Hvad er blevet fundet på månen?_Astronomi\nLanceringen af Sovjetunionens Luna 1 den 2. januar 1959 markerede det første skridt i en årtier lang rejse, der i sidste ende ville låse op for nogle af hemmelighederne på jordens satellit. I årene efter den ubemandede russiske sondens måneflyby udfordrede opdagelser fra andre missioner traditionelle ideer om månen og dens dannelse og kan hjælpe med at bane vejen mod fremtidige måneopgaver og endda permanente kolonier.\nGenesis Rock < En af de første store opdagelser på månen var "Genesis Rock". Apollo 15's astronauter uddannet til at lede efter usædvanlige mineralprøver på månen med det ultimative mål at opdage et stykke af månens oprindelige, primordiale skorpe . I første omgang troede astronauterne, at denne prøve repræsenterede deres hellige gral, men detaljeret undersøgelse af klippen viste sig at være skuffende. Genesis Rock viste sig at være et mere almindeligt mineral kaldet anorthosite, der dateres tidligt i månens historie, men ikke helt til dets oprindelse. Senere missioner fandt endnu ældre prøver, men Genesis Rock var stadig signifikant på grund af dens størrelse og makeup, hvilket gav geologer et kig på de tilstande, der eksisterede i solsystemet mindre end 100 millioner år efter dets oprettelse.\nUnder den omfattende månens udforskning af Apollo 17 opdagede astronauten og forskeren Harrison Schmitt en anomali mod den ensartede, pulverformede grå overflade af månen. Først troede han, at en refleksion fra hans udstyr forårsagede misfarvning i støvet, men han indså hurtigt, at han havde opdaget en patch af appelsin jord. Prøven han tog inde indeholdt orange vulkansk glas, afslørende bevis for vulkansk aktivitet i månens fjerne fortid.\nFlere beviser for månens vulkanske historie kom i 2010. Det japanske luftfartsudforskningsagentur havde lanceret en satellit designet til at undersøge månen i 2007, og det udførte en toårig undersøgelse af overfladen. En undersøgelse af de indsamlede data afslørede de første bekræftede beviser for lava rør i månens skorpe. Forskere havde teoretiseret, at huler dannet af lava var til stede under overfladen, men denne undersøgelse repræsenterede de første konkrete beviser for en af disse huler. Fremtidige måne missioner kunne bruge disse huler som husly, eller astronauter kunne teoretisk udvikle dem til permanente driftsgrundlag.\nEn af de mest betydningsfulde opdagelser på månen forekom i 2009. NASA'S LCROSS sonden undersøgte månens kratere i mere end tre år, og når den nåede slutningen af den operationelle levetid, styrte agenturet sonden ind i overfladen. Påvirkningen ved Cabeus-krateret på månens sydpol afslørede noget, som forskerne længe havde mistet, at der var en betydelig mængde vandis. Fordi vand er en integreret del af livsstøtte, energiproduktion og fremdriftssystemer, tyder dets tilstedeværelse på, at fremtidige missioner kan udnytte denne ressource i søgen efter en mere permanent tilstedeværelse på månen.\nSidste artikelAlbedo af planeterne\nNæste artikelI hvilket lag af atmosfæren finder vi Stratus Clouds?\nGør det regn på Pluto? >\nHvad bruger astronomer til at studere kvasarer? >


Hvordan bruger man CBD-olie i madlavningen? - Boligforalle.dk\nDu er her:Hjem»Mad»Hvordan bruger man CBD-olie i madlavningen?\nAf Boligforalle den\t april 1, 2020 0 Comments\nDer er mange forskellige måder at indtage CBD-olie på. Flere vælger at tilføje det til madlavning og bagning. Det er en interessant måde at gøre brug af CBD-olie og det er sjovt at eksperimentere med. Desuden får du det nemt inkorporeret i dine daglige rutiner.\nHvis du kunne tænke dig at lære mere om CBD-olie, samt hvilke fordele der er ved det, og hvordan du kan bruge det til din madlavning og bagning, så får du her en introduktion til, hvordan du kan gøre, og hvad du skal være opmærksom på.\nSundhedsfordele ved CBD-olie\nDer er mange sundhedsfordele ved CBD. Mange oplever f.eks. følgende gavnlige effekter:\nHjælper med at bevare hjernehelse\nHjælper med betændelse i kroppen\nCBD står for cannabidiol. Det er en kemisk forbindelse, der findes i cannabisplanten, der har vist sig at hjælpe med stress og angst, lindre smerter og endda muligvis hjælpe med at forhindre kræft.\nCBD-olie virker ikke euforiserende eller vanedannende og kan frit benyttes så længe indholdet af THC er under 0,2%\nCBD viser sig at have en afslappende effekt ved at undertrykke ophidselse af dit nervesystem og kan derfor hjælpe med at lindre angst. Du kan ikke bemærke nogen øjeblikkelig ændring, når du tager CBD-olie, da CBD-olie ikke er som at tage et psykoaktivt stof. Du får måske flere fordele ved at inkorporere CBD-olie i din rutine i løbet af en uge.\nUmiddelbart efter at have taget CBD-olie, er en større følelse af ro. Mange nyder også at tage CBD-olie for at hjælpe dem med at sove på grund af denne beroligende virkning.\nTips til madlavning med CBD-olie\nBrug CBD-olie af høj kvalitet. Kvaliteten har en stor betydning for virkningen af CBD-olien. På cibdolcbd.dk/ finder du olier der er 100% naturlige og af den højeste kvalitet. De er nemlig fremstillet af den bedste hamp i Europa.\nBegynd i det små. Brugen af CBD må ikke overdrives. Start med bare en lille mængde CBD-olie, når du først begynder at bruge den i din madlavning.\nCBD fungerer bedst i opskrifter med en slags fedt i dem. (olie, smør… osv.)\nOpvarm ikke din CBD-olie på direkte varme.\nOpbevar din CBD på et køligt, tørt sted for at holde det frisk\nNår du laver mad med CBD, skal du være forsigtig med at anvende varme, da for høje temperaturer kan få det til at fordampe. Desuden kan for høj opvarmning påvirke den samlede effektivitet af olierne. Dette sker når temperaturen overstiger 180 grader celsius.\nDette er en af grundene til, at mange elsker at bruge CBD-olie som et prikken over i’et til deres måltider. Prøv at dryppe olien over avokado toast, pizza, smoothie eller blande den i pesto. Der er mange måder at bruge CBD på, det handler blot om at være kreativ.\nNogle bryder sig dog ikke om den smag af bitterhed, som CBD-olie kan have. Derfor vælger mange at lave slik og hjemmebag med CBD i, fordi det generelt er lettere at dække smagen med sukker eller chokolade. En CBD-olie af høj kvalitet kan dog sagtens bruges til krydret retter. CBD-olie fungerer også godt i salatdressing, eller du kan tilføje det til supper og pastasaucer. Så kast dig ud i det. Og husk på, at det blot er én ingrediens mere i dit køkkenskab.


Hvordan man holder sig oprejst længere uden piller - Købe penisforstørrelse creme online Classical © - Hosted by Overblog. Penis forstørrelse Penis forstørrelse. Kan penis faktisk forstørres med piller, geler? Subscribe to newsletter To be informed of the latest articles, subscribe:. Penis øvelser har til formål at gøre din penis større, men bestemt også sundere. . Når du arbejder på en tykkere penis, så er det faktisk en fordel at penis er lidt stiv, i og med at der så . Er det stræk og jelq? og vil du inkludere piller fra start?. Selvom der er få mænd der er villige til at indrømme deres ønske om at få større penis, er der faktisk mange mænd, der er ikke er tilfredse med deres penis.\nGØR PENIS PILLER FAKTISK ARBEJDE - skole kateter. Måske lidt hysteriske? ;-)\nGør penis piller faktisk arbejde, voksne mennesker kan godt tale om Hvordan man holder sig oprejst længere uden piller\nWritten by Penis forstørrelse creme. Classical © - Hosted by Overblog. Selvom der ikke er mange der ved det, er din penis faktisk en halv muskel. Forstå hvordan træninig af denne kan forbedre en række ting som fx penis. Sådan gør du din penis større og stærkere naturligt uden piller - Penis er villige til at indrømme deres ønske om at få større penis, er der faktisk mange mænd. bedste bank 2016 Jeg har indset, at penis størrelse ikke kun er mit problem det var mit problem. Det er alt, jeg har besluttet at hjælpe for amerikanske mænd for at slippe af med dette store problem ud af vores liv.\nSådan gør du din penis større og stærkere naturligt uden piller - Penis er villige til at indrømme deres ønske om at få større penis, er der faktisk mange mænd. Det kan faktisk lade sig gøre at få en længere penis uden kosmetiske operationer - det kræver blot en meget Missing: naturligt Hvordan man får sin penis. En meget stor penis gør ikke nødvendigvis sex lettere, eller bedre. Er faktisk ret sikker på at de fleste piger/kvinder helst vil have en helt almindelig størrelse. på at arbejde for at gøre din penis større og der bare stadig ikke sker noget. Du kan lige godt bruge tiden på at rense ører, pille næse eller massere dine knæ. Det kan faktisk lade sig gøre at få en længere penis uden kosmetiske operationer - det kræver blot en meget Missing: naturligt Hvordan man får sin penis. En meget stor penis gør ikke nødvendigvis sex lettere, eller bedre. Er faktisk ret sikker på at de fleste piger/kvinder helst vil have en helt almindelig størrelse. på at arbejde for at gøre din penis større og der bare stadig ikke sker noget. Du kan lige godt bruge tiden på at rense ører, pille næse eller massere dine knæ. Ja jeg synes faktisk også vi er lidt for, "alt skal være perfekt", det jo heller . af de piller man lan få, og penis-pumper virkede, godt nok midlertigdigt. få en hårdere erektion, men det gør ikke penis større end den allerede er. SizeGenetics Penis Udvidelsen Enhed - Gør SizeGenetics Faktisk Arbejde . En gennemsnitlig pris for et 1 år, levering af piller kan koste op til $, mens du. De har simpelthen ikke arbejde. Nej, selvfølgelig kan de ikke! Penis udvidelsen piller virker ikke! at han havde de samme problemer som jeg gør.\nGØR PENIS PILLER FAKTISK ARBEJDE - lille penis muskel. Måske lidt hysteriske? ;-)\nVelkommen til vores hjemmeside dedikeret til de tusinder af mænd, der er på udkig efter en løsning faktisk deres penis plage intimsfæren. Ikke alle er tilfredse med deres udseende. Nogle har modtaget fra Moder Natur smukke, forholdsmæssige og gør krop med regelmæssige ansigtstræk. Udseende af andre, tværtimod, ikke arbejde dem med at opnå succes og ofte de mennesker, du piller en masse mere at forsøge at blive værdsat.\nStørrelsen på penis gør penis piller faktisk arbejde Hvordan penisforlængelse piller arbejde? Penis udvidelsen piller er en af de mange anerkendte måder at få den er der nogle piller, der rent faktisk. Penis piller er den absolut nemmeste løsning, der involvere mindst muligt arbejde. som alle burde gøre da det er gratis og så tager det faktisk ikke så lang.\nSelvom der er få mænd der er villige til at indrømme deres ønske om at få større penis, er der faktisk mange mænd, der er ikke er tilfredse med deres penis. Selvom der ikke er mange der ved det, er din penis faktisk en halv muskel. Forstå hvordan træninig af denne kan forbedre en række ting som fx penis. Sådan gør du din penis større og stærkere naturligt uden piller - Penis er villige til at indrømme deres ønske om at få større penis, er der faktisk mange mænd. Mange mænd finder deres penis er for lille, nogle mænd faktisk har en meget lille hvordan man kan arbejde ud som Der er også piller, der gør.\nGør penis piller faktisk arbejde, raymond burr i kørestol Hvordan man holder sig oprejst længere uden piller\nDin internetbrowser er desværre uddateret. Denne side understøtter beklageligvis ikke forældede browserversioner. blæretang Hey, jeg er en køb sædceller på 16 år, og jeg er i lidt af penis dilemma. Jeg er lidt genert over størrelsen på min penis. Min penis er omkring 16 cm i stiv tilstand, arbejde jeg faktisk godt piller det ikke er småt, og mange andre har langt større problemer end mig, men mit problem er at jeg længdes efter at pigen syntes min penis er stor, jeg vil gå så langt og sige at jeg tændee på gør.\nDu ved? Noget, der rent faktisk vil ændre deres liv! Dette var en mindre test, end vi har haft i de andre penis piller vist sig at arbejde. Jeg ser vækst i min penis, faktisk min kone har lagt mærke til det første. Gør dette naturamax kur svær Er det virkelig arbejde for penis piller indiske. Oct 23, · Penis piller virker ved at øge blodgennemstrømmen til penis Men de faktisk resultater af penis piller kommer først efter måneders Ja det gør de/5(). Natural Penis Udvidelse Sikkerhed: Dette er faktisk den sikreste hvis indtagelse smertefrit gør din penis tage penis piller og lave penis. Sondringen mellem deres penis dimension blød og hård kan være mange inches Hvor kan man købe Bedste Penis piller penis størrelse som fyre gør. faktisk. Hvis man ser på penis fra oven, Dette gør dem helt sikre i forhold til din sundhed og du undgår ubehagelige Virker penisforstørrende piller rent faktisk? Måder at gøre penis større\nFølge: Dick bo » »\nCopyright © Legal Disclaimer: Dette websted kan bruge affilierede links til forskellige virksomheder. Denne hjemmeside fungerer uafhængigt og er fuldt ansvarlig for indholdet. Kontakt venligst tro4for@gmail.com for spørgsmål om dette websted. Gør penis piller faktisk arbejde alab.mandflot.com


