tår af sin kaffe, da det gik op for mig, at jeg havde glemt at tage te.\nJeg rystede kort på hovedet. Nevermind. Det kunne jeg tage, når jeg engang var færdig med min mad.\nVi, Alicia og jeg, sad som i går, bare i sofaen og så fjernsyn. Ingen sagde noget, da vi begge to var ret optaget af det program der kørte i fjernsynet. Det var et program, der handlede om den barske realitet. Om vold, kriminalitet, hærværk, trusler og voldtægt. Voldtægt. Jeg kiggede kort hen på Alicia, hvorefter hun hurtigt vendte blikket mod mig.\n"Hvad glor du på, Styles?" sagde hun blot, før hun igen kiggede på fjernsynet.\nJeg rykkede diskret lidt tættere på hende og bed mig stille i læben. "Noget smukt," fik jeg svaret helt lavt.\nHun rystede bare langsomt på hovedet og kunne ikke lade være med at grine svagt. "Du opfører dig altså underligt lige for tiden," mumlede hun og strøg en hånd gennem hendes chokolade brune hår.\n"Mh, gør jeg?" brummede jeg bare.\nDa jeg ikke fik noget svar, rykkede jeg bare lidt tættere på Alicia og smilede lidt. Vi sad kun omkring 15 centimeter fra hinanden, hvor vi før sad to meter. Alicia i den ene sofaende, jeg i den anden.\nSå kom scenen, der bare ikke måtte komme! En mand med en mørk hættetrøje, førte en pige ind i en gyde, hvor han derefter behandlede hende hårdt. Både seksuelt og sprogligt.\nJeg kigged nervøst hen på Alicia, hvor jeg så en tåre trille ned ad hendes kind, så jeg lagde min ene hånd på hendes lår og aede det langsomt. Hun trak sig dog lidt længere væk, selvom det nærmest var umuligt.\n"Don't worry," hviskede jeg stille og tvang et lille smil frem på mine læber og rykkede en ekstra tand tættere på hende.\nHun kiggede først på mig med et underligt ansigtsudtryk, men det ændrede sig hurtigt til et surt. "Gider du ikke godt holde kæft? Du ved intet om hvad der er galt, så jeg synes slet ikke, at du skal begyndte at fable om, hvor tungt jeg ikke skal tage det!"\n"Oh. Øh, faktisk så-"\n"Hørte du ikke hvad jeg sagde? Behøver jeg virkelig gentage mig selv to gange?" Hun rejste sig op og sukkede tungt. "Hvis du ikke hørte det, så sagde jeg, at du skulle holde din kæft, okay?" sagde hun ophidset, før hun styrtede hen mod vores værelse.\nJeg forstod virkelig bare intet af det her. Tidligere i dag ville hun da gerne flette fingre med mig? Nu vil hun ikke engang være sammen med mig mere. Havde jeg mon sagt noget forkert, og i den grad; hvad? Hun gjorde mig faktisk en anelse nervøs, men det skulle jeg garanteret ikke tage mig af. Hun var bare lidt muggen i dag. Havde fået det forkert ben ud af sengen.\nJeg rystede blot på hovedet, før jeg rejste mig op. Jeg gik med tunge skridt hen mod vores dør og hev i håndtaget. Men sjovt nok, havde Alicia låst døren.\n"Luk op," mumlede jeg bare og sukkede.\n"Gå, sagde jeg!"\n"Ja ja, så siger vi det."\nJeg fandt min iPhone frem og gik ind på Tidtagning. Jeg satte uret på fem minutter. "Du har præcis fem minutter fra nu af!"\n"Ej, du mener seriøst ikke, at du tager tid?" Jeg kunne høre et tungt suk forlade hendes læber, trods væggen og døren.\n"Jo. Jo det gør jeg faktisk!" sagde jeg og lænede mig op ad muren. "Lige så vel, som jeg står ude foran døren og venter."\nJeg hørte at hun gik hen til døren og låste den op. Hun åbnede døren og så på mig med et irriteret blik, samtidig med, at hun havde råde øjne samt kinder. "Kom ind."\nJeg nikkede som et tak til hende og lagde min iPhone i lommen igen. Jeg gik ind af døren og kigged mig omkring i værelset. Her lugtede underligt. Jeg vidste ikke af hvad, men her lugtede bare... underligt. Jeg rystede kort på hovedet, før jeg bare satte mig i sengen med hænderne på mine lår. "Nå," sagde jeg.\nVelkommen til slutningen på kapitel; dårlig idé og meningsløst.\nIgen, så havde jeg virkelig ingen idé om hvad dette kapitel kunne handle om, så jeg skrev bare et første der faldt mig ind. Håndklæder. Manglende håndklæder.\nAnyway, jeg vil gerne sige tusind tak til jer der læser; det betyder meget! Og selvfølgelig også tak til jer der kommentere og liker! Mange tak for det! Men faktisk, så er jeg ikke helt færdig med at sige tak til folk endnu; jeg vil nemlig også gerne give en stor hånd til MilleMalik, for uden hende var vi aldrig begyndt på denne movella, haha! Faktisk, så tror jeg bare at hvis jeg havde skrevet det her alene, så ville jeg kun ende med ét kapitel eller noget.\nNå, jeg tror det var en stor nok takketale.\nDet sidste jeg vil sige er; Story of my Life, er simpelt hen bare fantastisk!\nLots of love, Freja .xx


Paradentose Nørresundby | Paradentosebehandling skal tages alvorligt\nParadentose behandling i Nørresundby\nUndgå løse tænder med paradentosebehandling\nHvis dit tandkød er udsat for en betændelse over en længere periode, så er der risiko for, at der opstår paradentose. Det skyldes, at bakterier bevæger sig ned langs tandroden, hvor de løsner båndet mellem tandroden og tandknoglen. Når det sker, så løsnes tænderne, og der vil være risiko for, at tænderne rykker sig og at de mistes. Med en paradentosebehandling renser vi tandrødderne, så der bliver gjort en ende på bakterierne. I visse tilfælde foretager vi røntgenbilleder inden behandlingen. Hvis nødvendigt foretager vores paradentosebehandlinger under lokalbedøvelse, og derved minimeres tænkelige smerter under forløbet.\nUndgå paradentose med god mundhygiejne\nParadentose kan opdages ved et tandeftersyn. Bløder dit tandkød når du børster, skal du være ekstra grundig med renhold. Sørg for at rense mellem dine tænder hver dag og der skal selvfølgelig børstes to gange daglig med en blød tandbørste og skånsomme bevægelser. Paradentose er en lidelse, som bygges op over en længere årrække, hvis ikke tænderne vedligeholdes. Er der opstået paradentose, kan det behandles af en tandplejer i samarbejde med en tandlæge. Tandplejere er specielt uddannet til at behandle paradentose. Dybdegående tandrensning spiller en afgørende rolle for at få fjernet de bakterier og den tandsten der er dannet på tændernes overflader.\nFå behandlet dine tænder for paradentose\nHvis du har mistanke om, at du er i risikogruppen for paradentose (genetisk, ryger, diabetes) så skal du endelig kontakte os. Vores personale er behjælpelige til at besvare dine spørgsmål, og vi finder hurtigt en løsning på dine problemer. Vi holder til i det nordjyske omkring Aalborg. Har du spørgsmål, så ring til os på telefon 98 17 11 66


Design og interiør - akustikløsninger - Paroc.dk\nVi tilbringer stadig mere tid indendørs. Kvaliteten af indemiljøet er vigtig for vores trivsel. Et vigtigt aspekt er lydmiljøet, som påvirker os på mange forskellige måder.\nI mange indendørsmiljøer har udseende og design stor betydning side om side med et godt lydmiljø. Det gælder eksempelvis kontorer, gangarealer, foyerer, receptioner, aulaer konferencerum og møderum. Dels skal lydmiljøet tilpasses til det arbejde eller den aktivitet, der skal foregå, dels er det visuelle indtryk vigtigt. Og det er absolut muligt at skabe kreative og innovative løsninger med det bedst tænkelige lydmiljø.\nDet er en kunst i sig selv at skabe et miljø, der er behageligt at opholde sig i rent lydmæssigt, men det behøver absolut ikke at ske på bekostning af æstetikken.\nDesign & Interiør - Når loftet får lov til at fylde, skille sig ud og overraske. Til indendørsmiljøer, hvor udseende og design har betydning side om side med et godt lydmiljø, er det vigtigt at tage udgangspunkt i, hvilken aktivitet der skal foregå i lokalet. Hvilke behov, ønsker og udfordringer er der?\nEnkeltmandskontorer – både lydabsorbering og lydisolering.\nKontorlandskaber – en udfordring rent lydmæssigt. Først og fremmest er der behov for et heldækkende loft. Absorptionsklasse A er nødvendig. Lydabsorbenter med en tykkelse på mindst 40 mm anbefales.\nKonferencerum – det er vigtigt, at alle kan høre og forstå, hvad taleren siger. Heldækkende loft med god lydabsorbering samt supplerende vægabsorbenter på en eller flere vægge. God lydisolering fra omkringliggende lokaler er vigtigt, både af hensyn til integriteten og for at undgå forstyrrelser.\nFoyer og reception – virksomhedens ansigt udadtil. I receptionen skal der kunne føres private samtaler, uden at lyden spredes i lokalet, og uden forstyrrende lyd fra omgivelserne. Så mange lydabsorbenter som muligt i loftet og på væggene.\nGangarealer – mindske krydstale mellem lokaler via gangarealet. Der skal som minimum være et lydabsorberende loft. Nogle steder er det nødvendigt med nedfældelige absorbenter, som er lette at afmontere, så der kan opnås adgang til installationer oven over det sænkede loft.\nRestaurant – der findes ingen patentløsning, men lydmiljøet bør hverken være for støjende eller for stille. Tal med den enkelte restauratør om, hvilket miljø der ønskes.\nPARAFON Singel/Circle (frie former som specialprodukter), PARAFON Royal Baffle.\nPARAFON Wall Panel (Slugger – slagfast), PARAFON Perforeret metalkassette.


