Nyåbnet omfartsvej skal allerede repareres: - Vi har lavet en fejlvurdering | TV MIDTVEST\nNyåbnet omfartsvej skal allerede repareres: - Vi har lavet en fejlvurdering\nPå grund af uventede reparationer spærres det sydgående spor på Haderup Omfartsvej fra tirsdag til torsdag i denne uge.\nI juni var der gang i asfalteringen på omfartsvejen her ved Haderup. Nu er der i stedet gang i reparationer på den ellers nyåbnede vej.\n17. nov 2020, kl. 10:58\nDer var snoreklip, ministerbesøg og glade borgere, da Haderup Omfartsvej blev indviet den 2. oktober. Men halvanden måned senere er vejen så midlertidigt lukket i den ene retning.\nquoteMan laver en vurdering, og i det her tilfælde har vi lavet en fejlvurdering.\nJohn Kjærsgaard, Vejdirektoratet\nFor selvom der ikke er kørt mange biler på omfartsvejen mellem Skive og Herning , ja så bliver vejen lige nu repareret i sydgående retning. Spærringen skyldes behov for reparation, der skal standse skader på skråninger ved vejstrækningen.\nLæs også Haderup Omfartsvej indviet: Benny var første vognmand på den nye asfalt\n- Vi havde forventet, at den konstruktion, vi havde lavet, ikke ville give problemer. Men det har vist sig at være et større problem, end vi havde forventet, forklarer projektleder hos Vejdirektoratet, John Kjærsgaard, til TV MIDTVEST.\n"Man kan altid være bagklog"\nLæs også Vedtaget for fire år siden: Nu åbner den nye omfartsvej ved Haderup\nFra tirsdag til torsdag i denne uge spærres det sydgående spor derfor på rute 34 - fra Viborgvej og til Herningvej Syd. Trafikken i sydgående retning blive ledt gennem Haderup og ud til den sydlige tilslutning til Haderup Omfartsvej.\n- Når der kommer kraftig nedbør, så kan man risikere, at der kommer skader på skråningerne. Det kan skyldes, at jorden ikke kan optage det voldsomme nedbør. Der er meget sand i området, og det er jo meget tilbøjelig for eurosion, altså for at styrte sammen, og det er vi nødt til at gøre noget ved.\nquoteHvis man ikke gør noget, så bliver skaden jo bare større og større.\nHvordan kan det være man, at man ikke kunne forudse det?\n- Det kunne man måske også godt , men normalt plejer det ikke være et problem. Man laver en vurdering, og i det her tilfælde har vi lavet en fejlvurdering. Sådan kan man jo altid være bagklog, men vi skal selvfølgelig have rettet op på fejlen, forklarer John Kjærsgaard.\n- Hvis man ikke gør noget, så bliver skaden jo bare større og større. Vi er i gang med at lægge en asfaltrende, som samler vandet op. Det gør, at vandet bliver ledt væk.\nByggeriet af Haderup Omfartsvej stod på i to år og kostede i alt 287 millioner kroner.\nHaderup omfartsvej blev indviet den 2. oktober 2020 af transportministeren og prøvekørt af en vognmand.


Vi har kortlagt hver en national, delstatslig og lokal park, skov, fritidsområder og områder med dyreliv langs denne alsidige og sceniske rute på over 1.300 km. Fra Arizona til Mexico: Denne rute sammenkæder ørkener, bjerge, dale, samfund og mennesker.\nViser nationalparker, statsparker og lokale parker, skove og naturområder. Indeholder detaljerede hydrografiske oplysninger, herunder kystlinjer ved hav/søer, vådområder samt permanente og årstidsbestemte vandløb.\nOmfatter søgbare interessepunkter, som f.eks. campingpladser, udsigtspunkter, skovturssteder, forretninger samt Arizona stidata med punkter (POI'er langs ruten) samt vandre- og cykelstier.\nViser 3D-terrænskyggelægning og en digital højdemodel (DEM) med nuancerede konturer på kompatible enheder som hjælp til at vurdere terrænets sværhedsgrad. Indeholder Bureau of Land Management-oplysninger om township, range og section samt USGS-positioner.\nFilstørrelsen for denne download og den ledige plads, der kræves på enheden eller microSD™/SD™ kortet, er 90,6 MB. Hvis denne download ikke passer på din enhed, kan dataene gemmes på et microSD/SD-kort (genbrugte microSD-kort kan bruges til at programmere kortdata).\nIndeholder geografisk dækning af Arizona National Scenic Trail, der strækker sig på tværs af Arizona, fra Mexico til Utah, samt 10 miles (16 km) udvidet dækning på begge sider af ruten.


Dansk eventyr censureres i Kina - Udfordringen\nH.C. Andersens eventyr ”Den lille pige med svovlstikkerne” er blevet censuereret i Kina.\nDe kinesiske myndigheder har i endnu et forsøg på at kontrollere kristendommen i landet fjernet ordene ”bibel”, ”Gud” og ”Kristus” fra klassiske børnebøger, inklusive Den lille pige med svovlstikkerne og Robinson Crusoe.\nKinas undervisningsministerium har for nylig introduceret en ny lærebog, som skal hjælpe 5. klasseelever til at ”forstå andre kulturer”, skriver Asia News. I lærebogen finder man blandt andet ”Robinson Crusoe” og ”Den lille pige med svovlstikkerne”. Men disse klassikere er blevet censureret for at fjerne enhver reference til kristen tro.\nI Daniel Defoes klassiker fra det 18. århundrede finder den skibbrudne Robinson Crusoe en bibel, som giver ham et moralsk kompas på den øde ø. I den censurerede version finder Robinson derimod ”nogle få bøger”.\nH.C. Andersens eventyr ”Den lille pige med svovlstikkerne” indeholder linjen ”når en stjerne falder, går en sjæl hjem til Gud”. I den kinesiske version hedder det ”når en stjerne falder, forlader en person denne verden”.\nI den russiske forfatter Anton Chekhovs novelle ”Vanka” er ordet Kristus blev fjernet sammen med et helt afsnit om bøn i en kirke.\nIfølge Asia News har censuren også ramt de videregående uddannelser. Flere professorer siges at fordømme og have konfiskeret værker af Alexandre Dumas, Lev Tolstoy og Victor Hugo.\nDen anti-kristne censur ramte sidste år også Det Nye Testamente, som inden for fem år skal omskrives til en ”buddhistisk og konfuziansk variant, der er ”mere kinesisk” og i overensstemmelse med socialismen”, oplyser Asia News.


3 ting du kan lave under hjemmekarantæne – Gratis nyheder om vores by Roskilde\nEn stor del af Danmark er lukket ned, og det betyder at mange er sendt hjem på tvungen ferie, og andre er sendt hjem uden arbejdsopgaver. Endnu andre er sendt hjem på hjemmearbejde.\nNogle af os nyder måske al den ekstra tid, men flere endnu begynder at kede sig efter den første uges tid. Vi kan ikke komme ud mødes med venner og veninder. Så hvad kan man lave med de mange ekstra timer med familien ? Her er tre bud på, hvad man kan få timerne til at gå med.\nHvis du er så heldig at være kommet i karantæne med andre, det kan være dine kone eller kæreste, dine børn eller en roomie, så kan man få mange gode stunder til at gå ved at spille et af de gode gamle brætspil der alligevel ligger i skabet.\nHvem elsker ikke at slå et familiemedlem i ludo, Bezzerwisser eller i matador? Her kan man virkelig skabe nogle gode, hyggelige stunder under karantænen.\n2. Få nu set den serie du ikke har haft tid til før nu.\nVi har alle sammen haft en eller mange serier og film liggende på “min liste” på Netflix. Hvis du ikke har tid til at få set dem igennem nu, hvornår skulle du så få tid til det?\nDer er noget fantastisk over at lægge et puslespil. Først virker det helt uoverskueligt, men man glæder sig til at sætte sig og hygge med det. Så begynder det langsomt at tage form, Puslespil kan give dig og familien et pusterum til at koble af, og få tankerne et andet sted.


Lad Valcore hjælpe jeres CRM-løsning online • Valcore A/S\nMed Dynamics 365 CRM online tager du CRM-løsningen til næste niveau og sikrer, at du fortsat har adgang til hele paletten af funktionalitet og apps fra Microsoft. Det er der ikke længere garanti for, når din løsning ligger på dine egne servere (”on-premises”) eller ligger i et hostingcenter.\nMicrosoft opgraderer Dynamics 365 CRM online automatisk. Det betyder, at du slipper for alle overvejelser om opgradering af hardware og styresystemer og minimerer udgifterne til manuelle opgraderingsprojekter.\n3. BETAL KUN FOR DET DU BRUGER\nCloud-løsningen er skalérbar, så du kan ændre antallet af brugere løbende efter dit aktuelle behov. Du skal ikke længere forholde dig til fornyelse af licenser og softwareassurance. Det er nemt og du styrer det selv direkte via Office 365.\nMicrosoft garanterer en oppetid på 99,9 procent, og der er konstant back-up af din løsning. Datacentrene er underlagt EU’s såkaldte ”Model Clauses”, der sikrer, at dine data behandles i henhold til EU’s databeskyttelsesdirektiv 95/46/EC\nHVORFOR VÆLGE VALCORE TIL AT FLYTTE DIN CRM-LØSNING ONLINE?\n”Da vores CRM-system ikke længere kunne understøtte vores behov, var vi interesserede i flytte CRM-systemet online og dermed få en mere moderne løsning. I den forbindelse faldt valget på Valcore fordi de var i stand til at forstå vores behov og ønsker og fordi de kunne flytte hele vores løsning online til en god pris og helt uden datatab. Særligt var den fleksibilitet vi blev mødt af, meget tiltalende og af høj prioritet for os.\nValcore har udvist stor tålmodighed over for vores medarbejdere gennem vores undervisnings- og opfølgningstimer. Inden undervisningen af medarbejderne, har Valcore været gode til at hjælpe os igennem processen med at få systemet testet. Efter afleveringen af løsningen ydede Valcore hjælpsom og professionel hjælp i forbindelse med de udfordringer vi mødte på vores vej. Småjusteringer som var nødvendige, løste vores konsulent hos Valcore hurtigt, så vi kunne arbejde videre.\nVi kan give vores varmeste anbefalinger af Valcore som CRM-partner. Valcore er en fleksibel og professionel samarbejdspartner, og vi ser frem til fortsat at samarbejde med dem.”\nAnonym større produktionsvirksomhed i levnedsmiddelindustrien\nValcore er ”født i skyen”.\nI de seneste 10 år har vores primære arbejdsområde været Dynamics 365 CRM online, og vi har rigtig god erfaring med at flytte danske og nordiske virksomheder fra lokale eller hostede CRM-løsninger til Microsoft Dynamics 365 CRM online.\nVores mission er at skabe den bedste løsning for vores kunder – hverken mere eller mindre. Du får altid gennemskuelige, faste priser, og vi sælger dig kun det, du har brug for.\nØnsker I at fremtidssikre jeres CRM-system, skære ned på omkostninger til vedligeholdelse og sikre data bedst muligt, så lad os give jer et tilbud på at flytte jeres Microsoft CRM-løsning online.\nJA TAK. Jeg vil gerne kontaktes af Valcore for en snak om flytning af vores CRM-løsning til Dynamics 365 online.