Kristian Stefansen har kørt ambulance i 19 år og fortæller, hvorfor udbudsstrukturen er skyld i en voldsom forringelse for både ansatte og borgere. Billede: PrivatfotDet er nok de færreste danskere, der er klar over, at det ikke direkte er staten eller kommunen, der står for ambulancekørslen i Danmark. Som med så meget andet i den offentlige sektor er kørslen sendt til udbud i et forsøg på at ”effektivisere” – altså spare penge. Ambulanceredder Kristian Stefansen forklarer, hvorfor selve strukturen med udbud er kilden til problemerne med lange responstider og mangel på ambulancereddere.\nFør i tiden var ambulancekørsel en opgave, som amterne varetog. Det betød relativt lave omkostninger for en service, der kunne stille en ambulance omkring 5 minutter efter den blev bestilt.\nDet ændrede sig markant efter 2009, da det fra politisk hold blev besluttet, at ambulancekørslen – som så meget andet i den offentlige sektor – skulle i udbud, så private aktører også havde mulighed for at komme ind på markedet. »Det skete ud fra en overbevisning om, at det både ville blive billigere og bedre – mere effektivt – hvis man sendte ambulancekørslen i udbud,« fortæller Kristian Stefansen, der har kørt ambulance i 19 år og på nuværende tidspunkt er ansat i Hovedstadens Beredskab.\nHovedstadens Beredskab tabte udbudsrunden, så fra 2023 bliver det på ene side den private virksomhed Falck, der skal stå for en del af kørslen i og på den anden side har regionerne hjemtaget en del af kørslen igen. Mens man kan stille spørgsmålstegn ved, om det er en god idé at lade en privat virksomhed, hvis hovedopgave er at hive profitter hjem til aktionærgruppen, skal stå for noget så vigtigt som ambulancekørsel, så er der også et centralt problem med den måde, som regionerne hjemtager kørslen, som Kristian forklarer:\n»Det er én ting, at Falck nærmest har monopol i forhold til andre private virksomheder, når det kommer til ambulancekørslen, men det er ikke Falck, der er problemet, det er hele den måde udbudssystemet er struktureret på.«\nI virkeligheden har udbudsstrukturen ikke sikret billigere løsninger, snarere tværtimod. Allerede når udbudsrunden starter, så skal der laves en masse arbejde, der koster mange penge. Problemet bliver forværret af, at virksomhederne også i deres bud medregner, at de vil tjene en stor del af de penge ind, som de har tabt på buddet. Som Kristian siger: »Jeg gad godt se, hvor mange mandskabstimer alene buddet koster, og det er jo nogle højtlønnede mandskabstimer, der går med det. Alt det skal tjenes igen, og det er i sidste noget, som vi almindelige mennesker kommer til at skulle betale for.«\nOg det er her problemet med regionernes hjemtagelse af kørslen også melder sig. For hjemtagelsen foregår også gennem udbudssystemet.\nStruktureret til det privates fordel\n»Udbudssystemet er indrettet på den måde, at det er fuldstændigt til de privates fordel. Det kan man virkelig se gennem systemet med boder. Hvis en ambulance holder stille, koster det udbyderne – om det er privat eller offentligt ejet – 5.000 kr. hver halve time, og det er uanset hvad årsagen er. Forleden hørte jeg om to reddere, der var blevet truet med en pistol, og derfor blev ambulancen taget ud af drift i nogle timer, og al den tid rullede der bare bod på bod ind.«\nKristian forklarer, at boderne naturligvis er noget, der må indgå i det budget, som en udbyder fremlægger, når de kommer med det bud til regionerne. Problemet er bare, at der er meget strengere krav til at offentlige udbydere medregner, hvad de kommer til at betale i bod, da det jo er det offentliges penge, der bliver brugt på det. Samtidig behøver private virksomheder ikke medregne det, de kan jo bare betale den for de boder, som de får, når de kommer. Det betyder at private virksomheder stort set altid kan fremlægge et billigere bud end en offentligt ejet virksomhed, hvilket skaber en total skævvridning, når regionerne skal vælge udbyder.\n»Systemet med boder blev udviklet i forbindelse med udbudssystemet. De var selvfølgelig tænkt som en måde, hvorpå man kunne straffe udbyderne, hvis de ikke leverede det, som de havde lovet. Men problemet er, at det slet ikke er gennemtænkt, som jeg også synes eksemplet med de to reddere viser. For man får bod, uanset hvad årsagen er, til at ambulance holder stille. Hvis du punkterer på vej til eller fra hospitalet, jamen, så skal du også betale bod for den tid, det tager at skifte hjulet.«\nManglen på reddere\nMen der er flere årsager til, at Kristian ikke bryder sig om udbudsmodellen. Når Region Hovedstaden kigger på de forskellige bud, så vægter omkostningerne selvfølgelig tungest. Det betyder, at arbejdsmiljø kommer i baggrunden. Kristian forklarer, hvordan Hovedstadens Beredskab var blevet presset af personalegruppen til at sørge for ordentlige arbejdsforhold, og kom derfor med et dyrere bud end ved sidste udbudsrunde. Det spillede afgjort en rolle i Region Hovedstadens valg af Falck frem for Hovedstadens Beredskab, og det kommer til at gå ud over arbejdsmiljøet for ambulanceførerne, og det er i sidste ende noget, der kommer til at gå ud over patienterne, som Kristian forklarer:\n»Når man snakker om arbejdsmiljøet, er det helt klart noget, der har ført til, at der er en kæmpemangel på reddere i dag.« Kristian forklarer videre, at den anden store årsag til manglen på ambulancereddere er direkte også forbundet til udbudsstrukturen.\n»Manglen skyldes simpelthen, at du er i et fag, hvor der er sindssyg meget usikkerhed, fordi du skal i udbud så ofte – hvert sjette eller syvende år. Det betyder, at du hele tiden arbejder enten i en opstartsfase eller en afviklingsfase. I 2016 da jeg var tillidsmand, og vi vandt udbuddet, sad jeg med i ansættelsesudvalget, og vi brugte sindssygt mange ressourcer og timer på bare at få det mandskab, som vi skulle bruge, nu hvor vores område blev udvidet.«\nDe usikre arbejdsvilkår som udbudsstrukturen medfører, betyder således, at der nærmest aldrig er en passende mængde reddere til at udføre den mængde arbejde, som der reelt er: »I opstarten er det meget usikkert, om vi kan rekruttere den mængde reddere, vi skal bruge. Vi var så ”heldige” i 2016, at Falck havde tegnet en dårlig overenskomst, så mange reddere skiftede over til os, men det er jo ikke noget man altid kan være sikker på, er tilfældet. På den anden side fører det til, at mange må tage overarbejde, fordi vi har svært ved at stille folk nok, og så kan man jo spørge sig selv, om det er særlig smart at få folk til at ligge og køre udrykning, hvis de allerede har haft fire lange dage,« fortæller Kristian.\nMen boderne spiller også ind i det forværrede arbejdsmiljø. »Hvis du lader ambulancen stå, uanset hvad årsagen er, jamen så kommer der en bod ind på din vagt, og det er noget, som du kommer til at høre for. Det fører til et vildt stresset arbejdsmiljø, hvor du dårligt har tid til at overveje, nogle af de beslutninger, som du tager, når du er ude og køre,« uddyber Kristian.\nPå den måde bliver det også tydeligt, at ordentlige arbejdsforhold er nødvendige for at sikre, at man kan fastholde ambulanceredderne, men det er noget som udbudsstrukturen spænder ben for, som Kristian bemærker: »Det er egentlig ret simpelt: jo bedre arbejdsmiljø, jo dyrere er det, og jo sværere bliver det så at vinde et bud.«\nMen ligesom med resten af sygevæsenet ligger besparelser også til grund for manglen på ambulancer: »Dårlige arbejdsforhold gør det svært at tiltrække medarbejdere; det er ligesom den ene side af problemet. Og så har du også besparelserne. Jeg mener, at det var i 2009, hvor omkring en tredjedel af alle ambulancer blev skåret væk, så det er selvfølgelig også gået ud over, hvor hurtigt vi kan nå til patienter. Før i tiden ventede folk omkring 5-6 minutter på en ambulance, og nu må man jo vente meget længere.«\nDen usikkerhed som det at skulle skifte job hvert femte eller sjette år giver, går lige så meget ud over patienterne, som redderne selv. »Det gælder i virkeligheden alle fagene inden for sygehusvæsenet. Men det er klart, at vi som responspersonale helst skal have ro og ikke være stresset over vores jobsituation, når vi kommer ud til borgere, der måske står i en meget voldsom og presset situation. I sidste ende kan det jo faktisk betyde forskellen på liv eller død, om vi har det mentale overskud til at hjælpe de her mennesker,« som Kristian fortæller.\nVi ser altså, hvordan udbuddet af ambulancekørslen langt fra at ”effektivisere” det offentlige i langt højere grad har fået konsekvenser især for ambulancereddernes arbejdsforhold, men også hvordan modellen besværliggør at fastholde redderne. Fokusset er i langt højere grad blevet flyttet fra det, som ambulancereddere faktisk bør gøre – redde folks liv – til at sørge for at arbejdet kan udføres så billigt som muligt.\nTjenester – ikke profit\nAmbulancekørsel burde ikke være noget, som private virksomheder som Falck skal tjene et overskud på. Det handler om at redde menneskers liv, og at forsøge at drive profit på det, kan kun betyde forringelser både for medarbejderne og for dem, der ringer efter en ambulance. Kristian tilføjer:\n»I virkeligheden er der ikke noget i den offentlige sektor, der passer til udbud. Det er tænkt som tjenester til borgerne og ikke noget, der skal ”effektiviseres” og generere overskud. Hele det offentlige er allerede blevet så pisse ”effektiviseret”, og på stort set alle parametre har det kun medført forringelser.«\nMen det er tydeligt, at problemet ikke bare er de private virksomheder. Det er selve udbudsstrukturen, der smadrer ambulancekørslen. For selvom regionerne har hjemtaget en del af kørslen, så foregår det stadig på baggrund af udbud, med alt hvad det indebærer: forringede arbejdsforhold for redderne; et vanvittigt spild af ressourcer og en forringet service, hvor man ikke kan fastholde redderne.\nHistorisk set havde arbejdere i den offentlige sektor relativt privilegerede arbejdsforhold, men årevis med nedskæringer, privatiseringer og udbud har presset hele den offentlige sektor til bristepunktet. Vi har set det med sygeplejerskerne, vi har set det hos medarbejderne i DSB, vi har hørt det fra pædagoger og lærere.\nAlle de ting i den offentlige sektor, som vi forbinder med velfærd, har arbejderklassen vundet gennem benhård klassekamp. Det er på høje tid, at vi sætter foden ned, og afviser yderligere nedskæringer på alle dele af den offentlige sektor.


