Kaprun 2005 – Havbakken 1\nEngang i foråret dumpede et kuponhæfte ned i postkassen – ikke et af de sædvanlige med tilbud på bogklubber og alverdens mirakelmedicin, men fra TV Midt-Vest Plus, hvor man som medlem af støtteforeningen kunne få gode priser på noget så forskelligt som cirkusbilletter, “nyt til haven” – lang week end i New York – OG: “PÅ TOPPEN I ØSTRIG” – 8 dages ferie på 3-stjernet hotel i Kaprun – og da vi jo som alle andre havde måttet sande, at Peter mente det alvorligt med, at sidste år var sidste år i Østrig, – ja, hvad kunne vi så gøre andet end at slå til?\nKaprun ligger egentlig ikke så langt fra Kals, stadig i nærheden af GrossGlockner, – så det måtte jo være godt nok. Som tænkt, så gjort, og snart var opholdet reserveret.\nkl. 08.15: klar til afgang mod Østrig. Efter mange dages varme og tørke er det lummert og der er torden i luften. Græsset er afsvedet, men nyklippet, og vi håber, at det er grønt igen om en uges tid.\nDer er en del tordenbyger på den første del af turen, – og da de er vel overstået, begynder køerne!! – De første timer kunne vi holde en gennemsnitsfart på næsten 100 km/timen – men den faldt drastisk i eftermiddagstimerne, og vi ankom først til vores overnatningssted, Hotel Vogelsang ved Würzburg, omkring 20-tiden om aftenen. Vi var trætte og sultne, men efter et godt måltid mad og en lille tur rundt i byen gik vi tidligt til ro og var overbeviste om, at i morgen ville det gå meget bedre……\nVi havde sovet rigtigt godt – og længe – så efter morgenmaden pakkede vi tandbørsten og satte igen kursen sydpå. Og nu fortrød vi, at vi ikke havde givet os tid til at stoppe op i går og tage nogle billeder af vinmarkerne omkring Würzburg – det var som et kæmpestort, abstrakt maleri. Desværre var det meget diset denne morgen, men et billede måtte vi have.\nHumøret var højt, Bamse og Vennerne og Smokie på båndoptageren, og så kørte det bare derudaf – lige til vi var godt og vel ude af Würzburg – så var der faktisk kø resten af vejen – eller, sådan føltes det i hvert fald. Vi var bare enige om, at dette her gjorde vi ALDRIG MERE!! Nå, det endte jo alligevel med, at vi nåede frem – så snart vi kom af motorvejen, gik det gelinde. Vi holdt en mindre is-pause lige på den anden side af grænsen – det skulle fejres, at vi havde nået Østrig – og så gik det ellers i landevejs-fart mod Kaprun. Vi kom gennem Mittersill, hvor vi havde set i fjernsynet hjemmefra, at der havde været oversvømmelse ugen før – og markerne bar tydeligt præg af det. Ved 18-tiden nåede vi endelig Kaprun og fandt Hotel Wüstlau, som ligger 3 km. udenfor byen. Vi fik nøglen til værelset og fik kufferten slæbt op – og så gik vi ned for at få noget at spise. DET var tiltrængt. Suppe, salat, “Grillteller” (med 3 forskellige slags grillet kød) og jordbærkage til dessert. Vi var 19 danskere – en enkelt familie ankom senere end vi – og alle havde haft en sej tur. Et godt måltid mad og en (eller to) øl – udsigten til en dejlig ferie – en fin vejrudsigt – ja, så kunne vi jo lige så godt slappe af og nyde det – så det gjorde vi. Ved 21-tiden gik vi hver til sit, fik pakket ud, et dejligt bad og på hovedet i seng.\nKl. 7.30 slog vi øjnene op og var klar til “rigtig ferie” – vejret så fint ud, og efter et dejligt morgenmåltid (hjemmelavet ost og smør, masser af pålæg, yoghurt med frugt og müsli, havregryn, corn flakes og hvad hjertet ellers kan begære, juice, kaffe og te – og nykogte æg) – gik vi til den nærmeste lift, som lå et par hundrede meter fra hotellet. Herfra førte flere lifte op til Kitzsteinhorn og det store alpincenter, hvor der var masser af muligheder for at stå på ski.\nDet var nu ikke så meget skiløbet, som vandremulighederne, vi gik efter, så vi nøjedes med at bestille billet til mellemstationen – men vi kom nu alligevel noget højere op, end vi havde regnet med – nemlig helt til alpincentret i 2450 m højde. – Og ved nærmere eftersyn fandt vi også ud af, at vi havde fået en retur-billet, hvilket heller ikke havde været meningen, – men vi fandt jo nok ud af at få den brugt. Vi startede med at gå en rundtur, som var beskrevet på en stor planche udenfor alpincentret, – men stien forsvandt hurtigt for os, da der tilsyneladende lå mere sne end normalt om sommeren – i hvert fald var de fleste afmærkninger væk.\nPyt – man fór i hvert fald ikke vild i området, for man kunne hele tiden pejle sig tilbage til alpincentret. – Men hvad skulle vi så foretage os? – jo, vi kunne jo f.eks. gå mod et pas, som så lidt spændende ud – Schmiedingerscharte i 2716 m. højde – en flot tur, og hele tiden med den smukkeste udsigt ud over landskabet.\nDer var meget sne, og luften var kølig, men så snart det begyndte at gå lidt opad, kom sveden dog hurtigt frem.\nFlere lifte var i gang på gletcheren, og der var masser af skiløbere overalt. Det må nu også være en sjov fornemmelse at stå på ski midt om sommeren,- men vi kunne alligevel se, at alle var godt klædt på – der var ikke noget med shorts og bare ben, som vi trods alt klarede os med.\nDa vi nåede op i passet, havde vi den flotteste udsigt både ned til den side, vi var kommet fra, men også til dalen, som lå på den anden side. Det var temmeligt køligt heroppe, så vi krøb i ly lige under kammen og sad og hyggede os med lidt proviant, inden vi gik videre.\nDet var efterhånden blevet godt og vel middag, så vi satte kursen nedad – vi havde bestemt, at vi ville tage noget at spise ved “Krefelder Hütte”, som lå et stykke længere nede end alpincentret.\nVi var de eneste gæster, så det gik meget hurtigt med at få tryllet 2 portioner dejlig gullaschsuppe og et par Radler frem, og vi nød maden og udsigten, mens vi snakkede lidt om, hvad vi skulle herfra.\nVi havde jo egentlig fra morgenen af bestemt, at vi ville gå ned fra mellemstationen (som lå ca. 1000 meter længere nede end der, hvor vi nu befandt os) – og da vi havde hele eftermiddagen for os bestemte vi, at vi jo nok kunne gå hele vejen ned. Benene var gode, vejret det samme, og lidt overmodig var man jo nok…..\nI hvert fald fortsatte vi nedad i moderat tempo, kom forbi Salzburger Hütte, og fortsatte gennem et smukt landskab nedad, nedad og atter nedad.\nDe første par timer gik det meget godt, men efterhånden begyndte knæene at knirke, og lårmusklerne protesterede højlydt. Heldigvis var der endnu et pit-stop på vejen ned – et lille husmandssted, som havde udskænkning i baghaven – DET var tiltrængt!! Et par store øller kom på bordet, og mutter selv stillede sig op med armene overkors – så skulle der snakkes! – Vi startede med at fortælle, at vi kom fra Danmark, så hun ikke skulle fortvivle, hvis ikke hun forstod alt, hvad vi sagde – til gengæld sagde vi ja og nej til en masse, som vi ikke forstod et kvidder af – hun talte sandsynligvis den lokale dialekt – i hvert fald var hun ikke helt nem at forstå – men vi syntes vist alle 3, at det havde været meget hyggeligt. Vi fortalte hende om Danmarks højeste punkt, og om at det var svært at træne 2000 højdemeter på en eftermiddag derhjemme. Hun trøstede os med, at der “kun” var en time tilbage, før vi var nede i dalen, så vi fortsatte med nyt mod, da øllet var drukket. Vi kom da også velbeholdne ned – kl. 17.15 var vi ved hotellet, og efter et forfriskende bad og en dejlig middag (blomkålssuppe, salat, wienerschnitzel og is (uhm…) var vi som nye igen. Efter middagen satte hele det danske selskab sig udenfor og fik en øl eller kop kaffe – vejret var fint, og snakken gik. Vi gik dog rimeligt tidligt til ro – dagens strabadser havde alligevel sat sine spor….\nMandag morgen kom hævnen: Vi havde selvfølgelig glemt alt om udstrækning, da vi endelig var kommet ned til hotellet i går – og det kunne mærkes nu!! Det var li’som om der var nogle elastikker, der var blevet ALT for korte i nattens løb, og det at gå ned ad trapper var en disciplin, som denne morgen føltes meget forkert – det havde sikkert været nemt nok, hvis man havde vendt sig om og var gået baglæns ned – men DET så alligevel for dumt ud! – På den anden side: – det var faktisk heller ikke så nemt at gå opad, – men vi kunne da mærke, at vi var til!!!\nOg det tegnede til en dejlig dag. Solen skinnede, og vi ville ikke lade et par “benfulde” ømme muskler bestemme, om vi skulle ud at gå eller ej. Med vores medfødte jyske sparsommelighed pinte det os jo lidt, at vi havde en ubenyttet retur-billet fra i går liggende i tasken, så vi havde spekuleret lidt på, hvordan vi nu kunne udnytte den. Vi tog bussen til Kaprun lige udenfor hotellet, fik købt lidt ind til en frilufts-frokost, og så gik vi hen til Maiskogel-banen, som ligger lige udenfor byen. Med den blev vi trukket op i 1540 meters højde, og herfra kunne vi så gå hen til Alpincentret ved Kitzsteinhorn og tage liften ned herfra. Ruten hedder “Alexander-Enzinger-Weg” – Og så huskede vi selvfølgelig at nøjes med en “Berg-fahrt” denne gang….\nDet blev en fantastisk flot tur. Det var meget varmt, – og det gik temmeligt meget opad, så vi kom rigtigt op at koge, men efterhånden som musklerne blev varmet op, blev det lettere og lettere – og vi var trods alt glade for, at det gik opad – ikke nedad…\nI 1659 meters højde nåede vi “Glocknerblick” hytten. Vi syntes det var for tidligt at holde pause, så vi nøjedes med at gå hen på verandaen og nyde udsigten – og flot var det! Den 3. tinde fra venstre er Grossglockner. – Vi måtte videre – luften stod næsten stille, så det var med at komme op, hvor vi kunne få lidt vind om hovedet.\nVed middagstid havde vi nået det foreløbige højdepunkt: Schoppachhöhe i 2068 meter, og her nød vi vores mini-pizza og en kølig is-te, mens vi sad og skuede ud over de omkringliggende bjerge og dale – en fantastisk udsigt.\nVi var endelig kommet op, hvor der var lidt vind, så der var en passende temperatur, og vi havde hele eftermiddagen for os, så vi tog den med ro og fortsatte turen med masser af indlagte pauser.\nPludselig kom vi til at se, at vi kunne kigge ned til Eder Grundalm, hvor vi sad i går og drak en øl og spekulerede på, om vi nogensinde nåede helt ned….\nVi gik langs bjergkammen – nogle gange ovenpå den – en smal sti, men absolut sikker, og det var en rigtig dejlig tur. Vejret var perfekt, og udsigten bare flot til begge sider.\nSidste pause, inden det igen går opad mod Alpincentret, var ved dette vandløb. Vi satte os på nogle sten ude i vandet og nød køligheden, – og fik vandflasken fyldt op. Vi havde i dagens løb mødt en del, som gik den modsatte vej, – der var tilsyneladende ikke så mange, der gik den vej, vi gik, – så måske skulle man tage ruten den anden vej næste gang?\nVed 15.30 tiden nåede vi alpincentret. Vi syntes, det var for tidligt at køre ned, så vi sad og nød en øl og udsigten, inden vi tog liften ned ved 16-tiden.\nDet er nu altid lidt fascinerende at se, hvordan sådan et “transportmiddel” fungerer. – Og at nyde stilheden, mens man bliver transporteret – kun afbrudt af hjulenes bumlen og skurren, når man passerer et tårn.\nVel hjemme på hotellet bryggede vi en kop kaffe og tog et enkelt kapitel i bogen, inden det var tid til bad og aftensmad. Vi valgte vildsvinekotelet, – som vi blev enige om ikke var vildsvin, men nærmere dyreryg – i hvert fald smagte det fantastisk og var så mørt, at det kunne tygges med øjenbrynene. Efter middagen trak vi ind i “Bierstuben”, hvor snakken gik til sengetid. Om natten var vi vågne et par gange ved, at det regnede – hvad mon morgendagen ville bringe vejr- og vandre-mæssigt?