Disse biler bliver mere og mere upopulære: Nu kan du gøre en god brugthandel – Ekstra Bladet\n7. aug. 2017 kl. 19:34\nDisse biler bliver mere og mere upopulære: Nu kan du gøre en god brugthandel\nDer er mange dieselbiler til salg på brugtmarkedet, og det er en fordel for dig\nDu kan komme billigt til en dieselbil for tiden, hvis du orienterer dig mod nyere, brugte modeller. Foto: Gerhard Graef\nDe så tidligere populære dieselbiler er for tiden i modvind.\nBlandt andet vil flere af de store tyske bilgiganter forsøge at 'redde dieselmotoren' ved at indkalde omtrent fire millioner biler til en motoropdatering.\nTendensen på markedet er, at benzinbiler er blevet mere 'in', mens dieselbiler bliver det modsatte.\n- Helt generelt har vi gennem en tre-fire år set en udvikling, hvor vi bevæger os mere over mod benzinbiler. Noget af det skyldes nok, at dieselmotorer har haft det lidt hårdt med historier om tilsodninger, og dieselskandalen oveni hjalp nok heller ikke. Der blev benzinmotorer pludselig det politisk korrekte valg,har Jan Lang, markedsanalytiker i Bilbasen.dk, tidligere sagt til Ekstra Bladet.\nTil gengæld åbner trenden for, at du kan købe en billig brugt dieselbil, viser en analyse fra biltorvet.dk.\nDer er nemlig masser af dieselbiler til salg, især af de nyere brugte modeller.\nPå biltorvet.dk er halvdelen af alle biler til salg en diesel, når man ser på biler, der er op til fem år gamle.\nNormalt ligger forholdet sådan, at hver tredje bil er en diesel, så der er en skævvridning i markedet lige nu, viser tallene fra biltorvet.dk.\n- Forhandlerne har svært ved at komme af med deres dieselbiler, både brugte som nye. Det presser priserne, så man lige nu kan få et godt tilbud på en brugt dieselbil, siger journalist Bernt Kastberg fra bilsalgsportalen biltorvet.dk.\nNår udbuddet er større end efterspørgslen, vil det altid medføre faldende priser, og derfor er det i øjeblikket et fordelagtigt tidspunkt at købe en brugt dieselbil.\n- Der er røre i markedet lige nu. Folk har fået opfattelsen af, at diesel slet ikke dur, og at man skal have nogle ret specifikke køremønstre, før det giver mening. Så det er bestemt muligt at gøre en god handel, siger indehaver Lars Tretow fra 3tow Biler i Silkeborg i en pressemeddelse.\nStigmatisering af dieselbiler\nAndre forhandlere har også måttet erkende, at det har været nødvendigt at sænke priserne på brugte dieselbiler.\n- Fordi der er så store fordele ved diesel, er de fleste af vores ca. 30 salgsbiler med diesel. Men for at følge markedet har vi måttet tilpasse priserne, så lige nu kan man virkelig gøre en god handel, siger Jørn Wennergren fra Autogren i Lynge.\nBil- og livsstilsekspert Christian Grau mener, at dieselbiler simpelthen er blevet smidt i skammekrogen.\n- Jeg er slet ikke i tvivl om, at det skyldes den stigende 'stigmatisering' af dieselbiler, som så småt er ved også at føre til handling med Oslo som foregangsby, hvor dieselbiler snart er helt forbudt indenfor bymurene, siger han i en pressemeddelse.\n- I Paris og flere andre storbyer, ja også i København, tales der om tilsvarende sanktioner, og det lægger jo en dæmper på bilens anvendelighed på længere sigt og på videresalg. Hertil kommer bøvl med tilsodning og vedligehold af partikelfiltre, som nogen også har brændt sig på. Og endelig er benzinbilerne kommet godt efter både brændstoføkonomien og bundtrækket med den moderne turboteknik, siger han.\nHvis man kun kører korte ture og i kø, skal man overveje, om diesel er det rigtige valg. Partikelfilteret på en dieselmotor kræver nemlig, at det bliver godt varm for at kunne rense de forurenende stoffer fra. Desuden kokser motoren til, hvis den udelukkende bruges på korte ture.\n118 tankstationer skifter udseende


Ermei Sichuan Restaurant, London - Restaurantanmeldelser - TripAdvisor\nAlle restauranter i London Restauranter i nærheden af Ermei Sichuan Restaurant\nAlle aktiviteter i London Aktiviteter i nærheden af Ermei Sichuan Restaurant\nSøg Europa›Storbritannien (UK)›England›London›Restauranter i London›Ermei Sichuan Restaurant\nNr. 7.250 af 17.848 Restauranter i London $$ - $$$\nVis også KortSatellit Kortopdateringer er sat på pause. Zoom ind for at se opdaterede oplysninger. Nulstil zoom Opdaterer kortet... Tilbage til kortet Få rutevejledning 6 Lisle Street, London WC2H 7BG, England +44 20 7734 8128\n15.646 anmeldelser Bedømmelser\n3.488 anmeldelser Bedømmelser\nRyd alle Begynd din anmeldelse af Ermei Sichuan Restaurant Klik her for at vurdere\nOpdaterer listen... Rejsende, der kiggede på Ermei Sichuan Restaurant, kiggede også på\nHar du været i Ermei Sichuan Restaurant? Fortæl om dine oplevelser! Skriv en anmeldelse\n6 Lisle Street, London WC2H 7BG, England Placering:\nHar du nogen spørgsmål? Få svar fra ansatte på Ermei Sichuan Restaurant og tidligere besøgende.\nRetningslinjer for indlæg Få meddelelser om nye svar på dine spørgsmål. Spørg Ofte stillede spørgsmål: Er der mulighed for retter uden gluten? Er der krav til påklædning? Er hunde tilladte på den udendørs terrasse? I nærheden af Ermei Sichuan Restaurant Bedst bedømte seværdigheder i nærheden 316 anmeldelser Prince of Wales Theatre\n1.748 anmeldelser Chinatown\n172 anmeldelser Lego Shop\nGennemse alle seværdigheder Bedst bedømte restauranter i nærheden 619 anmeldelser Misato Japanese\n261 anmeldelser Orient\n779 anmeldelser Joy King Lau


Du behøver ikke at sige alt, hvad du tænker, højt : Louise Juhl\nDu behøver ikke at sige alt, hvad du tænker, højt\nDu behøver ikke at sige alt, hvad du tænker, højt. Sådan sagde en lærer til mig i tredje, hun hed Gunvor og havde hænder på størrelse med tallerkener. Jeg havde lige fortalt, hvordan min mor nynnede. Hver aften lige før hun gik i seng, når hun lavede øvelser for ryggen: Hænderne helt op over hovedet, Mm Mm, så ned og ramme gulvet, Mm Mm. Hele tiden til den her melodi, der måske bare var rytmer og lyde, Mm Mm.\nJeg tegnede også en kat til Gunvor. Den så ud præcis som den, min genbo havde tegnet til mig, dagen før hun blev indlagt. Den havde et enormt hoved og næsten ingen krop, halen kun en stump. Katten havde kæmpestore øjne: ‘Overvågningskamerarer’, forklarede min genbo, ‘de optager alt, hvad vi tænker og og føler og frygter’. Så løftede hun hænderne op over sit hovede, præcis som min mor havde gjort aftenen før: ‘Det er lige før’ hviskede hun, og lod så hænderne falde mod jorden igen: ‘Boooom’.\nDagen efter kom politiet og tog hende med, jeg ved ikke hvorhen. Hun hvæsede af dem, viste kløer. Så fik hun øje på mig i et vidnue på den anden side af vejen, pegede og råbte: ‘Boooom’. Jeg skyndte mig at se ned.\nNu siger Gunvor så, at jeg ikke behøver at fortælle alt det. Alt hvad jeg tænker, frygter og føler, at der er ting, man må bære alene. Og jeg nikker og tier og kan allerede mærke mit hoved vokse. Presset bag øjnene, det er lige før.\nPublished: januar 21, 2022


Apartment Med V i Medulin til Bedste Pris-garanti | Agoda.com\nMere om Apartment Med V\nNår du besøger Medulin, så vil du rigtigt føle dig hjemme på Apartment Med V, der tilbyder kvalitetsovernatning og fantastisk service. Herfra har gæster glæde af nem adgang til alt, hvad denne livlige by kan tilbyde. Med sin praktiske beliggenhed tilbyder dette hotel nem adgang til byens vigtigste seværdigheder.\nApartment Med V tilbyder også mange faciliteter der vil berige dit ophold i Medulin. Dette hotels bedste faciliteter omfatter familieværelse, grillfaciliteter.\nHotellets bekvemmeligheder er særligt udvalgt for at sikre den højeste komfort. På nogle af værelserne kan gæsterne finde køleskab, vaskemaskine, kaffe-/temaskine, delt badeværelse. Desuden sikrer hotellets væld af fritidstilbud, at du har rigeligt at foretage dig under dit ophold. Nyd uforlignelig service og en i sandhed prestigefyldt placering på Apartment Med V.