Pilagergaard - kvalitetstilbud.dk\nEn kærlig håndsrækning til din fremtid\nPilagergaard er et socialpædagogisk opholdssted\nbeliggende lidt udenfor Holbæk.\nHos os får de unge en strukturet hverdag med rum og plads til at udvikle sociale kompetencer og indgå i sociale og familiemæssige relationer. De unge støttes i at indgå i fællesskaber og venskaber, hvor de føler sig set, hørt, værdsat og anerkendt. De får strategier til at kunne håndtere forskellige former for kommunikation, hvad enten det drejer sig om at ytre sig i sociale sammenhænge eller lytte og udvise empati.\nPå Pilagergaard arbejder vi ud fra KAT-kassens metoder. Vi har fokus på kommunikations- og relationsarbejdet, for at den unge kan lære at udtrykke og formidle egne følelser, tanker og behov. Vi arbejder med jeg-støttende samtaler, hvor personalet støtter den unge i at sætte ord på følelser, kropssprog og stemning.\nMange af vores unge har ikke lært at sætte ord på følelser og give udtryk for egne behov på en hensigtsmæssig måde. Ofte har de en eksistentiel følelse af tab og svigt, der sætter sig som en indre smerte. De har ofte ikke tillid til andre og troen på, at andre kan forstå deres følelser. Hvis de unge reagerer voldsomt i følelsesmæssige situationer, arbejder personalet med low-arousal tilgange.\nEn del af vores personale er uddannet i Cool Kids programmet, som er et angsthåndteringsprogram målrettet børn og unge. Det bygger på kognitive adfærdsterapeutiske principper, hvor de unge lærer, hvordan angst opstår og om sammenhængen mellem tænkning, følelser, krop og handling. De lærer, at tanker kan styres, og at der findes alternative tanker, som kan udfordre og reducere følelsesmæssigt ubehag, kropslige gener og uhensigtsmæssig adfærd.\nVi har på Pilagergaard tilknyttet en ekstern massør, der er uddannet i pædagogisk massage. I specialpædagogiske sammenhænge er massage og berøring et effektivt redskab i arbejdet med at skærpe eller dæmpe sanserne hos de unge.\nHos os får de unge en strukturet hverdag med rum og plads til at udvikle sociale kompetencer og indgå i sociale og familiemæssige relationer.\nPilagergaard er godkendt efter § 66, stk. 1, nr. 5.\n18 – 23 år\nPilagergaard Vitea – botræning\nMÅLGRUPPER – DIAGNOSER\nTlf. 28 26 93 05\nTuse Byvej 51\n28 26 93 05


Forældre/voksen / Hvad kan jeg som forældre gøre?\nHvis du har mistanke om, at dit barn har fået problemer med rusmidler er det naturligt at blive vred, skælde ud, gå i panik eller at blive skuffet, bange og ked af det. Dette er en helt almindelig reaktion, som du skal give dig selv lov til at få. Men det er en god idé at være opmærksom på, hvordan du handler, når du snakker med dit barn om det.\nDu behøver ikke at blive ekspert i rusmidler, men det er godt at vide lidt. Du kan læse om rusmidlerne her på sitet, eller ringe til vores rådgivning.\nSørg for selv at være rolig. Hvis du kan mærke, at jeres snak er ved at køre af sporet, fordi I begge bliver for pressede, kan I lave en time out. Du kan foreslå at fortsætte samtalen på et andet tidspunkt, når I begge har fået en pause.\nDet ville måske også være svært for dit barn at svare ærligt på spørgsmålet. Dit barn har sandsynligvis ikke taget en aktiv og målrettet beslutning om at få problemer med rusmidler og at gøre dig ked af det. Det er ofte bedre at stille spørgsmål, der åbner dialogen og lægger op til andre svar end blot et nej eller ja. Spørgsmål som begynder med "hvordan", "hvornår", "hvad", "hvor" kan være gode.\nDet er vigtigt at være åben overfor dit barns version. Ved at lytte efter hvad der er dit barns perspektiv skaber du gode muligheder for at snakke hyggeligt sammen. Du kan også spørge til hvordan dit barn oplever sit liv, sin familie og sit brug af rusmidler. I kan tale om, hvad rusmidlerne giver den unge. Det kan være et godt udgangspunkt for at snakke om fordele og ulemper ved rusmidlerne.\nDet kan også være, at en anden nær voksen eller en pædagog fra klubben kan hjælpe. Men vær opmærksom på, at dit barn skal have ordentlig besked. Så opleves det ikke så let som et overgreb eller utidig indblanding, at du har involveret andre voksne. Vi har grupper for pårørende, du kan læse mere om gruppen her på sitet.


De Forenede Staters Senat - United States Senate - da.qwert.wiki\nDet Forenede Staters Senat - United States Senate\nUSA's Kongres øverste hus\nFor nuværende medlemmer af senatet, se Liste over aktuelle amerikanske senatorer .\nKoordinater : 38 ° 53′26 ″ N 77 ° 0′32 ″ V  /  38,89056 ° N 77,00889 ° W  / 38,89056; -77,00889\nDet amerikanske senats segl\nFlag fra det amerikanske senat\nfra USA's Kongres\n51 (eller 50 plus vicepræsidenten ) for et flertal\nFlertalsafstemning i 46 stater\nGA og MS : To-runde system\nAK (kun parlamentsvalg) og ME : Øjeblikkelig afstrømning\n3. november 2020 (35 pladser)\n8. november 2022 (34 pladser)\nDet amerikanske Senat er det øverste kammer i USA kongres , som sammen med Repræsentanternes Hus -den nederste kammer -constitutes den lovgivende af USA . Den Senatet kammer er beliggende i den nordlige fløj af Capitol Building i Washington, DC\nSenatets sammensætning og beføjelser er fastlagt ved artikel 1 i USA's forfatning . Senatet består af senatorer , der hver repræsenterer en enkelt stat i sin helhed. Hver stat er ligeligt repræsenteret af to senatorer, der tjener forskudte perioder på seks år . Der er i øjeblikket 100 senatorer, der repræsenterer de 50 stater. Fra 1789 til 1913 blev senatorer udnævnt af lovgivere i de stater, de repræsenterede. De vælges nu ved folkeafstemning efter ratificeringen af det syttende ændringsforslag i 1913.\nSom kongres øverste kammer har senatet flere rådgivnings- og samtykkebeføjelser, som er unikke for det. Disse inkluderer godkendelse af traktater og bekræftelse af kabinetssekretærer , højesterets dommere , føderale dommere , flagofficerer , regulerende embedsmænd, ambassadører , andre føderale udøvende embedsmænd og føderale uniformerede officerer . Hvis ingen kandidater modtager et flertal af vælgere til vicepræsident , påhviler senatet at vælge en af de to øverste modtagere af vælgere til dette kontor. Senatet gennemfører retssager mod dem, der er anklaget af Parlamentet.\nSenatet betragtes bredt både som et mere overvejende og mere prestigefyldt organ end Repræsentanternes Hus på grund af dets længere vilkår, mindre størrelse og valgkredse i hele landet, hvilket historisk førte til en mere kollegial og mindre partisk atmosfære. Senatets præsident og præsident er USAs vicepræsident . I vicepræsidentens fravær præsiderer præsident pro tempore , der traditionelt er det højtstående medlem af partiet, der har et flertal af pladser, over Senatet.\nI det tidlige 20. århundrede begyndte praksis med, at flertals- og mindretalspartier valgte deres ordførere . Senatets lovgivende og udøvende forretning ledes og planlægges af lederne af senatets flertal.\n2 Aktuel sammensætning og valgresultater\n2.1 Nuværende partistilling\n3.2 Valg og valgperiode\n3.4 Løn og fordele\n3.6 Udvisning og andre disciplinære handlinger\n4 Majoritets- og mindretalspartier\n5.3 Ikke-medlem officerer\n6.1 Daglige sessioner\n6.1.4 Lukket session\n8 kontorbygninger i senatet\n9.2 Kontrol og balance\n13.1 Officielle senathistorier\nHovedartikel: Historie om det amerikanske senat\nUdkastet til forfatningen skabte en to-kamerskongres primært som et kompromis mellem dem, der mente, at hver stat, da den var suveræn, skulle være lige repræsenteret, og dem, der følte, at lovgiveren skal repræsentere folket direkte, som Underhuset gjorde i Storbritannien . Denne idé om at have et kammer repræsenterer folk ligeligt, mens det andet giver lige repræsentation til stater uanset befolkning, blev kendt som Connecticut-kompromiset . Der var også et ønske om at have to huse, der kunne fungere som en intern kontrol af hinanden. Den ene var beregnet til at være et "Folkets Hus", der blev valgt direkte af folket og med korte vilkår, der forpligter repræsentanterne til at forblive tæt på deres vælgere. Den anden var beregnet til at repræsentere staterne i et sådant omfang, at de bevarede deres suverænitet undtagen de beføjelser, der udtrykkeligt blev delegeret til den nationale regering. Forfatningen bestemmer, at godkendelse af begge kamre er nødvendig for lovgivningens gennemførelse.\nFørst indkaldt i 1789 blev Senatet i De Forenede Stater dannet efter eksemplet fra det antikke romerske senat . Navnet er afledt af senatus , latin for ældreråd (fra senex, der betyder gammel mand på latin).\nJames Madison fremsatte følgende kommentar om senatet:\nI England på denne dag, hvis valg var åbent for alle klasser af mennesker, ville ejendommen til landejere være usikre. En landbrugslov ville snart finde sted. Hvis disse observationer er retfærdige, burde vores regering sikre landets permanente interesser mod innovation. Jordbesiddere burde have en andel i regeringen, støtte disse uvurderlige interesser og afbalancere og kontrollere den anden. De burde være så sammensatte, at de beskytter mindretallet af de overdådige mod flertallet. Senatet burde derfor være dette organ; og for at besvare disse formål burde folket have permanentitet og stabilitet.\n-  Noter til de hemmelige forhandlinger om den føderale konvention af 1787\nArtikel fem i forfatningen bestemmer, at der ikke må oprettes nogen forfatningsændringer for at fratage en stat dens lige valgret i Senatet uden denne stats samtykke. Den Columbia og alle andre områder har ikke ret til repræsentation eller lov til at stemme i enten hus Kongressen. De har officielle ikke-stemmeberettigede delegerede i Repræsentanternes Hus, men ingen i Senatet. District of Columbia og Puerto Rico vælger desuden to " skyggesenatorer ", men de er embedsmænd fra deres respektive lokale regeringer og ikke medlemmer af det amerikanske senat. USA har haft 50 stater siden 1959, og dermed har senatet haft 100 senatorer siden 1959.\nGraf, der viser historisk partikontrol af det amerikanske senat, hus og formandskab siden 1855\nForskellen mellem de mest og mindst folkerige stater er vokset siden Connecticut-kompromiset , der tildelte hver stat to medlemmer af senatet og mindst et medlem af Repræsentanternes Hus for i alt mindst tre præsidentvalgere , uanset befolkning. I 1787 havde Virginia cirka ti gange befolkningen på Rhode Island, mens Californien i dag har ca. 70 gange befolkningen i Wyoming, baseret på folketællingerne 1790 og 2000 . Før vedtagelsen af det syttende ændringsforslag i 1913 blev senatorer valgt af de enkelte statslovgivere . Problemer med gentagne ledige pladser på grund af en lovgivers manglende evne til at vælge senatorer, intrasterede politiske kampe, bestikkelse og intimidering førte gradvist til en voksende bevægelse for at ændre forfatningen for at give mulighed for direkte valg af senatorer.\nNuværende sammensætning og valgresultater\nMedlemmer af det amerikanske senat til den 117. kongres\nHovedartikel: Nuværende medlemmer af det amerikanske senat\nPartiets sammensætning af senatet under den 117. kongres:\nHistorien om det amerikanske senat\nefter klasse )\nUSAs vicepræsident ( liste )\nPræsident pro tempore ( liste )\nLukket session ( liste )\nUdvalg ( liste )\nNæstformand uafbrudte stemmer\nArtikel I, afsnit 3, i forfatningen fastsætter tre kvalifikationer for senatorer: (1) de skal være mindst 30 år gamle; (2) de skal have været statsborgere i De Forenede Stater i mindst ni år; og (3) de skal være indbyggere i de stater, de søger at repræsentere på tidspunktet for deres valg. Alder og statsborgerskabskvalifikationer for senatorer er strengere end for repræsentanter. I føderalistiske No. 62 , James Madison begrundede dette arrangement ved at hævde, at de "senats tillid" opfordrede til en "højere grad af information og stabilitet af tegn".\nSenatet (ikke retsvæsenet) er den eneste dommer for en senators kvalifikationer. I løbet af sine tidlige år undersøgte senatet imidlertid ikke nøje medlemmernes kvalifikationer. Som et resultat blev fire senatorer, der ikke opfyldte alderskravet, alligevel optaget i senatet: Henry Clay (29 i 1806), John Jordan Crittenden (29 i 1817), Armistead Thomson Mason (28 i 1816) og John Eaton (28 år gammel i 1818). En sådan begivenhed er imidlertid ikke gentaget siden. I 1934 blev Rush D. Holt Sr. valgt til senatet i en alder af 29 år; han ventede, indtil han fyldte 30 år (den 19. juni næste år) for at aflægge ed. I november 1972 blev Joe Biden valgt til senatet i en alder af 29 år, men han nåede sin 30-års fødselsdag inden aflægningsceremonien for indkommende senatorer i januar 1973.