SKAGEN SPORTSDYKKERKLUB SKAWDYK - PDF Free Download\nDownload "SKAGEN SPORTSDYKKERKLUB SKAWDYK"\n1 SKAGEN SPORTSDYKKERKLUB SKAWDYK Vedtægter vedtaget på generalforsamlingen d NAVN OG HJEMSTED. Dykkerklubben, Skagen Sportsdykkerklub Skawdyk, der har hjemsted i Skagen, Frederikshavn kommune er stiftet den 3. april FORMÅL. Dykkerklubbens formål er at dyrke undervandssporten og på anden måde virke for at fremme denne sport og udøve aktiviteterne under sikre former samt i et forpligtigende fællesskab at styrke klublivet, fremme kammeratligt samvær for herigennem at styrke folkeoplysningen og medlemmernes evne og lyst til at tage ansvar for eget liv og deltage aktivt i samfundslivet. 3. MEDLEMSKAB AF ORGANISATIONER. Klubben er medlem af Dansk Sportsdykker Forbund (DSF) og derigennem Danmarks Idrætsforbund (DIF) og er undergivet disse organisationers vedtægter og bestemmelser. Klubben er tilsluttet Idrætssamvirket Frederikshavn. 4. OPTAGELSE AF MEDLEMMER. Som medlem kan optages enhver person, der opfylder klubbens betingelser, samt forpligtiger sig til at overholde klubbens vedtægter og regler. Al aktivitet i klubben foregår på eget ansvar. Medlemmer kan optages i følgende kategorier: a) Aktive senior medlemmer. Aktive seniormedlemmer omfatter aldersgruppen fra 15 år og opefter. Unge mellem 15 og 18 år kan kun optages med forældres / værges skriftlige samtykke. Det påhviler det enkelte seniormedlem i samarbejde med klubbens instruktører, indenfor 2 år, at gennemføre en sportsdykkeruddannelse minimum svarende til CMAS*. Til aktive uv-rugby spillere kan der dispenseres fra denne regel. Medlemmer optaget før d. 1. januar 1992 er ikke omfattet af reglen. b) Aktive juniormedlemmer. Aktive juniormedlemmer omfatter aldersgruppen fra 9 til 16 år. Juniormedlemmer kan kun optages med forældres / værges skriftlige samtykke. Juniormedlemmer har fra det fyldte 15. år, med forældres / værges underskrift ret til at overgå til seniorgruppen uden at betale indmeldelsesgebyr. c) Aktive familiemedlemmer. Som aktive familiemedlemmer kan seniormedlemmers hjemmeboende børn under 18 år optages. Aktive familiemedlemmer har på lige fod med øvrige aktive ret til at deltage i aktiviteterne i det omfang pågældende seniormedlem selv forestår opsyn og træning af familiemedlemmet. Familiemedlemmer optages med henblik på at fremme interessen for sportsdykning og styrke det familiære og sociale sammenhold. Aktive familiemedlemmer er ikke medlem af DSF. d) Aktive motionister. Som motionist kan optages medlemmer der ikke aktivt dykker, men ønsker at dyrke motionssvømning og undervandsrugby på motionsplan.\n2 Aktive motionister har på lige fod med klubbens øvrige medlemmer ret til at deltage i klubbens aktiviteter og arrangementer undtaget aktiviteter af dykkermæssig karakter. Aktive motionister er medlem af Dansk Sportsdykker Forbund. Aktive motionister kan fra et kvartals begyndelse overgå til aktivt seniormedlemskab. e) Passive medlemmer. A passive medlemmer er personer, som gennem medlemskab ønsker at støtte Skagen Sportsdykkerklub. Passive medlemmer har i et begrænset omfang ret til at deltage i klubbens arrangementer. Passive medlemmer betaler intet indmeldelsesgebyr, ved evt. overgang til aktivt medlemskab betales fuldt indmeldelsesgebyr. B passive medlemmer er ligeledes medlem af DSF, der betales fuldt indmeldelsesgebyr til DSF, ved evt. overgang til aktivt medlemskab betales intet indmeldelsesgebyr. Passive medlemmer har ikke stemmeret på generalforsamlinger. f) Æresmedlemmer. Æresmedlemmer er personer, der har ydet en ekstraordinær stor indsats for, eller har været af stor betydning for Skagen Sportsdykkerklub eller sportsdykning i Danmark. Æresmedlemmer kan på bestyrelsens forslag vælges af generalforsamlingen, hvis beslutning herom kræver mindst 2/3 flertal blandt de fremmødte medlemmer. Æresmedlemmer er kontingent fri. 5. INDMELDELSE. Indmeldelse skal ske skriftligt på indmeldelsesblanket til klubbens formand / kasserer. For medlemmer under 18 år skal indmeldelsesblanketten underskrives af forældre eller værge. Indmeldelsen er bindende for mindst tre måneder, dog er der en prøvetid på 14 dage. 6. UDMELDELSE. Udmeldelse skal ske skriftligt til formand / kassereren med en månedsvarsel til udgangen af et kvartal. Udmeldelse kan kun accepteres, hvis medlemmet ikke har noget økonomisk mellemværende med klubben. 7. KONTINGENT. Kontingentet fastsættes hvert år på den ordinære generalforsamling (GF). Kontingentet skal være af en sådan størrelse, at klubben kan drives økonomisk forsvarligt. Kontingentet forudbetales kvartals- eller årsvis. 8. RESTANCE. Når et medlem er i kontingentrestance for mere end et kvartal, kan bestyrelsen med 8 dages skriftligt varsel ekskludere vedkommende. Ved sletning af medlemskab p.g.a. kontingentrestance kan nyoptagelse ikke finde sted igen før skyldigt kontingent samt nyt indmeldelsesgebyr er betalt. 9. UDELUKKELSE OG EKSKLUSION. Bestyrelsen kan udelukke eller ekskludere et medlem der ikke opfylder sin forpligtigelser overfor klubben, overtræder klubbens vedtægter og regler, skader sikkerheden, undervandssportens eller klubbens omdømme, eller hvis særlige forhold gør sig gældende. I såvel sager om udelukkelse som eksklusion har medlemmet krav på at blive hørt inden bestyrelsen træffer sin afgørelse. Bestyrelsens beslutning om udelukkelse eller eksklusion kræver at mindst 2/3 af bestyrelsens medlemmer har stemt herfor. I sager om eksklusion har medlemmet krav på, at sagen afgøres på den førstkommende generalforsamling. Vedkommende har krav på at få meddelelse herom, senest 3 døgn før\n3 generalforsamlingen afholdes, ligesom vedkommende har adgang til denne med ret til at forsvare sig. Spørgsmålet om eksklusion skal optages som et særskilt punkt først på dagsordenen, og vedkommende har kun adgang til generalforsamlingen, hvor dette særskilte punkt behandles. Generalforsamlingens beslutning om eksklusion kræver mindst 2/3 flertal blandt de fremmødte medlemmer. Et medlem der er ekskluderet i henhold til en generalforsamlingsbeslutning, kan kun optages som medlem ved en ny generalforsamlingsbeslutning. Her kræves samme majoritet som ved beslutning om eksklusion 10. ORDINÆR GENERALFORSAMLING. Generalforsamlingen er klubbens øverste myndighed i alle anliggender. Ordinær generalforsamling afholdes en gang årligt og senest med udgangen af februar måned, og den indkaldes med 3 ugers varsel ved annoncering i den lokale dagspresse eller / og i klubbladet eller / og ved eller / og på klubbens hjemmeside. Adgang til generalforsamlingen har alle klubbens medlemmer, samt hvem bestyrelsen måtte indbyde. Stemmeret har ethvert aktivt medlem med mindst 6 måneders medlemskab og som ikke er i kontingent restance. Junior- og familiemedlemmer har kun stemmeret ved en forælder eller værge. Der kan kun stemmes ved personligt fremmøde. Forslag som ønskes behandlet på den ordinære generalforsamling skal være indsendt til formanden senest 14 dage før generalforsamlingens afholdelse. Forslagene skal optages i dagordenen. Dagsordenen med indkomne forslag og revideret regnskab bekendtgøres ved opslag i klubhuset senest 5 dage før generalforsamlingens afholdelse. En rettidig indvarslet generalforsamling er beslutningsdygtig uanset de fremmødte antal. 11. DAGSORDEN. Dagsorden for den ordinære generalforsamling skal omfatte følgende punkter: 1. Valg af dirigent og referent. 2. Bestyrelsens beretning for det forløbne år. 3. Forelæggelse af regnskab for det forløbne år til godkendelse. 4. Fastlæggelse af kontingent. 5. Forelæggelse af bestyrelsens budgetforslag for det kommende regnskabsår 6. Behandling af indkomne forslag. 7. Valg af formand (på valg i lige år) 8. Valg af kasserer (på valg i ulige år) 9. Valg af øvrige medlemmer til bestyrelsen. ( 1 (2) i lige år og 2 (3) i ulige år ) 10.Valg af 2 bestyrelsessuppleanter. 11.Valg af autoriseret revisor. Såfremt der ikke vælges autoriseret revisor skal der vælges 2 stemmeberettigede revisorer fra klubben og 1 revisorsuppleant 12.Eventuelt. 12. Generalforsamlingens ledelse. Generalforsamlingen vælger sin dirigent, der ikke må være medlem af bestyrelsen, til at lede forhandlingerne. Beslutninger træffes ved simpelt stemmeflertal. Dog kræver eksklusion, vedtægtsændringer og klubbens opløsning kvalificeret flertal jfr. 9, 21 og 22. Valgbare til bestyrelsen er medlemmer der er fyldt 18 år og som ikke er i kontingentrestance eller har anden gæld til klubben. Fraværende valgbare medlemmer kan vælges, når der skriftligt foreligger tilsagn om, at vedkommende vil modtage valg til den foreslåede post.\n4 Dirigenten bestemmer afstemningsmåden. Dog skal der på begæring fra 3 stemmeberettigede medlemmer foretages skriftlig afstemning. Der føres referat over generalforsamlingens beslutninger. Referatet godkendes og underskrives af dirigenten. 13. Ekstraordinær generalforsamling. Ekstraordinær generalforsamling kan til enhver tid indkaldes af bestyrelsen og skal indkaldes, når mindst 15 stemmeberettigede medlemmer skriftligt stiller krav herom til bestyrelsen. I sidstnævnte tilfælde skal generalforsamlingen afholdes senest 1 måned efter at begæringen er fremsat over for bestyrelsen med oplysning om det emne, der ønskes behandlet. Om indkaldelsesmåde og udsendelse af dagsorden gælder bestemmelserne i Bestyrelse - valg. Bestyrelsen er klubbens daglige ledelse og repræsenterer klubben i alle forhold. Bestyrelsen kan nedsætte nødvendige udvalg til varetagelse af løbende eller enkeltstående opgaver. De vedtagne beslutninger og foretagne handlinger forpligter klubben i henhold til vedtægterne. Bestyrelsen består af en formand, en kasserer, og yderligere 3 (5) medlemmer og vælges for to år ad gangen af den ordinære generalforsamling. Formanden og to bestyrelsesmedlemmer er på valg i lige år. Kassereren og tre bestyrelsesmedlemmer er på valg i ulige år. 15. KONSTITUERING TEGNINGSRET. Bestyrelse konstituerer sig snarest dog senest 14 dage efter generalforsamlingen med næstformand og sekretær. Bestyrelsen fastsætter selv sin forretningsorden. Bestyrelsen er kun beslutningsdygtig, når mindst halvdelen af dens medlemmer heriblandt formanden er til stede. I formandens forfald indtræder næstformanden i hans sted. Et eller flere medlemmer vælges af bestyrelsen til at repræsentere klubben på DSF repræsentantskabsmøde samt kredsrepræsentantskabsmødet. Foreningen tegnes af formanden. Ved økonomiske dispositioner over kr ,- kræves dog bestyrelsens samtykke. I sager der angår køb, salg eller pantsætning af fast ejendom eller løsøre for mere end kr ,- skal godkendelse foreligge fra generalforsamlingen med mindst 2/3 flertal. 16. BESTYRELSESPROTOKOL OG INFORMATION. Over de af bestyrelsen, og de i forbindelse hermed nedsatte udvalg, førte forhandlinger, føres en protokol. Referat af møderne bekendtgøres for medlemmerne via klubbens medier. 17. Udvalg. Samtlige udvalg nedsættes af bestyrelsen og arbejder under klubbens bestyrelse, hvortil udvalgets formand aflægger referat ved bestyrelsesmøder. Udvalget sammensættes af udvalgsformanden og bestyrelsen. 