Volvo integrerer Google Assistant - MagaCin\nVolvo integrerer Google Assistant\nVolvo sætter gang i varmen med Google Assistant\n06/01-2022 kl. 10:39\nIfølge en pressemeddelelse som netop er trillet ind på undertegnedes skrivebord, så bliver Volvo den første bilproducent som integrerer sine biler i Google Home-systemet ved brug af Google Assistant. Producenten påstår, at integrationen muliggør en gnidningsløs forbindelse mellem Google Assistant og bilen.\nEjere af nyere Volvo biler vil fremover kunne stemmestyre forskellige funktioner i deres bil ved hjælp at Google Assistant, som typisk er at finde på Android telefoner.\nVed at parre bilen med ens Google konto kan man således tale direkte til bilen gennem eksempelvis sin telefon, og aktivere låsesystemet, varmeapparatet med mere.\nIfølge Volvo afspejler integrationen af Google Assistant en ambition om, at give sine kunder bekvemmelighed og ro i sindet.\nHvordan det, at kunne tale med sin bil giver ro i sindet er vi ikke helt med på, men det er da ret smart, at man en kold vintermorgen kan sætte gang i varmeapparatet, uden at skulle have fat i en gammeldags fjernbetjening eller halstørklæde.\nVolvo fortæller dog, at det ikke kun handler om at kunne tænde for varmen på afstand, men at man i nærmeste fremtid vil opdatere systemet med yderligere funktioner, så man eksempelvis kan planlægge opladningstidspunkter.\n“Volvo Car Group var først med introduktionen af Google-teknologi og -tjenester i vores biler, og vi ser nu frem til at blive de første, der gennemfører fuld integration med Google Assistant-enheder”. Det er et naturligt næste skridt i vores partnerskab med Google,” udtaler Henrik Green, teknologichef hos Volvo Cars.\n“Med denne integration kan vi forbedre kundeoplevelsen betragteligt – da det giver kunderne mulighed for nemt og sikkert at betjene deres bil hjemmefra eller på farten ved hjælp af enhver personlig enhed, der har Google Assistant.“


Tsuro - på dansk\nSpecialpris 159,95 kr FØR 249,95 kr\nReglerne for Rummikub er egentlig meget simple. Hver spiller starter med 14 brikker, som placeres i brik-holderne. På hver brik er præsenteret et tal. Skiftevis skal hver spiller forsøge at komme af med sine brikker, og den spiller, som først kommer af med sine brikker, vinder spillet. Man kommer af med sine brikker ved at lægge dem på bordet i grupper af mindst 3, så man danner en talrække, som fx 123. Men vær opmærksom på, at spillet også gemmer på en række jokere, som kan være et hvilket som helst tal, man ønsker.\nDet lyder jo egentlig ret let, ikke? Tro om igen. For at vinde Rummikub får du nemlig brug for et stort overblik og sublime kombinationsevner. Og bedst som man tror, at sejren er hjemme, så lukker en af de andre spillere.\nHvis du ligesom så mange andre familier er helt vild med Rummikub, så vil du måske også synes om Rummikub Word? Her er tallene blot udskiftet med bogstaver.


Opskrift af bagt æble fritters - opskrifter - 2021\nOpskrift af bagt æble fritters\nBagt æble fritters er et suk af smag med duften af kanel . Denne praktiske opskrift afviger fra originalen i form af madlavning, perfekt til dem, der ikke spiser stegt mad af sundhedsmæssige grunde og ønsker at nyde denne sødme uden skyld. I slutningen af oktober og i begyndelsen af december fyldes opbevaringsvinduerne i de europæiske konditorier med donuts af enhver art.\nDer er fritters fyldte med chokolade, wienerbrød, med smag så originale som kiwi, æble, banan, pære, trøfler eller simple buñuelos de viento. Denne tradition er udført siden antikken for at fejre "All Saints Day".\nAraberne bragte den oprindelige opskrift til Spanien, og derfra spredte den sig til hele Europa. Donuts blev så berømte, at der endda var en handel, der var dedikeret til at stege dejen med en særlig teknik. I dag er denne enkle og lækre dessert til stede i barndomsminder af alle.\nFor at lave bagt æble fritters er det nødvendigt at have forme af mini muffins at indeholde dejen. Opskriften er god til bagning eller stegning. I begge former er udsøgt sprinklet med honning eller florsukker. Dejen kan fremstilles på forhånd, fordi den ikke er forkælet, så længe den er nedkølet. Du skal blot lave en lækker kaffe eller te, og snacken serveres.\n1 ½ kop mel\nSådan tilberedes bagt æble fritters:\nForvarm ovnen til en moderat temperatur (180º).\nI en skål, slå æggene med skummet sukker.\nTilføj vanilje essensen.\nBland melet med kanel.\nForenet de slagne æg i en omsluttende form i partier, spredt med mælken.\nSkræl og rist æblet.\nTilsæt æblet til smoothie, vær forsigtig med ikke at komme af .\nFyld forme af mini muffins med en skefuld af præparatet. Strø med sukker.\nPlacer i en bageplade.\nBages i 15 minutter eller indtil guldbrun.\nNår du fjerner fra ovnen, bad dem med lidt flydende honning.\nServer fritterne med det samme.\nKan du lide denne opskrift på bagt æble fritters at ledsage snack? Prøv denne sunde måde at lave mad på, og du vil beslutte at indarbejde denne uddybning i din opskriftbog.\nMasterchef Celebrity: Trøffen\nCopyright 2021 \_ Opskrift af bagt æble fritters


Gulvafslibning Karleby Huse Guldborgsund ⇒ Indhent 3 tilbud nemt og hurtigt! | 3-tilbudonline.dk\nGulvafslibning Karleby Huse Guldborgsund\nStår du og mangler en gulvafslibing i Karleby Huse Guldborgsund? Så er du kommet til det helt rigtige sted at finde en. Vi har nemlig, det største netværk af gulvafslibing i hele Danmark, og derfor kan vi også finde en til dig i Karleby Huse Guldborgsund. Faktisk kan vi finde op til 3, og videre sende dig de tilbud de kommer med. Så skal du blot bestemme dig for, hvilken en af de gulvafslibere i Karleby Huse Guldborgsund, som du ønsker at benytte. Vi garanterer du vil blive glad for vores gratis og uforpligtende service.\nNår du skal indhente tilbud på billig gulvafslibing i Karleby Huse Guldborgsund, skal du nemt trykke dig ind på vores indhent-tilbuds knap. Derefter vil du blive ført videre til vores indhent-tilbuds side. Det er her, du får muligheden for, at hurtigt beskrive din opgave. Det tager dig cirka 60 sekunder, og bagefter, skal du bare læne dig tilbage. Det er kan da ikke blive mere nemt, hva? Så hvad venter du på? Indhent tilbud på gulvafslibing Karleby Huse Guldborgsund allerede i dag!\nDerfor skal du indhente tilbud på gulvafslibing Karleby Huse Guldborgsund\nDer er mange grunde til, at du burde indhente tilbud på gulvafslibning i Karleby Huse Guldborgsund. For det første kan du spare en masse tid og penge. For det andet er du forsikret en god kvalitet på det arbejde, som du skal have udført. Vi anvender nemlig kun de absolut bedste gulvafslibning i Danmark, og derfor har vi også kun dygtige gulvafslibere Karleby Huse Guldborgsund. Derudover falder prisen jo naturligvis, da alle gulvafslibere gerne vil have, at du vælger dem fremfor alle deres konkurrenter.\nGulvafslibning Kathale Tønder\n← Gulvafhøvling Møllehuse Kalundborg\nMalermester Bonnet Lemvig →