\nGråvejr, småregn. Nå, benene kunne måske også godt trænge, om ikke til en pause, så dog en dag, hvor vi ikke nødvendigvis skal gå mange hundrede højdemeter. Vi havde flere steder, både på Kaprun’s hjemmeside, og i det materiale, vi havde modtaget, set omtale af noget, der hedder “Sigmund-Thun-Klamm” – en dyb kløft med et brusende vandløb, dannet i løbet af den sidste istid. Man har bygget en trætrappe hele vejen gennem kløften – det så rimeligt spændende ud, og passede til vejret, konditionen og benenes formåen denne dag.\nEfter morgenmaden, som vi gav os god tid til – og snakkede lidt med de andre danskere om, hvad de planlagde for dagen, tog vi bilen til Kaprun og fandt en parkeringsplads i nærheden af “Klammen” Starten på turen lå lige ved siden af et kraftværk, hvor der også var lavet et info center, som fortalte noget om opbygningen af vandkraftværkerne omkring de store reservoirer i dette område. Der var masser af plancher, – en videofilm – og et kig ned i turbinehallen på værket.\nDet med vandkraften er ret imponerende, hvad vi også skulle sande senere på ugen, da vi tog turen op til de to kæmpemæssige opdæmmede søer, som ligger inderst i dalen, Wasserfallboden og Mooserboden. I dag “nøjedes” vi med at se en lille smule af det maskineri, som laver strømmen.\nEfter at have set os mætte, gik vi udenfor og løste billet til Sigmund-Thun-Klamm, et imponerende stykke natur.\nDet var stadig fugtigt derude, og det vidste tilsyneladende ikke, om det ville regne eller lade være, så for en sikkerheds skyld påmonterede vi de lange ben på bukserne (det var den eneste gang på hele turen, vi havde dem på, og det varede vel en times tid, inden vi smed dem igen) Det var en perfekt tur til en gråvejrsdag, – for selv om solen skulle skinne tvivler jeg på, at den kom ret langt ned i denne smalle, stejle kløft. Det var imponerende at se, hvordan vandet havde slidt klipperne runde, – og imponerende at studere træ-trappen, som klyngede sig til klippesiden. Enkelte steder havde man været nødt til at udskifte forskellige dele af gelænder og trappetrin – naturen er hård her, både sommer og vinter.\nDet var en utrolig spændende tur. Stien var ensrettet, og man måtte returnere ad en grus-sti, som førte tilbage til udgangspunktet – eller også kunne man fortsætte ad stien og gå turen rundt omkring Klammsee – hvorfra vandet, som brusede ned i kløften, kom. Ved stien rundt om søen var der sat en masse plancher, som fortalte om alt fra fugle til fisk, insekter og planter. – Det var et yndet udflugtsmål for skoler og børnehaver, kunne vi se. Desværre nåede vi ikke hele vejen rundt, da stien var forsvundet på grund af et jordskred, så man havde spærret den af, så man ikke risikerede, at folk faldt i vandet.\nDet var ved at være middagstid, så vi besluttede os for at køre ind til byen og se, om vi kunne finde noget at spise. Vejret var klaret op, så vi “tussede” lidt rundt indtil vi havnede i et stort supermarked. Her kunne vi få damen i delikatesseafdelingen til at lave et par sandwiches, og forsynet med dem og noget at drikke gik vi ud for at lede efter en bænk. Det fandt vi også, og så hyggede vi os med vores frokost og kiggede på menneskemylderet i byen.\nDa vi havde spist var det stadig tidligt på eftermiddagen, – men alligevel for sent til at begynde på nogen længere vandring, – så vi besluttede, at vi kunne bruge et par timer i det automobilmuseum, som var i byen. Det kunne jo være, at de havde noget stående, som lignede det, som Erik var i gang med derhjemme.\nDet var et mærkeligt museum – det lå i kælderen på et hotel!! – og vi må nok indrømme, at bilerne skuffede lidt. – Der var mange af dem – men hovedparten af dem var nærmest slet ikke renoveret – de var matte i lakken, lidt små-nussede og ridsede, – men vi gik da det hele igennem, inden vi fandt ud i solskinnet igen. Det, der nok var sjovest, var en gammel sne-slynge, som fascinerede Erik temmeligt meget. Han kan give en malende beskrivelse af den.\nEfter denne tur blev vi enige om at returnere til hotellet. Opholdet inkluderede faktisk kaffe og kage hver eftermiddag, men vi havde jo ikke været hjemme til at kunne benytte os af det de andre dage, så det ville vi i dag. Efter kaffen satte vi os ud i haven og læste, indtil det blev tid til en gang brus og aftensmad. Nudelsuppe (nå ja, man kan jo ikke være lige heldig hver dag – men det smagte nu udmærket), salat, gullasch (DET var til gengæld lækkert!!) og frugtdessert. Efter lidt snak med “dansker-klubben” gik vi på værelset og lavede en kop kaffe med en cognac til, og råhyggede indtil sengetid.\nKl. 7 kunne vi ikke sove længere – der var lovet godt vejr, og vi var spændte på, hvad dagen ville bringe. Det var nu stadig overskyet fra morgenen af, men det klarede hurtigt op. Dorthe havde fortalt om den grønne og den hvide sø for enden af “dalen ved siden af” – det lød spændende, så det måtte vi prøve. Efter morgenmaden kørte vi først til Kaprun og fik købt en sandwich til frokosten, og så fortsatte vi mod Uttendorf, hvor vi skulle dreje op i dalen. Det var en flot køretur. Inderst i dalen gik vejen i 13 hårnålesving – hver enkelt var nummereret (så man kunne følge med i, hvor langt, man var kommet) – og havde et navn. Det var meget smalt, og på et tidspunkt måtte vi bakke, da vi mødte bussen på vejen ned – og den havde ikke til hensigt at vige så meget som en tomme. PUHA – godt, det ikke var mig, der kørte, sagde konen….. Men alt gik vel, og vi nåede Enzingerboden, hvorfra liften gik op til Weisssee – mellemstationen lå ved Grünsee – i øvrigt en meget spøjs mellemstation. Det er det eneste sted, hvor vi har oplevet, at man ikke skal stå ud for at komme videre med næste lift. Vognene blev ført ad et sindrigt system gennem bygningen og videre hen til den næste etape. – Det mindede mig lidt om en tur i spøgelsestoget i Tivoli (for ca. 40 år siden…..)\nKl. 10.30 stod vi så ved Weisssee. Vejret var rigtigt flot, og vi snakkede lidt frem og tilbage om, hvad vi skulle herfra. Man kunne køre et stykke længere op med en stolelift, men det så ud til at være op i sneen, så vi besluttede at blive hvor vi var og tage turen rundt om søen.\nDet fortrød vi ikke et eneste øjeblik. Det var alle tiders tur – naturen viste sig fra sin smukkeste side, og vi nød det i fulde drag.\nOg det, som vi troede var en 1½ times tur rundt om søen i mageligt tempo, blev faktisk til noget helt andet, efterhånden som dagen gik. Det blev bare alle tiders store oplevelse. Det første stykke vej fulgte vi søbredden, men så begyndte det at gå opad, og vi fjernede os mere og mere fra søen.\nVi holdt mange små-pauser undervejs, for udsigten var simpelt hen så fantastisk til alle sider. Ude i horisonten fik vi øje på denne tinde, som havde en “sky-fane” vajende fra toppen. Vi studerede kortet nøje og blev enige om, at det måtte være den, der hedder “Hohe Dock” – 3248 meter. Et flot syn, – ikk’?\n– Og sådan så den ud på afstand. Den store maler har rigtigt fundet de klare farver frem på disse billeder. Vejret var perfekt, luften var helt klar, og det kunne simpelt hen ikke være bedre.\nEfterhånden, som vi arbejdede os opad, kom vi nærmere og nærmere til gletcheren. Der var en del mennesker på denne rute – og det forstår man godt. Men trods alt ikke så mange, at man følte, at det var overrendt – folk gik i små grupper, og man kunne sagtens finde et sted at sidde for sig selv – og føle, at man var helt alene i verden.\nNu er vi helt deroppe, hvor vi faktisk ikke kan se søen længere, – men så kan vi til gengæld se så meget andet. På et tidspunkt havde vejen delt sig, og vi var fortsat med de blå pile – uden at have studeret kortet nærmere. Det viste sig, at det faktisk var en blind vej – stien førte “kun” et stykke længere ud, og sluttede nedenfor gletcheren. Men det var nu turen værd at tage den afstikker – vi havde masser af tid, så hvorfor ikke.\nHer var vi rigtigt kommet op i sneen, og pludselig kunne vi se, at der var et hold vandrere på vej ned over gletcheren. Vi blev enige om, at man sikkert kunne gå den tur, hvis man var taget med stoleliften det sidste stykke op – det kan vi måske gøre en anden gang. Denne gang var vi godt tilfredse med den tur, vi havde valgt.\nNå, vi måtte jo tilbage til “krydset”, hvor vejen havde delt sig – det viste sig, at hvis man skulle fortsætte det sidste stykke rundt om søen og over til hytten – med H.Gruber Weg, – ja, så var det altså “nur für geübte” – men det mente vi jo så også nok, at vi kunne kalde os, så vi fortsatte med frisk mod.\nNå ja, så fandt vi ud af, hvorfor der var vist en stige på vandrekortet. Det så måske noget halsbrækkende ud, men var slet ikke så slemt. Det så dog ud til, at langt de fleste vendte om og gik samme vej tilbage, frem for at tage dette sidste stykke rundt om søen. Det ville nu være en skam, for også her var der jo de flotteste panoramaer, man kunne ønske sig.\nDa vi var nået velbeholdne det sidste stykke rundt om søen, blev vi enige om, at vi godt kunne gå ned til mellemstationen – ved den grønne sø. Vi prajede én, som kunne fortælle os, at der var knapt en times vandring derned, og det passede meget godt med, at vi så kunne være nede i god tid. Vi fik en velfortjent is, da vi var kommet ned, og satte så kursen mod Kaprun igen, hvor et godt aftenmåltid ventede. “Reh” – som vi aldrig fandt ud af, hvad var – og jeg glemmer hele tiden at slå det op i ordbogen, – men det smagte godt!\nEfter aftensmaden gik hele “danskerklubben” – i hvert fald den jyske del – ud i haven. De voksne spillede vikingespil, og børnene boltrede sig på legepladsen. En rigtig hyggelig aften, som først endte ved midnatstid.\nOp kl. 7.15 – hvad var nu det? – det regnede!!! – det havde vi da ikke bestilt! Nå, vi snakkede lidt om, hvad vi så skulle foretage os, og blev egentlig enige om, at vi jo da kunne køre til Zell am See og kigge os omkring dér – alle de andre havde været der – mindst én gang i løbet af ugen, og det kunne vel også være fint nok med en slapper-dag. Da vi havde kørt et par kilometer og nærmede os Kaprun var det ligesom, det begyndte at klare op – og så tog vi en hurtig beslutning og drejede til venstre i stedet for højre – og kørte mod Krimmler vandfaldene i stedet for Zell am See. Vejret blev bedre og bedre – men vi turde dog ikke lade regntøjet blive i bilen. Sikkert derfor fik vi ikke en dråbe vand resten af dagen. Det kostede 4 euro at parkere ved vandfaldene, – men så var der til gengæld udsigt til en gratis kaffe og Apfelstrudel, når vi nåede ned igen.\nKrimmler vandfaldene er en meget besøgt turistattraktion – der var utroligt mange mennesker, men efterhånden, som man bevægede sig opad stien, tyndede det ud i menneskemængden, og der blev længere og længere mellem folk. Mange var kommet afsted i sandaler, og enkelte piger kom vaklende på stilethæle eller flade sandaler bare med en strop mellem tæerne – det kunne sagtens gå, så længe det gik opad, – men de må have haft et farligt bøvl, da de skulle ned igen…. Så ku’ de lære det!!!\nVi tog ikke så mange billeder på vejen op, for der var et menneskemylder ved alle udsigtspunkterne, – så vi nøjedes med at nyde udsigten og kigge lidt på mennesker. Fra toppen af vandfaldet gik vejen videre gennem Krimmler Achental – vi havde set, at der skulle ligge et par hytter, hvor man kunne få stillet sulten og tørsten længere ude, så vi fortsatte\ntil Hölzlahner Alm, hvor Erik fik sin Erbsensuppe mit Würsteln, og jeg en gang Gullaschsuppe – og en Radler til at slukke tørsten med. Nu var det varmt – vi havde medvind på vejen ud, og solen bagte ned, så pausen var tiltrængt. Vi hyggede os en times tid, inden vi igen satte kursen nedad.