18. Regnskab. Klubbens regnskabsår er kalenderåret. Bestyrelsen skal senest 8 dage inden den ordinære generalforsamling afgive driftsregnskab for det foregående år og status pr. 31. december til revisor / revisorerne. Driftsregnskab og status forelægges den ordinære generalforsamling til godkendelse og skal være forsynet med revisors / revisorernes påtegning. Driftsregnskab og status bekendtgøres for klubbens medlemmer på opslag i klubhuset senest 5 dage før generalforsamlingens afholdelse.\n5 19. Revision På den ordinære generalforsamling vælges for et år ad gangen revisor / revisorer jf. 11. Revisor / revisorerne skal hvert år inden den ordinære generalforsamling gennemgå det samlede regnskab og påse, at beholdningen er til stede. Driftsregnskab og status forsynes med en påtegning. Revisor / revisorerne har til enhver tid adgang til at efterse regnskab og beholdninger 20. Sikkerhedsregler. DSF s sikkerhedsregler og de af bestyrelsen nedsatte regler er gældende for enhver dykkertur. Klubbens sikkerhedsregler skal evalueres en gang om året, senest med udgangen af december. Der indkaldes til møde med mindst 14 dages varsel. De fremmødte evaluerer årets dykninger og eventuelle sikkerhedsproblemer og indstiller om ændringer i sikkerhedsreglerne til bestyrelsen, som godkender. 21. Udflugter. Ingen ture må foretages i klubbens navn eller med klubbens mærke og udstyr uden bestyrelsens viden. 22. Ekstraordinære foranstaltninger. I tilfælde af at disse vedtægter måtte vise sig at være utilstrækkelige, er den til enhver siddende bestyrelse bemyndiget til, under ansvar overfor generalforsamlingen, at træffe sådanne foranstaltninger, som tjener at fremme klubbens interesser i den pågældende situation. 23. Vedtægtsændringer. Forandring af klubbens vedtægter kan ske på enhver generalforsamling, når mindst 2/3 af de afgivne stemmer er for forslaget. 24. Klubbens opløsning. Bestemmelse om klubbens opløsning kan kun tages på en i dette øjemed særlig indkaldt ekstraordinær generalforsamling. Til dennes beslutningsdygtighed kræves, at mindst 2/3 af klubbens stemmeberettigede medlemmer er til stede, og til forslagets vedtagelse kræves at mindst 3/4 af de afgivne stemmer er for forslaget. Opnås et sådant flertal på en generalforsamling, der ikke er beslutningsdygtig, indkaldes til en ny generalforsamling, hvor beslutning kan træffes med ovennævnte stemmeflerhed, uanset hvilket antal stemmeberettigede medlemmer der er til stede. På generalforsamlingen skal samtidig træffes bestemmelse om, hvorledes der skal forholdes med foreningens formue, herunder eventuelt fast ejendom og løsøre. Beslutning herom træffes ved simpelt stemmeflertal. I tilfælde af klubbens opløsning skal den formue der er i behold, anvendes til idrætslige formål i Skagen, Frederikshavn kommune dog således at midlerne vil være båndlagt til opstart af en ny dykkerklub i Skagen i en periode på op til fem år. dirigent Børge Mikkelsen\nVedtægter vedtaget på generalforsamlingen d. 28.02.2018 1. NAVN OG HJEMSTED Dykkerklubben,, der har hjemsted i Skagen, Frederikshavn kommune er stiftet den 3. april 1978. 2. FORMÅL Dykkerklubbens formål


Krop børnehave farvelægning sider, bedste farvelægning sider – Christina Cherry\nBody Kindergarten farvelægning sider – Farvelægning er en fornøjelsesrutine ikke kun for børn, men også for mænd og kvinder. Der er mange fordele ved farvelægning, og resultaterne kan udvikles til forskellige originale og interessante kunsthåndværk, såsom væghængende kunst, malerbøger, eller det kan være din boligindretning. Der er adskillige farvelægningssider, som du kan finde helt gratis på nettet, såsom alfabetfarvebøger, mennesker, planter, kæledyr og mange andre, herunder disse farvelægningssider kropsbarnehave. Følgende har vi tilbudt en række høj kvalitet og klar til brug farvelægning sider fra krop børnehaven farvelægning sider.\nTi fordele ved farvelægningssider:\n1. Øger elmotorik\nFarvelægningen kan hjælpe med at forbedre elektriske motoriske evner hos børn. Farvningsaktiviteter, bevægelser såvel som nøjagtigt greb involveret kan hjælpe med til at vokse muskelmasse på fingre, hænder og også håndled. Udvikling af finmotorisk færdighed kan hjælpe børn med at skrive mere dygtigt sammen med indstilling af små ting. Derefter kan du opbygge disse færdigheder for at fremme typikere og også være mere kompetente inden for sport og også forskellige andre aktiviteter.\n2. Forbereder dig til skolen\nBørns uddannelse skete i et klasseværelse med en rimelig mængde rammer. Der gives lektioner på papir ved hjælp af projekter, eksamener samt forskellige andre skriftlige programopgaver. Farvelægningssider, bøger såvel som sider kan være integrerede – som forberedelse af børn til det meget mere strukturerede servicepapir på forhånd fra dig.\n3. Fremmer kreativitet\nUanset om du forbliver i linjerne eller ej, tilskynder farvelægning til et kreativt sind og påskønnelse af æstetiske forskelle. Farvning kan røre fantasi og også motivere børn til brainstorm og lære at tænke på nye ideer selvfølgelig.\n4. Bears Håndskrift for meget bedre\nBeherskelse, håndstyrke og interesse for detaljer er alle nødvendige for at skabe både udgivne breve og et cursivt script. At begynde med farvelægningssider tidligt kan hjælpe med at udvikle disse høje kvaliteter, så komponering kommer lettere og normalt.\n5. Farvegenkendelse, genkendelse samt sondring\nNavn såvel som nuancer af nuancer bør læres, såvel som farvelægning på farvelægningssider fremmer teknik og også bevidsthed om vigtige såvel som almindelige nuancer ud over mere nuancerede skyggergenkendelse af mindre kendte, meget mere raffinerede farver på en lige praktisk måde.\n6. Forbedrer fokus og koordination af hånd og øje\nKontroll og kapacitet til at koncentrere sig er let at etablere hos små børn, samt at udføre opgaver til at fremme og forbedre denne spirende evne understøtter i pålidelig, sund vækst. Handlingen med at holde farvede blyanter, vælge nuancer, anvende skyggerne på det fremragende sted og også skarpe pasteller kan alle hjælpe med at dyrke stærkt hånd-Øjensynkronisering hos unge.\n7. Grænser, struktur og rumlig forståelse\nOverholdelse af grænser er en vigtig del af ungdoms- og ungdomsudvikling. Lige når du eller han ender med at blive en renegade kunstner senere i livet, vinder det alle børn at begynde at forstå reglerne, før de bryder væk. Farvelægning af sider kan hjælpe med at sikre en følelse af ramme samt behovet og fordelen ved at have grænser. Farvning hjælper også børn til at opdage linjer, former, farver | nuancer, syn, mønstre samt typer.\n8. Styrker selvtillid såvel som selvtillid\nEvnen til at udføre en opgave med succes bygger selvtillid og også tillid hos små. At farve regelmæssigt og også afslutte projekter øger en ungdommelig følelse af præstation og er også stolt i sig selv.\nAlle deler sig selv forskelligt, ligesom mange børn er visuelt i besiddelse. Farvelægning er en produktiv bil til selvudtryk, da børn træffer farvevalg og udvider grænserne på en farvelægningsside, ark eller en bog.\n10. Behandling og angstlindring\nFarvning er også afslappende såvel som terapeutisk for børn, især hvis du ikke har et andet afsætningsmiddel for ubehagelige eller forvirrende følelser. Selv børn, der falder ind under den "normale" række af psykologiske wellness, kan drage fordel af at behandle deres fornemmelser, skuffelser og følelser, selvom den enkle, men omfattende farvelægning.\nHvis du overvejer at designe vores have eller vores verden, er den vigtigste overvejelse, hvordan du og din familie får det rigtigt…\nDe fleste mennesker, der ejer deres haver, gør det i det mindste delvist, fordi de ønsker et strejf af naturen med deres baghave som en udvej…


De hemmelige dommedagskasser er fundet, og indholdet er både enormt fedt og enormt skuffende | Information\nEn sommerdag i 1952 slæbte en lille gruppe søfolk to meget tunge trækasser ind på stranden lige nord for den grønlandske by Sisimiut. De fik hverken at vide, hvad der var i kasserne, eller hvad der skulle ske med dem. Foto fra J.F. Chantelous hemmelige beskrivelse\nGennem en blegt oplyst kældergang skrider en mand energisk fremad, mens hans øjne scanner omgivelserne. Der står en palle inde langs væggen overdækket med et par grå hundetæpper.\n»Nå,« siger manden.\n»Her står de.«\nHan trækker tæpperne af pallen og afslører to store mørnede trækasser, finder en pallevogn og ruller det hele frem, så vi kan besigtige sagerne. Mens han flytter pallen, åbner en tyk, pengeskabslignende ståldør sig lydløst op fra den ene kasses side og blotter et dybrødt indre.\nI næsten 70 år har kasserne her været forsvundet. De blev skjult i dybeste hemmelighed på et ubeboet sted i Grønland af danske myndighedspersoner, som håbede, at de aldrig igen ville blive gravet op. Og i mange år lod det ønske til at gå i opfyldelse, for da hemmeligheden om missionen endelig blev afsløret i 2002, var der ikke længere nogen i live, som anede, hvor kasserne lå. Og beskrivelsen af gemmestedets placering var blevet væk.\nNu er det hele fremme i lyset. Manden i kælderen har fundet dem, og nu står de altså her i gangene under hans arbejdsplads, Styrelsen for Dataforsyning og Effektivisering i København. Styrelsen er den statslige myndighed, som holder styr på vores geografiske data og landkort – og så er den altså ejer af de mystiske kasser.\n»Prøv at dufte,« siger manden, der hedder Kristian Keller.\nHan er ansat som geodæt i styrelsen og står og gestikulerer mod pengeskabets røde indre.\n»Det lugter, som om det blev lakeret i går.«\nDen er god nok. Selv om kasserne har ligget i jorden i en lille menneskealder, virker deres indre splinternyt. Kristian Keller synes, det er fantastisk.\nI 2019 fandt Kristian Keller endelig den forsvundne notesbog, som beskrev, hvor kasserne lå gemt. »Jackpot,« skrev han i en mail til sin ven, der havde ledt efter kasserne siden 2002.\nAllerede første gang, jeg talte med ham, kunne jeg mærke, at han var blevet smittet. Selv kender jeg bacillen temmelig godt, for jeg har selv været gennem et ret hårdt forløb af det, man kunne kalde kassefeber. Jeg har brugt utallige timer på at læse om, gruble over, søge efter og skrive artikler og klippe podcast om jagten på netop disse to kasser.\nDet var tilbage i 2015, hvor jeg var i Grønland hele to gange for at lede efter dem, og i dag ved jeg, at vi var ret tæt på. Vi gravede blot 30 meter fra den ene kasse og fandt ingenting.\nDengang manglede vi den helt afgørende oplysning, som Kristian Keller fire år senere fik fingrene i: Den originale beskrivelse af gemmestedet komplet med fotos, målinger og tegninger fra sommeren 1952, hvor kasserne blev begravet under enormt hemmelighedskræmmeri af udsendinge fra Geodætisk Institut, som nøje beskrev placeringen af det hele.\nMed den beskrivelse i hånden rejste Kristian Keller og et par makkere i september 2020 af sted til Grønland med et tv-hold fra DR, og ved byen Sisimiut drog de ud i fjeldet, gravede kasserne op og fik dem fløjet til Danmark, hvor Nationalmuseet lukkede dem op.\nNøglerne til kasserne blev fundet i 2002 sammen med en beskrivelse af missionen – men ingen kunne finde ud af, hvor kasserne lå. Da de endelig blev lukket op, mødte nøgle og nøglehul igen hinanden efter næsten 70 år.