BAG HEGNET: KYNDELMISSE 1992 – MatzOnline.com\nBAG HEGNET: KYNDELMISSE 1992\nJeg kan være på farten i løbet af et kvarter, hvis vi bliver beordret til at evakuere – eller ‘relokere’, som det hedder i manualen. Min rygsæk er allerede pakket i henhold til sikkerhedsbestemmelserne. Maksimum 12 kilo. Heraf tre liter drikkevand og madrationer til tre dage. Resten må jeg bare efterlade, hvis det bliver for broget at være der. Det giver min tilværelse i Gaza et stærkt præg af at være på midlertidigt besøg.\nJeg har lejet en billig lejlighed på tredje sal i den sydlige udkant af Gaza City. Lejligheden er alt for stor, men fra den lille altan er der udsigt over Middelhavet. Jeg opholder mig kun i lejligheden, når jeg skal sove. Kun stuen og det ene soveværelse er meget sparsomt møbleret. 120 kvadratmeter lyst flisegulv med kridhvide vægge. Ingen finurlige kringelkroge. Ingen luksus. Intet personligt præg. Køkkenet er ryddet, rent og ubrugt. Jeg har kun brug for min medbragte elektriske kedel og mit personlige krus med FN-logo på. Et hjørne af køkkenet optager mit lager af flaskevand. Jeg laver ikke mad i lejligheden. Det er for besværligt. Køleskabet er gabende tomt, bortset fra et par flasker vin og en ramme Budweiser. Det er nemt at holde. Det sparer mig for både rengøring og overvejelser omkring indretning.\nJeg er sendt til Gaza som enkeltmand. Det betyder, at jeg selv skal finde ud af, hvor jeg skal bo. Der er ingen bevogtet militær lejr at trække sig tilbage til udenfor kontortid. I et aktivt katastrofeområde som Gaza, er det er mit eget ansvar at finde en bolig, der ligger i nogenlunde relativ sikkerhed. Jeg har valgt min bolig ud fra den betragtning, at to kvinder, der arbejder ved FN, bor på første og anden sal i bygningen. De har krævende og risikofyldte jobs med monitering af den humanitære situation i flygtningelejrene. De har allerede været her i et års tid, så jeg stoler på, at de kender situationen bedre end jeg gør.\nI min iver for at finde et sted at sove overså jeg en lille detalje, inden jeg flyttede ind. Den lokale moské, en lille grå uanseelig firkant i gasbeton uden hverken minaret eller gyldne kupler, er placeret klos op ad min bolig. Hver dag ved solopgang bliver jeg vækket, når imamen tænder for mikrofonen. Det giver et drønende dunk i højtaleren, som er hængt op i en pæl direkte udenfor mit vindue i soveværelset. Et decibel-chok, der ryster sengen og kan vække selv de døde.\nDet er ikke det værste. Nogle dage rømmer imamen sig, snøfter, hoster og producerer en kalorietung hakker efter mikrofonen er tændt. Det er en brat og temmelig brutal opvågnen. Ikke ligefrem nogen åbenbaring.\nMen så bliver det endnu værre. Manden er tonedøv. Hans kald til morgenbøn dingler vilkårligt på må og få gennem tonearterne. En ynk uden lige. Nul point for det kunstneriske indtryk. Uskønt, men til gengæld bragende højt. Angstfremkaldende – grænsende til det traumatiske. Meget effektivt. Det skal han have. Der er hverken folk eller fæ, der tør at lægge sig til at sove efter en sådan indsats. Hans præstation kan kun sammenlignes med en kristen præst, der slår på et grydelåg med en ske i stedet for at ringe med kirkeklokkerne.\nTil gengæld sparer jeg udgiften til et vækkeur.\nGaza har sin egen rytme. Dagen starter når solen stor op. Det sørger min nabo for.\nJeg koger en kedel vand til dagens første kop Nescafé. Gold naturligvis. Morgenstund skal have guld i mund. En smule luksus i en minimalistisk tilværelse. Jeg slubrer den skoldhede kaffe i mig på den vestvendte altan med udsigt over stranden og havet. Den salte duft fra havet overdøver den sædvanlige stank af henkastet skrald og affald i opløsning, der er så kendetegnende for oplevelsen i Gaza.\nDen opgående sol varmer omgivelserne op, men her i skyggen af bygningen er luften stadig kølig omkring de 18 grader. Jeg har afsluttet min morgenrutine. Opvarmning; armbøjninger; kropshævninger; knæbøjninger og mavebøjninger. Udstrækning, barbering og brusebad. Jeg ville hellere tage en løbetur langs stranden i solopgangen, men sikkerhedsbestemmelserne for militære observatører tjenestegørende i Gaza Striben forbyder al færden til fods udenfor FN-installationer.\nI dag er en speciel dag i det Herrens år 1992. Tredje tirsdag i måneden. Det betyder, at vort lille hold på to militære FN-observatører ved United Nations Liaison Office Gaza endelig er betroet en faktisk opgave.\nDet er min tur til at eskortere en FN-lastbil med diplomatpost igennem Gaza fra nord til syd. Jeg skal sørge for, at posten kommer sikkert frem og undgå, at lastbilen farer vild. En simpel ‘Følg Mig!’ øvelse. Ubevæbnet naturligvis. Hvor svært kan det være? I regn og slud …..\nFN vil vise flaget og foregive, at der midt under den igangværende kaotiske Intifada alligevel eksisterer en form for normaltilstand i Gaza. En argumentation, der holder fast ved, at man – til trods for den noget blakkede situation – kan opretholde en kurer-rute mellem Jerusalem og Cairo ved at køre postbilen igennem Gaza. International symbolpolitik, som skal demonstrere og dokumentere FN’s ubegrænsede bevægelsesfrihed. Ren paradeforestilling. Man kunne lige så godt køre udenom Gaza ad den nyanlagte omfartsvej, som alle andre bruger langs ydersiden af indhegningen. Det ville være mere sikkert og helt udramatisk at tage turen på den israelske side af hegnet. Men symbolværdien ville sandsynligvis gå fløjten.\nAlligevel er jeg tændt. Opgaven giver mulighed for en beordret tur til Rafah, grænseovergangen mellem Israel og Ægypten. Helt legitim militær sightseeing i Ray Bans, blå baret og nystrøget hvid skjorte med masser af tingel-tangel henover brystet. Fås ikke bedre.\nEt tiltrængt afbræk i den noget rutineprægede daglige trummerum. En chance for at se noget andet end den faste tilladte rute mellem kontoret i Gaza City og den nordlige grænseovergang til Israel. Opgaven ligger udover de mange restriktioner, som er indeholdt i den sædvanlige instruks, observatørholdet normalt følger. Vores mandat handler om, at gøre sig usynlig og holde lavest mulige profil. Vi skal være her, men helst uden at blive smurt ind i noget.\nSom at gå en tur på stranden uden at efterlade spor i sandet.\n‘Vild med Dans’ på æg.\nJeg har planlagt en tidlig morgentur i nabolaget, som en forberedende føler, der afgør mit valg af rute, når opgaven går i luften senere på formiddagen.\nKlokken fem får jeg liv i den gamle rustne Cherokee Jeep med bøn, overtalelse og trusler om vold. Den har bestemt set bedre dage for år tilbage. Som den sidst tilkomne på observatør-holdet i Gaza, har jeg fået udleveret den ældste bil. Den her synger på allersidste vers. Når jeg skifter gear, lyder det som om man ryster en dåse med løse bolte. Den hvide maling falder af i flager og er erstattet af rød rust. Derfor har jeg døbt bilen ‘Røde Orm’.\nJeg kører mod syd ad strandvejen. Der er endnu ingen trafik. Kun et par få standhaftige fodgængere i nattøj og flip-flops, der trasker hjem efter morgenbønnen i den lokale moské. Jeg er alene med det smaragdgrønne glimtende middelhav på min højre side. Til venstre er de bølgende sandklitter delvis forvandlet til marker med jordbær, tomater og chilipeber.\nKunstgødning er ikke tilgængelig i Gaza. Forbudt. Kemikalier kan bruges til fremstilling af sprængstof. Sandet er alligevel overraskende frugtbart, når man tilsætter rigelige mængder af vand blandet med gødning fra dyr eller mennesker. Specielt det sidste er tilgængeligt i overflod. Det giver den kølige morgenluft en lidt særpræget, men fyldig bouquet.\nLangs vejen ligger klynger af skure bygget i bølgeblik, hvor beboerne langsomt er ved at vågne og tænde bål. De bor, hvor peberet gror. Helt bogstaveligt.\nJeg sætter mere fart på den gamle spand. Et par kilometer foran mig stiger en mørk koksgrå paddehattesky hurtigt mod himlen, som skudt op af jorden. Da jeg kører over en bakketop, kan jeg se en lille varevogn, der skødesløst er henslængt i højre vejside. Det er her røgen stammer fra, men bilen er ikke i brand. Der er røg og os, men ikke synlige flammer. Idet jeg kører forbi, kan jeg kort skimte en person bag rattet.\nJeg standser, stiger ud, tager ildslukkeren og går tilbage mod varebilen. Forruden er helt krakeleret og jo tættere på jeg kommer, kan jeg se, at malingen er boblet op. Luften omkring varevognen flimrer af varme.\nBag rattet sidder en sort mand. Han er forkullet. Hans hår, øjne og tøj er brændt væk. Huden hænger i sorte strimler fra hans blodige arme og bryst. Hans læber er også væk og tænderne er halvt synlige i en grotesk grimasse. Der er en stærk lugt af brændt flæskesvær. Hans venstre hånd sidder stadig på rattet. Den er er smeltet fast. Bilens sparsomme plastic interiør er forvredet i en ubestemmelig form. Bag førerens forkullede lig er varerummet fyldt op med gasflasker fra gulv til loft. Gasflaskerne er forbundet med et virvar af sodede halvt smeltede ledninger.\nDer er stadig noget, der syder.\nDet er et scenarie, jeg har oplevet før under øvelser på FN-kurset for militære observatører i de kolde finske vinterskove. Øvelsen var knap så virkelighedstro, men lærte mig, at der er kun en eneste fornuftig løsning: Se at komme væk! Det gælder om, at lægge så stor afstand til bomben som muligt. Hurtigt.\nOfficerer løber ikke. Det skaber panik blandt soldaterne. Derfor bevæger jeg mig væk fra varevognen med faste og raske skridt. Muligvis lidt længere skridt end sædvanligt, men stadig med ophøjet ro og velovervejet værdighed – rank ryg og stramme siddemuskler. Det kan godt være, at jeg ikke er den modigste observatør i verden, men jeg kan knageme få en taktisk tilbagetrækning til at se godt ud. En skam, at der ikke er et publikum, som kan bevidne min påtagede stoiske ro.\nJeg kan ikke gøre for chaufføren i varevognen. Han er et sikkert sted udenfor fare og uden tvivl allerede pakket ind i en flok skønne jomfruer.\nDen mindste gnist kunne potentielt ende med en meget kraftig eksplosion. Det henstår i det uvisse. Bedre at være på behørig afstand, hvis det skulle ske.\nDet er nok den første selvmordsbilbombe registreret i Gaza. Jeg har i hvert fald ikke hørt om tidligere tilfælde. En prototype, der ikke helt virkede efter hensigten. En mindre, men kraftig eksplosion med stærk intensiv varmeudvikling må have forårsaget martyrens endeligt. Spild af liv. Heldigvis kun hans eget. En noget morbid fortolkning af de hellige skrifter, der bygger på den påstand, at målet helliger midlet.\nHvis den slags bliver en populær ekstremsport, så er der papirarbejde til mig. Så skal jeg til at ændre i risikovurderingen for Gaza. Det kan let gå hen og blive en diplomatisk gordisk knude.\nJeg kører op på den nærmeste bakke, hvor jeg stadig har øjne på varevognen, men fra sikker afstand. Indenfor den næste time vil den øde strandvej forvandles til en sand flod af trafik. Myldretid med israelske militærkolonner, der under bevogtning transporterer soldater og personel til baser, politistationer og den israelske civile administration. De militære kolonner har muligvis været mål for det fejlslagne angreb.\nMen kystvejen benyttes også af busser og biler, der fragter tusindvis af palæstinensiske FN-ansatte og andet godtfolk til jobs i Gaza City. I en blandet forening kunne palæstinensiske skolelærere og kontormus lige så godt være kommet galt af sted.\nJeg forsøger at kontakte operationsrummet på radioen. Jeg kan ikke få hul igennem. Måske er radiooperatøren gået på skjoldet. Måske er systemet nede. Hvem ved? Arbejdsmiljøet i Gaza har en snært af ‘Palle alene i verden’ over sig. En noget ensom ørkenvandring, hvor troen på at gøre en forskel faktisk udgør den eneste reelle forskel. Målet bliver i sig selv helligt, når man er uden midler.\nJeg sadler op og kører i hast de tre kilometer mod syd til den nærmeste israelske militærpost ved bosættelsen Netzarim. En flok hærdede israelske bosættere kører en stor hønsefarm bag høje volde bevogtet af soldater. Jeg finder et par måbende soldater, der bevogter indkørslen til basen. De forstår engelsk. Jeg forklarer dem situationen. I meget løse vendinger hentyder jeg, at det måske ville være hensigtsmæssigt, hvis kystvejen eksempelvis blev afspærret for trafik.\nSoldaterne ser ud til at fatte det. Efter nogen råben og skrigen springer et par mand ind i en jeep og halser af sted i den retning, jeg er kommet fra. Andre soldater lægger pigtråd ud over vejen og bemander kampstillinger.\nDer er ikke mere jeg kan gøre. Aben er sprunget fra min skulder. Hurtigt sidestep ud af rampelyset. Som besættelsesmagt har de israelske styrker ansvar for opretholdelse af ro og orden i Gaza. De har fået et vink med en vognstang. De har bolden. Det minimerer mit papirarbejde. Jeg noterer tidspunktet med filtpen i venstre håndflade. 05.41. Tidspunktet bruger jeg som stikord, når jeg senere skal skrive min rapport. Jeg laver ingen andre skriftlige notater, som kunne bruges imod mig, hvis jeg bliver standset af den ene eller den anden side i konflikten og afkrævet forklaring på min færden.\nJeg smutter, imens soldaterne er optaget af at iværksætte deres beredskab. Det kan være skadeligt for mit helbred, hvis en tilfældig palæstinenser ser, at jeg taler med besættelsesmagten. Neutralitet er noget af en linedans, hvis man vil undgå at blive en del af konflikten.\nHeldigt, at det netop skete på den tredje tirsdag i måneden. Ellers havde jeg nok ikke været ude på vejene så tidligt. Jeg har tjent min dagløn i dag – og så er dagen knap nok kommet rigtig i gang. Nemt job. Jeg skulle bare give bolden et puf, så fandt den selv ud af at trille ned ad bakken.\nJeg giver Røde Orm et par rap med ridepisken og kører en omvej tilbage mod Gaza City. Gearkassen synger sit requiem.\nJeg kører ad hovedvejen, Salah Ed Din, der går fra nord til syd igennem hele Gaza Stribens længde. I Gaza City er Salah Ed Din en bred firesporet gade med midterrabat, men nogle steder er de yderste spor blokeret af parkerede biler, overfyldte affaldscontainere eller æselkærrer.\nDa jeg kommer tættere på centrum, bærer gaden præg af den sidste tids uroligheder. Murbrokker, betonelementer, armeringsjern, møbler, køleskabe, udbrændte bilvrag og smadrede affaldscontainere. Dynger af stinkende skrald. Bunker af ståltråd og sort støv efter brændte bildæk. Døde æsler og heste med store opsvulmede maver, der rådner i solen. Stanken er ulidelig. Barrikader, der på de fleste steder kun gør et enkelt spor farbart i den brede gade. De skal gøre det vanskeligt for de israelske patruljer at komme frem i en fart. Jeg snor mig ned ad gaden i adstadigt tempo. Der er stadig ingen trafik og kun få folk på gaden.