\nDet var en utrolig flot tur. Vi fik nu vinden imod os, og det blæste faktisk temmelig meget, men det var godt at blive afkølet, og vi nød turen.\nSå nærmer vi os igen toppen af vandfaldet.\nDet var ikke mindre spændende at tage turen den anden vej. Nu, hvor solen var fremme, var der de flotteste regnbuer flere steder, hvor lyset blev brudt i vandtågerne.\nVi tog den med ro på vejen ned og var ude på alle udsigtspunkterne og kigge. Meget passende var vi nede igen ved kaffetid, så vi benyttede fribilletten, og satte os over i gårdhaven på hotellet overfor og fik kaffe og Apfelstrudel – det var rigtigt godt!\nMætte i både krop og sind satte vi igen kursen mod Kaprun. Vi var lige inde i det lokale supermarked og kigge – vi skulle jo have provianteret lidt, inden vi skulle køre hjemad om lørdagen, så det var rart at vide, om de havde det, vi skulle bruge.\nOm aftenen skulle vi spise ude i den nyanlagte gårdhave. Der var et stort udekøkken med en kæmpegrill og alle nødvendige faciliteter til at lave mad til den store flok. Vi fik grillet fisk, og kunne man spise mere, var der både spareribs og grillet lam. Alle blev vist godt-og-vel mætte!\nDet blev alligevel lidt halvkøligt hen under aften, så ved 21-tiden flyttede vi indendørs, hvor vi lige fik en enkelt øl sammen med de andre, inden vi gik til ro.\nOp kl. 7.30 – vejret var halvskyet, og det tegnede til at blive en fin dag. Flere af de andre havde i ugens løb været oppe ved de to store dæmninger, som ligger inde i bunden af dalen. Vi havde bestemt, at vi ville gemme denne tur til den sidste dag, og ved 9-tiden kørte vi op mod Kesselfall-Alpenhaus.\nHer var der et stort, grimt parkeringshus, hvor vi satte bilen, og så startede turen op mod dæmningerne. Det var noget af en tur. Først med bus et stykke op i dalen, og gennem en tunnel.\nHer blev vi læsset af bussen, og blev vist over i en “tremme-fold”, som blev trukket op ad bjergsiden – en spøjs tur, og en meget sindrig konstruktion – turen var 820 meter, og vi blev trukket 431 højdemeter opad. Heroppe blev vi igen læsset på en bus, som kørte os det sidste stykke op til Mooserboden. Et billede, som hængte på væggen på bygningen deroppe viste, hvordan man også havde transporteret busser op via tremme-folden – det så helt vildt ud. Desværre nåede jeg ikke at få et billede af billedet….\nDet var fantastisk flot, da vi endelig nåede helt op – gennem flere tunneller. Ja, billedet er ikke af egen hånd – men sådan så de altså ud, de to store søer. Inden vi gik ud på dæmningen, ville vi gå ad panoramavejen mod Kl.Griesskogel (2669 m)- en tur på en times tid – vi skulle jo have dagen til at gå.\nVi havde den flotteste udsigt undervejs – den ene gletcher efter den anden, som selvfølgelig leverer vand til søen.\nVi kom hurtigt opad, stien var fin, og selvom det skyede lidt til, havde vi stadig et flot blik ned over søen. Men – efter ca. ½ times vandring kom vi til et sted, hvor stien var skredet ned – eller rettere: et stort stykke af bjergsiden var skredet – og vi syntes ikke lige, vi ville udfordre skæbnen ved at gå over dette stykke – det gik meget stejlt ned mod vandet, og hvis underlaget var ustabilt, var det nok dummere end godt var. Ærgerligt, – men vi vendte om.\nVi var lige nået ned til dæmningen, da tågen pludselig kom rullende ind – i løbet af 2 minutter kunne man kun se 3-4 meter frem for sig. Det er første gang, vi har oplevet, at det er gået så hurtigt. Tjah, så kunne det jo nok også være det samme at befinde sig på en smal sti på en stejl bjergskråning, – så det var nok heldigt nok, at vi var vendt om. Det var ved at være middagstid, så vi gik ind i restauranten og fik en gang gullaschsuppe og en Radler – og det fik snart tågerne til at lette igen.\nSå – ud igen og afsted over dæmningen – men ak, snart vendte tågen tilbage igen, og man kunne nærmest ikke se, hvor man gik. Vi satsede på, at det nok klarede op igen, og asede op til Höhenburg – et udsigtspunkt, hvorfra der skulle være den smukkeste udsigt – men desværre rakte tålmodigheden ikke til, at vi nåede at få den med – tågen blev hængende deroppe det meste af dagen. Vi var inde og se en udstilling, som fortalte historien omkring dæmningerne, vandkraften, og gletcherne – det var faktisk interessant. Idéen til hele anlægget var Hitlers, og det var krigsfanger, som havde bygget dæmningerne. Der var gået mange hundreder til under arbejdet – der var ikke gjort så meget ud af sikkerheden dengang, – og de levede og arbejdede under usle forhold.\nOplevelsen ved at gå rundt i “Erbsensuppe” – uden Würsteln – er der ikke så meget ved, – så vi besluttede os for at følge stien nedad til en Alm, som lå et stykke under den øverste dæmning, og hvorfra vi kunne tage bussen det sidste stykke. Det var noget mærkeligt noget med den tåge – lige så snart vi var under “kammen” var det ikke tåget længere, – den samlede sig åbenbart oppe omkring vandet. Vi havde egentlig en hyggelig tur nedover, og det var faktisk også imponerende at se dæmningen nedefra.\nHer ved Fürthermoaralm kiggede vi lidt på samlingen af ko-bjælder (det har krævet sin ko at bære nogle af de bjælder….) – der var også en bygning, som var indrettet som en slags egnsmuseum, smørkværnen stod i bryggerset, der var redt op i alkoven, og alt var utroligt småt og mørkt. De må have fristet en kummerlig tilværelse i bjergene i tidernes morgen.\nEfter en halv times tid nærmede bussen sig, og vi steg på og kørte det sidste stykke ned mod tremme-folden (som hedder en “funicular” i brochuren – jeg kan ikke finde ud af at oversætte det)\nJeg nåede lige at få et “skud” af køretøjet fra bussen, da det var på vej opad igen efter at have sat os af. Der kom en enkelt byge, da vi nåede ned, men vi nåede dog bilen i tørvejr og kørte til byen for at proviantere lidt. Madpakken til hjemturen ventede vi med at købe til om lørdagen, men alt, hvad vi ellers skulle have, fik vi klaret. Tilbage på hotellet var der lige tid til en kop kaffe, inden vi så småt begyndte at pakke, og gøre klar til hjemturen. Aftensmaden bestod af champignonsuppe, vildsvinesteg med Semmelknödel (stegen var til UG – men en semmelknödel er der ikke meget ved…), og frugtsalat. En enkelt øl sammen med jydeholdet blev det også til, – men så gik alle hver til sit for at pakke færdig og gøre sig mentalt klar til hjemturen. En kop kaffe på værelset, med en enkelt til – så sover man godt.\nOp kl. 6.45. Vejret var fint, og selvom det var lidt vemodigt, at vi nu skulle hjem – hvor i alverden var tiden blevet af? – ja, så glæder man sig trods alt også. Morgenmad 7.30 – rundt og sige farvel til vore hyggelige med-gæster, – og så er der kun tilbage at få tænderne børstet, og checke ud.\nDen unge vært, Christian Steiner, takkede for besøget med en flaske hjemmebrændt obstler – Opa’s Selbstgebrannter Obstler – af æble, pære og kirsebær. Vi har endnu ikke nænnet at smage den, men det kommer vel engang.\nVi skal lige have de sidste billeder med – fra fredag aften. Servitricen hedder Veronica – hun ville os det kun godt. Knapt nærmede bunden af glasset sig, før hun stod der og spurgte, om ikke man ville have en øl mere – jo, alle var meget gæstfrie, søde og hjælpsomme.\nAfsted mod Kaprun, hvor vi fik køletasken fyldt op med sandwich nok til hjemturen, – og så gik det ellers nordpå. En lille smule kø omkring München, – men slet ikke noget at snakke om i forhold til sidste lørdag. Ved 21-tiden holdt vi ved grænsen, og havde oven i købet overskud til at tage ind til Duborg og få lidt vin med hjem. Da vi drejede op ad Havbakken, var klokken lige 24. Hjemturen havde taget 15½ time – incl. pauser – det syntes vi egentlig var ret godt.\nDe sidste sandwich lå stadig i køletasken, så vi tog lige en lille pause og noget at spise, mens alle indtrykkene stod i kø for at bundfælde sig.\nDet har været en dejlig uge – og vi har begrundet håb om, at vi vender tilbage – med selskab – mere herom i 2006….


Få Ham Til At "Slå Ihjel" For At Være Din Kæreste\nHomeHENDES MÅDEFå Ham Til At “Slå Ihjel” For At Være Din Kæreste\nposted on Jul. 11, 2018 at 10:12 am\nMænd er enkle skabninger. Hvis du gør det for let for dem, vil de tage din kærlighed for givet, og forsvinde hurtigere end en fartoverskridelse. Og dette er hvad de fleste af dem faktisk kan lide, at få det de ønsker med mindst mulig anstrengelse. Det de ønsker er noget du bør tænke over først. Hvis i begge have vil have et engangsknald eller være friends with benefits, så er det at kaste dig over ham, men hvis du ønsker en dyb, ægte kærlighed og et forhold med en mand som virkelig elsker og respekterer dig – så du må få ham til at “slå ihjel” det. Ikke bogstaveligt talt selvfølgelig, men du skal aldrig gøre det nemt for ham. I sidste ende vil han være stolt af hvad han har opnået, og vil hente den præmie han vandt. Hvis han mislykkedes med det, vil han ikke være noget for dig alligevel. Så, lad os komme igang:\n1. Giv ham ikke kæreste fordele hvis han ikke er din kæreste\nVi snakker ikke kun om sex her. Sex er noget som findes overalt i dag, og det er ikke så svært for en mand at finde en sexpartner. I modsætning til populær tro, så elsker manden at være i et forhold. De elsker at have en partner in crime, at have en supporter efter en dårlig dag. Mænd elsker at være dominerende så de ved at du kun er hans, at vide at de får en til at føle sig tryg omkring dem. En følelsesmæssig moden mand ved at sikkerhed, intimitet og komfort er de ægte ting du får fra et forhold. Mænd elsker relationer på grund af de fordele de giver, og de vil jagte for at være i et forhold. Giver du disse fordele gratis, vil du ende med at blive udnyttet.\n2. Hav lidt distance fra tid til anden\nDu ved hvad de siger: “Ignorer ham for at få hans opmærksomhed”. Dette er et vanskelig spil, og du må give den rigtige mængde medicin for at kurere sygdommen. Hvorfor? Fordi du ignorerer ham for meget, vil han tro at du slet ikke er interesseret i ham, og vil blot acceptere det ok gå videre. Men med den rigtige mængde, vil du få fantastiske resultater. Når du sender beskeder til ham, så send ikke for tit og ikke beskeder uden betydning – svar på hans beskeder, men gør det kort og godt. Få det til at se ud som om du har travlt. Du vil ikke kun få ham til at arbejde mere for at få dig, men han vil også være under det indtryk at du har et travlt og interessant liv, og han vil helt sikkert ønske at være en del af det.\n3. Han er ikke manden for dig før han beviser noget andet\nHvis du lige er begyndte at date, skal du altid huske på det her. Han er helt irrelevant før han gør sig relevant. Holde mulighederne åbne og fokusere på dit liv, ikke på ham. Prøv ikke at blive besat af ham, fordi du ved jo ikke om han er giftig, en taber eller en narcissist, og tro mig, det vil du ikke have i dit liv. Arbejd med din egen virksomhed før han opfører sig på en måde som vil får dig til at slippe alt hvad du arbejder på, og tage hensyn til ham. Lev efter princippet, og så vil du ikke kun blive skuffet mindre af mænd, men du vil også kunne finde manden i dit liv meget hurtigere.\n4. Få ham til ønske sig mere\nSelv om alting går godt, og du føler at han er den eneste ene. Vær lidt mystisk og få ham til at gætte. Sæt grænser, og hvis du har lyst til et godnatkys, så er det det eneste han fortjente den den aften – og bevar det sådan. Lav en lille meningsfuld berøring. Giv små udemærkelser, og anerkend hans indsats, men giv ham ikke alt hvad han vil have på een gang – vent lige så længe du vil. Få ham til at jagte dig så længe du vil og så langt du vil. Hvis han viser sig værdig efter alt dette, så min kære, så har du fundet din drømmeprins.