\nDa jeg hørte om det, var det ikke uden et stik af misundelse. Jeg ringede til Kristian Keller og sagde, at når jeg nu selv havde været temmelig involveret i den historie, ville jeg gerne skrive om slutningen på det hele. Og så var det, at han afbrød mig:\n»Det her er ikke slutningen,« sagde han.\n»Det er kun lige begyndt.«\nOg så vidste jeg, at han var ramt af kassefeber.\nFra Den Kolde Krigs gemmer\nEt par dage senere står vi altså i en kælder i Nordvest og dufter til et tomt pengeskabs rødlakerede indre. Så låser Kristian Keller en dør op til et lagerrum, hvor kassernes indhold nu befinder sig. Først hiver han en flyttekasse frem og trækker nogle gamle, krøllede aviser ud. De blev brugt som foring i kasserne og vidner om den tid, de stammer fra.\nAviserne er fra sommeren 1949, og Flensborg Avis skriver om vanskeligheder mellem Øst- og Vesttyskland. Information fortæller, hvordan Moskva raser over, at Italien er trådt ind i Atlantpagten, og ifølge Berlingske Aftenavis er der forlydender om en ny amerikansk flådebase på Grønland.\nDer var gang i gryden dengang. Anden Verdenskrig var kun lige slut, og konturerne til den næste, noget koldere verdenskrig begyndte at tegne sig. NATO blev dannet i 1949, Sovjet sprængte deres første atombombe samme år, og da de danske kasser blev skjult i 1952, var der en stedfortræderkrig mellem USA og Sovjet i gang i Korea.\nDe nedgravede mikrofilm var omhyggeligt sikret i plastikdåser i en vandtæt trækasse i en vandtæt stålboks i endnu en vandtæt kasse støbt ind i asfalt i en helt fjerde kasse.\nKristian Keller finder indholdet fra selve pengeskabet frem: en lille trækasse, der igen var fyldt med plastikkassetter, der igen var fyldt med mikrofilm. Kristian Keller holder en filmrulle op mod lyset: Det er bittesmå affotograferede sider fra notesbøger, der detaljeret beskriver fikspunkter et sted i Jylland. I alt var der 32.000 affotograferede sider gemt i de to kasser, fortæller han. Alene fra Danmark var der tegnet over 90.000 fikspunkter op på siderne, hvilke har været et kolossalt arbejde.\nMen det er nu ikke det vigtigste, forklarer han videre. Det vigtigste ligger i et aflåst skab henne ved væggen.\n»Vent her,« siger han.\n»Så henter jeg nøglen.«\nMikrofilmene lå præcis som beskrevet, og sammen med dem havde J.F. Chantelou lagt en lille samling af mønter og frimærker som en slags tidskapsel sammen med et lille brev.\nJagten på kasserne begyndte for efterhånden længe siden under en oprydning hos Kort- og Matrikelstyrelsen. Her i 2002 dukkede en brun konvolut frem fra et gammelt pengeskab og endte på bordet hos en fyr, der hedder Stampe Villadsen, som var kontorchef dengang. I konvolutten lå et sæt nøgler og et brev fra 1952, hvor den for længst afdøde chef for Geodætisk Instituts anden afdeling, J.F. Chantelou, præsenterede en dristig plan for sin direktør.\nTo kasser, skrev han, var blevet lastet på skibet Heimdal med kurs mod Grønland. Kaptajnen på skibet vidste ikke, hvad der var i kasserne, og uden på dem stod der bare ’instrumenter’. Men den ene kasse indeholdt mikrofilm »af samtlige foreliggende fikspunktskitser for Danmark«, og den anden, som gjaldt for Grønland, havde »kopier af samtlige observationer og journaler med måleresultater og punktbeskrivelser«, skrev han i brevet.\nMere mundret betyder det, at nogen havde taget en kopi af samtlige møjsommeligt indsamlede data om Danmarks og Grønlands geografi for at gemme dem et hemmeligt sted.\nOpmålingerne var selve grundlaget for at kunne lave præcise kort, hvilket havde stor militærstrategisk værdi. Oveni indeholdt de grønlandske opmålinger en god portion politisk værdi, da de viste et stort dansk engagement i Grønland og dermed understregede Grønlands tilknytning til Danmark. Med andre ord var det værdifulde sager – det havde historien allerede vist.\nChantelou sikrede sig, at man kunne finde kasserne igen ved at støbe en granitsten ned i fjeldet og måle gemmestederne op i forhold til det. Nogen ridsede datoen »7/7-1952« ned i betonen. Foto fra J.F. Chantelous hemmelige beskrivelse\nDa Norge i 1931 gjorde krav på en del af Østgrønland, var Geodætisk Instituts aktiviteter blandt årsagerne til, at domstolen i Haag tilkendte Danmark suveræniteten over hele Grønland. Da Danmark var besat af Tyskland under Anden Verdenskrig, krævede besættelsesmagten at få udleveret data om de danske fikspunkter, men gennem en blanding af nøl og søforklaringer lykkedes det at beholde de værdifulde data på danske hænder.\nDér i foråret 1952 var det hele altså affotograferet, og ifølge brevet var de enkelte mikrofilm blevet pakket ind i sølvpapir, lagt i plastikkassetter i en vandtæt trækasse i en vandtæt stålboks i endnu en vandtæt trækasse i en instrumentkasse – og så var der blevet støbt asfalt mellem de to yderste kasser.\n»Det er tanken på Grønland på to passende steder, hvor der er ubeboet, at anbringe kasserne i forbindelse med etablering af en station,« lød det i brevet fra statsgeodæt Chantelou.\nStation var betegnelsen for et punkt, som man brugte til opmålinger, og som der fandtes i hundredvis af over hele Grønland – og ved at camouflere kassernes endestation som endnu et målepunkt ville man kunne gemme dem uden at vække opsigt.\nDen hemmelige notesbog er fuld af billeder, der viser, hvor kasserne er placeret – og alene ved hjælp af billederne kunne det udsendte skattejægerhold lokalisere kasserne med en lille meters unøjagtighed. Foto fra J.F. Chantelous hemmelige beskrivelse\nDa Stampe Villadsen læste brevet i 2002, fik han en idé. Han ville finde kasserne. I konvolutten lå et sæt nøgler til kassernes låse og en lille note, som var skrevet langt, langt senere. Her stod: »Nordsiden af Fjorden (Gl. Holsteinborg). Der går en lille vig længere ind mod øst.«\nAndet var der ikke. Men brevet sluttede med at proklamere, at »den nødvendige beskrivelse vil følge efter ekspeditionens afslutning«.\nVilladsen gik på jagt i styrelsens arkiv og pløjede sig gennem arkivskabe fyldt med de gamle, grønne målebøger. De fleste af dem bar en hilsen til missionen, for på første side var der med svunget håndskrift skrevet: ’Mikrofotograferet 1952’. Andre henvisninger var der ikke. Heller ikke i dagbøger og skibsrapporter fra tiden stod der noget om kasser med mikrofilm.\nEneste mulighed var altså at knække koden uden brug af skattekortet, og sådan bryggede Stampe Villadsen og et par medsammensvorne en teori på baggrund af alle tilgængelige indicier. De vidste, at kasserne var fragtet til den by, som dengang hed Holsteinsborg, nu Sisimiut, og at statsgeodæt Chantelou havde agtet at gemme dem ved en målestation der.\nVed at gennemgå arkiverne indsnævrede de gemmestederne til fem udvalgte punkter ved Sisimiut, som Chantelou og hans nærmeste medarbejder besøgte i sommeren 1952. Kasserne måtte ligge ved en af dem, skrev Stampe Villadsen og hans makkere i en stor og grundig artikel i fagbladet Landinspektøren i 2012, og historien opnåede tilpas megen berømmelse til at blive udvalgt blandt de 33 fortællinger om Den Kolde Krig, som Kulturstyrelsen samlede og udgav nogle år senere.\nDet var også en god historie. Sådan en, der greb fat i ens ærme. Myndighederne havde kopieret enorme mængder værdifulde data for at gemme dem som en skjult skat i Grønland, og nu var skattekortet væk.\nDet kaldte på en skattejagt.\nDa Stampe Villadsen i 2002 først opdagede historien om kasserne, var den eneste beskrivelse af gemmestedet: »Nordsiden af fjorden. Der går en lille vig længere ind mod øst«. Dem er der dog en del af. Foto fra J.F. Chantelous hemmelige beskrivelse\nEn delirisk rejse\nI sommeren 2015 rejste jeg til Sisimiut for at lede efter kasserne. Det var sommer, og solen gik aldrig ned. Dagslys på hovedgaden, dagslys på hovedpuden, og langsomt lagde en let delirisk stemning sig over hele foretagendet.\nDengang arbejdede jeg på Politiken, og jeg havde læst om kasserne og kontaktet Stampe Villadsen, som generøst havde forsynet mig med et stort kort, hvor de fem mulige gemmesteder var tegnet ind. Sammen med en kollega flintrede jeg rundt på klipperne som avisens udsendte skattejæger.\nMen selv om vi krydsede begejstrede rundt i det selv samme majestætiske landskab, som fortidens geodæter møjsommeligt havde besejlet og opmålt og efterladt sig små spor i; selv om vi havde både kort, metaldetektor og skovl; og selv om vi fik en stor del af byen til at bidrage til eftersøgningen med både tankekraft, muskelkraft og motorkraft – trods alt det rejste vi tomhændede hjem.\nBag os efterlod vi et lokalt udbrud af kassefeber, og efter hjemkomsten ringede en fyr fra lokalradioen og fortalte, at en lytter havde fundet noget mærkeligt ude i fjeldet på nordsiden af fjorden.\nDet viste sig at være en stor granitsten støbt ned beton i en revne på en lille klippetop ude midt i ingenting. På stenen sad en bronzeplade, hvor der stod, at stenen og området var fredet af Geodætisk Institut, og i betonen var ridset en dato: 7/7-1952 – en af de dage, hvor vi formodede, at kasserne var blevet begravet.\nI 2015 opdagede lokale i Sisimiut en sten, der var støbt ned i beton et ubeboet sted uden for Sisimiut, og hurtigt blev det koblet til historien om de forsvundne kasser. Vi kiggede efter dem under betonen, men fandt ingenting. Foto fra J.F. Chantelous hemmelige beskrivelse\nDet var interessant – ikke mindst fordi, der intet sted var noteret så meget som et kvæk om dette punkt. Tavsheden var et spor i sig selv. Punktet var hemmeligt, og vi lagde to og to sammen og fik næsten et rigtigt resultat. Det lokale museum, Stampe Villadsen og jeg var alle enige om, at kasserne måtte være støbt ned i betonen, som der var sjasket rigeligt ud af på klippen.\nSå Geodatastyrelsen affredede stenen, Grønlands Nationalmuseum nikkede ja, og sammen med Stampe Villadsen drog vi tilbage til Sisimiut.\nI denne lille by – som i dag er Grønlands næststørste – havde geodæterne før i tiden deres hovedkvarter og en række små lyseblå både vuggende. Lige siden 1928 havde J.F. Chantelou stået i spidsen for arbejdet som leder af Geodætisk Instituts afdeling 2, som blandt andet tog sig af opmålingen af Grønland. Han var officersuddannet, stangkonservativ, nationalt sindet chef af den gamle skole, som sidst i sin karriere endda var begyndt at gå i uniform – ligesom han ikke var ked af at bære en hvid pels og altid krævede en lille rød pude at sidde på, når han blev sejlet rundt.\nEn tidligere matros har fortalt, at personalet var lidt bange for ham, men omvendt var Chantelou heller ikke imponeret over sine hjælpere.\nChantelou havde set meget gennem tiden og vidste således, at hyrede man ingeniører, fik man nogle smålige typer, der talte efter, om alle fik lige mange sardiner og henkogte frugter. Håndværkere var dovne og kunne ikke tage fat af sig selv, og studenter og løjtnanter var mest interesserede i at se Grønland og ellers have det så mageligt som muligt, noterede han i en rapport fra 1951 – året før kasserne blev gemt. Her fik han også betegnet grønlændernes arbejdsindsats som »eksempelløst driveri« og reflekteret lidt over de forandringer, som var på vej i Grønland, der få år senere skulle ophøre med at være en koloni og i stedet indlemmes som et fuldgyldigt amt i Danmark.