\nPladsen omkring den centrale moské i Sheyaia- kvarteret er epicentret for de sidste par ugers uroligheder. Kvarteret er ‘Ground Zero’ for en ny militant fraktion, Hamas. De vinder hurtigt tilhængere gennem en velfinansieret humanitær dagsorden, en rigid religiøs tilgang til tingene og en hårdtslående militær strategi. Deres militære strategi ændrer den igangværende Intifadah fra civil ulydighed til væbnet modstandskamp eller terror – afhængigt af, hvordan man ser på det.\nPladsen foran deres moské bærer præg af voldsomme kampe. Bygningerne er overdænget med skudhuller fra håndvåben og et par enkelte store huller fra raketstyr. En mindre beboelsesejendom er styrtet sammen og ligger i ruiner. Beboerne kravler rundt i ruinerne og leder efter noget de kan redde imellem murbrokkerne.\nHamas tog ansvar for et bagholdsangreb for små fire uger siden, hvor fire israelske soldater blev dræbt. Det udløste en række israelske militære operationer med fokus på området omkring Sheyaia. Kampene har kostet mindst ti gange så mange døde palæstinensere og et par hundrede sårede.\nDer er en flok skoledrenge, der stadig brænder bildæk på vej til skole. Det udvikler en tung giftig sort røg. Ungerne indsamler de brugte gummigranater med tåregas, som de israelske soldater har smidt henover de seneste dages kampe. Knægtene smider tåregasgranaterne ind i dyngerne af brændende bildæk. Det frigiver de sidste rester af gas i granaterne. Det kradser i næsen og halsen, men ikke mere end jeg lige får den snært af tåregas, som får mine tænder til at smage af metal. Ubehageligt, men det er til at leve med.\nJeg vinker til knægtene. De vinker tilbage. De råber og skriger, da jeg lunter forbi.\n“Abu Jibneh, Abu Jibneh,” råber de og griner. De genkender mig. ‘Fader ost’ er det øgenavn de har givet mig på grund af mit blonde hår. Jibneh er en hvid ost, der regnes som en delikatesse. Jeg standser og langer et par håndfulde slik ud til den lille gruppe frontkæmpere. Børnene er oprørets soldater. Det er dem, som hånende smider med sten og udkæmper drabelige slag med de israelske soldater. Flere af dem kan prale med adskillige skudsår, som de stolt viser frem. Men de kan også lide slik ligesom alle andre børn. Jeg råber til dem, at de skal se at komme i skole.\n“Jallah, shebab, fi madrasa, ruh! Imshi, imshi, shebab!”\nDe hujer og griner, mens de gør nar af min arabiske udtale.\nJeg hilser i forbifarten på et par butiksejere, som er ved at fjerne metalskodderne fra deres forretninger. Det er et godt tegn. Det tyder på, at der ikke sker så meget i dag. De sidste par uger har været præget af 24 timers udgangsforbud, hvor Gaza blev forvandlet til en spøgelsesby både nat og dag. Udgangsforbuddet er hævet her ved solopgang. De fleste har nok brug for at få handlet. Butikkerne har brug for at sælge noget. Det kunne gå hen at blive en nogenlunde fredelig normal dag i Gaza. Jeg beslutter at køre postbilen igennem Salah Ed Din senere på formiddagen.\nJeg når frem til Rimal, området tæt ved kysten omkring havnefronten, som uofficielt udgør diplomatkvarteret i Gaza. De store palæer med velplejede haver bag høje mure står i grotesk kontrast til de lurvede bebyggelser i flygtningelejrene, hvor flertallet af palæstinenserne bor. Små 50 meter fra kontoret beslutter Røde Orm at vende vrangen ud af de ædlere dele med et brag. Heldigvis kan jeg rulle langsomt ind foran muren, der afgrænser den lille bygning, som udgør observatørernes tilholdssted. Røde Orm har trukket et spor af sort olie i det gule sand på den stille villavej og afgiver en større pøl, hvor jeg standser. Heldigt, at Røde Orm besluttede at dø lige foran kontoret.\nSamtidig lander min makker, André, foran kontoret. Han griner og mobber mig, da han ser, hvordan Røde Orm vender bugen opad.\n“Det ser ud til, at du skal på gåtur til Rafah i dag,” siger han bebrejdende. “Du skal da også kun ødelægge alting. Du må ikke låne min bil.”\nJeg prøver med en halvhjertet forklaring, men det bider ikke på André. Han har afsagt sin stædige dom.\nAndré er belgisk kavalleriofficer og min diametrale modsætning. Han er tynd, spinkel og camp. Specielt når han bliver beruset slår hans orientering igennem for fuld skrue. Måske fordi han ikke er til damer, er han meget populær hos spindesiden i det lille internationale samfund i Gaza. Han er en god kammerat, lynende intelligent, taler tre-fire sprog flydende, men er samtidig bindegal.\nIgennem de sidste par måneder har vi udviklet et tæt kammeratskab. Vi supplerer hinanden og har samme opfattelse og tilgang til jobbet. Vi arbejder selvstændigt helt uden opsyn. Det nemmeste ville være at solbade og suge sig i hegnet, men vi har begge den samme grundlæggende motivation. Hvis man ikke gør en forskel, skal man blive hjemme.\nDesuden har vi udviklet en barsk kynisk galgenhumor. Det er en grundlæggende forudsætning for at fungere i Gaza – og FN i det hele taget. Kynisme og galgenhumor tager trykket. Det skaber distance til den håbløse elendighed, vi er omgivet af. Men kynisme kan kun bruges i en meget snæver kreds. Ellers kan det blive misforstået som mangel på empati.\nHoldet i Gaza er normeret med fire observatører, men den hollandske chef og den franske næstkommanderende har været udlånt nogle måneder til en nyåbnet observatørmission i Sarajevo. De afvikler 6 ugers afspadsering, så det er kun André og jeg, som er tilbage på den synkende skude. Det betyder, at vi kører ud på opgaver alene, mens den anden er back-up på kontoret og kan træde til, hvis den første får brug for assistance. Det betyder også, at vi ikke har kunnet forlade Gaza i ugevis, da reglerne siger, at der altid skal være mindst to observatører indenfor hegnet.\nChefens bil, en spritny Toyota Landcruiser med under 500 kilometer på klokken, står parkeret i forhaven indenfor muren omkring kontoret. Jeg fumler ved nøglerne til chefens bil, som hænger på nøglebrættet i kontoret. André skæver til mig.\n“Hvis du tager chefens bil, så er du i en verden af rendyrket djævelskab, hvis der sker noget med den,” advarer han.\nJeg tager resolut nøglerne ned fra tavlen.\n“Du kan jo tage den, så kører jeg til Rafah i din bil.”\n“Aldrig i livet. Du kan ikke stikke end pind i en lort uden at ødelægge begge dele. Det er bedre, at du smadrer chefens bil, så det ikke går ud over mig,” konstaterer André tørt med afværgende fagter.\n“Så er den ikke længere. Ikke så meget brok. Jeg skal nok passe godt på chefens lille bitch,” lover jeg selvsikkert.\nAndré spidser munden og ruller med øjnene.\nHenover en kop kaffe briefer jeg om de observationer jeg har gjort mig under den tidlige morgentur. Vi drøfter kort, hvilken betydning selvmordsangreb kan få for udviklingen i den militære situation i området. Observatørholdet har ansvar for planlægning af sikkerhedsprocedurer og evakueringsplaner for alle internationale, der officielt arbejder i Gaza. Vi sammensætter informationer til den overordnede sikkerhedsevaluering. Vi benytter indhentning gennem både formelle og uformelle kilder. Vi har i fællesskab designet en database over militære hændelser, som vi trækker på til de månedlige rapporter. Det er et følsomt emne. Det vigtigste er at definere, hvilke hændelser, der er forudsætning for at iværksætte en evakuering. Vi skal give input til, hvornår nok er nok. Vi bruger meget tid på at koordinere vores risikovurderinger gennem fortrolige samtaler med forskellige centrale nøglepersoner i det internationale miljø i Gaza, inden vores vurderinger af trusselbilledet ender op i Jerusalem og New York. Vi navigerer et politisk minefelt, hvor det gælder om at undgå selvsving i de øvre diplomatiske luftlag. En stram trusselvurdering kan få konsekvenser for de forskellige organisationers muligheder for at fungere og levere nødhjælp i Gaza.\nVi beslutter at formulere nogle få sætninger til den ugentlige rapport til hovedkvarteret i Jerusalem, men det må vente. Vi har begge andre opgaver.\nAndré har aftalt møde med det Internationale Røde Kors. Han vedligeholder et register over alle internationale ansatte, der arbejder i Gaza for FN og andre hjælpeorganisationer. Omkring 30-40 bindegale individer. En broget flok af professionelle og frivillige. André har fået opsnuset, at der er tilgået nye ansatte hos Røde Kors, så derfor skal han have deres oplysninger til registeret.\nMed et skævt grin fortæller han, at han har hørt rygter om en ny kvindelig delegat fra Røde Kors, som er flyttet ind i den samme bygning, hvor jeg bor.\n“Det er noget af et harem, du er ved at samle dig, derude på strandvejen,” siger han.\n“Bare fordi man ser lidt godt ud, skal man altid høre for det,” knurrer jeg og trækker på skuldrene.\nAndré forholder sig tavs med et bedrevidende skævt grin.\nJeg flytter mine stumper fra Røde Orm til chefens Toyota. Jeg har en lille sort boks, der udgør mit private ‘survival-kit’. Det indeholder nogle af de stumper, man kan få brug for i en snæver vending. En kikkert, udvidet førstehjælpstaske, Gerber værktøj, en stor pose slik til ungerne og cigaretter til de voksne. Toiletpapir og tre flasker vand. Vådservietter og håndsprit til at rengøre hænderne, når jeg har rørt ved andre. Det skulle holde smitsom øjenbetændelse og andre onder, der overføres ved håndtryk, på afstand.\nJeg lister forsigtigt bilen ud af den smalle jernport og vinker til André, der lukker porten bag mig.\nJeg kører til mødestedet med lastbilen, som skal komme fra Jerusalem. Mødestedet er parkeringspladsen bag en tankstation et par kilometer inde i Israel udenfor hegnet omkring Gaza. Tankstationen ligger ved vejkrydset, hvor hovedvejen fra Tel Aviv drejer væk fra ruten til Gaza og ind mod Ber Sheva og Negev ørkenen. Tankstationen har et cafeteria, der tilbyder en veludstyret morgenmadsbuffet. Derfor er jeg tidligt på den. Det giver mulighed for et solidt morgenmåltid, inden lastbilen kommer.\nJeg når endda at få en sludder med en ung dansk servitrice, der arbejder i cafeteriet. Hun har lige afsluttet gymnasiet og tilbringer frivilligt hendes sommerferie i den kibbutz, der driver tankstationen og cafeteriet. Jeg kan forstå på hende, at det ikke lige var det arbejde, hun havde forestillet sig, da hun tog hjemmefra. Hun havde set frem til at plukke appelsiner og ferskner. Jeg tilbyder hende en sightseeingtur i Gaza. Hun afslår høfligt, men med et udtryk af dyb forfærdelse. Hun har sikkert hørt rygter om, hvad der foregår inde bag hegnet. Alligevel scorer jeg en kop gratis kaffe og et smil.\nLastbilen lander. Jeg kender ikke chaufføren, der er amerikaner, men hans ‘shotgun’ er ‘Olsen’, en rødhåret dansk befalingsmand, som har været under min kommando på en anden tidligere mission. Olsen har på forunderlig vis scoret sig et civilt job ved FN-hovedkvarteret i Jerusalem. Han har taget tjansen på transporten til Cairo i håbet om lidt adspredelse fra det lidt rutineprægede kontorjob. Gensynet skaber glæde.\nVi får formiddagskaffe i cafeteriet, mens jeg opdaterer dem om den generelle situation, dagens rute gennem Gaza, afstand mellem køretøjerne, radiokommunikation, osv. Vi drøfter, hvordan vi skal forholde os til tekniske problemer, punkteringer, angreb, stenkast og brandbomber.\nJeg sikrer mig, at lastbilens vinduer er udstyret med ‘blast-film’, en gennemsigtig plastic hinde monteret indvendig på ruderne. Det gør ikke ruderne skudsikre, men forhindrer, at ruderne splintres, hvis de rammes af stenkast. Chaufføren nikker. De har fået blast-film monteret på lastbilen dagen før.\nVi beslutter, at Olsen kører sammen med mig på den første del af turen, så vi kan få snakket og fortælle historier fra gamle dage.\nVi kører mod syd ad Salah Ed Din gennem Gaza. Vi pludrer og sludrer undervejs. Masser af løgnehistorier og grin. Den lille konvoj får ikke meget opmærksomhed. De indfødte har for travlt med at genoprette hverdagen efter de sidste par ugers udgangsforbud. Jeg udpeger de sparsomme lokale seværdigheder. Vi glider uhindret gennem de forskellige israelske kontrolposter på ruten.\nVi når til Khan Younis i den sydlige del af Gaza efter en lille times kørsel ad hovedvejen. Jeg standser og Olsen indtager sin plads ved siden af chaufføren i lastbilen. Den firesporede hovedvej går over i en snæver gade gennem Khan Younis. Observatørerne har døbt gaden ‘Korridoren’.\nVi rammer korridoren og lastbilen vækker omgående stor begejstring hos skolebørnene. Den lille konvoj løber spidsrod ned ad gaden. Alle ungerne kaster sten og andet kasteskyts mod lastbilen med stor fornøjelse. Den er nem at ramme. Jeg kan se, at de to stakler i lastbilens førerhus er anspændte og dukker sig. Jeg sætter farten op og de følger efter.\nVi tager et hårdt venstresving for enden af korridoren og fortsætter ud på hovedvejen mod syd.\nDet er overstået. Ikke flere stenkast, men jeg standser først efter omkring 15 kilometer, da vi når indkørslen til terminalen udenfor Rafah på grænsen til Ægypten.\nJeg stiger ud og sammen besigtiger vi skaderne på lastbilen. Den er oversået med buler fra sten og har fået en smadret baglygte. På venstre side finder vi et kort stykke armeringsjern, der har boret sig fast i lastrummets aluminium. Stumper af armeringsjern er en ny trend indenfor kasteskyts. Et velplaceret stykke armeringsjern kan faktisk gennemtrænge de israelske soldaters fragmentationsveste.\nChaufføren er rystet. Olsen griner. De har fået en på opleveren, men slap fra det i god behold. Kun materielle skader.\nVi tager afsked og jeg venter indtil lastbilen er forsvundet igennem den elektriske port i hegnet til terminalen.\nJeg får kontakt til André på radioen og melder, at jeg er på vej tilbage. André kvitterer.\nJeg kører tilbage samme vej, som vi er kommet. Ikke særligt smart, men der er ikke andre muligheder. Da jeg når til korridoren i Khan Younis, er alle skolebørnene stadig på stikkerne. Jeg ruller vinduet ned og stikker armen ud af vinduet og vinker til ungerne. Det er min mulighed for at afvæbne stenkast. Knægtene griner og vinker.