\nDen fjortende ændring af De Forenede Staters forfatning diskvalificerer enhver føderal eller statsofficer, som havde aflagt den nødvendige ed til at støtte forfatningen, men som senere engagerede sig i oprør eller hjalp De Forenede Staters fjender. Denne bestemmelse, der trådte i kraft kort efter afslutningen af borgerkrigen, var beregnet til at forhindre dem, der havde stået sammen med Konføderationen, i at tjene. Denne ændring giver imidlertid også en metode til at fjerne denne diskvalifikation: en to tredjedels stemme fra begge kamre i Kongressen.\nValg og valgperiode\nOprindeligt blev senatorer valgt af statens lovgivende forsamlinger , ikke af folkevalg . I de tidlige år af det 20. århundrede havde lovgivningerne i hele 29 stater sørget for folkeligt valg af senatorer ved folkeafstemninger. Populært valg til senatet blev standardiseret nationalt i 1913 ved ratificeringen af det syttende ændringsforslag .\nSenatorer tjener hver på seks år; vilkårene er forskudt, så ca. en tredjedel af pladserne er på valg hvert andet år. Dette blev opnået ved at opdele senatorer for 1. kongres i tredjedele (kaldet klasser ), hvor vilkårene for en tredjedel udløb efter to år, vilkårene for en anden tredjedel udløb efter fire, og vilkårene for den sidste tredjedel udløb efter seks år . Dette arrangement blev også fulgt efter optagelsen af nye stater i unionen. Forskydningen af vilkår er arrangeret således, at begge pladser fra en given stat ikke anfægtes ved det samme parlamentsvalg, undtagen når en ledig stilling besættes. Nuværende senatorer, hvis valgperiode på seks år udløber den 3. januar 2023, hører til klasse III . Der er ingen forfatningsmæssig grænse for antallet af mandater, som en senator kan have.\nForfatningen fastsatte datoen for kongressens indkaldelse - artikel 1, afsnit 4, paragraf 2, oprindeligt fastsat denne dato til den tredje dag i december. Den tyvende ændring ændrede dog åbningsdatoen for sessioner til middag den tredje dag i januar, medmindre de ved lov udpeger en anden dag. I det tyvende ændringsforslag hedder det også, at kongressen skal samles mindst en gang om året og giver kongressen mulighed for at bestemme dens indkaldelses- og udsættelsesdatoer og andre datoer og tidsplaner, som den ønsker. Artikel 1, afsnit 3, bestemmer, at præsidenten har beføjelse til at indkalde kongressen ved ekstraordinære lejligheder efter eget skøn.\nEt medlem, der er valgt, men endnu ikke siddende, kaldes en valgt senator ; et medlem, der er udnævnt til et sæde, men endnu ikke siddende, kaldes en udpeget senator .\nYderligere oplysninger: Liste over det amerikanske senats valg\nValget til senatet afholdes den første tirsdag efter den første mandag i november i lige antal år, valgdagen , og falder sammen med valg til Repræsentanternes Hus . Senatorer vælges af deres stat som helhed. Den Valg klausul i USA forfatning tildeler hver stat (og Kongressen, hvis den ønsker at gennemføre en ensartet lov) beføjelse til at lovgive en metode, som senatorer vælges. Afstemningsadgangsregler for uafhængige og mindre partikandidater varierer også fra stat til stat.\nI 45 stater afholdes først et primærvalg for de republikanske og demokratiske partier (og nogle få udvalgte tredjeparter afhængigt af staten) med parlamentsvalget efter et par måneder senere. I de fleste af disse stater kan den nominerede kun modtage en flerhed, mens der i nogle stater kræves en afstrømning, hvis der ikke opnås flertal. Ved parlamentsvalget er vinderen den kandidat, der modtager en flerhed af den populære stemme.\nImidlertid anvendes forskellige metoder i fem stater. I Georgien forekommer en afstrømning mellem de to øverste kandidater, hvis flerhedsvinderen ved parlamentsvalget ikke også vinder flertal. I Washington , Californien og Louisiana afholdes et ikke-partnertæppe primært (også kendt som en "primær jungle" eller "top-to primær"), hvor alle kandidater deltager i en enkelt primær uanset partitilhørighed og de to øverste kandidater i stemmevilkår modtaget ved det primære valg frem til parlamentsvalget, hvor vinderen er den kandidat med det største antal stemmer. I Louisiana betragtes det primære tæppe som det almindelige valg, og vinderen af det primære tæppe kan vinde det samlede valg, hvis han eller hun modtog et flertal af stemmerne, og springer over afløbet. Dette kan føre til en potentiel situation i de tre stater, hvor begge kandidater, der rykker frem, er tilknyttet det samme parti, og sædet betragtes som "vundet" af dette parti, selvom en vinder endnu ikke er bestemt. I Maine efter to afstemningsinitiativer i henholdsvis 2016 og 2018 for at etablere og opretholde øjeblikkelig afstrømning (IRV), kendt i den stat som "rangvalgt afstemning", bruger staten IRV til at nominere og vælge kandidater til føderale kontorer , inklusive senatet.\nDet syttende ændringsforslag kræver, at ledige stillinger i senatet udfyldes med særligt valg. Når en senator skal udnævnes eller vælges, sender senatets sekretær en af tre former til statens guvernør for at informere dem om den korrekte ordlyd til at bekræfte udnævnelsen af en ny senator. Hvis et særligt valg til et sæde tilfældigvis falder sammen med et stort valg til statens andet sæde, bestrides hvert sæde separat. En senator valgt ved et særligt valg tiltræder hurtigst muligt efter valget og tjener indtil den oprindelige seksårsperiode udløber (dvs. ikke for en fuld periode).\nDet syttende ændringsforslag tillader statslovgivere at bemyndige deres guvernører til at foretage midlertidige udnævnelser, indtil det krævede særlige valg finder sted.\nDen måde, hvorpå det syttende ændringsforslag vedtages, varierer mellem staterne. En rapport fra 2018 opdeler dette i følgende tre brede kategorier (specifikke procedurer varierer mellem staterne):\nFem stater - North Dakota, Oklahoma, Oregon, Rhode Island og Wisconsin - bemyndiger ikke deres guvernører til at foretage midlertidige udnævnelser, idet de udelukkende er afhængige af den krævede særlige valgbestemmelse i det syttende ændringsforslag.\nNi stater - Alabama, Alaska, Connecticut, Louisiana, Massachusetts, Mississippi, Texas, Vermont og Washington - sørger for embedsmandsaftaler, men kræver også et særligt valg efter en hurtigere tidsplan.\nDe resterende seksogtredive stater foreskriver statslige udnævnelser, "med den udnævnte senator, der betjener resten af valgperioden eller indtil næste statlige parlamentsvalg".\nI seks stater inden for den sidste kategori ovenfor - Arizona, Hawaii, Maryland, North Carolina, Utah og Wyoming - skal guvernøren udpege en person fra det samme politiske parti som den tidligere siddende.\nI september 2009 ændrede Massachusetts sin lov for at sætte guvernøren i stand til at udpege en midlertidig erstatning for den sene senator Edward Kennedy indtil specialvalget i januar 2010.\nI 2004 vedtog Alaska lovgivning og en separat folkeafstemning, der trådte i kraft samme dag, men som var i konflikt med hinanden. Virkningen af den afstemningsgodkendte lov er at tilbageholde guvernørens myndighed til at udpege en senator. Fordi det 17. ændringsforslag påtager sig beføjelsen til at give denne myndighed til lovgiveren - ikke folket eller staten generelt - er det uklart, om afstemningsforanstaltningen erstatter lovgiverens vedtægter, der giver denne myndighed. Som et resultat er det usikkert, om en Alaska-guvernør kan udpege en midlertidig senator til at fungere, indtil der afholdes et særligt valg for at besætte den ledige stilling.\nTaler Nancy Pelosi (D)\nForfatningen kræver, at senatorer aflægger en ed eller bekræftelse for at støtte forfatningen. Kongressen har foreskrevet følgende ed for alle føderale embedsmænd (undtagen præsidenten), herunder senatorer:\nJeg, ___ ___, sværger højtideligt (eller bekræfter), at jeg vil støtte og forsvare De Forenede Staters forfatning mod alle fjender, udenlandske og indenlandske; at jeg vil bære sand tro og tro mod det samme; at jeg tager denne forpligtelse frit uden nogen mental forbehold eller formålet med unddragelse; og at jeg godt og trofast vil udføre pligterne for det kontor, hvor jeg er ved at komme ind. Så hjælp mig Gud.\nDen årlige løn for hver senator er siden 2009 $ 174.000; præsidenten pro tempore og partiledere modtager $ 193.400. I juni 2003 var mindst 40 senatorer millionærer; i 2018 var over 50 senatorer millionærer.\nUdover at tjene lønninger modtager senatorer pension og sundhedsmæssige fordele, der er identiske med andre føderale medarbejdere og er fuldt optjent efter fem års tjeneste. Senatorer er omfattet af Federal Medarbejdere Retirement System (FERS) eller EU-Pensionering System (CSRs). FERS har været senatets pensionssystem siden 1. januar 1987, mens CSRS kun gælder for de senatorer, der var i senatet fra 31. december 1986 og tidligere. Som det er for føderale medarbejdere, finansieres kongrespension gennem skatter og deltagernes bidrag. Under FERS bidrager senatorer med 1,3% af deres løn til FERS-pensionsplanen og betaler 6,2% af deres løn i socialsikringsskatter. Størrelsen af en senators pension afhænger af tjenesteårene og gennemsnittet af de højeste tre år af deres løn. Startbeløbet for en senators pensionsrente må ikke overstige 80% af deres endelige løn. I 2006 var den gennemsnitlige årlige pension for pensionerede senatorer og repræsentanter under CSRS $ 60.972, mens de, der gik på pension under FERS, eller i kombination med CSRS, var $ 35.952.\nHovedartikel: anciennitet i det amerikanske senat\nI henhold til konventionen om senatets anciennitet er senatoren med den længere tid i hver stat kendt som "senior senator"; den anden er "junior senator". Denne konvention har ikke officiel betydning, skønt anciennitet generelt er en faktor i udvælgelsen af fysiske kontorer og i partimødernes tildeling af udvalg. I den 117. kongres er den ældste "junior senator" Maria Cantwell fra Washington , der blev svoret den 3. januar 2001 og er i øjeblikket 16. i anciennitet bag Patty Murray, der blev svoret den 3. januar 1993, og er i øjeblikket 6. i anciennitet. Den "junior senator", der er mest junior, er Kelly Loeffler fra Georgien , som blev svoret den 6. januar 2020 og er 92. i anciennitet.\nUdvisning og andre disciplinære handlinger\nSenatet kan udvise en senator med to tredjedels stemme. Femten senatorer er blevet udvist i senatets historie: William Blount for forræderi i 1797 og fjorten i 1861 og 1862 for at støtte den konfødererede løsrivelse . Selvom ingen senator er blevet udvist siden 1862, har mange senatorer valgt at træde tilbage, når de står over for udvisningsprocedurer - for eksempel Bob Packwood i 1995. Senatet har også censureret og fordømt senatorer; mistillid kræver kun simpelt flertal og fjerner ikke en senator fra embedet. Nogle senatorer har valgt at trække sig tilbage fra deres genvalgsløb i stedet for at blive udsat for en vis mistillid eller udvisning, såsom Robert Torricelli i 2002.\nMajoritets- og mindretalspartier\n"Majoritetspartiet" er det politiske parti, der enten har et flertal af mandater eller kan danne en koalition eller et valgmøde med et flertal af mandater; hvis to eller flere partier er bundet, bestemmer vicepræsidentens tilknytning, hvilket parti der er majoritetspartiet. Det næststørste parti er kendt som mindretalspartiet. Præsidenten pro tempore, udvalgets formænd og nogle andre embedsmænd er generelt fra majoritetspartiet; de har kolleger (f.eks. "rangordnede medlemmer" i udvalg) i mindretalspartiet. Uafhængige og medlemmer af tredjemand (så længe de ikke gør caucus støtte nogen af de større partier) betragtes ikke ved bestemmelse, som er det største parti.\nI den ene ende af kammeret for senatet er en forhøjning fra hvilken de præsiderende officer præsiderer. Det nederste niveau af overbygningen bruges af kontorister og andre embedsmænd. Hundrede skriveborde er arrangeret i kammeret i et halvcirkelformet mønster og er opdelt med en bred midtergang. Det demokratiske parti sidder traditionelt til præsidentofficers højre side, og det republikanske parti sidder traditionelt til præsidentofficers venstre side, uanset hvilket parti der har et flertal af pladser. I denne henseende adskiller Senatet sig fra Underhuset i Det Forenede Kongerige og andre parlamentariske organer i Commonwealth of Nations og andre steder.