\n»Hvis de danske skatteydere fik lejlighed til at se, hvad grønlænderen af i dag tillader sig af driveri, så er det et meget stort spørgsmål, om der kunne rejses så betydelige midler, som tilfældet er, til det, der kaldes Grønlands opbygning, eller hvad det nu skal hedde,« skrev Chantelou.\nDer i 1952 var han igen kommet sejlende til byen med et par meget tunge kasser, som ingen siden så skyggen af. Samtidig fik han støbt en medbragt granitsten ned i en masse beton og alle oplysningerne om det var forsvundet.\nMon ikke det hele hang sammen?\nStatsgeodæt J.F. Chantelou stod i spidsen for missionen, og den dag i dag ved man ikke, om han handlede på egen hånd, eller hvem der havde sat det hele i gang. Det er ham, der sidder bag måleudstyret her. Foto fra J.F. Chantelous hemmelige beskrivelse\nEn absurd weekend\nHavet var oprørt, vinden stod stille, og store ravne kredsede rundt i tågen og kunne derfra beskue, hvordan vi, en lille flok tilrejsende danskere, tilbragte en absurd forlænget weekend i Sisimiut med at bore huller ned i betonen og gennem en masse nedstøbte sten og langsomt blotlægge det bare fjeld.\nÉn ting var det fysiske arbejde, som var hårdt. Noget andet det psykiske: For hvad var overhovedet meningen med at bruge så megen tid, energi og penge på at finde nogle kasser, som ifølge beskrivelsen indeholdt en masse mikrofilm med kopier af gamle opmålinger?\nOplysningerne var for længst forældede, og desuden var mikrofilmene jo netop kopier. Det ville sige, at der fandtes nogle originaler, og dem kendte vi en del til. De stod som velordnede grønne hæfter i arkivskabene under Geodatastyrelsen i Københavns Nordvestkvarter, og både Stampe Villadsen og jeg havde flere gange bladret i dem for at se, om der var oplysninger gemt.\nVi var altså rejst ud for at opspore noget, vi allerede havde – og det krævede ingen kandidatgrad i lommepsykologi at regne ud, at der dybere nede måtte være noget mere på spil.\nPå et følelsesmæssigt plan handlede det nok om at finde en skjult skat og for en stund væve lidt med på det stof, som eventyr er gjort af. Intellektuelt handlede det om at knække en kode og besejre Chantelou. Og rent professionelt handlede det om for mig om at få adgang til en anden tids tankemønstre, hvor nogen kunne synes, at noget så gakkelak som det her var en god idé.\nSom vi blotlagde mere og mere fjeld, uden at en eneste kasse dukkede frem, stod det efterhånden klart, at vi havde tabt dysten mod Chantelou. Stenen med bronzepladen havde utvivlsomt en forbindelse til kasserne, men ikke den, vi troede.\nDa jeg således vendte tomhændet hjem for anden gang, proklamerede min chef, at han ville kvæle mig med en klaverstreng, og sådan sluttede det eventyr. For en stund.\nAf frygt for, at der skulle ligge statshemmeligheder i kassen, måtte skattejægerne ikke være i lokalet, da Nationalmuseets specialister åbnede den.\nNoget, vi skal snakke om\nI slutningen af 2019 opførte Folketeatret et stykke om den berømte danske videnskabskvinde Inge Lehmann, der i 1930’erne som den første viste, at Jorden har en indre kerne – også hun arbejdede for Geodætisk Institut, hvor hun ledede den seismiske tjeneste.\nHistorikeren Lif Lund Jacobsen var selvfølgelig inde for at se teaterstykket, for hun har i årevis forsket i netop Inge Lehmann og hendes historie. Da hun i pausen mellem de to akter overhørte et par mænd stå og tale om nøglepersoner fra fortidens Geodætisk Institut – personer, som hun udmærket kendte – kunne hun ikke lade være at blande sig. De to mænd viste sig at komme fra Instituttets historiske arvtagere, nemlig Styrelsen for Effektivisering og Databehandling.\nDen ene af de to var Kristian Keller – manden oppe fra historiens indledning – og da det i løbet af samtalen gik op for ham, at her var en kvinde, som ikke bare var ansat ved Rigsarkivet, men som også havde indgående kendskab til Den Kolde Krig og Geodætisk Institut, kiggede han på hende og sagde:\n»Jeg tror, jeg har noget, vi skal snakke om.«\nNoget tid senere modtog hun en mail, hvor denne Kristian Keller forklarede, at han havde fundet et afgørende spor, der viste, hvor de to forsvundne mikrofilmskasser befandt sig.\nDem kendte hun godt, og det var ikke uden skepsis, hun læste videre. Det var jo ikke første gang, nogen havde dristet sig til at tro, at de havde knækket koden. Men en kontakt var etableret, og da hun så, hvad Kristian Keller havde fundet, var hun ikke længere i tvivl.\nUdenpå lignede det en målebog som alle de andre med et grønt og blødt omslag, men allerede på første side var det anderledes:\n»Grønland 1952. Deponering af mikrofilm,« stod der med samme håndskrift som i det gamle brev om missionen – det var statsgeodæt Chantelous håndskrift.\nOg så fulgte en minutiøs beskrivelse af, hvordan han og ganske få indviede havde fundet et velegnet sted på nordsiden af fjorden og fået slæbt kasserne i land. Bagefter havde de slæbt en udhugget granitsten i land og støbt den ned i en spalte på en lille klippetop. Herefter blev matroserne sendt hjem, og kun de mest betroede medarbejdere gravede nu kasserne ned på to steder, hvis placering blev målt op i forhold til granitstenen – disse målinger stod i bogen, og kun der.\nFotos var der også: af søfolk, der slæbte kasserne, mens deres hoveder var dækket af viskestykker for at holde myggene væk. Af den nedstøbte granitsten – og af landskabet, hvor to folk stod placeret præcis der, hvor kasserne var gravet ned. Der var ingen tvivl.\nNederst i en stak komplet ligegyldige målebøger på Rigsarkivet lå et lille grønt hæfte fyldt med fotos, håndskrevne noter og målinger – et vaskeægte skattekort.\nEfter at have været eftersøgt i 17 år havde Kristian Keller fundet den forsvundne beskrivelse, og hvor lå den eftersøgte målebog så?\nJo, den lå i Rigsarkivet, hvor andre før ham havde kigget efter spor uden held. I en kasse med en masse ligegyldige optegnelser fra 1960’erne lå den allernederst, og Kristian Keller fandt frem til den ved noget så simpelt som at søge i databasen. Ifølge Rigsarkivet var bogen blevet indleveret til dem i 2015 af Geodatastyrelsen, men det kan hverken Kristian Keller eller Stampe Villadsen tro på – for netop det år var styrelsen ramt af galopperende kassefeber, så det ville kræve en helt usandsynligt verdensfjern person at indlevere selveste skattekortet til Rigsarkivet, uden at sige det til nogen.\nUanset hvordan, så forlod Kristian Keller Rigsarkivets læsesal helt jubellykkelig efter at have set den, og senere gik han hjem og skrev en mail til sin gamle ven og kollega Stampe Villadsen.\n»Jackpot!« stod der i emnefeltet.\nGeodæten Kristian Keller har p.t. alle genstandene liggende på sit arbejde. Præcis, hvad der skal ske med kasserne og deres indhold, vides ikke endnu\nMed dette temmelig håndfaste bevis aftalte Styrelsen for Dataforsyning og Effektivisering og Rigsarkivet, at nu skulle de kasser hentes op og hjem. Udvalgt til at udføre den opgave blev trioen Kristian Keller, Stampe Villadsen og Lif Lund Jacobsen.\nMere end et halvt år gik, før de kom afsted, og i mellemtiden gennemsøgte Lif Lund Jacobsen arkiverne for mere information om Chantelou og meningen med det hele. Andre historikeres motivforskning gik på, at kasserne blev skjult som et udslag af angst for atomkrigen – som en slags sikkerhedskopi, der kunne hives frem, hvis originalerne i København var blevet udslettet med en stor del af befolkningen.\nMeget fandtes der dog ikke i arkivet. Chantelou havde været yderst diskret om missionen. Men i sin rejserapport fra 1951 – den, hvor Chantelou blandt andet brokker sig over sit personale og grønlænderne – løftede han sløret for en anden af tidens brydninger: amerikanernes fremfærd i Grønland.\nDen unge, sejrrige nation USA havde under verdenskrigen fået fodfæste i Grønland, og nu vadede de rundt overalt. Oppe ved Thule var de begyndt at bygge en kæmpe base i 1951, hvor 12.000 mand håndterede 120 skibsladninger materiel, men det var ikke det hele.\nDe ville sågar gerne deltage i kortlægningen af Grønland, skrev Chantelou, som kaldte det en højst uheldig udvikling, at Danmarks udenrigsministerium syntes villigt til at tillade det.\nFor siden krigens afslutning havde instituttet sat alt ind på at kortlægge Grønland, så amerikanerne ikke bare kunne færdes overalt under dække af det, og derfor anså Chantelou det for højst mærkværdigt, »at et suverænt land som Danmark sådan uden videre skal opgive den naturlige pligt og ret, som det er at foretage kortlægninger inden for sit område. En sådan handling er jo ensbetydende med, at man er ved at opgive suveræniteten over sit land«.\nDet skrev han på side to i den 50 sider lange rapport fra 1951. Omme på den allersidste sides allersidste sætning løftede han kortfattet sløret for en fremtidig plan.\n»Samtlige grønlandsjournaler skal mikrofotograferes. Filmene skal opbevares på et passende sted i Grønland,« skrev han.\nDen danske magt i Grønland var altså trængt i 1952 af amerikanerne, og hjemme i fædrelandet blev man trængt fra en anden og lige så mægtig side.\nKrigen som bagtæppe\nI 1952 sad Anden Verdenskrig stadig i alle. Syv år forinden var Europa lagt i ruiner, og et vanvittigt folkedrab havde været i fuld sving. Og her i den spæde fred tegnedes konturerne af den næste mulige krig, der kunne blive endnu værre. Udkæmpet af supermagterne USA og Sovjet med atomvåben.\nMed Danmarks strategiske placering som en prop i Østersøen var det nærmest utænkeligt, at russerne ikke ville rykke ind her, hvis Tredje Verdenskrig brød ud, og derfor blev der gennem 1950’erne og 1960’erne sat en hel masse i gang. Mens velfærdsstaten i disse år opbyggedes, tog myndighederne i hemmelighed en række skridt for at forberede sig på det store kollaps, som kunne indtræde med krigen. Skoler byggedes i overstørrelse, så de kunne bruges som flygtningelejre for danske familier, parkeringskældre blev bygget ekstra robuste og udstyret med gassluser, så de kunne bruges som beskyttelsesrum – og grønne arealer udlagdes som nødkirkegårde til atomkrigens lig.\nI samme ånd blev vigtige dokumenter kopieret og sendt til opbevaring på ambassaden i Washington – og også guldreserven røg i sikkerhed i USA.\nAt de vigtige geodata blev kopieret på mikrofilm og pakket i vandtætte kasser, sejlet til Grønland og gemt i al hemmelighed, kunne ses som et tidligt skridt i denne brede bevægelse, som kom til at præge hele samfundet. Efter en atomkrig, hvor originalerne var gået tabt, og landet lå i ruiner, ville indholdet være ekstremt værdifuldt. Men så længe originalerne eksisterede, virkede kassernes indhold dybest set værdiløst.\nHvis Chantelou vel at mærke ikke også havde gemt andre ting i kasserne, end han havde beskrevet – og det var der kun en måde at finde ud af på.\nHvad kasserne gemte\nDe viste sig at ligge præcis som beskrevet. I en lavning neden for den nedstøbte granitsten med bronzepladen.\nDet stod klart, da de tre danske udsendte i september 2020 ankom til byen med et tv-hold fra DR og gik direkte til sagen. Alene ud fra fotografierne fandt de kassernes gemmesteder med en meters usikkerhed – og da de den følgende dag målte efter, var den stensikker.\nEn halv meter nede stødte deres skovle på træ. Jackpot igen. Stampe Villadsen skrev i sin dagbog:\n»Der er sgu ikke mange mennesker, der får lov til at grave en skat op, som man har ledt efter i 18 år, og som er gravet ned tre uger, før jeg selv blev født.