\nDa jeg passerer en lille sidegade, ser jeg, at en ung mand har spændt en slangebøsse og affyrer et projektil fra 25-30 meters afstand i samme øjeblik jeg kører forbi. Der lyder et skarpt højt smæld lige bag mit hoved. Jeg banker omgående pedalen i bund og bilen springer frem med et brøl. Jeg brager ned ad korridoren og standser først, da jeg er kommet ud i relativ sikkerhed på den brede hovedvej.\nSideruden lige bag mit hoved er gennemhullet. Ruden holdes på plads af blast filmen, men projektilet er gået lige igennem, som en varm kniv gennem smør. Sideruden på modsatte side er også splintret. På bagsædet ligger en lille stålkugle og ruller rundt. Jeg er godt nok tykpandet, men det kunne være gået helt galt, hvis jeg var blevet ramt.\nFor FN-ansatte er der en meget fin tynd streg i sandet mellem at være en hellig ko, som er under lokalsamfundets accept og beskyttelse, til at være en meget sårbar skydeskive. Et blødt mål eller lokkedue for det internationale samfunds dårlige samvittighed. Jeg stopper stålkuglen i lommen, skriver ‘12.03’ med filtpen i venstre hånd og kører tilbage til kontoret.\nAndré skriger af grin.\n“Hvad sagde jeg?” hulker han. “Man kan da heller ikke sende dig i byen uden du laver lort i det hele. Den her tager du selv, når himlen falder ned over dig. Chefen får et føl. Du har ødelagt hans nye bil.”\nJeg haler stålkuglen frem fra bukselommen.\n“PCMB,” siger jeg. “Plastic Coated Metal Bullet,” understreger jeg, da jeg rækker André projektilet.\nPCMB er et våben de israelske styrker anvender ved bekæmpelse af optøjer. Det er en ladning på størrelse med en sodavandsdåse fyldt med stålkugler dækket af et tyndt lag plastic, hver med en vægt på omkring 20 gram. Dåsen monteres på et geværløb og skytten affyrer en gaspatron, der får stålkuglerne til at spredes i en sværm med stor hastighed. Meget effektivt mod demonstranter og større opløb. Man dør ikke af at blive ramt på kroppen, men det er som at blive sparket af en hest og giver store blå mærker. Hvis man bliver ramt i hovedet er det imidlertid en anden sag.\n“De må have indsamlet nogle PCMB og genbruger dem som ammunition i slangebøsser. Det er min hypotese. Jeg så ham, der skød og han var ikke israeler.”\nAndré holder op med at grine og undersøger stålkuglen.\n“Du har ret. Det er alvor. Du var mindre end en halv meter fra at blive slået ihjel i dag. Korridoren er ikke for børn længere.” I et kort øjeblik ser André faktisk bekymret ud.\n“Slangebøssen havde en støttebøjle til underarmen. Det var ikke bare hjemmelavet legetøj og drengestreger,” siger jeg. “Projektilet kom så hurtigt, at jeg ikke kunne se det.”\nAndré ryster på hovedet. Han rækker stålkuglen tilbage til mig.\n“Den kan du gemme til børnebørnene,” formaner han. “Du skriver selv rapporten. Du må hellere få den sendt til Jerusalem med det samme. Du skal nok ikke gøre det for detaljeret. Det kunne skræmme dem deroppe på kommandobroen. Jeg skal til kaffemøde hos Medêcin Sans Frontiere. Vi ses på klubben senere?”\nAndré stikker af.\nJeg banker en hurtig rapport sammen. Vi har fået en computer på kontoret. Stort monstrum. Grønne flimrende bogstaver på en sort skærm. WordPerfect for DOS. Kanonsmart. Jeg bruger et par timer på at få maskinen til at printe det samme, som jeg har skrevet på skærmen. Det spiller ikke.\nTil sidst giver jeg op og klaprer hurtigt rapporten ind på den gamle skrivemaskine. Det virker. Jeg stikker rapporten i fax maskinen og får den skudt af til operationsrummet på hovedkvarteret i Jerusalem.\nDet der med computere tror jeg ikke, at der er en fremtid i. Det er godt nok moderne, men det er for bøvlet.\nTelefonen ringer. Det er personelofficeren i Jerusalem. Han er tilfældigvis en dansk oberstløjtnant, som er stationeret med familie i et par år i Israel. Vi udveksler høfligheder og snik-snak. Oberstløjtnanten træder vande. Der er betingelser forbundet med udstationering i Gaza. FN tillader kun, at observatører er tjenestegørende i Gaza i maksimalt 90 dage. Det skal forhindre, at observatører går sukkerkold eller får stress i det noget intense miljø. Jeg har aftjent over halvdelen af min tur. FN-missionen er generelt en familiemission, men det er ikke muligt at have familien med til Gaza. Det giver problemer. De fleste, der har familien med, vil ikke arbejde i Gaza. Til gengæld kan observatører frit vælge deres næste tjenestested, efter de har taget deres tur i Gaza. Det er den lokkemad, som organisationen lægger ud. Jeg har bedt om overflyttelse til Beirut. André har fået en overførsel til Beirut og skal flytte indenfor de kommende tre uger.\nMen oberstløjtnanten har en udfordring.\n“Vi har ikke nogen, der kan afløse dig. Kan du blive lidt længere indtil vi finder en? Vi skulle få nogle singler indenfor de næste seks måneder. Jeg har på fornemmelsen, at du klarer det godt i Gaza,” siger han opmuntrende.\n“Javist,” siger jeg. “De tossede har det altid godt. Det går nok.” Der er ingen grund til at nævne den tiltagende udmattelse, som langsomt sniger sig ind på mig. Jeg vil jo nødigt fremstå som en slapsvans eller brokkerøv. Den forbandede pligtfølelse slår igennem. Jeg er klar over, at det ville være meget bedre for mit helbred at komme ud af Gaza inden alt for længe.\nJeg tager seks måneder ekstra i Gaza. Der må jo være en belønning i den anden ende. Oberstløjtnanten er lettet.\n“Det løser virkelig min udfordring,” siger han og lover, at han ‘skal se, hvad han kan gøre’ vedrørende en overflytning til Beirut. Oberstløjtnanten ved, at han skylder, men han vil ikke love noget. Jeg er afklaret. Det selvstændige liv i Gaza uden nogen, der fortæller mig, hvad jeg skal gøre, er tiltalende. Men det siger jeg ikke højt.\nJeg når kun at tænde for elkedlen til en kop kaffe før telefonen ringer igen. Det er operationsofficeren i Jerusalem. Han er amerikaner. Flink fyr. Jeg har mødt ham et par gange ved festlige lejligheder i Government House, det lille rustikke palads, der er rammen om FN missionens hovedkvarter. Han fortæller, at generalen, på baggrund af dagens hændelse med lastbilen, har besluttet at udstede et adgangsforbud for alle, der ikke er stationeret i Gaza. Det betyder, at lastbilen ikke skal igennem Gaza, når den returnerer fra Cairo. Heldigvis pålægger generalen os ikke yderligere restriktioner.\nJeg bruger et par timer på at banke data ind i vores hjemmelavede database. Der er en voldsom stigning i kidnapninger og summariske henrettelser af lokale. Uden en egentlig politistyrke til at opretholde lov og orden er det de militante grupper, som udøver selvbestaltet justits i lokalsamfundet. Det er i mange tilfælde brutalt.\nDe forskellige grupper har deres egne henrettelsesmetoder, som viser, at det netop er dem, der har stået for afstraffelsen. Hængninger, nakkeskud, halshugning eller hug oveni hovedet med en økse i al offentlighed, oftest efter middagsbønnen om fredagen. De fleste offentlige henrettelser er religiøst begrundet. Alkoholisme, narkomisbrug, udenomsægteskabelige forhold, blodfejder og æresdrab. Men også henrettelser direkte knyttet til konflikten og samarbejde med de israelske myndigheder. Sympatisører, stikkere, kollaboratører eller politiske modstandere, Det er umuligt at få bekræftet med sikkerhed, hvad baggrunden for det enkelte drab er i virkeligheden. Det er næsten for nemt at tage en hætte over hovedet og derefter gennemføre forskellige uhyrligheder.\nDen seneste trend er kidnapninger af personer, som er mistænkt for samarbejde med de israelske styrker. De bliver afhørt og tortureret, hvorefter de aflægger en tilståelse, der bliver videofilmet, før de bliver henrettet. Det kan skabe en illusion af, at der har været en form for proces bag dødsdommen.\nDe store nyhedsbureauer har udlovet stor dusør til dem, som kan fremlægge videomateriale, der dokumenterer hele processen. Derfor er der flere og flere blandt de lokale, som løber rundt med et videokamera henslængt over skulderen.\nDet er ikke kun konflikten med israelerne, der afstedkommer sårede og dræbte. Lokalsamfundet i Gaza er i opløsning. Justits følger ældgamle regler og traditioner. Nogle interne palæstinensiske konflikter har eksisteret mellem familier henover flere generationer. Oftest er konflikterne opstået i forbindelse med uenigheder om land, fast ejendom eller mislykkede tvangsægteskaber. Desuden gør forskellige militante fraktioner territoriale krav på visse områder eller bydele. De håndhæver selv deres egen opfattelse af lov og orden uden indblanding fra den israelske besættelsesmagt.\nJeg laver notater om nogle enkelte hændelser, som jeg vil drøfte med nogle af vores lokale kontakter og dermed forsøge at få vores data bekræftet eller uddybet inden de får en rapport i Jerusalem.\nMin mave begynder at rumle sent på eftermiddagen.\nJeg forlader kontoret og kører de 200 meter til klubben.\nUN Beach Club ligger direkte ned til stranden ved siden af den lille fiskerihavn, hvor bådene bliver trukket op på stranden om dagen. Klubben er en mangeårig institution i Gaza. Den har en lang historie siden 1957, hvor den gamle træbygning med bliktag oprindeligt blev etableret som officersmesse for staben i de helt tidlige fredsbevarende FN-missioner. Klubben er samlingspunkt for alle internationale, der arbejder i Gaza. Klubben er vores fælles fristed.\nDer er en spisesal, køkken, en opholdsstue med pejs og tv, en stor terrasse, hvor der er uhindret udsigt over stranden og havet. Der er også en lille bar, som er det eneste sted i Gaza, hvor der udskænkes alkohol. Der er ikke adgang for palæstinensere udover de få, som arbejder der. Under terrassen er der et mindre rum med meget sparsomt træningsudstyr. Selvfølgelig har et finsk kontingent på et tidspunkt indrettet en sauna.\nPå hver side af bygningen er der placeret israelske poster og observationstårne mod stranden foran klubben. Stranden foran klubben er afspærret med massive ruller af sammenfiltret rusten pigtråd.\nKlubben styres af Rashid. Han er en del af institutionens historie og fast inventar. Han har været ansat siden klubben åbnede. Dengang var han bare en stor dreng. Han har været der i små 40 år.\nJeg finder ham i køkkenet på en stol med hovedet begravet i begge hænder. Han ser opgivende på mig, da jeg kommer igennem døren.\nPå terrassen sidder André med et krus kaffe og betragter den nedgående sol over Middelhavet.\nRichard Wagners ‘Das Rheingold’ brager for fuld hammer ud af klubbens højtalere. Richard Wagner, Adolf Hitlers yndlingskomponist, er forbudt i Israel grundet komponistens antisemitiske disposition.\nAndré har fået den bindegale idé, at det er hans pædagogiske kald og pligt at uddanne de israelske soldater i vagttårnene på begge sider af klubben. Det er blevet hans faste fyraftensritual at spille udvalgte dele af Wagners ‘Der Ring des Nibelungen’ for fuldt drøn for de israelske naboer. Jeg hiver stikket til pladespilleren. Stilheden sænker sig over UN Beach Club. Rashid ånder lettet op og sukker i taknemmelighed. André vender sig om med et mopset udtryk, men accepterer min løftede pegefinger.\n“Det må være nok for i dag.”\n“De skal lære det,” siger André belærende.\n“Rashid får tynd mave af Wagner. Du må forstå, at han kan blive beskyldt for undergravende virksomhed, hvis israelerne får fat i ham.”\nAndré trækker på skuldrene.\nJeg sætter mig overfor André på terrassen. Solen er ved at gå ned bag horisonten. Himlen skinner orangerødt. Det bliver hurtigt mørkt. På havet udfor klubben tænder de små fiskerbåde lygterne, som lokker fiskene til. En israelsk patruljebåd tænder projektørerne og kontrollerer fiskerbådene en efter en.\nRashid kommer med et stort fad dagfriske kæmperejer kogt i hvidløg og chili. Der følger en stor tallerken pommes frites med. Rashid forsvinder og kommer tilbage med to glas og en flaske Moët & Chandon.\n“Det er kyndelmisse i dag,” siger jeg. “Det skal fejres.” André ser uforstående på mig.\n“Det er den katolske lysmesse, der markerer, at halvdelen af vinteren er gået,” forklarer jeg, mens jeg beskrivende slår ud med armen mod det blinkende tæppe af lys fra fiskerbådene, der glimter og vugger på havet udfor klubben.\n“Så lærte du også noget i dag,” siger jeg. I øvrigt er det også min fødselsdag, men det holder jeg for mig selv. Jeg vil nødig have at André bliver kærlig og vil kramme eller bryder ud i sang.\nVi skåler i champagne og går i gang med at pille rejerne.\nLidt efter lidt ankommer de sædvanlige stamgæster fra de forskellige FN-organisationer og slutter sig til bordet. Der er ikke andre steder at gå hen og ingen har tv i deres lejligheder. Det bliver til snak, pjat og flere flasker champagne henover aftenen.\nVed ti-tiden går jeg til den lille bar for at betale regningen og tømme den sidste flaske champagne. Rashid skifter til sit barmandskostume, som væsentligst består i, at han ifører sig en mørklilla fez. Han kæmper med regnskabet. Matematik er stadig ikke en af hans kernekompetencer.\nJeg kører mod lejligheden gennem de mørke tomme stræder. Da jeg næsten er nået hjem, bliver jeg stoppet af en israelsk fod patrulje, der er gået i stilling omkring et vejkryds. Jeg slukker bilens lygter og tænder kabinelyset, så de kan se mig. Soldaterne er nervøse. De sigter på mig med deres våben. En soldat kommer op på siden og stikker geværmundingen ind i bilen. Han peger på mig med hans automatvåben. Mundingen er mindre end en halv meter fra mit bryst. Soldaten ser noget stram ud, mens en befalingsmand kontrollerer mine papirer. Jeg sidder helt stille og forsøger at smile afvæbnende til soldaten. Jeg har det stramt med jødiske teenagere, som på klods hold sigter på mig med deres automatvåben. Det gælder om at sidde stille, selvom jeg har mere lyst til at afvæbne knægten og stikke ham en flad. I mørket kan jeg se, at soldaterne har omringet et hus og trukket de mandlige beboere ud på gaden. Mens nogle soldater gennemsøger huset, er familiens mandlige medlemmer opstillet med hænderne på nakken og med ansigtet ind i muren. Soldaterne går hårdhændet til dem. Min tilstedeværelse er uønsket og en noget brysk officer beordrer min vogter til at lade mig fortsætte. Jeg får lov til at køre videre.\nJeg kører hjem meget langsomt uden at tænde forlygterne. Der er øget militær aktivitet i nabolaget her til aften. Det er ikke særligt betryggende. Det er vist på tide at finde et andet sted at bo, som er tættere på ambassadekvarteret.\nEt hurtigt brusebad og så i seng. Jeg falder hurtigt i søvn. Lang dag. Det er som om der kun er gået en time, da min nabo begynder sit højlydte kald til morgenbøn. En ny dag starter på kontoret.