Når du køber Office 365, kan du vælge at betale med kreditkort, betale via faktura eller betale med en forudbetalt produktnøgle. Du kan skifte mellem betaling med kreditkort eller faktura til enhver tid i løbet af dit abonnement. Hvis du har betalt med en forudbetalt produktnøgle, kan du vælge at skifte til at betale med kreditkort eller faktura, når din licensperiode er udløbet.\nBemærk: Når du har skiftet betalingsmetode, vil dine brugere fortsat have de samme licenstildelinger som hidtil.\nVil du bare ændre dine kreditkortoplysninger? Se Tilføje, opdatere eller fjerne et kreditkort i Office 365 til virksomheder.\nHvis du skifter fra faktura til kreditkort, overføres dine eksisterende fakturabeløb ikke til dit kreditkort, så husk at betale eventuelle udestående fakturabeløb med elektronisk overførsel. I nogle områder kan du også betale din udestående saldo med check. Se din faktura for at få flere oplysninger om at betale din udestående saldo.\nHvis du skifter fra kreditkort til faktura, overføres en eventuel udestående saldo til din næste faktura. Hvad vil du foretage dig?\nÆndre fra faktura til kreditkort\nTip: Følgende trin gælder kun for individuelle abonnementer. Hvis du har flere abonnementer i din organisation, kan du udføre disse trin for hvert abonnement, du vil ændre.\nNår du skifter fra at betale med faktura til at betale med kreditkort, opretter vi automatisk et nyt abonnement til dig, flytter dine brugere til det nye abonnement og deaktiverer derefter dit gamle abonnement. Bare rolig, dine brugere oplever ingen afbrydelse i tjenesten, og alle deres oplysninger vil være tilgængelige via det nye abonnement.\nNogle abonnementer giver mulighed for at vælge et månedligt eller årligt engagement. Hvis du får valget mellem at betale årligt eller månedligt på siden Hvordan vil du betale?, skal du vælge, hvor ofte du vil betale.\nVælg enten Eksisterende kort eller Nyt kreditkort på listen Betalingsmetode.\nHvis du vælger muligheden Nyt kreditkort i trin 9, skal du udfylde resten af betalingsoplysningerne.\nÆndre fra kreditkort til faktura\nBemærk: Muligheden for at betale via faktura er kun tilgængelig, hvis prisen på dit Office 365-abonnement overstiger et bestemt beløb (hvilket varierer alt efter tjenesteplacering). Det kan være nødvendigt at foretage en kreditkontrol ved større betalinger via faktura. Du kan få mere at vide under Betal via faktura eller kreditkort.\nVælg det abonnement, du vil ændre. I afsnittet Betalingsmetode skal du vælge Rediger betalingsoplysninger. I ruden Rediger betalingsoplysninger skal du vælge Skift betalingsmetode.\nTip: Hvis linket Skift betalingsmetode ikke vises, betyder det, at det ikke er muligt at skifte fra kreditkort til faktura under abonnementet, fordi abonnementet ikke opfylder det mindste omkostningsbeløb for fakturering via faktura. Det mindste omkostningsbeløb, der kræves for at kunne blive faktureret via faktura, varierer efter geografisk placering.\nVælg OK for at vende tilbage til Administration. Kontrollér, hvilken betalingsmetode, der er konfigureret\nDu kan når som helst bruge følgende trin til at bekræfte den betalingsmetode, der er konfigureret for et bestemt abonnement.\nÆndre din betalingsfrekvens\nHvis du vil ændre, hvor ofte du bliver faktureret for Office 365 til virksomheder abonnementet, enten fra årligt til månedligt eller fra månedligt til årligt, skal du ringe til support til Office 365 for at få hjælp.\nSådan får du vist din nuværende betalingsfrekvens\nVælg det abonnement, du vil se betalingsfrekvensen for. I sektionen Betalingsmetode vil der enten stå Betaling: Månedlig eller Betaling: årlig.\nHusk, at du ikke selv kan ændre betalingsfrekvensen. Du skal i stedet ringe til support til Office 365, og så vil de hjælpe dig.\nTilføje, opdatere eller fjerne dit kreditkort i Office 365 til virksomheder


2064 – et håb? af Peter Ring\naf: Peter Ring\nHar du tænkt på, hvordan dit liv – og/eller dine børns og børnebørns liv – kommer til at se ud om 40-50 år? Hvordan bliver din/deres hverdag, fester og ferier? Og hvordan ser verden ud omkring jer? Du... læs mere\nBeskrivelse af 2064 – et håb?\nHar du tænkt på, hvordan dit liv – og/eller dine børns og børnebørns liv – kommer til at se ud om 40-50 år? Hvordan bliver din/deres hverdag, fester og ferier? Og hvordan ser verden ud omkring jer? Du har sikkert også med rædsel tænkt på, hvordan det vil gå dig og/eller dem i og efter en atomkrig – eller hvis verdenshavene stiger flere meter. Og du har gyst over, hvad der sker, hvis vi bliver invaderet fra rummet eller overmandet af robotterne, som du fx har set det i science fiction film. Men hvis disse katastrofer IKKE sker, og hvis verdenshavene kun stiger ca. 70 cm (FN’s Klimapanels prognose + 20 cm), hvordan ser hverdagen og livet så formentlig ud til den tid for et almindeligt (+/–) menneske i den industrialiserede verden, fx Danmark? Det får du et godt bud på ved at læse ’2064 – et håb?’. ’Et håb’ fordi det grundlæggende er en positiv bog, der giver håb om en rimeligt god fremtid. Men den har også elementer af et politisk kampskrift om ting, som politikerne SKAL tage hånd om. Og samtidig bliver du godt underholdt, for der sker noget nyt hele tiden, også i bogens bærende dybt romantiske kærlighedshistorie med erotiske elementer.\nBoganmeldelser · 2064 – et håb?


Besættelsestiden - www.wienberg-larsen.dk\nErindringer fra og tanker om\nFra 1940 til 1945 var Danmark besat af tyske soldater, og jeg vil fortælle nogle erindringer fra den tid. Jeg var 6½ år, da det begyndte og 11½, da det var forbi, så det er et barns indtryk og erindringer, I skal høre, et barn, der (med sin familie) fik besættelsen tættere ind på livet end de fleste. Der er ingen helte i beretningen og i grunden heller ingen skurke. Men jeg synes, jeg lærte nogle ting, jeg gerne vil give videre.\nDen 9. april 1940 kl. 04.15 rykkede tyske tropper ind i Danmark. Nogle kom over grænsen i Sønderjylland; dér blev der kæmpet lidt; 16 danske soldater mistede livet; men tyskerne kom også til søs og gik i land ved Gedser og Korsør og Nyborg, og med fly over hele landet, med faldskærmssoldater ved Ålborg flyveplads og med et stort troppetransportskib, der kunne lægge til ved Langelinie i København, uden at der blev affyret et skud..\nOg der blev nedkastet flyvesedler til befolkningen, hvor tyskerne forklarede, at England og Frankrig, mod det tyske folks ønske om at leve i fred og venskab, havde erklæret Tyskland krig, og at England var ude på at skabe krigsskuepladser andre steder end hos dem selv; og for at undgå, at Skandinavien blev sådan en krigsskueplads, havde Tyskland besluttet ”selv at overtage Beskyttelsen af Danmarks og Norges Kongeriges Neutralitet og værne den, sålænge Krigen varer.”\nOg i København overrakte den tyske gesandt kl. 04.20 regeringen en note, hvori man sagde det samme og understregede, at man ikke havde til hensigt at antaste kongeriget Danmarks territoriale integritet eller politiske uafhængighed.\nDen danske regerings og forsvarets ledelse mødtes kl. halv seks om morgenen hos kongen og drøftede situationen. De besluttede hurtigt at indstille al modstand, og der blev udsendt en proklamation til Det Danske Folk, hvor man opfordrede befolkningen til ”en rolig og behersket Holdning” og kong Christian d. 10. tilføjede selv en opfordring til at ”vise en fuldtud korrekt og værdig Optræden.”\nDanmark var blevet besat. Men Tyskland havde ikke erklæret Danmark krig. Det var en fredsbesættelse!. Danmark protesterede ganske vist, men lige siden har vi i Danmark diskuteret, hvordan vi burde have reageret den dag og i de kommende år. Skulle vi have samarbejdet? Eller have gjort modstand? Hvad var det klogt at gøre? Hvad var det moralsk rigtigt at gøre?\nDanmark var så alene! Det er en af de ting, der har slået mig ved at læse om de år. Op gennem trediverne var utrygheden i forholdet til Tyskland vokset og vokset. Hitler blev stærkere og mere og mere aggressiv over for nabolandene, og Tyskland havde aldrig anerkendt grænsen ,da vi i 1920 fik Nordslesvig tilbage, så de danske politikere regnede efterhånden med, at det kun var et spørgsmål om tid, før Hitler ville forlange en grænserevision. Stauning forsøgte at inddrage Norge og Sverige, og sagde at grænsen mod syd var Nordens grænse, men hverken Norge eller Sverige ville love hjælp, tværtimod. Og fra England havde Churchill et par måneder før sagt: ”Danmark ligger så frygtelig nær Tyskland, så det vil være umuligt at bringe hjælp. Jeg vil i hvert fald ikke påtage mig at garantere Danmark.”\nSå var der kun tilbage at være forsigtig, og jeg har læst, at statsminister Stauning sagde, at enhver provokation af Tyskland måtte undgås, og udenrigsminister Munch henstillede gang på gang til den danske presse om ikke at udfordre Tyskland unødigt.\nAlt dette vidste jeg naturligvis ikke noget om som barn, men det, jeg vil frem til er, at der hos os i Danmark har været en følelse af afmagt over for det nazistiske Tyskland. Forlangte Hitler en grænserevision, havde vi ikke en chance. Det eneste, man kunne gøre, var at træde forsigtigt, ikke irritere, ikke vække bjørnen, men vise ”en fuldtud korrekt og værdig Optræden.”\nSå jeg synes, det er én ting, jeg har lært af den tid: at det er godt og vigtigt med alliancer. Alene er et lille land værgeløst overfor uretten og har kun den mulighed at gøre sig så lille, at man ikke bliver lagt mærke til. Men lover flere at stå sammen, får vi mod til at træde op mod det, vi synes er forkert.\nOg nu kommer vi til besættelsen og min familie.\nMin far, Ernst Wienberg, var i 1931, som 36 årig, blevet cand. theol. fra Københavns universitet, og samme år blevet gift med sin 14 år yngre kæreste og blevet sognepræst i to små landsogne, Alling-Tulstrup, ved Ry, mellem Silkeborg og Skanderborg. En meget smuk egn er det med søer og skove og Himmelbjerget i baggrunden. Befolkningen dér var hovedsageligt landmænd; så var der nogle få håndværkere og arbejdere og handlende og 4 landsbyskoler med hver sin enelærer. To af lærerne var hhv. degn og organist i Alling kirke og de to andre degn og organist i Tulstrup kirke. Det hørte med til lærerembedet. Børnene gik i skole i 7 år, 3 timer om dagen. De første tre årgange gik i ”betteklas”, og de ældste fire årgange gik i ”sturklas”, hvorefter de normalt kom ud at tjene.\nMin far blev sognepræst på traditionel vis. Han holdt gudstjenester i de to kirker om søndagen, havde konfirmander, døbte, viede, begravede, førte kirkebøger med civilregistreringen, holdt ungdomsmøder og ældremøder, var formand for menighedsrådet og skolekommissionen og gik på husbesøg de fleste eftermiddage.\nOg så fandt han på noget enestående! Når han så, hvor smukt der var, fra den højtliggende præstegård ned mod søen, Knud Sø, og skovene, kom han til at tænke, at den natur skulle flere have glæde af. - Der skulle bygges et vandrehjem!