«\nKasserne var tunge – 171 kilo viste vægten, da de vejede den ene i lufthavnen. Her blev kasserne pakket ind i isolerede kasser og fløjet til Danmark. Hos Nationalmuseet skulle særligt sikkerhedsclearet personale stå for at åbne til selve indholdet, mens alle andre blev sendt uden for døren.\nMåske der lå statshemmeligheder dernede?\nMen der lå bare mikrofilm indpakket ind i stanniol og lagt i klare plastikdåser – og så var der også en plastikdåse med et brev i.\nKristian Keller låser en svær hængelås op, åbner et stålskab i arkivrummet under styrelsen og finder brevet frem. Det er Chantelous håndskrift.\n»Hvis en katastrofe skulle ramme Europa,« indledes det.\nOg så forklarer han ellers om mikrofilmene og truer folk med straf, hvis de uberettiget graver dem op. Brevet rejser sig med et rørende schwung, da det slutter med ordene:\n»Til slut ønskes, at fred og fredelige tilstande må afløse den nuværende stadige tilstand af frygt for fremtiden, således at det aldrig bliver nødvendigt at ty til dette depot.«\n»Hvis en katastrofe skulle ramme Europa,« indledte Chantelou det brev, som lå i kassen.\nDa Lif Lund Jacobsen første gang læste det, fik hun kuldegysninger. Det var, som om de 70 år, som var passeret, siden Chantelou skrev brevet i sin villa, blev udvisket.\n»Jeg tror aldrig i mit liv, at jeg er kommet så tæt på historien,« siger hun.\nDet amerikanske mysterium\nI månederne efter gennemgik Kristian Keller og hans kolleger alle mikrofilmene, og sådan blev det efterhånden klart, at intet gemte sig, som ikke allerede var arkiveret i Danmark, hvilket ifølge Lif Lund Jacobsen var »fantastisk fedt og fantastisk skuffende«.\nFedt, fordi det viser, at man har været dygtig til at bevare originalerne, og skuffende, fordi der intet nyt er at sige.\nOg så alligevel en lille smule nyt. Ikke om statshemmeligheder og dommedagsplaner, men om det lidt pikante forhold til amerikanerne dengang. Inden for den historiske niche tegner sig et lille mysterium.\nI kassens fortegnelse over mikrofilmene kan man nemlig se, at seks spoler med mikrofilm er udleveret til »vestligt udland«, hvilket må være USA. Og af et andet brev i Rigsarkivet kan man udlede, at der i disse mikrofilm også er grønlandske data. Der har tydeligvis været et samarbejde mellem Geodætisk Institut og dets muskuløse amerikanske søsterorganisation, US Army Map Services, hvor de har fået materiale fra geodæterne.\nMen hvad amerikanerne egentlig har fået, gad Kristian Keller godt finde ud af.\nSandsynligvis ikke alt.\nFor én grønlandsk målebog mangler i kassen – kun første side er mikrofotograferet, og her står, at resten ikke skal fotograferes. Kristian Keller har fundet originaljournalen i Rigsarkivet, og det viste sig at være nogle danske opmålinger af en fjord, hvor danskerne også havde inkluderet amerikanske målepunkter. Hvis man gav amerikanerne den bog i hænderne, kunne de ganske let afkode og anvende alle de danske målepunkter i området.\nEt eller andet spil kispus udspillede sig, og dét er det næste mysterium, som Kristian Keller gerne vil opklare – ligesom han gerne vil vide, hvad planen egentlig har været. Selv om Chantelou i sin beskrivelse af kassernes gemmested anfører, at denne beskrivelse er den eneste, så giver det ingen mening. Hvis alle instituttets optegnelser blev ødelagt i en atomkrig, så ville målebogen med beskrivelsen jo også ryge.\nSå der må ligge en kopi et sted. Måske i USA, spekulerer Kristian Keller og spørger højt:\n»Hvad var planen?«\nLige nu står kasserne altså under hundetæppet i en kældergang under en styrelse i København. De skal foræres til museer.\nMikrofilmenes skæbne er til gengæld mere uklar, for der er ikke tradition for, at Rigsarkivet skal opbevare kopier af ting, de allerede har. Brevet og nøglerne skal gemmes – ligesom skattekortet, så meget er klart. Men resten ved man ikke rigtig, hvad der skal ske med.\nMordet på et eventyr\nStampe Villadsen hælder mere kaffe op og læner sig tilbage i sin blå sofa i lejligheden på Østerbro. Han er godt tilfreds. Det var ham, der startede hele balladen ved at finde Chantelous gamle brev, og nu har han været med til at afslutte det hele ved at finde kasserne. Og selv om det stadig nager ham, at de ikke har fundet ud af, hvem der egentlig gav ordre til at genmme kasserne, er selve skattejagten slut nu. Mysteriet opklaret.\nOprindeligt var hans drøm, at man kun skulle tage den ene kasse og efterlade den anden i jorden til fremtidige skattejægere. Sådan gik det ikke, og han er klar over, at verden nu er blevet et mysterium fattigere og lidt mindre eventyrlig.\n»Du kan godt sige, at vi har slået kasserne ihjel ved at grave dem op,« siger han.\n»Det er fuldstændig rigtigt. Der var ikke noget i dem – kun det, vi vidste, der var.«\nTillykke med det alligevel, siger jeg, og Stampe Villadsen kigger op:\n»Det er sgu en god fornemmelse.«\nMandag den 5. juli har DR premiere på sin dokumentarserie om jagten på de forsvundne kasser. Serien hedder ’På sporet af de hemmelige koldkrigskasser’ og bliver vist på DR1\nDataden kolde krigfotografiDokumentarserie\nStyrelsen for Dataforsyning og EffektiviseringGeodætisk InstitutRigsarkivetNationalmuseetFlensborg AvisKulturstyrelsen\n29. juni, 2021 - 09:31\nDet er længe siden, jeg har læst noget så spændende. Næste ligesom dengang jeg som dreng læste Skatteøen.\nuffe hellum og Morten Balling anbefalede denne kommentar\n29. juni, 2021 - 10:25\nuffe hellum, Søren Kristensen og Kim Houmøller anbefalede denne kommentar\n30. juni, 2021 - 07:24\nJeg synes alligevel, både for en sikkerheds skyld og som et udflugtsmål for fremtidige turister, at man skal grave kasserne og deres indhold ned igen og støbe et betonlåg hen over med en granitsten hvor der står: Chantelous mikrofilm/ The Chantelou microfilms 1952/2020 - eller noget i den stil.


Salme 32 BPH - Psalm 32 HOF | Biblica América Latina\nSalme 32 BPH - Psalm 32 HOF\nBekendelse og tilgivelse\n1En visdomssang[a] af David.\nLykkelige er de, hvis forseelser er tilgivet,\nhvis synderegister er slettet.\n2 Lykkelige er de mennesker,\nde, som er oprigtige af hjertet.\n3 Før jeg var villig til at indrømme min skyld,\nhavde jeg det helt elendigt.\nJeg sukkede dagen lang.\n4 Dag og nat lå din hånd tungt på mig,\njeg følte mig trykket som under en hedebølge.\n5 Så bekendte jeg omsider min synd for dig,\nsøgte ikke længere at skjule mine forseelser.\nJeg sagde: „Jeg vil bekende mit oprør for Herren.”\nSå tilgav du mig, og min skyld forsvandt.\n6 Derfor bør enhver gudfrygtig søge dig,\nså længe der endnu er tid.\nHvis ulykkerne senere skyller ind over dem,\ner du parat til at redde dem.\n7 Herre, du er mit skjulested,\ndu skærmer mig fra ulykke.\nDerfor vil jeg juble af glæde.\n8 Jeg vil instruere og undervise dig,\njeg vil vise dig den vej, du skal gå.[b]\nJeg vil give dig min personlige vejledning.\n9 Vær ikke trodsig som heste og æsler,\nder skal tvinges med tømme og bidsel,\nnår de ikke vil komme til dig.\n10 De gudløse har mange problemer,\nmen de, der stoler på Herren,\noplever hans trofaste nåde.\n11 Glæd jer i Herren, I, som er uskyldige.\nFryd jer, I, som ønsker at adlyde ham.\n32,1 På hebraisk: maskil. Ordets betydning kendes ikke med sikkerhed.\n32,8 Det er uklart, om det er Herren eller David, der taler i vers 8-9.\nBPH : Salme 32


Hjem / Garn / Tilbehør til Garn / Strikkelise / Strikkemølle / Strikkeringe / Strikkemølle / Prym Strikkemølle Mini / Strikkelise\nVarenummer (SKU): 4002276241459 Kategorier: Garn, Strikkelise / Strikkemølle / Strikkeringe, Strikkemølle, Tilbehør til Garn Tag: Prym\nDet er ikke nyt, men flere og flere er, gået tilbage til røddere og er startet på at strikke og hækle- og du får dig en overraskelse, hvis du tror, det er den ældre generation, som vi jo er vant til strikker og hækler hele tiden. Det er ligeså ofte de unge i dag der køber garn, stikkepinde, strikkemønstre osv. Rito.dk er nok den meste populære webshop i Danmark indenfor garn, strikkepinde, hæklepinde, strikkeopskrifter mv.. De har endda valgt at give dig, prisgaranti og du kan tilmed returnere din vare inden for 365 dage, så få nu bare fyldt den kurv med Prym Strikkemølle Mini / Strikkelise.\nPrym Strikkemølle Mini / Strikkelise er en af de håndplukkede varenumre her i shoppen i den eftertragtede varegruppe Garn > Tilbehør til Garn > Strikkelise / Strikkemølle / Strikkeringe > Strikkemølle. Og hey – du får jo også lige hele 365 dages returret til at sikre dig mod fortrydelse af købet af Prym Strikkemølle Mini / Strikkelise. Du kan roligt gøre som rigtig mange andre har gjort før dig og købe din Prym Strikkemølle Mini / Strikkelise fra den meget brugte forhandler Rito.dk, der har forstået at have de rigtige varer på hylden. Der er mange varer i shoppen og i det store udvalg er der helt sikkert noget for dig, og der er det oplagte valg Prym Strikkemølle Mini / Strikkelise. Når du handler online kan priserne findes lavere end i butikker- det er effekten af, at den attraktive adresse på strøget ikke er nødvendig, og man dermed sparer meget på huslejen.\nVidste du, at hver gang du køber noget i en af de danske webshops, er betingelserne lidt gunstigere, fordi webshops er underlagt en lovgivning, de skal følge. Du skal kunne returnere dine varer i 14 dage. når dine varer købes i en shop, der findes også shops, der er endnu bedre og giver mere end de 14 dage, de er forpligtet til. Derudover har du et meget større udvalg, og det er let at gennemskue, hvilken pris og betingelser der er bedst, uden af være afhængig af, at det skal være tæt på din bopæl. For at det ikke skal være løgn, kan du endda lave en prissammenligning fra mobilen eller en tablet uden brug af en computer. Når du handler online er du også fri for, at skulle indrette sig efter, hvornår butikkerne synes, de skal holde åbent. Når du har købt dine varer, sendes de til din adresse, eller du kan bede dem om at sende til dit arbejde i stedet for, så vælg det, der passer bedst til dig. I onlineshoppen er der ingen kø så det er direkte til kassen, når du er færdig med at handle, så behøver du ikke længere forudsige, hvilken kø der er hurtigst – vi gætter aldrig rigtigt alligevel.\n19 reviews for Prym Strikkemølle Mini / Strikkelise