Veganerpartiet har netop holdt pressemøde i Kødbyen: »Ingen af os havde håbet, at det var kommet hertil« - politiken.dk\nVeganerpartiet afholdt pressemøde i Kødbyen på Vesterbro i København.\nVeganerpartiet afholdt pressemøde i Kødbyen på Vesterbro i København. Foto: Jens Dresling\nPolitik 28. sep. 2020 kl. 12.53\n»Jeg kan simpelthen ikke udtrykke med ord, hvor vild jeg er med bacon«, lød det fra Ellemann-Jensen.\nOg den bemærkning har været afgørende for, at Veganerpartiet nu er på stemmesedlen ved næste valg.\nDet fortæller Henrik Vindfeldt på et pressemøde mandag, hvor partiet for første gang bliver præsenteret, efter at det for to uger siden officielt blev opstillingsberettiget.\n»Ingen af os havde håbet, at det var kommet hertil, siger Henrik Vindfeldt, som havde ønsket at rykke ved dyrevelfærden uden at være nødt til at starte et parti«.\nAlle kandidater lever vegansk\nForperson og politisk ordfører Lisel Vad Olsson fortæller, at alle partiets kandidater lever vegansk.\n»Jeg er sikker på, at jeg kan tale på hele Veganerpartiets vegne, når jeg siger, at den store drive er de dyr, vi lever med. Vi lever vegansk, og det står vi ved«, siger hun.\n»Vi følger veganismen, det ser vi som en kæmpe styrke. Det betyder, at vi virkelig mener det, når vi ikke ønsker at skade nogen, hvis det er praktisk muligt«, siger hun.\nVeganerpartiet vil frigive op mod 40 procent af landets areal, der i dag bruges til foder til slagtedyr.\nHan undlader at svare på, hvordan partiet vil samle regningen op for det meget dyre forslag.\n»Præmissen er, at det, vi lever af, er at sælge grise til udlandet. Medicinalindustrien og olieindustrien er større for eksempel«, siger han.\nProgram rulles ud de kommende måneder\nUd over et erklæret mål om at forbedre dyrevelfærden vil partiet først i løbet af de kommende måneder rulle et partiprogram ud.\nPartiets holdning til eksempelvis udenrigspolitik vil først blive klarlagt senere, lyder det. Partiet svarer heller ikke på, hvem det vil pege på som statsminister.\nPå pressemødet bliver partilederen spurgt om, hvordan han forholder sig til, at Veganerpartiet risikerer at kæmpe om de grønne vælgere med Alternativet og Frie Grønne.\nDet er han ikke nervøs for.\n»Jeg tror, at dyre- og naturvenner i Danmark i lang tid har sat deres lid til, at andre politikere skal løse de her problemer, det tør jeg ikke gøre mere«, siger Henrik Vindfeldt:\n»Jeg kommer ikke til at overlade det til andre politikere«.