\nHan forsøgte at få flere med på ideen, og der blev lavet indsamlinger og givet bidrag, men ingen ville tage ansvar sammen med ham, så det endte med, at han gjorde det selv. Der blev bygget et vandrehjem med sovesale med køjer med plads til nogle og tres, opholdsstue, vaskerum, værelser til personale, en lille restaurant, hvor folk kunne købe kaffe og kage, sodavand, is og slik. Udenfor var der en sportsplads, hvor sognets unge kunne spille bold, og 50 meter var der til badestranden ved Knud Sø. ”Knudhule” kom stedet til at hedde efter en røver, der havde haft en hule dér.\nHvad med præstens kone? Jo, hun var ikke så udadvendt, men hun bakkede sin mand op både som præstekone og m.h.t. vandrehjemmet, og så kom der børn, og det var det, hun gik mest op i: I 1932 fik de en datter, i 1933 en søn (mig), i 35 igen en søn, i 38 en datter. I marts 1940 blev det 5. barn, en dreng, født, men da var alting anderledes. Der var indtruffet en katastrofe: I oktober 39 var Ernst Wienberg død, knap 45 år gammel. Det var en galdestensoperation på Silkeborg Sygehus, han ikke overlevede.\nJa, det var en katastrofe, men det er ikke den, der er temaet i dag. Kort fortalt måtte hans 30-årige enke rykke ud af præstegården med sine 4 børn og det 5. i vente. Hvor skulle hun flytte hen? Jo, der var jo vandrehjemmet. Hun fik indrettet en privatbolig i den ene ende af huset, og der flyttede hun ind i begyndelsen af 1940. I marts fik hun det 5. barn, en dreng, og d. 9. april bankede tyskerne på døren og beslaglagde vandrehjemslokalerne, men altså sådan, at hun kunne blive boende i sin afdeling af huset. Det var flyvevåbnet, Luftwaffe, der var kommet. Deres flyvemaskiner var landet på en flyveplads ved Ry, og derfra tog de på togt om dagen og vendte tilbage om aftenen. Det var venlige mennesker; jeg kan huske én af dem gav mig et stykke chokolade en dag.\nDet varede nu ikke længe, så forsvandt de, og stedet blev vandrehjem igen, men så vendte tyskerne tilbage og blev. Det var forskellige kompagnier; længst, et par år tror jeg næsten, var det et transportkompagni, hvis biler fyldte sportspladsen. I begyndelsen af 1945 blev de afløst af flygtninge fra Østpreussen. Dem havde vi ved befrielsen. Jeg gik selv ud til dem om aftenen d. 4. maj og sagde: ”Deutschland ist kaput!” ”Ja, ja!” svarede de; det var jo ventet. Så rejste de, og vi fik flygtninge fra de baltiske lande og Polen, der var flygtet for russerne. Der var en del børn med, som vi legede med og jeg lærte at synge 1. vers af den polske nationalsang. På polsk, skam!\nMen nu er vi for langt fremme! Tilbage til de tyske soldater. Hvad var vores holdning til dem? Før jeg forsøger at besvare det spørgsmål, skal vi tilbage igen til min far.\nJeg sagde før, at han var blevet teologisk kandidat og gift i 1931 som 36 årig. Det var lidt sent. Ja, for han havde en fortid. Min far var sønderjyde, født i et dansktalende hjem i Slesvig, der gik tabt i 1864. Da verdenskrigen brød ud i 1914, kom han og hans bror med. Broderen blev hurtigt taget til fange af franskmændene og sad i krigsfangelejr i Nordafrika, til krigen var forbi: men min far var med alle 4 år, meget af tiden i skyttegravskrigen på Vestfronten.\nEfter krigen rejste han til Danmark og arbejdede ved landbruget nogle år for at komme sig, men så tog han på studenterkursus og bagefter på universitetet og blev præst.\nHvordan var hans holdning til nazismen? Ja, jeg fortæller jo erindringer og også om mine allernærmeste, så der er hele tiden en fare for, at det bliver privat, ublufærdigt, ubehageligt for tilhørerne at høre på. Sådan håber jeg ikke, det bliver hørt. Jeg fortæller, fordi jeg tror, at jeg fortæller om noget, der er tankevækkende og typisk for en kultur, der ikke ligger så langt tilbage i tiden, men alligevel er meget forskellig fra vores.\nVar min far én, der talte imod og advarede mod udviklingen i Tyskland? Nej! Hvis han havde været det, havde jeg været stolt. Var han nazist? Nej, hvis han havde været det, havde jeg været ked af det, men på en måde forstået det, for når Hitler kunne bjergtage et helt folk, dette højtkultiverede tyske folk, så havde han vel også kunnet begejstre min familie. Vi er ikke overmennesker. Men det mærkelige er, at der i min fars eftermæle ikke eksisterer en eneste udtalelse om nazismen.\nHvorfor ikke? Jeg véd det ikke; den eneste forklaring, jeg kan komme på, er, at han var så optaget af andre ting, at der ikke blev tid og kræfter til udenrigspolitik. Og sådan tror jeg, mange på den tid havde det. Jeg tror, at udenrigspolitik for dem var meget mere fjern, end den er for os, fjern, tåget, måske endda lidt uvedkommende.\nJeg tror, at der var mange i Alling-Tulstrup, der ikke holdt avis, og at en hel del ikke havde radio. Og at meget af den udenrigspolitik, de hørte, gik ind ad det ene øre og ud af det andet. Afmagtsfølelsen var, som jeg nævnte før, stor, og hvorfor gå op i noget, man alligevel ikke kan gøre noget ved? Og uvidenheden var stor. Jeg minder om, hvad jeg sagde tidligere, at regeringen nærmest forbød pressen at sige noget grimt om nazismen i Tyskland.\nDenne uvidenhed om, hvad der virkelig foregik, var selvfølgelig også stor i Tyskland. Når jeg senere som voksen spurgte tyskere, hvad de tænkte om nazismens gerninger bl.a. over for jøderne, svarede de altid: ”Jamen vi vidste ikke noget!” Hvortil man kunne replicere: ”Nej, men I spurgte heller ikke!”\nSå det er (en anden) vigtig ting, jeg har lært: At vi skal spørge og råbe op! Magt korrumperer. Der skal holdes øje med dem, der bestemmer, og de skal stå til ansvar.\nMen nu tilbage til erindringerne! Hvad var min holdning til de tyske soldater og til Tyskland og nazismen? Jeg gik i skole i landsbyen Jaungyde i de 5 år, besættelsen varede. Først 3 år i ”Betteklas” og så to år i ”Sturklas”, og det var undervisningen dér, der gav stof til formningen af mit verdenssyn!\nTyskland? Det var vore fjender, ingen tvivl om det! Vi havde været i krig med dem i 1848 og 1864, og de havde taget Sønderjylland fra os. Og vi sang ”Dengang jeg drog af sted,” og ”Brat af slaget rammet,” og ”Påskeklokken kimed mildt,” og ”Du skønne land med dal og bakker fagre” om Sønderjylland og ”Det haver så nyligen regnet.” Nej, Tyskland kunne vi ikke lide.\nHvad så med England? Verdenshistoriens første terrorbombardement havde de stået for mod vores hovedstad i 1807 og samtidig røvet vores flåde, og vi sang ”Kommer hid, I piger små” om søhelten Peder Willemoes, der i 1808 faldt i kamp mod englænderne ved Sjællands Odde.\nSå var der de andre skandinaviske lande. De var vores broderfolk, og vi sang ”Høje Nord, friheds hjem”, og ”En skål for det blinkende søernes bånd,” og vi sang ”Du gamla, du fria, du fjälhöga Nord,” og ”Ja, vi elsker dette landet,” og ”Vort hjemlands Gud.”\n- Men hvor havde vi dog tit været i krig med svenskerne! Vi havde godt nok ikke selv været alt for fine – tænk på Det stockholmske Blodbad – men de havde været de stærkeste og taget Skåne og Halland og Blekinge fra os – trods ”Gøngehøvdingen”, som degnen læste op for os af ved festlige lejligheder.\nOg Norge? Ja, de havde i trediverne forsøgt at tage noget af Østgrønland fra os. Det var der blevet en retssag ud af ved Den internationale Domstol, og Norge havde tabt, gudskelov. Men de havde forsøgt. - Og Island? Plejede at høre under os, men nu, da vi ikke kunne holde kontakt, havde de revet sig løs. Det kunne man måske ikke fortænke dem i. Men alligevel!\nSå kort sagt fik vi i skolen nogen mistænksomhed, mistro til alle andre lande, og kærlighed til vort eget land…. og lidt medlidenhed, selvmedlidenhed, om man vil, for de, der havde bestemt i Danmark havde tit til skade for os ikke været ret kloge eller dygtige. – (Og for nu i en parentes at sige det ligeud, så forekommer det mig, at den tradition er meget livskraftig i vort land som for eksempel m.h.t. krigen i Afghanistan og m.h.t. folkeskolereformen. Parentes slut.) Så vi sang i skolen: ”Engang du herre var i hele Norden, bød over England, nu du kaldes svag. ” Så tilføjede H.C. Andersen godt nok, at ”og dog så vidt om jorden end høres danskens sang og mejselslag.” Men det var en sangerinde og Berthel Thorvaldsen, det handlede om; og det lød stadigvæk ret svagt i en skoledrengs ører.\nSå nu havde Tyskland altså overmandet os svage. Hvad ville det komme til at betyde?\nDet viste sig, at besættelsen blev en ret udramatisk periode på min egn. Det kan siges både til egnens ros og dadel. Der var ingen nazister og værnemagere; i hvert fald ikke af en størrelse, så nogen blev straffet efter krigen. Der var heller ikke i Alling Tulstrup jøder, der blev nødt til at flygte. Der var ingen frihedskæmpere af den skrappe slags, dem, der havde kontakt med England og lavede sabotage. Og gudskelov ingen frihedskæmpere, der blev fanget og dømt til døden.\nVi var fattige, skal jeg måske sige. Men i min erindring var alle børn i skolen fattige, så det plagede os ikke. Det var en lille pension, min mor fik efter fars få års anciennitet, så vi fik tit brugt tøj og brugte sko, og ønskede vi en bog i fødselsdagsgave, fik vi én – brugt.\nMaden var beskeden. Jeg kan ikke lade være med at sige – med venlig hilsen til mine børn og især børnebørn – at der herskede den uudtalte regel, at vi spiste, når det var spisetid, uden at det nogensinde blev overvejet eller drøftet, om vi kunne lide maden eller ej. Ude i et skur bagtil fik vi hvert år en gris, der levede af levninger og grotning. Om efteråret kom en lokal arbejdsmand og slagtede den, og der blev lavet blodpølse og medisterpølse og saltet og henkogt.\nVi gik på vore fødder de 2½ km. til skolen i Jaungyde. De kolde vinterdage kunne vi ligefrem græde af smerte, så ondt gjorde det, når vi nåede frem til skolen, og vore kolde hænder skulle varmes ved skolens kakkelovn. Læreren eller degnen, som vi kaldte ham, var vi vist alle sammen bange for. Vi skrev på tavler og havde, foruden griffel, en våd ildelugtende tavleklud i pennalhuset. Vi havde også et penneskaft og en pen, vi dyppede i blækhuset, der sad i et hul i hver skolepult, når der skulle skrives pænt.\nOg derhjemme var der så de tyske soldater. De delte hus med os, og tyske soldater gik vagt ved vores dør døgnet rundt med gevær ved skulder.\nÅrene viste, at det kunne lykkes at finde en modus vivendi. Man kan sige, at vore medbeboere ikke kun var tyske soldater. Måske skal jeg endda sige, at de for mig ikke primært var soldater. De var mennesker som andre mennesker med navne og personligheder og hver deres historie.