\nHver senator vælger et skrivebord baseret på anciennitet inden for partiet. Efter skik sidder lederne for hvert parti i forreste række langs midtergangen. Otteogfyrrehalvtreds skriveborde dateres tilbage til 1819, da senatkammeret blev rekonstrueret, efter at det originale indhold blev ødelagt i Burning of Washington i 1812 . Yderligere skriveborde med lignende design blev tilføjet, da nye stater kom ind i Unionen. Det er en tradition, at hver senator, der bruger et skrivebord, indskriver sit navn på indersiden af skrivebordets skuffe.\nSenatsiden af De Forenede Staters Capitol i Washington, DC\nBortset fra præsidenten for senatet vælger senatet sine egne officerer, der opretholder orden og dekoration, styrer og planlægger senatets lovgivende og udøvende forretning og fortolker senatets regler, praksis og præcedenser. Mange ikke-medlem officerer er også ansat til at udføre forskellige daglige funktioner i Senatet.\nHovedartikel: Præsident for det amerikanske senat\nUnder forfatningen fungerer vicepræsidenten som præsident for senatet. Han eller hun kan stemme i senatet ( ex officio , for han eller hun er ikke valgt medlem af senatet) i tilfælde af uafgjort, men er ikke forpligtet til det. I en stor del af nationens historie var opgaven med at præsidere senatsessioner en af vicepræsidentens vigtigste opgaver (den anden var at modtage fra staterne stemme af valgafstemninger til præsident og vicepræsident og at åbne certifikaterne "i nærværet af Senatet og Repræsentanternes Hus ", så de samlede stemmer kunne tælles). Siden 1950'erne har vicepræsidenter præsideret over få senatdebatter. I stedet har de normalt kun præsideret ved ceremonielle lejligheder, som f.eks. At sværge nye senatorer, fælles sessioner eller til tider for at annoncere resultatet af betydelig lovgivning eller nominering, eller når der forventes en stemmeafstemning om et vigtigt emne.\nForfatningen bemyndiger senatet til at vælge en præsident pro tempore ( latin for "præsident for en tid"), der præsiderer kammeret i vicepræsidentens fravær, og er ved sædvane senator for majoritetspartiet med den længste rekord for kontinuerlig service. Ligesom vicepræsidenten præsiderer præsidentens pro tempore normalt ikke senatet, men delegerer typisk ansvaret for at præsidere til en majoritetspartisensator, der præsiderer senatet, normalt i blokke på en time på roterende basis. Ofte bliver nybegynder senatorer (nyvalgte medlemmer) bedt om at præsidere, så de kan vænne sig til kroppens regler og procedurer. Det siges, at "i praksis er de normalt kun mundstykker for senatets parlamentariker , der hvisker, hvad de skal gøre".\nDen præsiderende officer sidder i en stol i den forreste del af Senatet kammeret. Senatets præsidentofficer er langt mindre omfattende end husets højttaler . Præsidenten opfordrer senatorer til at tale (efter reglerne i senatet anerkendes den første senator, der rejser sig); afgørelse om forretningsordener (indvendinger fra senatorer om, at en regel er blevet overtrådt, underlagt appel til hele kammeret); og meddelelse af stemmeresultaterne.\nHovedartikel: Partiledere i det amerikanske senat\nHver part vælger senatpartiledere . Gulvledere fungerer som partiets øverste talsmænd. Senatets majoritetsleder er ansvarlig for at kontrollere kammerets dagsorden ved at planlægge debatter og stemmer. Hver part vælger en assisterende leder (pisk), der arbejder for at sikre, at hans partis senatorer stemmer som partiledelsen ønsker.\nUd over vicepræsidenten har senatet flere officerer, der ikke er medlemmer. Senatets administrationschef er senatets sekretær , der fører offentlige optegnelser, udbetaler lønninger, overvåger erhvervelsen af papirvarer og forsyninger og fører tilsyn med kontorister. Senatets assisterende sekretær hjælper sekretærens arbejde. En anden embedsmand er våbensergent , der som senatets øverste retshåndhævende officer opretholder orden og sikkerhed i senatets lokaler. Den Capitol Politiet greb rutine politiets arbejde, med sergent ved arme primært ansvar for den almene tilsyn. Andre medarbejdere inkluderer præsten , der vælges af senatet, og sider , der udnævnes.\nSenatet bruger stående regler til drift. Ligesom Repræsentanternes Hus mødes Senatet i De Forenede Staters Capitol i Washington, DC I den ene ende af kammeret i Senatet er en arena, hvorfra præsidenten præsiderer. Det nederste niveau af overbygningen bruges af kontorister og andre embedsmænd. Senats sessioner åbnes med en særlig bøn eller påkaldelse og indkaldes typisk på hverdage. Senatsessioner er generelt åbne for offentligheden og udsendes live på tv, normalt af C-SPAN 2 .\nSenatets procedure afhænger ikke kun af reglerne, men også af en række skikke og traditioner. Senatet giver normalt afkald på nogle af dets strengere regler med enstemmighed . Enstemmige samtykkeaftaler forhandles typisk på forhånd af partiledere. En senator kan blokere for en sådan aftale, men i praksis er indvendinger sjældne. Den præsiderende officer håndhæver senatets regler og kan advare medlemmer, der afviger fra dem. Den præsiderende officer bruger undertiden senatets gavel til at opretholde orden.\nEt " hold " placeres, når lederens kontor underrettes om, at en senator agter at gøre indsigelse mod en anmodning om enstemmigt samtykke fra senatet til at overveje eller vedtage en foranstaltning. Et hold kan placeres af en hvilken som helst grund og kan løftes af en senator når som helst. En senator kan placere et beslag blot for at gennemgå en regning, for at forhandle ændringer til regningen eller for at dræbe regningen. En regning kan afholdes, så længe den senator, der protesterer mod regningen, ønsker at blokere dens behandling.\nHold kan overvindes, men kræver tidskrævende procedurer såsom arkivering af cloture. Hold er betragtet som privat kommunikation mellem en senator og lederen og kaldes undertiden "hemmelige hold". En senator kan afsløre, at han eller hun har placeret et lastrum.\nForfatningen bestemmer, at et flertal af senatet udgør et beslutningsdygtigt beslutningsdygtighed . Under Senatets regler og skikke antages et kvorum altid til stede, medmindre et beslutningsdygtigt udtrykkeligt viser andet. En senator kan anmode om et beslutningsdygtigt opkald ved at "foreslå fraværet af et beslutningsdygtigt antal"; en kontorist kalder derefter senatets rulle og noterer sig, hvilke medlemmer der er til stede. I praksis anmoder senatorer sjældent om beslutninger om kvorum for at fastslå tilstedeværelsen af et beslutningsdygtigt antal. I stedet bruges beslutningsdygtighed generelt til midlertidigt at forsinke proceduren; normalt bruges sådanne forsinkelser, mens man venter på, at en senator når ordet for at tale eller giver ledere tid til at forhandle. Når behovet for en forsinkelse er afsluttet, kan en senator anmode om enstemmigt samtykke til at hæve beslutningen om beslutningsdygtighed.\nDebat, som de fleste andre spørgsmål, der styrer Senatets interne funktion, styres af interne regler vedtaget af Senatet. Under debat må senatorer kun tale, hvis præsidentofficeren opfordrer til det, men præsidentofficeren skal anerkende den første senator, der rejser sig for at tale. Således har præsidenten ringe kontrol over debatforløbet. Normalt prioriteres majoritetslederen og minoritetslederen under debatter, selvom en anden senator rejser sig først. Alle taler skal rettes til præsidentofficeren, der er adresseret som "Hr. Præsident" eller "Fru præsident" og ikke til et andet medlem; andre medlemmer skal henvises til i tredje person. I de fleste tilfælde henviser senatorer ikke til hinanden ved navn, men efter stat eller stilling ved hjælp af formularer som "senior senatoren fra Virginia", "gentleman fra Californien" eller "min fornemme ven formanden for retsvæsenets komité ". Senatorer henvender sig til senatet, der står ved siden af deres skriveborde.\nBortset fra regler, der regulerer høflighed, er der få begrænsninger for indholdet af taler; der er ikke noget krav om, at taler vedrører sagen for senatet.\nDe regler Senatet bestemme, at ingen senator kan gøre mere end to taler om en bevægelse eller lovforslag om samme lovgivningsmæssige dag. En lovgivningsdag begynder, når senatet indkaldes og slutter med udsættelse; derfor falder det ikke nødvendigvis sammen med kalenderdagen. Længden af disse taler er ikke begrænset af reglerne; således kan senatorer i de fleste tilfælde tale så længe de vil. Ofte vedtager senatet enstemmige samtykkeaftaler, der pålægger tidsfrister. I andre tilfælde (f.eks. For budgetprocessen) pålægges grænser ved lov. Retten til ubegrænset debat bevares dog generelt.\nInden for USA omtales senatet undertiden som "verdens største deliberative organ".\nSe også: Lerduegulvprocedure\nDen filibuster er en taktik, der anvendes til at besejre regninger og bevægelser ved at forlænge debat på ubestemt tid. En filibuster kan medføre lange taler, udvidende bevægelser og en omfattende række af foreslåede ændringer. Senatet kan afslutte en filibuster ved at påberåbe sig cloture . I de fleste tilfælde kræver cloture støtte fra tre femtedele af senatet; men hvis sagen for senatet indebærer ændring af organets regler - dette inkluderer ændring af bestemmelserne vedrørende filibuster - kræves der to tredjedels flertal. I den nuværende praksis er truslen om filibuster vigtigere end dens anvendelse; næsten enhver bevægelse, der ikke har støtte fra tre femtedele af senatet, fejler effektivt. Det betyder, at 41 senatorer kan få en filibuster til at ske. Historisk set er cloture sjældent blevet påberåbt, fordi støtte fra to partier normalt er nødvendig for at opnå den krævede supermæssighed , så et lovforslag, der allerede har støtte fra to parter, er sjældent udsat for trusler om filibuster. Bevægelser for koagulation er dog steget markant i de senere år.\nHvis senatet påberåber sig cloture, slutter debatten ikke nødvendigvis med det samme; i stedet er den begrænset til op til 30 ekstra timer, medmindre den øges med yderligere tre femtedele. Den længste filibustertale i senatets historie blev holdt af Strom Thurmond (D-SC), der talte i over 24 timer i et mislykket forsøg på at blokere passage af Civil Rights Act af 1957 .\nUnder visse omstændigheder foreskriver Congressional Budget Act fra 1974 en proces kaldet " forsoning ", hvormed Kongressen kan vedtage regninger relateret til budgettet uden at disse regninger er underlagt en filibuster. Dette opnås ved at begrænse al debat i senatet på 20 timer.\nNår forhandlingen er afsluttet, bringes det pågældende forslag til afstemning. Senatet stemmer ofte med stemme. Præsidenten stiller spørgsmålet, og medlemmerne svarer enten "Yea / Aye" (til fordel for forslaget) eller "Nej" (mod forslaget). Præsidenten meddeler derefter resultatet af stemmeafstemningen. En senator kan dog anfægte præsidentens vurdering og anmode om en optaget afstemning. Anmodningen kan kun imødekommes, hvis den udstationeres af en femtedel af de tilstedeværende senatorer. I praksis fremsætter senatorer imidlertid anden anmodning om optagede stemmer som høflighed. Når der afholdes en optaget afstemning, kalder ekspeditøren senatrullet i alfabetisk rækkefølge; senatorer svarer, når deres navn kaldes. Senatorer, der ikke var i salen, da deres navn blev kaldt, kan stadig afgive en stemme, så længe afstemningen forbliver åben. Afstemningen lukkes efter præsidentens skøn, men skal forblive åben i mindst 15 minutter. Et flertal af de afstemmende afgør, om bevægelsen bærer. Hvis afstemningen er bundet, er vicepræsidenten, hvis den er til stede, berettiget til at afgive en stemmeafgivende stemme . Hvis vicepræsidenten ikke er til stede, fejler bevægelsen.\nFilibusterede lovforslag kræver et tre-femtedels flertal for at overvinde cloture-afstemningen (hvilket normalt betyder 60 stemmer) og komme til den normale afstemning, hvor et simpelt flertal (normalt 51 stemmer) godkender lovforslaget. Dette har fået nogle nyhedsmedier til at forveksle de 60 stemmer, der er nødvendige for at overvinde en filibuster, med de 51 stemmer, der er nødvendige for at godkende et lovforslag, hvor f.eks. USA Today fejlagtigt siger " Afstemningen var 58-39 til fordel for bestemmelsen om oprettelse af skjult bæretilladelsesgensidighed i de 48 stater, der har skjult våbenlove. Det faldt to stemmer under de 60, der var nødvendige for at godkende foranstaltningen ".