2018-10-08 - Basketball | Bakken Bears Officielle Website\nOprettet 8/10 2018\nMandagens kamp i Vejlby-Risskov Hallen mellem Bakken Bears og EBAA åbnede lidt anderledes end normalt ved holdpræsentationerne, hvor det unge udehold fra EBAA fik en tilsvarende god modtagelse som Bakken Bears af de fremmødte tilskuere. Udeholdet havde blandt andet dobbeltlicensspilleren David Kristensen og de tidligere Bakken Bears-spillere Keane Thomann og Marius Sørensen i startopstillingen. Det var dog allerede inden kampen tydeligt at se, at begge mandskaber var opsatte på at vinde kampen. EBAA ville for alt i verden gerne drille favoritterne, og Bears ville gerne godt fra land i sæsonen med en sejr i første kamp.\nKampens indledning bar dog en smule præg af, at begge mandskaber ville det for meget. Der blev åbnet med ukoncentrerede turnovers og fejlafleveringer i begge ender af banen. Bears udnyttede dog fysikken i første periodes åbning med flere rebounds, og det første blandt andet til kampens første point med en treer fra hjemmeholdets Tylor Ongwae. Kampen var fortsat rodet efterfølgende, men det virkede ikke til at påvirke Ongwae, der slap gennem udeholdets forsvar og leverede et spektakulært dunk til stillingen 5-0 i Bears’ favør. Svær indledning for unge EBAA, der havde vanskeligt ved at penetrere hjemmeholdets forsvar og matche det fysiske udlæg. David Kristensen sørgede for gæsternes første to point. Udeholdet havde som sagt svært ved at matche op med Bears-spillernes fysik, og det var særligt hjemmeholdets Ryan Evans, der vakte problemer. Amerikaneren spillede en flot begyndelse på kampen, hvor han blandt andet blev fejlet på en scoring og gjorde det til tre point med en straffekastscoring. 10-2 til Bears efter de indledende minutter. EBAA kom lidt bedre med i kampen mod første periodes slutning, hvor de satte sig bedre igennem rent fysisk. Det første til flere point i angrebet, hvor man begyndte at ramme et par treere, og pludselig var EBAA på vej tilbage med stillingen 19-12. Dette fik dog Bears til at skrue op for tempoet, hvor Tylor Ongwae scorede sin anden treer efterfulgt af Morten Sahlertz’ første treer. Thomas Lærke lukkede perioden med et baglæns dunk. Første periode sluttede 28-16 til Bears.\nAnden periode begyndte godt for Bakken Bears, der åbnede med en treer fra amerikanske Hayden Dalton i første angreb. De danske mestre åbnede perioden klart bedst, hvor holdet kom til mange flere frie skud end udeholdet. EBAA kæmpede meget for at komme til de helt frie skud, og når de kom til en afslutning, så var det en presset en af slagsen grundet godt forsvarsspil. Bears kunne dog ikke helt følge den gode åbning til dørs, og mange af de efterfølgende angreb resulterede i unødvendige turnovers. Holdet virkede dog stadig til at være i kontrol. Hver gang EBAA fik sat nogle angreb sammen og kom på pointtavlen, så skruede Bears op for tempoet og forøgede forspringet igen. Anden periode var enorm tempofyldt, hvor angrebene sjældent gik skuduret ud. Det var tydeligt, at Bears gerne ville løbe med gæsterne fra EBAA, men de fulgte godt trit i anden periode trods pointforskellen. Det var tydeligt at mærke, at gæsterne ikke ville lægge sig ned uden kamp. De havde dog fortsat store problemer med at dæmme op for stærke Ryan Evans, der nærmest scorede point efter behag med en flot treer og et efterfølgende and-one-spil til tre point. Hjemmeholdets anden amerikaner Tobin Carberry ville også lege med, og han sørgede for seks ubesvarede point til Bears. Dette virkede dog ikke til at behage udeholdets Marius Sørensen, der var brandvarm i anden periode. Danskeren satte blandt andet en flot treer og scorede flere gange ved at udfordre mand mod mand, hvilket bragte ham op på 11 point alene i anden periode på daværende tidspunkt. Hjemmeholdets Tylor Ongwae var dog ligeledes brandvarm, og han satte endnu en treer mod slutningen af anden periode. Kenyaneren stoppede dog ikke der. Han satte endnu en treer inden pausen, og han var dermed fire for fire bag trepointslinjen. Ryan Evans sluttede perioden med 20 point i alt til en pausestilling på 64-39 i Bears’ favør.\nEBAA åbnede tredje periode ganske glimrende med to hurtige scoringer en flot treer af Simon Bjørnebo. Udeholdet var klart bedst i indledningsfasen efter pausen. Bears smed alt for mange bolde væk. Angrebsspillet var enormt ukoncentreret. Perioden var en betydeligt langsommere end de to foregående, og der blev brændt enormt mange skud fra begge mandskaber. Effektiviteten og tempoet kunne ikke leve op til første halvleg af kampen. Bears begyndte dog at komme en smule i gang med en flot fadeaway af Ryan Evans til to point. Han fortsatte, hvor han slap. Det var tydeligt, at Bears gameplan stadig var den samme, hvor de spillede med hurtige igangsætninger og eksplosive løb. Det lykkedes blandt andet med et hurtigt kontraangreb og en frispilning af hjemmeholdets trepointsspecialist Morten Sahlertz, der scorede sikkert. Det unge ugehold fra EBAA kæmpede dog bravt for at følge med det høje tempo, og det lykkedes dem faktisk at mindske forspringet en smule og dermed vinde tredje periode med tre point til stillingen 85-63.\nMan sad i første periode med en fornemmelse af, at de danske mestre bogstaveligt ville løbe fra unge EBAA, men som tiden gik i begyndelsen af fjerde periode, så hang EBAA stadig i med hård fighter-vilje. Forspringet var stadig med plus tyve point, men det blev det også ved i første halvdel af fjerde og sidste periode. Det skulle dog alligevel vise sig at blive en hård sidste periode for EBAA-holdet, der pludselig virkede til at have ramt muren. Bears kom til lette scoringer, mens EBAA skulle kæmpe enormt hårdt for at komme til afslutninger, som endte med at blive brændt. Hjemmeholdet var inde i en god periode, og offensiven funklede mere og mere i takt med de manglende kræfter fra udeholdet. Bears’ forspring var nu oppe på 30 point. Morten Sahlertz og Tylor Ongwae lukkede kampen med en treer hver. Bakken Bears ender dermed med at vinde ganske overbevisende i sin første kamp i Basketligaen med 119-83 over EBAA, hvor Ryan Evans og Tylor Ongwae blev de mest scorende spillere med henholdsvis 24 og 21 point.\nDagens detalje: Tylor Ongwae slutter kampen på 71,4 % bag trepointslinjen, hvor han skød 5/7.


Natursten | Sten | Materialer | Pandora\nKun 0,04 % af de sten, der blev anvendt i Pandora smykker i 2018, var naturlige ædelsten. Deres oprindelse kontrolleres efter standarderne i vores ansvarlige leverandørprogram, og stenene kommer aldrig fra konfliktområder.\nArter og grupper\nÆdelsten inddeles i mindre underkategorier ud fra arter og grupper. Kvarts er den art ædelsten, der har det største antal varianter.\nAmetysten har i flere tusind år været regnet for en værdifuld ædelsten i mange kulturer, men efter fund af nye forekomster faldt prisen så drastisk, at den nu kun regnes for at være en halvædelsten.\nÆdelsten af samme art\nÆdelsten af samme art har samme kemiske sammensætning og struktur og kan inddeles i forskellige varianter ud fra faktorer som farve, transparens eller fænomen (optisk effekt).\nGrupper af mineraler fra beslægtede arter\nMineralerne i en gruppe kan variere i krystalstruktur eller kemisk sammensætning, men vil altid have de samme egenskaber inden for mindst en af disse faktorer.\nNavn og farve hænger ofte sammen\nNogle varianter navngives ved at tilføje farven til stenen, f.eks. blå topaz og pink topaz. Andre har fået et særligt navn, f.eks. ametyst og bjergkrystal, der alle er forskellige farvevarianter af kvarts.\nPas godt på din natursten ved at undgå hårdhændet behandling. Når du ikke bærer den, så opbevar den separat fra dine andre smykker for at undgå ridser. Vask den i håndvarmt sæbevand med en blød børste. Naturlige ædelsten må aldrig renses med ultralyd, da det kan medføre revner eller andre skader. Det anbefales i stedet at sende smykker med en naturlig ædelsten til professionel rensning.


Destruktionen af Salys buste af Frederik V er vandalisme\nIndland·Kultur | Læsetid 5 min.\nNikolaj Bøgh\t 09.11.2020\nIDENTITETSPOLITIK // KOMMENTAR – Fredag i sidste uge kom den amerikanske Cancel Culture-bevægelse for alvor til Danmark, da en gruppe, der betegner sig selv som ”Anonyme billedkunstere” offentliggjorde en video af en kulturødelæggende happening, som viste ødelæggelsen af et vigtigt værk i dansk og europæisk kunsthistorie. Forhåbentlig vil konsekvenserne for de ansvarlige blive alvorlige. Episoden kunne samtidig være en god anledning til en politisk indsats for at rette op på forholdene på Kunstakademiet, skriver Nikolaj Bøgh.\nFredag i sidste uge kunne man i Weekendavisen læse en større artikel om forholdene på Det Kongelige Danske Kunstakademi, som gennem længere tid har været hærget af absurde identitetspolitiske strømninger.\nDe studerende har indført en chikanekultur, hvor de anonymt konstant melder hinanden og deres professorer for en bred vifte af krænkelser og ”forkerte” politiske holdninger.\nBusten var blevet skruet af sin sokkel, båret væk i en sort plasticsæk, og derefter skubbet i Københavns Havn ved Havnegade, for enden af Peder Skrams Gade\nSamtidig kunne avisen fortælle, at en udgave af Jaques Francois Joseph Salys buste af kong Frederik V var blevet fjernet fra Kunstakademiets festsal, og ingen vidste, hvor den var.\nSalys buste af kong Frederik V ødelagt\nDet ændrede sig dog kort tid efter, da kunsthjemmesiden ”I do art” lagde en historie og en video på nettet, hvoraf det fremgik, at busten var blevet skruet af sin sokkel, båret væk i en sort plasticsæk, og derefter skubbet i Københavns Havn ved Havnegade, for enden af Peder Skrams Gade.\nBusten, da den stadig befandt sig på sin plads på endevæggen i festsalen på Charlottenborg. Foto: www.kunstakademiet.dk\nEfter at have set videoen kontaktede jeg By & Havn, som har myndigheden over havnen, og de sendte samme eftermiddag en dykker ud, som bjærgede busten, der imidlertid havde lidt uoprettelig skade som følge af kontakten med vandoverfladen og det efterfølgende langvarige ophold i saltvand.\nFjernelsen af busten og den efterfølgende ødelæggelse af den er efterfølgende politianmeldt flere gange, bl.a. af Akademirådet, som var den formelle ejer af busten.\nPolitisk handling med tvivlsom kunstnerisk værdi\nAf den medfølgende tekst på videoen fremgik det, at aktionen skulle forstås som en protest imod den danske slavehandel, selvom årsagssammenhængene var noget uklare med bl.a en kritik af Charlottenborgs bygherre, Ulrik Frederik Gyldenløve og hans engagement i slavehandel, som dog fandt sted adskillige år før Frederik Vs regeringstid.\nArgumentationen var således politisk på samme måde som den, der ligger bag de mange ødelæggelser af statuer og historiske monumenter i USA og til en vis grad i Storbritannien, hvor navnlig slavehandelen i fortiden har været særligt i fokus.\nHer postuleres det så samtidig, at der er tale om en slags kunstnerisk happening, og gruppen gør bl.a. en del ud af at italesætte en slags “dialog” mellem deres egen handling og kunstneren Bright Bimpongs skulptur “Freedom” på Asiatisk Plads lige på den anden side af havneløbet, som er udført til minde om slaveoprøret på de dansk-vestindiske øer i 1848, og blev skænket til Danmark af øerne i forbindelse med 100-årsdagen for overdragelsen af øerne til USA i 2017.\nAt respekten for den fælles historie skrider, er opskriften på at ødelægge et lands sammenhængskraft\nDen kunstneriske værdi af at kaste Frederik V i havnen forekommer dog mildt sagt ganske søgt, og hele italesættelsen af handlingen på videoen er infantil og sprogligt armodig, hvor det bl.a. hedder, at “Ved at synke Frederik V i kanalen ønsker vi at italesætte de måder, hvorpå kolonitiden er usynliggjort, men stadig har direkte konsekvenser for minoritetsgjorte mennesker inde og uden for kunstakademiet.”\nUdover de åbenlyse problemer med at skrive korrekt dansk, så er ordet “minoritetsgjorte” vist en sproglig nyskabelse, som ikke indholdsmæssigt giver meget mening.\nDen er dog sikkert er en slags variant over wokeudtrykket “slavegjorte”, som er en sproglig identitetsmarkør, der signalerer, at man befinder sig på “den rigtige” anti-koloniale side af debatten.