\nMin mor var forbilledlig i det, regeringen og kong Christian d. X. ønskede; jeg tror endda, hun havde været det, selv om de ikke havde sagt det: ”rolig og behersket” med ”en fuldt ud korrekt og værdig optræden.” Hun var altid venlig over for tyskerne, men holdt også en distance. Aldrig var nogle af dem gæster hos os, aldrig var vi gæster hos dem eller spiste med dem. Og hun kom aldrig over for os børn med en vred - eller bedrøvet - bemærkning om dem, som kunne have gjort os bange. Jeg har senere læst, at det jo ikke var elitetropper, der blev sat til at udgøre besættelses-magten i Danmark. Og det var det heller ikke hos os.\nLederen havde rang af løjtnant. Han var i det civile liv dommer og tydeligt lidt fremmed fra de andre, ikke kun på grund af sin rang, men også socialt. Den næstkommanderende var Überfeldwebel Karl Anker. Han havde flere penge til rådighed end de menige. Han købte sommetider jordbær og fløde og stod og slugte det, mens de andre - vi andre - kunne se på. De menige var borgere af forskellig slags. Der var én, der kunne tale dansk, Han hed Hans. Ham talte vi selvfølgelig med på dansk, men da min mor en dag så min storesøster og hendes veninde stå og tale ivrigt med ham,, sagde hun, at de ikke måtte tale med soldaterne. Det forbud tror jeg nu ikke havde noget med nazisme/antinazisme at gøre.\nJeg måtte gerne tale med dem - eller rettere: Jeg fik ikke noget forbud. Ham, jeg bedst kunne lide, en helt lyshåret soldat, hed Schmidt og var i det civile liv skrædder i Hamborg. Han havde sådan et stilfærdigt, vemodigt smil, og har formodentlig hadet hele foretagendet. Så var der én, der hed August. Han ville kaldes ”onkel August” af os børn, så det kaldte vi ham, uden at vi af den grund kom tæt på ham. En stor, tyk én hed Josef. Når vi var ude og bade om sommeren i Knud Sø, og Josef gik i vandet, rakte vi armene i vejret og dykkede ned, som om vandstanden steg vældigt, når han gik ud med sin tykke mave!\nJa, de var personer, og, jeg tror, altid venlige over for os. Som man kan forestille sig. Mange havde nok selv børn derhjemme. Så jeg havde et venligt forhold til dem, og det er derfor også vigtigt at understrege, at vi ikke vidste noget om de rædsler, der udspillede sig ude i verden.\nAlligevel kom vi børn til at gå over på englændernes, de allieredes side i løbet af krigen. Jeg har talt med min storesøster om det, og vi er enige om årsagen til det:\nVi var som alle andre begyndt at lytte til de danske udsendelser fra BBC kl. kvart over 6 om aftenen, dem, der begyndte med ”Prins Jørgens March”. Og da kunne vi høre en hel anden skildring af krigen end den, der var i avisen og den danske radio. For herhjemme fra handlede det altid om, hvor godt det gik for Tyskland. Selv når tyskerne trak sig tilbage ovre i Rusland, var der tale om strålende sejre og glimrende manøvrer. Kort og brutalt sagt: Vi blev klar over, at tyskerne var fulde af løgn.\nDet kunne selv børn godt høre. Og tage stilling og fælde dom, når de hører løgn, det kan børn også. Så begyndte der også at komme illegale blade. Hvor de kom fra, hvem der skrev dem og trykte dem, vidste vi ikke noget om. De gik fra hånd til hånd. Når man fik nogle, var det spændende at læse dem; dels fordi det var helt anderledes end det, der blev sagt i radioavisen, og dels, fordi det var forbudt at læse dem. Og så skulle man give dem hemmeligt videre.\nMan kunne for eksempel putte dem i inderlommen på folks overfrakker ude i garderoben, når der var møde eller fest i forsamlingshuset i Jaungyde. Det var jeg selv med til! Og frihedskampen voksede. Præstefamilien, der efterfulgte os i præstegården, havde nogle mennesker boende, tyskerne ville arrestere. De var gået under jorden, som man sagde og kunne gemme sig dér.\nOg dag for dag blev sammenstødene ude i verden og herhjemme ondere og ondere; det hele blev mere og mere kaotisk og det blev mere og mere tydeligt, hvilken vej, det ville gå.\n- Indtil jeg endelig en aften, efter at have hørt BBC fra London, kunne gå ud og sige til trætte, udmarvede flygtninge, at ”Deutschland ist kaput”!


glosin.bliveenmand.com Instruktioner Phalloplasty erektion\nMandlige Organ Udvidelsen Kirurgisk Procedure - En god del forvirring og mange spørgsmål omgiver detaljer køn kønsskifteoperationbåde inden for transseksuelle samfund og uden. En af de mest almindelige kvinde til mand genital kirurgi phalloplasty, phalloplastyer komplekse og ofte misforstået. Uanset phalloplasty du overvejer denne operation for dig selveller bare søger dobbelt elevationsseng forstå oplevelsen af en person, der erer det godt at forstå processen og dens virkninger Hvad er ejakulation under samleje Dette kan gøres som rekonstruktiv kirurgi på biologiske mænd, der har oplevet alvorlig skade for deres penismen det er også almindeligt anvendt som erektion form af en kønsskifteoperation for kvindelige-til-mand Erektion transseksuelle. Process Med phalloplastyer den kunstige penis fremstillet ved hjælp af vin af hud og væv fra andre dele af modtagerens krop.\nPHALLOPLASTY EREKTION Hvad er Phalloplasty?\nHvad er Phalloplasty Phalloplasty erektion virkninger af FTM phalloplasty kirurgi\nPhalloplasty er æstetisk rekonstruktion af eksterne mandlige kønsorganer. Den falotrasplante er en kirurgisk praksis en penis transplantation phalloplasty en afdød donor. Den eneste kendte eksempel på denne operation blev gennemført i september i et militærhospital i Guangzhou, Kina. For at betjene penis af en donor erektion, hjernedøde bruges af en ulykke. Muskelvæv fra patienten, som er udvundet fra underarmen eller andre steder, at opbygge en neopenis anvendes. Phalloplasty er æstetisk rekonstruktion af eksterne mandlige kønsorganer. og køn, selv om sidstnævnte en særlig protese er placeret for at opnå erektion. Der er flere forskellige typer af phalloplasty beregnet til forskellige formål. En person Væv af penis, der er ansvarlig for erektion strækker sig ind i bækkenet. Penisvergrößerung bezeichnet unterschiedliche Methoden, deren Ziel die Vergrößerung des menschlichen Penis ist.. Die dabei eingesetzten Techniken reichen von manuellen Übungen und Anwendungen. Die Prozedur ist ähnlich der Penisverlängerung bei genetischen Männern. Der Kopf (Glans) der Klitoris samt Haut vom Klitorisschaft wird angehoben. forhojet laktat arsager Men er du klar om hver af de aspekter relateret til det? Ved at ga til Phalloplasty er en falles ting i dag, Penis udvidelsen.\nPhalloplasty er en rekonstruktiv eller kosmetisk kirurgisk procedure med penis. Det kan gøres for at genopbygge en penis efter en traumatisk skade, til at konstruere en for en patient, der har en genital misdannelse, og til at forbedre udseendet af genitalier. okt Phalloplasty er en rekonstruktiv eller kosmetisk kirurgisk procedure med implantater anvendes til at give dem mulighed for at opnå erektion. 1. maj Det gode ved en metoid er at man selv kan få erektion og der er meget lidt risiko for at man mister følelsen i den. Det dårlige er at det altså. Phalloplasty er en kosmetisk kirurgi, der sigter mod at øge størrelsen af penis. omfatter blødning, hævelse, ardannelse, eller tab af stivhed i erektioner. Målet med en phalloplasty erektion at opbygge en kosmetisk tiltalende penis af tilstrækkelig størrelse, der erektion i stand til at føle fornemmelser og frigive urin fra stående stilling. Det er phalloplasty kompleks procedure, der ofte involverer mere end en operation. En phalloplasty er specifikt, når kirurger sættes en flap af donorhud phalloplasty en phallus.\nEn af de mest almindelige kvinde til mand genital kirurgi, phalloplasty, er Den kunstige penis kan også omfatte anden form for implantat at simulere erektion. okt Phalloplasty er en rekonstruktiv eller kosmetisk kirurgisk procedure med implantater anvendes til at give dem mulighed for at opnå erektion. 1. maj Det gode ved en metoid er at man selv kan få erektion og der er meget lidt risiko for at man mister følelsen i den. Det dårlige er at det altså.\nPhalloplasty: Kønsbekræftelse Kirurgi phalloplasty erektion\nPhalloplasty er en kosmetisk kirurgi, der sigter mod at øge størrelsen af penis. omfatter blødning, hævelse, ardannelse, eller tab af stivhed i erektioner. i stående stilling;; spontan og naturlig erektion; skaber ikke særligt synlige ar; ikke hvor patienten ville have procedurer med andre metoder til phalloplasty. Metoidioplasti er en kønsskiftkirurgi , som transpersoner individer erstatter det kvindelige kønsorgan med det mandlige genitalorgan. Før indgrebet gives en behandling med testosteron, med det formål at udvide og gradvist udvide klitoris med en gennemsnitlig størrelse på cm.\nEn ting der optager mig meget og som jeg phalloplasty på stort set hele tiden er bottom surgery. Den operation jeg allerede har fået lavet, top-surgery, drejer sig om at få en flad maskulin brystkasse. Det har hjulpet mig meget og gjort meget for mig selvværd og fysiske og psykiske velbefindende. Men jeg bliver mere og mere klar over for hver dag erektion går at det bare ikke er godt nok. De dejlige ting i livet som kærlighed, glæde og bekvemmelighed er helt gratis. Du kunne ikke erektion disse phalloplasty med lån, men de er ansvarlige for at gøre vore mulig og enkel. Uden kærlighed, nydelse, bekvemmelighed og glæde, ville vores liv phalloplasty sikkert være ufuldstændig samt erektion. Metoidioplastica at blive en mand: som du kører\nVed at ga til Phalloplasty er en falles ting i dag, Penis udvidelsen. af mandlige organ, smerte lobet erektion, langtidsholdbare deformitet og mange andre.\nPhalloplasty erektion sædvanlig sædcelle\nHvor kan jeg købe Penis extender enhed med hurtigt resultat? phalloplasty erektion\nNatürlich träumt zumindest fast jeder Phalloplasty von erektion "richtigen" Penis: Leider wird diese Sehnsucht mit dem heutigen Stand der medizinischen Technik immer ein Traum bleiben.\nAn der Frage ob und welche Genital-Operation für Transmänner sinnvoll ist, scheiden sich viele Geister. Natürlich träumt zumindest fast jeder Transmann von einem "richtigen" Penis: Leider wird diese Sehnsucht mit dem heutigen Stand der medizinischen Technik immer ein Traum bleiben. Es ist schlicht unmöglich, ein männliches Glied mit all seinen Funktionen zu konstruieren.\nretter med bacon Phalloplasty er kosmetisk kirurgi på penis. Der er flere forskellige typer af phalloplasty beregnet til forskellige formål. En person , der har en phalloplasty er ikke nødvendigvis forsøger at være " større og bedre " end andre mænd. Nogle mænd kan kræve operation for at reparere en defekt eller skade Kandidater Mænd søger en phalloplasty af forskellige årsager.\nDer er flere forskellige typer af phalloplasty beregnet til forskellige formål. En person Væv af penis, der er ansvarlig for erektion strækker sig ind i bækkenet. En af de mest almindelige kvinde til mand genital kirurgi, phalloplasty, er Den kunstige penis kan også omfatte anden form for implantat at simulere erektion.\nEn af de mest almindelige kvinde til mand genital kirurgi , phalloplasty , er komplekse og ofte misforstået. Uanset om du overvejer denne operation for dig selv , eller bare søger at forstå oplevelsen af en person, der er , er det godt at forstå processen og dens virkninger Hvad er phalloplasty?\nPhalloplasty erektion En af de mest almindelige kvinde til mand genital kirurgi , phalloplasty , er komplekse og ofte misforstået. Uanset om du overvejer denne operation for dig selv , eller bare søger at forstå oplevelsen af en person, der er , er det godt at forstå processen og dens virkninger Hvad er phalloplasty? Mandlige Organ Udvidelsen Kirurgisk Procedure -\nFølge: Skadeanmeldelse topdanmark » »\nTidligere: « « God mad frederiksberg\nCopyright © Legal Disclaimer: Dette websted kan bruge affilierede links til forskellige virksomheder. Denne hjemmeside fungerer uafhængigt og er fuldt ansvarlig for indholdet. Kontakt venligst tro4for@gmail.com for spørgsmål om dette websted. Phalloplasty erektion glosin.bliveenmand.com