\nHovedartikel: Lukkede sessioner i USAs senat\nLejligheden kan senatet gå ind i det, der kaldes en hemmelig eller lukket session. Under en lukket session lukkes kammerdørene, kameraer slukkes, og gallerierne ryddes fuldstændigt for alle, der ikke er svoret til hemmeligholdelse, ikke instrueret i reglerne for den lukkede session eller ikke er essentielle for sessionen. Lukkede sessioner er sjældne og kun normalt afholdes, når Senatet drøfter følsomt emne såsom oplysninger afgørende for den nationale sikkerhed, privat kommunikation fra præsidenten eller overvejelser under rigsretssag forsøg. En senator kan kræve og tvinge til en lukket session, hvis bevægelsen udstationeres af mindst et andet medlem, men en aftale indgår normalt på forhånd. Hvis senatet ikke godkender frigivelse af et hemmeligt udskrift, opbevares udskriften på kontoret for senatets sikkerhed og sendes til sidst til de nationale arkiver. Forhandlingerne forbliver forseglet på ubestemt tid, indtil senatet stemmer for at fjerne påbud om hemmeligholdelse. I 1973 vedtog Parlamentet en regel om, at alle udvalgsmøder skulle være åbne, medmindre et flertal i udvalget stemte for en lukket session.\nSenatet opretholder en senatskalender og en udøvende kalender. Førstnævnte identificerer regninger og beslutninger, der afventer handlinger fra senatets etage. Sidstnævnte identificerer udøvende beslutninger, traktater og nomineringer rapporteret af senatkomité (er) og afventer senatgulvshandling. Begge opdateres hver dag, senatet er i session.\nHovedartikel: De Forenede Staters Kongreskomité\nKomitérum 226 i Dirksen Senats kontorbygning bruges til høringer af Senatets retsudvalg .\nSenatet bruger komiteer (og deres underudvalg) til en række formål, herunder gennemgang af regninger og tilsyn med den udøvende magt. Formelt udpeger hele senatet komitémedlemmer. I praksis foretages imidlertid valg af medlemmer af de politiske partier. Generelt respekterer hver part de individuelle senators præferencer og prioriteres på baggrund af anciennitet. Hver part tildeles pladser i udvalg i forhold til dets samlede styrke.\nDet meste udvalgsarbejde udføres af 16 stående komiteer, som hver har jurisdiktion over et område som f.eks. Finans eller udenrigsrelationer . Hvert stående udvalg kan overveje, ændre og rapportere lovforslag, der falder inden for dens jurisdiktion. Desuden overvejer hvert stående udvalg præsidentkandidater til kontorer, der er relateret til dets jurisdiktion. (For eksempel overvejer domstolskomiteen kandidater til dommerforhold, og Udvalget for Udenrigsrelationer betragter kandidater til stillinger i Department of State .) Udvalg kan blokere nominerede og forhindre regninger i at nå gulvet i Senatet. Stående udvalg fører også tilsyn med afdelingerne og agenturerne i den udøvende magt. Ved udførelsen af deres opgaver har stående komitéer beføjelse til at afholde høringer og til at indkalde vidner og beviser.\nSenatet har også flere udvalg, der ikke betragtes som stående udvalg. Sådanne organer er almindeligvis kendt som udvalgte eller særlige komitéer ; eksempler inkluderer Select Committee on Ethics og Special Committee on Aging . Lovgivning henvises til nogle af disse udvalg, skønt størstedelen af lovgivningsarbejdet udføres af de stående udvalg. Udvalg kan oprettes på ad hoc- basis til specifikke formål; for eksempel var senatets Watergate-komité en særlig komité oprettet for at undersøge Watergate-skandalen . Sådanne midlertidige udvalg ophører med at eksistere efter at have udført deres opgaver.\nKongressen inkluderer fælles udvalg, der inkluderer medlemmer fra både senatet og repræsentanthuset. Nogle blandede udvalg fører tilsyn med uafhængige regeringsorganer; for eksempel fører den blandede komité for biblioteket tilsyn med kongresbiblioteket . Andre blandede udvalg tjener til at lave rådgivende rapporter; for eksempel findes der et blandet udvalg for beskatning. Regninger og nominerede henvises ikke til blandede udvalg. Derfor er komiteernes magt betydeligt lavere end de stående komitéers.\nHvert senatudvalg og underudvalg ledes af en formand (normalt et medlem af majoritetspartiet). Tidligere blev udvalgets formænd bestemt udelukkende af anciennitet; som et resultat fortsatte flere ældre senatorer med at fungere som formand på trods af alvorlig fysisk svaghed eller endog senilitet . Udvalgsformænd vælges, men i praksis omgår anciennitet sjældent. Formændene har omfattende beføjelser: de styrer udvalgets dagsorden og beslutter så, hvor meget tid, hvis nogen, der skal afsættes til behandlingen af et lovforslag; de handler med komitéens magt i at afvise eller forsinke et lovforslag eller en nominering af præsidenten; de styrer på gulvet i det fulde senat behandlingen af disse regninger, som udvalget rapporterer. Denne sidste rolle var især vigtig i midten af århundredet, da gulvændringer blev anset for ikke at være kollegiale. De har også betydelig indflydelse: senatorer, der samarbejder med deres komitéformænd, vil sandsynligvis opnå mere godt for deres stater end dem, der ikke gør det. Senatets regler og skikke blev reformeret i det tyvende århundrede, stort set i 1970'erne. Udvalgets formænd har mindre magt og er generelt mere moderat og kollegiale i at udøve det, end de var før reformen. Det næsthøjeste medlem, talsmanden i komitéen for mindretalspartiet, er i de fleste tilfælde kendt som rangordnet medlem. I Select Committee on Intelligence og Select Committee on Ethics er dog det mindste mindretalsmedlem kendt som næstformand.\nNylig kritik af senatets operationer modsætter sig, hvad kritikerne hævder, er forældelse som et resultat af partisk lammelse og en overvægt af ukorrekte regler.\nDen Senatet filibuster ofte debatteret. Forfatningen specificerer en tærskel på 50% for at vedtage lovgivning, og nogle kritikere mener, at tærskelværdien for de fem femtedele for generel lovgivning forhindrer gunstige love i at passere. (Den nukleare mulighed blev udøvet af begge parter i 2010'erne for at eliminere filibuster til bekræftelse.) Tilhængere betragter generelt filibusteren som en vigtig beskyttelse for mindretalets synspunkter og en kontrol mod ubegrænset enkeltpartistyrke, når det samme parti har formandskabet og et flertal i både huset og senatet.\nSkønt dette var en forsætlig del af Connecticut-kompromiset , har kritikere beskrevet det faktum, at repræsentation i senatet ikke er proportional med befolkningen som "antidemokratisk" og "mindretalsstyre". Opinion-spaltist David Leonhardt påpeger, at fordi små stater er uforholdsmæssigt ikke-spansktalende europæiske amerikanere, har afroamerikanere 75% af deres forholdsmæssige stemmeret i Senatet, og latinamerikanske amerikanere har kun 55%. De cirka fire millioner amerikanere, der ikke har nogen repræsentation i senatet (i District of Columbia og amerikanske territorier ), er stærkt afrikanske og latinamerikanske. Leonhardt og andre fortaler for at indrømme Washington, DC og Puerto Rico som stater (begge har flere beboere end de mindste eksisterende stater) for at reducere denne ulighed.\nSenatbygning, Washington DC, HD fra 35 mm\nDer er i øjeblikket tre senatskontorbygninger placeret langs Constitution Avenue nord for Capitol. De er Russell Senate Office Building , Dirksen Senate Office Building og Hart Senate Office Building .\nYderligere oplysninger: Act of Congress\nRegninger kan indføres i begge kongreskammer. Forfatningens oprindelsesbestemmelse bestemmer dog, at "Alle regninger til at hæve indtægter skal stamme fra Repræsentanternes Hus". Som et resultat har senatet ikke beføjelse til at indlede regninger, der pålægger skat. Desuden er Repræsentanternes Hus af den opfattelse, at senatet ikke har beføjelse til at oprette bevillingsregninger eller regninger, der tillader udgifter til føderale midler. Historisk har senatet bestridt den fortolkning, som Parlamentet fortaler. Men når senatet stammer fra et bevillingsregning, nægter Parlamentet simpelthen at overveje det og derved bilægge tvisten i praksis. Den forfatningsmæssige bestemmelse, der forhindrer senatet i at indføre indtægtsregninger, er baseret på det britiske parlaments praksis , hvor kun Underhuset kan stamme fra sådanne foranstaltninger.\nSelv om forfatningen gav huset beføjelse til at indlede regninger for indtægter, er senatet i praksis lig med huset med hensyn til udgifter. Som Woodrow Wilson skrev:\nSenatets ret til at ændre generelle bevillingsregninger har fået det bredest mulige anvendelsesområde. Overhuset kan tilføje dem, hvad det vil; kan gå helt uden for deres oprindelige bestemmelser og tackle dem helt nye træk ved lovgivningen ved ikke kun at ændre beløbene, men endda genstandene for udgifterne og gøre ud af de materialer, der sendes dem af de populære kammer, målinger af næsten helt ny karakter.\nGodkendelse af begge huse er påkrævet for at enhver regning, herunder en indtægtsregning, bliver lov. Begge huse skal videregive den samme version af regningen; hvis der er forskelle, kan de løses ved at sende ændringer frem og tilbage eller af et konferenceudvalg , der inkluderer medlemmer af begge organer.\nForfatningen tilvejebringer adskillige unikke funktioner for senatet, der danner dets evne til at "kontrollere og afbalancere" beføjelserne fra andre elementer i den føderale regering. Disse inkluderer kravet om, at senatet kan rådgive og skal give sit samtykke til nogle af præsidentens regeringsudnævnelser; også Senatet skal give samtykke til alle traktater med udenlandske regeringer; det prøver alle anklager, og det vælger vicepræsident, hvis ingen får et flertal af valgstemmerne.\nSenatet har beføjelse til at prøve anklager; vist ovenfor er Theodore R. Davis 'tegning af retssagen mod præsident Andrew Johnson , 1868\nPræsidenten kan kun foretage bestemte aftaler med råd og samtykke fra senatet. Tjenestemænd, hvis udnævnelser kræver senatets godkendelse, inkluderer medlemmer af kabinettet, ledere for de fleste føderale udøvende organer, ambassadører , højesterets dommere og andre føderale dommere. I henhold til artikel II, afsnit 2, i forfatningen er et stort antal regeringsudnævnelser underlagt potentiel bekræftelse; Kongressen har imidlertid vedtaget lovgivning, der tillader udnævnelse af mange embedsmænd uden senatets samtykke (normalt er bekræftelseskrav forbeholdt de embedsmænd med den mest betydningsfulde endelige beslutningstagende myndighed). Typisk er en nomineret først underlagt en høring for et senatskomité. Derefter overvejes nomineringen af det fulde senat. Flertallet af nominerede bekræftes, men i et lille antal tilfælde hvert år undlader Senatskomitéer med vilje at udføre en nominering for at blokere det. Derudover trækker præsidenten undertiden nomineringer, når de synes usandsynligt at blive bekræftet. På grund af dette er direkte afvisninger af nominerede på senatgulvet sjældne (der har kun været ni kabinetskandidater afvist direkte i USAs historie).\nSenatets beføjelser med hensyn til nomineringer er dog underlagt nogle begrænsninger. For eksempel foreskriver forfatningen, at præsidenten kan foretage en aftale under en kongresferie uden senatets råd og samtykke. Den fordybning aftale forbliver gyldig kun midlertidigt; kontoret bliver ledigt igen i slutningen af næste kongresmøde. Ikke desto mindre har præsidenter ofte brugt udnævnelser for at omgå muligheden for, at senatet kan afvise den nominerede. Desuden er det ikke nødvendigt for deres fjernelse , som højesteret fastslog i Myers v. USA , selv om det er nødvendigt med råd og samtykke til udnævnelsen af visse embedsmandsembedsmænd. Recessudnævnelser har været udsat for en betydelig modstand, og i 1960 vedtog det amerikanske senat en juridisk ikke-bindende beslutning mod recess-udnævnelser.\nDet amerikanske senatkammer c. 1873: To eller tre spittoons er synlige ved skriveborde\nSenatet har også en rolle i ratificeringen af traktater. Forfatningen bestemmer, at præsidenten kun må "indgå traktater, forudsat at to tredjedele af de tilstedeværende senatorer er enige" for at drage fordel af senatets råd og samtykke og give hver stat lige stemmer i processen. Imidlertid betragtes ikke alle internationale aftaler som traktater i henhold til amerikansk national lovgivning, selvom de betragtes som traktater i henhold til international lov. Kongressen har vedtaget love, der bemyndiger præsidenten til at indgå udøvende aftaler uden handling fra Senatet. På samme måde kan præsidenten indgå kongres-udøvende aftaler med godkendelse af simpelt flertal i hvert Kongreshus snarere end to tredjedels flertal i Senatet. Hverken udøvende aftaler eller kongres-udøvende aftaler er nævnt i forfatningen, hvilket får nogle forskere som Laurence Tribe og John Yoo til at antyde, at de ukonstitutionelt omgår traktatens ratificeringsproces. Domstole har imidlertid opretholdt gyldigheden af sådanne aftaler.