\nEt hovedværk i kunsthistorien\nSalys buste af Kunstakademiets grundlægger Frederik V er et forarbejde til hans rytterstatue af kongen på Amalienborg Slotsplads, og den regnes sammen med rytterstatuen for et af dansk og europæisk kunsts hovedværker. Rytterstatuen er optaget i Kulturkanonen , og der er således tale om dansk kunst af den aller ypperste slags.\nBusten findes i flere eksemplarer, både i gips, ler og bronze, men en del tyder på, at den konkrete buste faktisk var Salys egen gipsmodel.\nHan var Kunstakademiets første rektor og havde sit værksted umiddelbart bag Charlottenborg. Busten havde givetvis befundet sig på sin sokkel i festsalen i hvertfald siden C.F. Hansen nyindrettede denne i 1827.\nVi må som samfund insistere på at opretholde en respekt for den kulturarv, som vi i fællesskab har overtaget fra generationerne før os\nVed at ødelægge busten rammer man altså hjertet i dansk kunsthistorie, og ligeledes i Danmarkshistorien.\nDer er med andre ord tale om en form for oikofobi, altså had til ens egen kultur, som også er i familie med en del af protestaktionerne i USA, hvor ikke blot statuer af sydstatsgeneraler er mål for aktivisters vrede, men hvor ligeledes statuer af Christoffer Columbus, George Washington, Thomas Jefferson og andre nøglepersoner i det, der burde være amerikanernes uangribelige fælles historie, bliver vandaliseret og ødelagt.\nBusten af Frederik V efter at være blevet trukket op af vandet den 6. november 2020. Forfatterens foto.\nBehov for et kritisk blik på Kunstakademiet\nI skrivende stund er det uklart, hvem der gemmer sig bag navnet ”Anonyme billedkunstnere”, men et øjenvidne har oplyst at have set omkring 10 personer, der deltog i at skubbe busten i vandet.\nHvorvidt de pågældende er studerende ved Kunstakademiet, er således heller ikke dokumenteret, men forekommer i hvertfald sandsynligt.\nDe bør i så fald naturligvis relegeres fra institutionen for evigt og under alle omstændigheder mødes af såvel erstatningskrav som bødestraf.\nØdelæggelsen af busten er under alle omstændigheder nok det værste eksempel på identitetspolitikken og dens cancel culture-dagsorden, som vi til dato har set herhjemme.\nSåfremt de har tilknytning til akademiet, er deres despekt for kunsthistorien så meget desto mere chokerende, hvilket også gælder deres nedgørelse af den institution, som uddanner dem, da den jo altså netop blev stiftet af Frederik V i 1754.\nSamtidig forekommer det oplagt at benytte lejligheden til at få taget et meget kritisk blik på Kunstakademiet, som under alle omstændigheder har udvist forsømmelig adfærd i beskyttelsen af statens ejendom, og som derudover muligvis er ansvarlige for, at der er opstået en kultur på akademiet, som kan have fremmet holdninger, der har gjort handlinger som den nævnte acceptable.\nAt dømme efter flere artikler i Weekendavisen er der grund til at tro, at Kunstakademiet i betydelig grad er degenereret i krænkelseskultur og identitetspolitik, som gør det ganske vanskeligt at uddanne kunstnere på en af Danmarks ældste – og dyreste – uddannelsesinstitutioner.\nNej til cancel culture i Danmark\nDet er en stærkt problematisk tankegang, som er svær at skelne fra nazisternes bogbrændinger, Maos kulturrevolution og Talibans og IS’s ødelæggelse af kultur og historie, de ikke brød sig om.\nVi skal ikke ende som USA, hvor bøller og voldsmænd føler sig berettigede til at censurere den fælles historie og på totalitær vis ønsker alt fjernet, som ikke harmonerer med deres verdensbillede\nDet er en tendens, vi må sige klart nej til.\nVi skal ikke ende som USA, hvor bøller og voldsmænd føler sig berettigede til at censurere den fælles historie og på totalitær vis ønsker alt fjernet, som ikke harmonerer med deres verdensbillede.\nAt respekten for den fælles historie skrider, er opskriften på at ødelægge et lands sammenhængskraft.\nSamtidig må vi som samfund insistere på at opretholde en respekt for den kulturarv, som vi i fællesskab har overtaget fra generationerne før os, ikke mindst hvis man er en slags billedkunstner må det forlanges og forventes, at man respekterer kunsthistoriens frembringelser og laver sin egen kunst, fremfor at ødelægge andres og vores allesammens fortid.\nTopfoto: Salys buste af Frederik V, umiddelbart inden den blev skubbet i havnen af “Anonyme billedkunstere”. Fra deres videoptagelse af aktionen.\nCancel cultureFrederik VhærværkI do ArtidentitetspolitikJaques Francois Joseph SalykulturarvKunstakademietNikolaj Bøghpolitisk korrekthedvandalisme


Vokseværk tvang Anders i knæ – Orientering Online\nEfterlad en kommentar til Vokseværk tvang Anders i knæ\nSchlatter-knæ satte ungdomsløberen Anders Secher Thomsens udvikling på standby. Det værste var tankerne, om ikke at kunne være til o-træning med alle kammeraterne. Men en klog pause fik ham tilbage i løbeskoene.\nAnders Secher Thomsen har løbet orienteringsløb, siden han var lille, og indtil for nylig er det gået uden problemer. Men efter en længere periode, hvor Anders øgede sin træningsmængde, mærkede han en smerte i sine knæ. En smerte, der sad lige under knæet, der hvor knæskalssenen sidder fast på knoglefremspringet øverst på skinnebenet.\n”I starten reagerede jeg ikke på smerten, så jeg fortsatte bare min træning. Jeg regnede nok med, at smerten gik væk nogle dage senere, som andre mindre skader har gjort det før. Men nogle uger efter var det stadig ikke forsvundet, så dér gik det op for mig, at der skulle gøres noget ved det,” fortæller Anders, der til daglig går på Marselisborg Gymnasium i Aarhus og løber for OK Pan Aarhus.\nAnders går til daglig i Team Danmark-klassen på Marselisborg Gymnasium sammen med flere af sine kammerater fra OK Pan Aarhus. Foto: Jeppe Ruud\nAnders havde fået en skade, der er meget udbredt blandt unge, især drenge, og som betegnes Osgood-Schlatter syndrom. Skaden er en betændelsestilstand, der skyldes overbelastning, og som ofte kan sættes i relation til en periode, hvor udøveren er vokset meget. Man behandler normalt ikke skaden, men aflaster knæet, så smerterne ikke forværres. Det anbefales, at man ikke holder helt pause, men træner, så meget man kan, inden for smertegrænsen.\nLæs mere om Osgood-Schlatter syndrom på Sundhed.dk.\nAnders opsøgte en kiropraktor, der gennemgik hans krop og gav ham nogle såler, der i en periode havde rigtig god effekt. Sålerne skulle rette op på, at Anders trådte skævt, og han gik med dem til hverdag og i sine løbesko.\n”Sålerne hjalp meget i et halvt års tid, hvor jeg kunne træne mere og mere uden smerter. Men for fem måneder siden kom smerterne pludselig igen, denne gang værre end tidligere,” fortæller Anders, der efter smerterne kom tilbage, stoppede helt med at løbe.\n”Jeg fik en tid hos en fysioterapeut, som kun havde fokus på knæskader. Dommen var flere måneder uden løb,” husker Anders tilbage.\nFysioterapeuten gav Anders nogle øvelser, som skulle styrke hans knæ, og et stramt genoptræningsprogram, hvor han langsomt begyndte at løbe mere og mere.\n”Efter et par måneder uden løb, måtte jeg begynde at løbe 1 km hver anden dag, og det skulle jeg gøre et par uger, hvorefter distancen steg med 500 m, og sådan blev det ved. En gang imellem fik jeg ondt i knæet igen, men smerten var klart mindsket, så det var gode tegn,” fortæller Anders, der måtte væbne sig med tålmodighed og holde sig til planen hen over sommeren, der ellers var booket med fede løbeoplevelser.\nAnders i opløbet til Höstmedel i 2018; et mellemdistanceløb i nærheden af Gøteborg, Sverige.\nFoto: Thomas Als\nTålmodigheden betalte sig for Anders, der nu er kommet over sin skade.\n”Jeg fortsatte med mine knæøvelser og løb så stille og roligt mere og mere. I dag løber jeg 4,5 km ad gangen, og jeg har ikke ondt i mine knæ.”\nUanset om du er eliteløber, motionist, ung eller gammel, er skader noget, der fylder meget i hverdagen. Det gjorde det også for Anders, der prøvede at gøre det rigtige for at komme hurtigst muligt over skaden.\n”Jeg tænkte tit over, om jeg nogensinde ville komme tilbage og kunne løbe orienteringsløb igen, særligt i den lange periode, hvor jeg slet ikke løb. I den periode forsøgte jeg bare at fokusere på min genoptræningsplan og tro på, at det var det eneste rigtige at gøre,” fortæller Anders, der kunne se at det kunne betale sig i længden at følge planen og anbefalingerne fra fysioterapeuten.\n”Jeg vidste jo, at hvis jeg ikke fulgte planen, skulle jeg med stor sandsynlighed starte forfra på hele forløbet,” reflekterer Anders, der blev slået endnu mere ud af at se og høre om sine kammeraters løbeoplevelser.\n”En af de værste tanker, jeg havde, var, at alle andre løb en masse orienteringsløb, mens jeg mest bare var i fitnesscenteret eller derhjemme og lave træningsøvelser. Det var ikke fedt.”\nHårdt arbejde og disciplin\nAnders gjorde det rigtige og fortsatte med sine øvelser. Han fulgte planen fra fysioterapeuten og løb kun de kilometer, han måtte. Derudover blev det til en del gåture:\n”Det værste ved at være skadet er, at man går banen rundt til TC, ungdomstræning og konkurrencer og bare lader de andre overhale én. Til alle de orienteringsløb havde jeg virkelig lyst til bare at sprinte afsted, når jeg så de andre løbe. Men det gik jo ikke,” fortæller Anders, der måtte overbevise sig selv om, at det var det rigtige at gøre, selvom følelsen af at blive overhalet og sakke bagud, var svær at acceptere.\n”Generelt så er det følelsen af, at ens egen træning nærmest står stille og kun består af kedelige genoptræningsøvelser, mens alle de andre bare løber derudaf,” fortæller han videre.\nPå trods af flere måneder uden løb og en periode med smerter har Anders også lært noget af at være skadet, som han kan tage med videre, så han måske kan undgå at blive skadet igen.\n”Jeg har lært, at der er flere vigtige former for træning end løb. Den basistræning, som jeg har lavet, mens jeg har været skadet, er virkelig god at lave, også selvom det slet ikke er lige så sjovt som at løbe orienteringsløb,” fortæller Anders, der vil fortsætte med at lave de øvelser for knæene, som fysioterapeuten gav ham for at forbygge, at knæsmerterne kommer igen.\nAnders traf en række gode valg omkring sin træning, efter at han begyndte at mærke smerterne i knæene anden gang, og med hjælp fra behandlere og rigtige sko er Anders kommet over skaden.\n”Der var flere ting, som hjalp mig ud af skaden. Fysioterapeuten og kiropraktoren har vejledt mig, så jeg fik en fornuftig genoptræningsplan og de rigtige såler, og ”Løberen” hjalp mig med at finde de bedste løbesko, der kunne give mig den rette stødabsorbering,” fortæller Anders, der forsøger at huske alle de råd og anbefalinger, han har fået undervejs. Han mener selv, at det vigtigste dog har været, at han har lagt en masse energi i øvelserne, og at han har været så disciplineret omkring at følge genoptræningsplanen.\nAnders laver ud over sine øvelser for knæene, generel helkrops-styrketræning, hovedsageligt med egen kropsvægt, for at forebygge skader og blive stærk nok til at kunne holde til at løbe mere og mere.\nPrevious Entry Podcast: Søren Bobach indstiller en flot karriere\nNext Entry Verdensmester i at være skadet