Lancome Renergie Multi-Lift Ultra 50 ml - kun kr. 589.00\nDKK 665,00 DKK 589,00\nLancÃ´me Rénergie Multi-Lift Ultra er en rig, udglattende anti-age creme, der med sin helt særlige formel, virker opstrammende og udglattende, som får din hud til at se mere ungdommelig ud. Denne creme har en let tekstur, som smelter ind i huden for at ti … læs mere her\nLancome Renergie Multi-Lift Ultra 50 ml Varefakta\nNavn: Lancome Renergie Multi-Lift Ultra 50 ml\nMange leder efter den billigste Lancome Renergie Multi-Lift Ultra 50 ml på nettet, og de ender oftest ud med at finde tilbud her: gå til shop\nKøb Lancome Renergie Multi-Lift Ultra 50 ml for kun kr. 589.00 allerede i dag, så sendes den direkte hjem til dig.\nLancome Renergie Multi-Lift Ultra 50 ml fås sammen med en masse andre varer lige her i shoppen i varegruppen 2592. Når du bestiller her får du lovpligtige 14 dages returret som er en fin sikkerhed for dig, hvis du nu fortryder dig køb af din vare. Det er snart allemandsviden at man helst køber sin Lancome Renergie Multi-Lift Ultra 50 ml i webshoppen NiceHair.dk, der har forstået vigtigheden af at have de rigtige varer på hylden. Hos webshoppens store udvalg kan du helt sikkert finde noget du kan li, og der er det oplagte valg produktet er på siden. Køber du varer online kan priserne være lavere- det er effekten af, at den attraktive adresse på strøget ikke er nødvendig, og man dermed sparer meget på huslejen.\nLancome Renergie Multi-Lift Ultra 50 ml kun kr. 589.00\nKøbes der ind i en webshop, er du sikret lidt bedre rettigheder, som ikke nødvendigvis findes i fysiske butikker. Loven siger, du har ret til at returnere dine varer indenfor 14 dage. efter du har købt dine varer, der findes også shops, der er endnu bedre og giver mere det er slet ikke ualmindeligt, at få 30, 60 eller 90 dages returret i dag. Webshops er nødt til at skilte med deres priser på varerne online, og det er let at gennemskue, hvilken pris og betingelser der er bedst, når man kan se de forskellige shops priser med det samme. Det er let i dag at sammenligne priser - du kan gøre det i løbet af nul-komma-fem med din smartphone eller tablet. Ved at købe dine varer online, slipper du for, at være underlagt butikkernes åbningstider. Efter at have afsluttet din handel, bliver dine varer sendt til dig, alternativt kan de sendes til dig arbejde, så vælg det, der passer bedst til dig. Hvor mange gange har du stået i kø i en butik - det er slut nu, når du handler online så gå bare direkte til kassen, når du har fundet dine varer, og betal med det samme, så er det aldrig mere ubehaget ved at stå alt for tæt i en kø til kassen.\n38 anmeldelser af Lancome Renergie Multi-Lift Ultra 50 ml\nVær den første til at anmelde “Lancome Renergie Multi-Lift Ultra 50 ml” Annuller svar


▷ Køb Løbebukser Dame online [Se bedste tilbud]\nCykelpartner.dk er aktuelt en af de bedste e-forhandlere inden for cykler og tilbehør. Forretningens sortiment favner mere end 11000 produkter fra en række mærker. Netbutikkens Trustpilot-vurdering på 9,6 ud af 10 viser en høj grad af tilfredshed hos kunderne. Tallet er baseret på 24460 bedømmelser, hvoraf 22028 af dem giver topkarakter. På Facebook er 41558 personer tilhængere af Cykelpartner.dk, og her har webbutikken modtaget 396 vurderinger med en middel score på 4,5 ud af 5, som tillige er ekstremt beundringsværdig.\nCykler.dk er nu imellem de mest populære online forhandlere med cykler og tilbehør. Webbutikkens sortiment består af over 3000 varer fra forskellige brands. Webbutikkens Trustpilot-vurdering på 9,3 ud af 10 markerer god kundetilfredshed. Bedømmelsen er baseret på 2505 bedømmelser, hvoraf 1901 af dem giver topkarakter. På Facebook er 2863 mennesker tilhængere af Cykler.dk, og her har virksomheden modtaget 49 anmeldelser med en gennemsnitlig score på 4,7 ud af 5, som tillige er temmelig imponerende.\nPedalatleten.dk er aktuelt imellem de bedste online firmaer inden for cykler og tilbehør. Deres udvalg spænder over opimod 2000 produkter fra forskellige mærker. Virksomhedens Trustpilot-bedømmelse på 8,1 af 10 røber utrolig kundeloyalitet. Ratingen er baseret på 175 evalueringer, hvoraf 114 af disse giver topkarakter. På Facebook er 392 brugere tilhængere af Pedalatleten.dk, og her har firmaet modtaget 12 anmeldelser med en middel rating på 4,5 ud af 5, som også er super beundringsværdig.\nCykelexperten.dk er aktuelt iblandt de mest populære e-firmaer der sælger cykler og tilbehør. Deres sortiment indeholder omkring 4000 produkter fra forskellige mærker. Virksomhedens Trustpilot-vurdering på 9,1 af 10 manifesterer enorm kundeloyalitet. Ratingen er baseret på 1560 evalueringer, hvoraf 1174 af dem giver topkarakter. På Facebook er 14379 mennesker tilhængere af Cykelexperten.dk, og herpå har netbutikken modtaget 100 vurderinger med en middel score på 4,1 af 5, som også er utrolig beundringsværdig.\nFribikeshop.dk er i dag en af de bedste e-butikker med cykler og tilbehør. Forhandlerens udvalg omfatter flere end 5000 varer fra diverse brands. Netshoppens Trustpilot-rating på 8 af 10 røber stærk kundetilfredshed. Ratingen er baseret på 1740 vurderinger, hvoraf 1184 af disse giver topkarakter. På Facebook er 35097 personer fans af Fribikeshop.dk, og her har firmaet modtaget 72 evalueringer med en middel score på 4,2 ud af 5, som også er ultra imponerende.\nAdskillige online selskaber tildeler til alt held en hel del forskellige leveringsmodeller. En der er meget anvendt er nu om dage levering til en pakkeshop, og så skal du blot gå forbi efter de købte varer når du har lyst. Løsningen er altså ultra fremkommelig, samt endda tilmed den mest prisbevidste leveringsmulighed.\nDu kan alternativt afveje for og imod at få det leveret til din privatbolig eller til dit arbejdes adresse. Fragtmetoden bliver gennemsnitligt et hak mere pebret, men derudover meget simpel. Den billigste leveringsløsning af løbebukser dame er uden tvivl selv at hente ordren, men dette kræver at du bor i nærheden af løbebukser dame netshoppens adresse.\nFragtperioden er selvfølgelig særdeles central forudsat vi absolut skal bruge dine nye produkter inden for få dage, og af den grund er det naturligvis afgørende at du dobbelttjekker det anslåede leveringstidspunkt på den respektive vare.\nFlere løbebukser dame forretninger på nettet annoncerer levering på næste hverdag på mange varenumre, men glem ikke at det står og falder med at bestillingen indsendes tidligere end et givent tidspunkt, således at de garanteret kan nå at få løbebukser dame klar inden pakkemedarbejderne tager hjem.\nEnkelte e-forhandlere frembyder fragtfri levering, men i reglen er det påkrævet at du bestiller for en konkret pris. Som alternativ kunne man udse dig den mest letkøbte leveringsudgave, hvilket oftest – om du befinder sig i Randers, Ikast eller Skjern – vil være at få fragtfirmaet til at bringe din pakke til et udleveringssted.\nDet har vist sig at være i høj grad overkommeligt for alle at sammenligne priser på løbebukser dame hos flere internet virksomheder, og til tak har langt de fleste internet virksomheder fundet det uundgåeligt at nedsætte prisniveauet på en række af deres produkter – til drenge og piger, og desuden også til kvinder og mænd – enormt, og endda nogle gange byde på gratis fragt.\nDog kan det stadigvæk være indbringende at analysere nogle internet webshops efter løbebukser dame udsalg inden du køber, så du er usvigeligt sikker på at indhente den mindst kostelige pris.\nMan skal ikke desto mindre være årvågen med, at såfremt en online forretning udlover løbebukser dame for en salgspris der kan ses som usædvanlig tiltalende, kan det i nogle tilfælde være et fingerpeg om en svindel internet webshop. Bestillinger med betalingskort er ikke desto mindre dækket ind under et regulativ, som bistår køberen overfor bedrageriske forretninger på nettet.\nGenerelt går vi ind for køb med gængse betalingskort eller MobilePay. Alternativt bør du anvende et tilbud fra eksempelvis ViaBill, ifald du vil afbetale beløbet ude i fremtiden.\nInden nogen shopper løbebukser dame hos en butik kan man i reglen bese e-butikkens handelsaftale, men det er i reglen en tidskrævende opgave.\nEn nem løsning kunne måske være at se nærmere på om internet virksomheden er e-mærke godkendt, eftersom det længe har været et bevis på at internet virksomheden følger de opstillede regler, og at online firmaet fra tid til anden monitoreres af eksperter der har megen viden om lovene på området. Derudover giver det dig lejlighed til assistance, når du skulle få vanskeligheder i forbindelse med din ordre.\nTilmed er det at foretrække at kunden er klar over de mest vedkommende regler der kan influere på købet, som fx den ombytningspolitik på løbebukser dame online webshoppen tilsikrer. I den sammenhæng er det ydermere essesentielt, at man stadigvæk bevarer ens faktura, således man senere kan bekræfte sin shopping, uden hensyn til om man er på udkig efter varer til en voksen eller et barn.\nTrustpilot giver dig uden sammenligning udmærkede genveje til at gennemsøge forskellige eksisterende konsumenters tanker og derfor er det prisværdigt, at du verificerer online shoppens løbebukser dame vurderinger forinden du lægger din bestilling.\nFacebook frembringer ydermere forholdsvis relevante metoder til at få et kig ind i e-firmaets kundetilfredshed. Derudover møder vi en række internet forhandlere som giver folk mulighed for at udforme en kritik af deres køb, som lige så vel burde bruges til at få et indtryk af kundernes tilfredshed.\nVores website er finansieret af reklamer. Vi har tætte samarbejder med et hold af firmaer på nettet hvor vi fremviser butikkernes tilbud, og tager provision under forudsætning af at den bruger vi sender videre realiserer et indkøb.\nAnvisninger om løbebukser dame og forretninger på nettet værnes om hyppigt, men man kan ikke stille os ansvarlig for ændringer der muligvis er realiseret siden nyligste opdatering af hjemmesidens informationer.