\nForfatningen bemyndiger Repræsentanternes Hus til at anklage føderale embedsmænd for "forræderi, bestikkelse eller andre høje forbrydelser og misbrug" og bemyndiger senatet til at prøve sådanne anklager. Hvis den siddende præsident for De Forenede Stater prøves, præsiderer USA's øverste retfærdighed retssagen. Under en retssag mod retssag er senatorer forfatningsmæssigt forpligtet til at sidde ved ed eller bekræftelse. Overbevisning kræver to tredjedels flertal af de tilstedeværende senatorer. En dømt embedsmand fjernes automatisk fra embedet; derudover kan senatet foreskrive, at sagsøgte udelukkes fra hvervet. Ingen yderligere straf er tilladt under anklagemyndigheden; parten kan dog udsættes for strafferetlige sanktioner i en normal domstol.\nRepræsentanternes Hus har anklaget seksten embedsmænd, hvoraf syv blev dømt. (En trak sig tilbage, før senatet kunne afslutte retssagen.) Kun tre præsidenter i De Forenede Stater er nogensinde blevet anklaget: Andrew Johnson i 1868, Bill Clinton i 1998 og Donald Trump i 2019. Alle tre retssager endte med frikendelse; i Johnsons tilfælde faldt senatet med en stemme under det 2/3 flertal, der kræves for overbevisning.\nUnder det tolvte ændringsforslag har senatet beføjelse til at vælge vicepræsident, hvis ingen vicepræsidentskandidat modtager et flertal af stemmer i valgkollegiet . Det tolvte ændringsforslag kræver, at senatet vælger blandt de to kandidater med det højeste antal valgstemmer. Valgkollegestop er sjældne. Senatet har kun brudt en dødvande en gang; i 1837 valgte det Richard Mentor Johnson . Huset vælger præsidenten, hvis valgkollegiet blokerer for dette valg.\nEdward M. Kennedy Institute for det amerikanske senat\nDe Forenede Staters præsidenter og kontrol over Kongressen\nKvinder i det amerikanske senat\nYderligere oplysninger: Amerikansk senatorbibliografi (kongresmemoarer)\nBaker, Richard A. Senatet i De Forenede Stater: A Bicentennial History Krieger, 1988.\nBaker, Richard A., red., Først blandt ligemænd: Fremragende senatledere i det tyvende århundrede Congressional Quarterly, 1991.\nBarone, Michael og Grant Ujifusa, Almanakken om amerikansk politik 1976: Senatorerne, repræsentanterne og guvernørerne: deres optegnelser og valgresultater, deres stater og distrikter (1975); ny udgave hvert andet år\nDavid W. Brady og Mathew D. McCubbins. Parti, proces og politisk forandring i Kongressen: Nye perspektiver på Kongressens historie (2002)\nCaro, Robert A. Lyndon Johnsons år. Vol. 3: Senatets mester . Knopf, 2002.\nComiskey, Michael. Søger dommere: Dommer af højesterets nominerede U. Press of Kansas, 2004.\nCongressional Quarterly Congress and the Nation XII: 2005–2008: Politics and Policy in the 109th and 110th Congresses (2010); massiv, meget detaljeret oversigt over kongresaktiviteter såvel som større udøvende og retlige beslutninger; baseret på Congressional Quarterly Weekly Report og den årlige CQ-almanak. Den Kongressen og nationen 2009-2012 vol XIII er blevet annonceret i september 2014 publikation.\nKongres kvartalsvis. Kongressen og nationen: 1993-1996 (1998)\nDavidson, Roger H. og Walter J. Oleszek, red. (1998). Kongressen og dens medlemmer , 6. udgave. Washington DC: Kongres kvartalsvis. (Lovgivningsprocedure, uformel praksis og medlemsoplysninger)\nGould, Lewis L. Den mest eksklusive klub: En historie om det moderne amerikanske senat (2005)\nHernon, Joseph Martin. Profiler i karakter: Hubris og heroisme i det amerikanske senat, 1789–1990 Sharpe, 1997.\nHoebeke, CH Vejen til massedemokrati : Oprindelig hensigt og det syttende ændringsforslag . Transaction Books, 1995. (Populært valg af senatorer)\nLee, Frances E. og Oppenheimer, Bruce I. Sizing Up the Senate: The Uqual Consequences of Equal Representation . U. of Chicago Press 1999. 304 s.\nMacNeil, Neil og Richard A. Baker. Det amerikanske senat: en insiders historie. Oxford University Press, 2013. 455 s.\nMalsberger, John W. Fra hindring til moderering: Transformationen af senatskonservatisme, 1938–1952 . Susquehanna U. Press 2000\nMann, Robert. Jerichos mure: Lyndon Johnson, Hubert Humphrey, Richard Russell og kampen for borgerrettigheder . Harcourt Brace, 1996\nRitchie, Donald A. (1991). Pressegalleri: Kongressen og Washington-korrespondenterne . Harvard University Press.\nRitchie, Donald A. (2001). De Forenede Staters Kongres: A Student Companion (2. udgave). Oxford University Press.\nRitchie, Donald A. (2010). Den amerikanske kongres: En meget kort introduktion . Oxford University Press.\nRothman, David. Politik og magt USAs senat 1869–1901 (1966)\nValeo, Frank. Mike Mansfield, majoritetsleder: en anden slags senat, 1961–1976 Sharpe, 1999 (senatdemokratisk leder)\nVanBeek, Stephen D. Post-Passage Politics: Bicameral Resolution in Congress . U. fra Pittsburgh Press 1995\nWeller, Cecil Edward, Jr. Joe T. Robinson: Altid en loyal demokrat. U. fra Arkansas Press, 1998. (Arkansas-demokrat, der var majoritetsleder i 1930'erne)\nWilson, Woodrow . Kongres regering . New York: Houghton Mifflin, 1885; også 15. udgave. 1900, repr. af fotoreprint, Transaktionsbøger, 2002.\nWirls, Daniel og Wirls, Stephen. Opfindelsen af det amerikanske senat Johns Hopkins U. Press, 2004. (Tidlig historie)\nZelizer, Julian E., red. The American Congress: The Building of Democracy (2004) (oversigt)\nOfficielle senats historier\nBiografisk oversigt over USAs kongres , 1774–1989\nFølgende er offentliggjort af Senatets Historiske Kontor .\nVol. Jeg, en kronologisk række adresser om Senatets historie\nVol. II, en aktuel række adresser om forskellige aspekter af senatets operation og beføjelser\nDole, Bob . Historisk almanak fra det amerikanske senat\nHatfield, Mark O. , med Senatets Historiske Kontor. Vicepræsidenter for De Forenede Stater, 1789–1993 ( essays genoptrykt online )\nFrumin, Alan S. Riddicks procedur for senatet . Washington, DC: Government Printing Office , 1992.\nLyt til denne artikel (4,9 megabyte)\nDenne lydfil blev oprettet fra en revision af denne artikel dateret 4. august 2006 og afspejler ikke efterfølgende ændringer. ( 2006-08-04 )\nWikimedia Commons har medier relateret til det amerikanske senat .\nUSA's Senats officielle websted\nSenatets stående regler\nBiografisk oversigt over USAs kongres, 1774 til nu\nListe over senatorer, der døde i embetet , via PoliticalGraveyard.com\nDiagram over alle amerikanske senatsædeholdere, efter stat, 1978 - til stede , via Texas Tech University\nEn ny nation stemmer: Amerikansk valg vender tilbage 1787–1825 via Tufts University\nBill Hammons 'American Politics Guide - Medlemmer af Kongressen efter udvalg og stat med Partisan Voting Index\nArbejder af eller om United States Senate at Internet Archive\nFørste amerikanske senatsession sendt af C-SPAN via C-SPAN\nSenatet Manual via govinfo.gov (amerikanske regering Publishing kontor)\nOplysninger om amerikanske regninger og beslutninger\nDenne side blev sidst redigeret den 9. januar 2021 kl. 01:36 (UTC) .


Cyklistprøverne er i fuld gang på Lillevang Skole Lillerød. Foto: Michael Braunstein\nCyklistprøverne for 6. klasserne har fokus på elevernes færdigheder i trafikken\ncyklistprøver 350 elever i Allerød Kommunes 6. klasser deltager i dag, onsdag, og resten af ugen i kommunens årlige cyklistprøver - iført orange veste. Prøverne - der lokalt har omkring 50 år på bagen - finder sted i samarbejde med Nordsjællands Politi og Sikker Trafik.\n"Eleverne kører ud på en i forvejen kendt rute, og undervejs kontrolleres deres færdigheder i trafikken, når det gælder vigepligt, placering, orientering og tegngivning. På ruten i Lillerød er der kontrollanter fra Hjemmeværnet, men i Lynge vil det fredag være eleverne selv, der holder øje med hinanden," siger koordinerende færdselskontaktlærer Ole Kruhøffer Komdrup.\nSå er der cyklistprøver for 6. klasserne\nNår det er anderledes i Lynge skyldes det, at man på Lynge Skole har valgt at afprøve nyt materiale fra Sikker Trafik.\n"De nye prøver bliver obligatoriske i næste skoleår, og i den nye form inddrages eleverne mere i cyklistprøverne - og bliver altså også selv kontrollanter for deres klassekammerater," siger Ole Kruhøffer Komdrup og tilføjer:\n"I Allerød Kommune lægges der stor vægt på børnenes trafiksikkerhed - og dermed også på såvel cyklistprøverne som tiltag som 'Alle Børn Cykler'."\nCyklistprøverne omfatter også en klasse-konkurrence, hvor bedste og næstbedste klasse får penge til klassekassen.\nPubliceret 12 June 2019 12:17


Smykkekunstneren Zarah Voigts scenografi | bobedre.dk\nLejligheder — 6.9.10\nZarah Voigt sætter pris på kontraster, og at de ting, hun omgiver sig med, har sjæl. Hun har indrettet sin lejlighed i København som et maleri, hvor tingenes placering og udtryk er sat i scene, så de skaber glæde.\n#boligreportager, Royal Copenhagen\n© Rishi Sæther\nZarah Voigt er smykkekunstner og scenograf og ikke bange for store kontraster hverken i livet eller i hjemmet, hvor der er blevet plads til både antikviteter og plexiglas, drama og humor.\nEnten gør man det fuldt ud, eller også gør man det ikke, siger hun igen og igen, mens hun viser rundt i sin og kærestens 125 m² store københavnerlejlighed, hvor de bor med børnene Ella og Isak.\nFilosofien om, at tingene skal være gennemført, følger Zarah Voigt både i smykkevirksomheden og hjemmet.\nDet er nok noget, jeg har fra min far (kunstneren og scenografen Jean Voigt, red.). Hvis man vil gøre noget, så skal man gøre det all the way, siger hun.\nZarah Voigt er smykkekunstner og scenograf og ikke bange for kontraster hverken i livet eller i hjemmet, hvor der er plads til både antikviteter og plexiglas, drama og humor.\nEn stor væg i spisestuen er dedikeret til familiebilleder, bl.a fra Zarah Voigts barndom, men også til billeder af både Bowie og svigermor. Bordet er bygget til parret af den samme mand, som har lavet deres køkken, Mads Hagen Thomsen fra Set Up Kitchen. Kagerne på Royal Copenhagen-fadet er kunstige kager, som hun har fundet i Tokyo. Hun forhandler dem nu i sin smykkebutik, hvor de leveres i en fin kageæske til 225 kr. pr. stk.  men så holder de også evigt!\nEt kig fra soveværelset g ind i den lille sofastue, hvor familien kan brede sig i den store flyder i uld fra Raun. Billederne på væggen (papirklip i plexiglas) har Zarah Voigt selv skabt. Lysekronen er fra en marskandiser i Ravnsborggade på Nørrebro, og 70er-lampen er fundet på et loppemarked, hvorefter hun har spraymalet den sort. Sofapuder designet af hhv. KAWS og PAM.\nKarmen i døråbningen er fjernet, og rummet er åbnet op med et vindue i plexiglas, der fungerer som udstillingsmontre for samlingen af Vinyl Toys. Lampen over spisebordet ligner næsten noget, Zarah Voigt kunne have fundet på, men den er fra Habitat. Spisebordet er bygget af Mads Hagen Thomsen fra Set Up Kitchen. Stolene er Eames Wire Chair.\nSpisepladsen i køkkenet er holdt enkel, men også her mikses det moderne design med antikt sølvtøj og krystalkarafler og barnlige elementer som Ellas komfur. Spisebordet er lavet i samme stil som resten af køkken-designet. Det store kunstværk har kæresten lavet til Zarah Voigt  og det passer smukt til kopperne, som hun selv har dekoreret.\nDet tog et år at få det nye køkken realiseret. Det er lavet specielt til lejligheden af Mads Hagen Thomsen fra Set Up Kitchen.  Det er virkelig lavet ordentligt. Det er kram, og det holder. Det er ikke sart, siger Zarah Voigt, der heller ikke her gik på kompromis. Både køleskab og opvaskemaskine er elegant skjult i designet.\nBadeværelset bestod før af en opsat brusekabine på et blåt vinylgulv. Men nu er det beklædt med sorte fliser fra gulv til loft, hvilket giver en unik og dramatisk effekt. Vasken er indbygget, så det gennemførte look med de sorte fliser ikke brydes af en hvid standardvask.\nI soveværelset er puderne så store, at de fungerer som et flot sengegærde. Zarah Voigt har lavet puder og sengetæppe i sort bomuldssatin, da hun ikke kunne finde nogen af delene i de mål og farver, hun ønskede. Stolene har hun arvet fra sin far  og lakeret sorte. Kunstværket i jern, der hænger over sengen, har hun og kæresten skabt inspireret af hendes smykkekollektion Gothica.