Lokal V-profil vil have eget parti tilbage på skinnerne - MX.dk\nKøbenhavn. Stephanie Lose (V) bringer nu diskussionen om timemodellen for de danske tog tilbage på skinnerne. Det sker forud for kommunal- og regionsrådsvalget til efteråret.\n- Hvis vi kun indfaser dele af timemodellen eller accepterer lidt længere rejsetider, så får vi ikke for alvor skabt mere plads på vejene omkring vores byer, siger Stephanie Lose, der udtaler sig som formand for Syddansk Mobilitetsråd.\n- Det er en utålmodighed, vi også deler. Den nuværende regering har gjort, alt hvad den kan for at modarbejde den brede politiske aftale om Togfonden, siger finansordfører Benny Engelbrecht (S).\n- Havde vi ubegrænsede mængder penge, kunne man gøre det. Men vi er i en situation, hvor vi prioriterer benhårdt, siger han.


Spiel (Essen) 2021 – en stemningsrapport | Stemmen fra ådalen – en blog om rollespil og historie\n← Eftersidning på eventyr – sæson 4: Den store finale\nHan Duo rollespiller Call of Cthulhu: Sæson 3 – The Case →\nSpiel i Essen, Tyskland er sammen med GenCon i USA en af verdens to største spilmesser. Tusindvis af brætspil vil være at finde i de enorme haller, der bliver gæstet af folk fra verden over. Messen fandt sted denne weekend fra torsdag til søndag (og allerede fra onsdag, hvis man har pressekort).\nTordag på Spiel. Endnu er der ikke proppet.\nJeg var igen i år draget til Spiel med et hold af ivrige brætspilsentusiaster fra Danmark for at kigge på brætspil, prøve brætspil og selvfølgelig erhverve brætspil, og alt hvad der måtte høre til brætspil. Muligheden er der, for der er folk fra hele verden for at fremvise årets udgivelser eller kommende udgivelser. Samler man på terninger eller har man en passion for rollespil er der også spændende ting at opstøve, selvom mange af bøgerne er på tysk.\nSpiel i år var noget særligt. Corona aflyste sidste år Spiel, og i år fandt arrangementet sted med restriktioner og sikkerhedsprocedurer. Det er ikke meget anderledes end de gældende restriktioner i Tyskland, hvor man inden døre skal være iført maske, fremvise Coronapas i døren, og evt registrere sin ankomst i en app til smitteopsporing. Til gengæld var der lovet bedre udluftning, og der er gjort bedre plads mellem standene, så det er en klar forbedring.\nMessedage i skyggen af en pandemi\nStande med live-rollespil er en fast del, og en lige så fast del er standene med mjød til live-rollespil (og deres mange smagsprøver)\nEn række af de faste standholdere var udeblevet, og det kan skyldes, at det er for usikre forhold at rejse under, når man kommer fjernt fra som f.eks. fra Japan, mens andre, som Asmodee og dens mange designstudios (Z-Man Games, Fantasy Flight Games etc.) bliver væk af principielle grunde, så deres personale ikke udsættes for unødige risici. Ikke desto mindre var der flere hundrede stande at besøge, og nogle af de største udeblivende, som førnævnte Asmodee er almindeligvis ikke dem, jeg bruger særligt meget tid hos på messen, så deres fravær var ikke nævneværdigt savnet.\nDog kunne det mærkes, at der var folk, som var udeblevet, og særligt amerikanernes generelle fravær kunne mærkes, men også et blandet udvalg af andre distributører og producenter, som ellers er faste var i fraværende. Omvendt var der mere plads til dem, som var dukket op, og det gav mere tid og plads til mange af de mere skæve stande.\nOveralt var der både messestandere med håndsprit, og flere stande havde deres egen. Folk bar uden at kny masker, men kunsten at holde afstand var vanskelig. Mange steder var der bare for trangt, så afstand blev kun holdt i mindre omfang.\nHvor pandemiens skygge vejede tungest var på lagrene. Der var mange titler, som syntes at være nået frem i mindre oplag end normalt, og der syntes at være markant flere annoncerede udgivelser, som ikke var nået frem. De transportvanskeligheder, som over sommeren har været varslet med enorme stigninger på fragtudgifter og vanskeligheder ved at opretholde en jævn produktion, er begyndt at blive tydeligere.\nNej, det er ikke udkommet endnu. En del stande har demoer af kommende spil.\nDer er et mylder af brætspil fra dette års nyheder til kommende kickstartere til sidste års fejlskud med nu kraftigt nedsatte priser til forrige års succes nu på tilbud til den gruppe af spil, som jeg kun ser på Spiel og som føles som om de kun er udgivet til messen.\nTemaer og trends er vanskelige at udpege med sikkerhed, for hvad der hitter blandt en gruppe messe-gængere er måske fuldstændigt ukendt blandt andre, og som man skuer over de mange udgivelser kommer man uvægerligt til at danne sine egne mønstre og se trends, som måske slet ikke er der. Således vil jeg ikke regne det til en trend at designe brætspil over sangene hos metalbands, selv jeg så både Powerwolf og Sabaton havde fået spil\nEn anden lille trend var naturligvis brætspil om Corona. Der var et par stykker om at hamstre toiletruller og en om at genkende ansigtet bag masken, men kun fire spil, som ikke var store og hypede blandt folk, er ikke nok til en trend.\nNår man er vokset med 80’ernes plastikfigurer (eller mangel på samme i brætspil, så er udviklingen i de sidste ti år enorm. Nu er det ikke blot detaljerede figurer, men stadig større stykker terræn, som er en del af spillene.\nDerimod synes detektiv og escape room genren samt de gamebook-lignende spil stadig at være en populær ting og et område, hvor designerne stadig er i gang med at udvikle nye idéer og koncepter. Jeg følger med iver dette område, fordi det blandt andet rummer nogle spændende ideer at trække tilbage ind i rollespil, både til investigationrollespil men også til forberedelsesløst og GM-løst rollespil.\nEn mangel ved årets Spiel har nok været de mere skæve titler og obskure spil. Der var færre af dem, fordi de enten kommer langvejs fra, eller fordi de kommer fra bittesmå forlag, som i år er udeblevet. Heldigvis var der stadig mange sjove ideer blandt de fremviste titler, såsom en ny udvidet udgave af knipsespillet Ice Cool, hvor man nu spiller på flere niveauer, eller Wonder Book, der bruger en pop op-bog og dens skjulte elementer som brætspil, eller Picture Perfect, hvor man skal tage et familieportræt, men hvor alle har særlige ønsker til, hvor de vil stå henne og hvordan, og når man har placeret alle deltagerne, knipser man et billede af dem med sin telefon.\nAlt i alt var det dejligt at være tilbage på Spiel, hilse på folk og forhandlere, opstøve spil og prøve spil. Det er langt fra mit sidste visit til Spiel.\nFamilien er opstillet til foto. Nogen vil stå bestemte steder, nogen vil stå ved siden af bestemte folk, og nogen vil ikke fotograferes. Det er brætspillet Picture Perfect, og hver spiller sidder med sin egen opstilling.\nDer er adskillige stande, som viser deres specialdesignede spilleborde frem beregnet til brætspil og rollespil. Det er borde med indbyggede spilleplader med filtlag. Der er kopholdere, musikafspillere, terningtårne, GM-skærme og alt muligt andet lir indbygget i dem.\nJeg har spillet Powerwolf-brætspillet, og det var fjollet, hyggeligt. Sabaton-spillet har jeg ikke haft prøvet endnu.\nEt af Corona-brætspillene. Jeg har ikke prøvet nogle af dem, men jeg tvivler på, at der er særligt meget at komme efter ud over det satiriske element, hvor der peges fingre af dem, som bryder med god opførsel og som hamstrer toiletruller.\nDer er særligt tre stande, som folk flokkes op. De to andre er Chessex og Q-Workshop, som kommer og fremviser deres mange forskellige typer terninger og lader folk erhverve dem i løsvægt, og den sidste er Diceforge, som har terninger i sten, semiædelsten og glas.\nRollespil er der også. Det meste er på tysk, men der bliver oversat fra f.eks. System Matters Verlag nogle ret spændende ting. Derudover går turen også forbi Free League, Pegasus Spiele, Ulisses, Uhrwerk Verlag og et par stykker mere, som udgiver tyske rollespil eller har stande med engelske rollespil.\nDet er ofte svært at vise det mylder af folk, der shopper og spiller, og de mange stande, man vandrer imellem, da der kun er få steder, man kan komme så meget i højden at man kan vise billeder af større dele af messen. Her er det blevet lørdag, og mængden af mennesker er begyndt at tage til.\nDette indlæg blev udgivet i Brætspil, Con, Rollespil og tagget brætspil, Essen, Rollespil, rpg, Spiel. Bogmærk permalinket.


Aung San Suu Kyi har svigtet sit ansvar i Myanmar | Information\nTilhængere af Aung San Suu Kyis parti, Den Nationale Liga for Demokrati (NLD), fejrer det, der ligner en suveræn sejr ved valget i Myanmar i weekenden.\nStemmerne bliver fortsat talt op efter søndagens parlamentsvalgt i Myanmar. Alt tyder på endnu en storsejr til Aung San Suu Kyi, der for fem år siden overtog regeringsmagten efter årtiers militærregime. Ifølge estimater lavet af hendes parti, Den Nationale Liga for Demokrati (NLD), kan sejren vise sig at blive endnu større end sidst. I høj grad takket være Aung San Suu Kyis person og historie. Amay Suu – moder Suu – som mange af hendes støtter kalder hende, er ubetinget landets mest populære politiker.\nHendes far bliver i den brede befolkning set som hovedkraften bag afskaffelsen af det britiske kolonistyre, mens hendes egen kamp mod militærjuntaen har føjet yderligere til den folkelige affektion for familienavnet.


OPI (offentlig-privat innovationssamarbejde) er kort fortalt en samarbejdsmodel for, hvordan offentlige og private aktører kan arbejde sammen om udviklingen og implementeringen af nye innovative løsninger.\nI et OPI-projekt er deltagerne udviklingspartnere, der sammen udforsker nye fælles definerede problemer. Kort sagt er OPI en udveksling af viden og kompetencer omkring en fælles, brugerorienteret idéudvikling.\nOPI er et kendt begreb i den kommunale og regionale innovationsverden, og forventningerne til OPI inden for den offentlige sektor er store. De konstante krav om effektiviseringer og bedre service kan ikke opnås uden radikal nytænkning i tilgangen til effektivisering og besparelse. Den unikke samarbejdsform, der ligger implicit i OPI kan således fungere som løftestang i udviklingen af den offentlige service med eksempelvis flere og bedre tilbud til borgerne, øget specialisering, stordriftsfordele, samt ikke mindst nytænkning og innovation i både opgavevaretagelsen og i selve servicen.\nHent værktøjer til samarbejdet\nLæs hvordan andre virksomheder har arbejdet med OPI\nSe publikationer om OPIguide\nHerunder finder du baggrundsinformation om OPI.\nFormålet med OPI?


KOVO Cup Kvinder 2021 resultater, stillinger, Volleyball Sydkorea -Flashscore.dk\nKOVO Cup Kvinder 2021 live resultater, stillinger\nHjælp: Du er på KOVO Cup Kvinder 2021 resultater sektionen indenfor Volleyball/Sydkorea. Flashscore.dk tilbyder KOVO Cup Kvinder 2021 livescore, slutresultater og deltidsresultat, KOVO Cup Kvinder 2021 stilling, tabeloversigt og kampdetaljer. Foruden KOVO Cup Kvinder 2021 live resultater kan du følge over 200 volleyball turneringer rundt omkring i verden på Flashscore.dk. Bare klik på landets navn i venstre menu og vælg din turnering (liga, pokalturnering eller turnering). KOVO Cup Kvinder 2021 resultat service er real time og opdateres live.