Investér med god samvittighed hos danske Gaia\nGaias mission er at skabe den nemmeste måde at investere på for en mere bæredygtig fremtid. Dette gælder for alle uanset alder, køn, baggrund og hvor meget vi har stående på bankkontoen.\n(Reklame) Det harmonerer perfekt med vores mission her i Ophelia Invest, som er: “Investering er for alle, der vil det”. Vi har derfor indgået et samarbejde med Gaia, så du kan blive klogere på og måske inspireret til at komme i gang med at investere i en bæredygtig fremtid på en simpel og overskuelig måde.\nInvesteringsappen Gaia er måske fremtidens måde at investere på, hvor pengene bliver sendt mod de virksomheder, som skaber en mere bæredygtig fremtid. ”Gaia” betyder “Jordens Gudinde” eller bare selve Jorden i græsk mytologi. Det blev også navnet på denne investeringsapp, som har til formål at forene mennesker, profit og planeten. Investeringsappen er både for den garvede investor og for den, som prøver at investere for første gang. Gaia vil ikke bare være en investeringsapp, de vil skabe et helt nyt finansielt system, som har fokus på bæredygtighed, gennemsigtighed og repræsentation. Det er både godt for os som investorer og for planeten. Alle der vil kan være med, og med Gaia investerer man i en mere bæredygtig fremtid for os selv, vores børn og vores børnebørn.\nHvad laver Gaia?\nGaia er en investeringsapp, som gør det let og tilgængeligt for alle at investere mere bæredygtigt. Som investor kan man være med for 500 kroner. I appen bliver vi guidet hele vejen i gennem helt fra start til slut. Gaia hjælper og rådgiver os ved at vurdere hvilken risikoprofil, der passer til os. Derudover investerer den også for os og overvåger vores portefølje, så vores portefølje hele tiden afspejler vores præferencer og risikoprofil. Sidst men ikke mindst giver Gaia os mulighed for at se, hvordan vores investering helt konkret gør en forskel i verden. Altså gør Gaia alt arbejdet for os, og vi kan let se hvilke gavnlige effekter vores investeringer skaber.\nGaias absolutte førsteprioritet er, at vi som investorer både får den bedste og mest bæredygtige investeringsløsning samtidig med det bedst mulige afkast. Gaia fordeler vores investeringer ud på mange forskellige lande og markeder. Med appen kan vi investere i fire forskellige investeringstemaer. I hver af de fire temaer investerer vi i de internationalt fovaltede fonde, som hedder ETF’er (”Exchange Traded Funds”), som er “samlinger” af forskellige selskaber. Gaias investeringsrådgivere undersøger de enkelte selskaber, så de kan vurdere ETF’ens grad af bæredygtighed. Gaia vælger de bedste og mest bæredygtige ETF’er på markedet til os. I øjeblikket arbejder de også på at kunne tilbyde investering i enkeltaktier og direkte investeringer i lokalprojekter i udviklingslande (sidstnævnte kaldes “impact investing”). Den mulighed bliver lanceret i løbet af 2022. Indtil da kan vi vælge mellem deres fire investeringstemaer, som du kan læse mere om længere nede.\nNår Gaia udvælger hvilke ETF’er vi kan investere i via appen, så sker det på baggrund af to ting; et bæredygtigt perspektiv og et økonomisk perspektiv.\nMed udgangspunkt i det bæredygtige perspektiv anvender de ”Donut-modellen”. Det er kort sagt en donut-formet økonomisk model for bæredygtig udvikling, som både tager højde for menneskehedens og naturens behov. Gaia vurderer med hjælp fra modellen, om de enkelte selskaber i de fire temaer gør en positiv forskel for en bæredygtig udvikling. Derudover bygger vurderingen også på om virksomhederne overholder internationale organisationers retningslinjer for menneskerettigheder og etisk selskabsdrift.\nNår det er blevet vurderet at en investering bidrager til en bæredygtig fremtid, så vurderer Gaia investeringen ud fra et økonomiske perspektiv. Investeringen skal kunne bruges til at sammensætte en finansielt ansvarlig portefølje på Gaias investeringsapp. Dermed skal enhver investering opfylde en lang række kriterier, der skal sikre at investeringen kan give et økonomisk forsvarligt og fornuftigt afkast på lang sigt udover at være en bæredygtig investering.\nVores muligheder som investor hos Gaia\nGaia har fire forskellige investeringstemaer, som vi kan investere i:\n1. Tema: Grøn energi\nMed dette tema bliver pengene investeret i op til 100 af verdens førende selskaber inden for sektoren grøn energi. I dette tema investeres der i de virksomheder, som udbyder grøn energi til andre. Energien kommer fra naturlige og grønne kilder såsom sollys, vind, regn, tidevand, alger og Jordens egen varme.\nPopulære virksomheder i temaet: Ørsted, Vestas og Enphase Energy.\n2. Tema: Fremtidig transport\nMed dette tema støtter vi udviklingen af innovativ og nytænkende kørselsteknologi med lavere CO2-aftryk. Herunder investeres der i blandt andet elektriske biler, selvkørende transportmidler, teknologi til sikker kørsel og delelementer til elektrisk offentlig transport. Med dette tema er der fokus på mere grøn og sikker transport.\nPopulære virksomheder i temaet: Tesla, Volvo og Faurecia.\n3. Tema: Fremtidens fødevarer\nI dette tema investeres der i selskaber, der går forrest i overgangen til mere bæredygtige produktionssystemer og forbrugsmønstre. Det er altså virksomheder, som producerer fremtidens fødevarer på bæredygtig vis, så vi kan beskytte vores natur og økosystemer med bæredygtigt. Det omhandler især landbrug og fiskeri, forbedring af forsyningskæder og mindsket emballage. Med dette tema er der fokus på at give plads tilbage til naturen og minimere fødevaresektorens udledning af drivhusgasser.\nPopulære virksomheder i temaet: Beyond Meat, Oatly og Novozymes.\n4. Tema: Sygdomsbekæmpelse\nMed dette tema investeres der i selskaber, der aktivt kæmper for blandt andet at udvikle vacciner mod globale pandemier, teknologier til at opdage kræft på de tidlige stadier og mange andre tiltag for at bekæmpe livstruende sygdomme gennem udviklingen af medicinsk behandling og teknologi.\nPopulære virksomheder i temaet: BioNTech, Novocure og Guardant.\nGaia udøver aktivt ejerskab. Ud fra deres minimumskrav holder Gaia deres ETF-udbydere ansvarlige for valg af virksomheder. De holder øje med, at investeringerne hele tiden lever op til deres krav omkring bæredygtighed. Hvis de ikke gør, yder Gaia aktivt ejerskab og indleder en dialog med ETF-udbyderne. På den måde sørger Gaia for, at ETF’erne altid lever op til deres krav.\nHvis en virksomhed bryder Gaias krav, og ETF-udbyderne ikke fjerner den, så skifter Gaia ETF’en ud. Gaia var for eksempel nødt til at udelukke investeringstemaet; “ligestilling”. Det skyldes, at Gaia mente at udbyderens eksklusionskriterier var for vage. Udbyderen havde ingen kriterier omkring olieselskaber og mente ikke, at det var relevant, når nu temaet var ligestilling. Gaia valgte derfor at ekskludere temaet, fordi de ikke vil gå på kompromis med deres krav om bæredygtighed.\nGebyrer hos Gaia\nPrisen for at investere via Gaia kan opdeles i tre poster:\nGaias service, app og investeringsrådgivning: Vi betaler 0,5 procent af vores investerede beløb årligt.\nKurtage og depotsgebyr: Handel koster 0,07 procent i kurtage og 0,25 procent i vekselgebyr. Derudover koster opbevaring 0,12 procent om året.\nInvesteringstemaer: Prisen for investeringstemaerne afhænger af vores præferencer i forhold til bæredygtighed og vores risikoprofil. Prisen ligger mellem 0,45 og 0,65 procent.\nDen gennemsnitlige samlede pris for at investere via Gaia ligger derfor mellem 0,92 og 1,44 procent om året. Investerer vi for eksempel 10.000 kroner, vil det koste mellem 92 og 144 kroner om året. Det svarer til cirka 7,5 til 12 kroner om måneden. Den endelige pris det koster os om året afhænger af vores præferencer og risikoprofil. Gaia har ingen minimumskurtage og handelsomkostningerne justeres derfor med det investerede beløb. Vi betaler 0,07 procent af det handlede beløb i kurtage, om vi handler for 500 kroner eller for 50.000 kroner. Det gør Gaia oplagt til både månedlige investeringer eller større engangsbeløb.\nDet tager i gennemsnit 24 timer at komme i gang med at investere via Gaia, fra vi henter appen til vores penge er investeret.\nTrin 1: Vi henter Gaias app i App Store og besvarer en række spørgsmål om vores præferencer for bæredygtighed, tidshorisont, økonomi og erfaring med investering.\nTrin 2: Gaias investeringsalgoritme anbefaler en portefølje, der matcher vores svar på spørgsmålene i trin 1.\nTrin 3: Hvis vi accepterer anbefalingen og overfører penge, invester Gaia for os.\nTrin 4: Gaia overvåger løbende vores portefølje og sørger for at foreslå os nødvendige ændringer, så vores portefølje altid passer til os.\nVi behøver ikke at skifte til Gaias partnerbank; Saxo bank, for at bruge Gaia. Når vi opretter en konto hos Gaia, overfører vi penge fra vores egen bank til vores konto hos Gaia. Vores penge og investering ligger derefter automatisk hos Saxo Bank og alle handler sker gennem dem.\nMed Gaia er vores penge samt investeringer sikret hos Saxo Bank.\nSkulle Gaia eller Saxo Bank lukke, sker følgende:\nHvis Gaia går konkurs: Alle vores penge og investeringer ligger stadig hos Saxo Bank. Vi bliver derfor ikke påvirket, hvis Gaia går konkurs. Vores penge er ikke bundet hos Gaia, og vi kan altid sælge vores aktier og overføre vores pengene tilbage til vores bankkonto.\nHvis Saxo Bank går konkurs: Vores investeringer som vi har stående i Saxo Bank forsvinder ikke. De bliver flyttet til en ny bank. Hvis vi har penge stående i Saxo Bank via Gaia, er de dækket af Garantiformuen op til 750.000 kroner.\nGaia sørger for med deres research, høje krav og mange kriterier at det kun er de mest bæredygtige, transparente og inkluderende selskaber, vi investerer i. Ligeledes selskaber der ud fra et økonomisk perspektiv kan give os et fornuftigt afkast på lang sigt.\nDet er hurtigt og nemt at bruge Gaia efter vi har besvaret de indledende spørgsmål om vores præferencer og risikoprofil. Gaia tager over og investerer og følger op på vores investeringer for os.\nVi kan i øjeblikket ikke investere i enkeltaktier. Det er dog forbundet med en højere risiko at investere i enkeltaktier. Gaia er i gang med at gøre det muligt at kunne investere i enkeltaktier.\nDet er ikke muligt at investere vores pension eller investere på vegne af mindreårige. Gaia arbejder på at gøre det muligt at investere pensionsmidler via appen.\nAlle fondene Gaia rådgiver om er beskattet efter lagerprincippet, hvilket betyder, at vi hvert år svarer skat af gevinster og tab uanset, om vi har solgt vores investering eller ej.\nAlle de fonde vi kan investere i via Gaia er internationalt forvaltede fonde (ETF’er), og de beskattes som udgangspunkt som kapitalindkomst. Nogle af Gaias fonde kan dog være registreret på SKAT’s positivliste, hvilket betyder, at de beskattes som aktieindkomst.\nAktieindkomst beskattes med 27 procent op til 57.200 kroner og med 42 procent derover. Kapitalindkomst beskattes med 36 til 42 procent.\nVores investeringer er enten beskattet som kapitalindkomst efter lagerprincippet eller som aktieindkomst efter lagerprincippet.\nGaias partnerbank; Saxo Bank, sørger for automatisk at indberette oplysninger om vores gevinster og tab til SKAT. Vi behøver derfor ikke at forholde os til SKAT via Gaia, da det automatisk fremgår af vores årsopgørelse.\nTeamet består af medstifter og CEO David Bentzon-Ehlers, CTO (Chief Technology Officer) og medstifter Mads Sverre Willumsen, medstifter og CFO (Chief Financial Officer) Andreas Breilev Vinther og sidst men ikke mindst medstifter og COO (Chief Operating Officer) Andreas Zangenberg Jensen.\nDe har alle en kandidatgrad i ‘Applied economics and finance’ fra Copenhagen Business School. De har arbejdet i den finansielle branche og fik hurtigt øjnene op for, hvor stor en magt penge har, og hvilket potentiale der er i at sikre, at pengene kommer de ”rigtige” steder hen. I sommeren 2020 gik holdet i gang med at skabe et nyt finansielt system, der kombinerer afkast og bæredygtighed. Det blev til Gaia.\nI bestyrelsen sidder Allan Sønderskov Darré, som til daglig er mentor på CPH Business og Copenhagen Business School, ”Business Angel” og ”startup propagator” for over 25 startups. Også i bestyrelsen er Eskild Bak Kristensen, der har stået i spidsen for Syd Fund Management A/S, Theresa Blegvad er til hverdag CEO i ‘Danmark for Målene’, Chad West er tidligere Global Marketing & Communications Director i fintech-virksomheden Revolut, Jonatan Hjortdal, advokat og derudover sidder Tine Lundegaard COO i Qblue Balanced og Peter Smith tidligere bankdirektør i Lunar Bank og administrerende direktør for Nordea Kredit.\nI Ophelia Invest Talks episode 203 har vi snakket med Gaias direktør og medstifter David Bentzon om blandt andet deres iværksætter-rejse og hvordan investeringer via appen alle sammen skal bidrage til en positiv forandring.\nInvesteringsappen Gaia er måske fremtidens måde at investere på, som både gavner os investorer og derudover også sikrer en bæredygtig fremtid. Gaia har lige nu fire forskellige investeringstemaer, og der vil løbende komme flere investeringstemaer og muligheder. Gaia har ambitioner om at påvirke den nuværende investeringskultur og bidrage til at skabe et helt nyt finansielt system, som har fokus på bæredygtighed, gennemsigtighed. På deres platform vil de forene mennesker, profit og planeten. Med Gaia skal alle der har lyst skal kunne investere i en mere grøn fremtid, ikke bare for os selv men for de fremtidige generationer.