Mentornetværkets sensommerfest en bragende succes - Kvinfo\nMentornetværkets sensommerfest en bragende succes\nLige siden den succesfulde launch af den nye online matching platform i maj 2016, har KVINFOs Mentornetværk bevæget sig hurtigt frem mod sin 2.0 udgave, med en række alternative arrangementer med det formål at støtte op omkring en-til-en forhold mellem mentors og mentees. Forleden weekend var betonhallerne på GAME Streetmekka vært for en anderledes sensommerfest.\nSelvom den ukonventionelle kontekst og det aktive indhold til arrangementet kom som en overraskelse til nogle af gæsterne, blev konceptet omkring networking via street fodbold, street basket og Lego workshops mødt med stor entusiasme fra både mentees og mentors.\nAlle fotos er taget af Mayra Navarrete\nMayra er tidligere mentee på mentornetværket og professionel fotograf\nDa fløjten gav lyd, smed gæsterne skoene, og den umiddelbare overraskelse blev til konkurrence og leg. Den uformelle atmosfære på GAME betød, at gæster, som normalt ikke føler sig godt tilpas med at tale dansk, fik muligheden for at teste deres færdigheder i et trygt rum. Sådan var det for mentee Maria D’Andrea: ”Det var også en god mulighed for at snakke dansk uden angst og med entusiasme.”\nGæster fra mindst 10 forskellige lande fik chancen for at hilse på hinanden og dele tanker og idéer om deres erfaringer med at leve og bo i Danmark.\nOpbygning af nye forbindelser, klods efter klods.\n”Da dagen startede, var vi fremmede. Inden den tredje runde, var vi blevet til et hold.” Chandrakanta Subedi, mentee.\nNyt partnerskab med GAME\nArrangementet var så stor en succes, at KVINFOs Mentornetværk nu er i gang med at tale med GAME om et nyt partnerskab, hvor medlemmer af netværket kan få månedlig adgang til GAMEs faciliteter og få mulighed for at mødes i en kollektiv kontekst. GAME Streetmekka’s mål er at skabe varige sociale forandringer igennem gadeidræt. Organisationen blev kåret i NGO Advisors årlige rangering blandt top 200 NGOer i verden.\nHold øje med nye mentornetværksarrangementer\nMentornetværkskoordinatorer, Beatriz og Christian, vil gerne sige et stort tak til alle dem, der var med i lørdags, og vil gerne sende en åben invitation til fremtidige Mentornetværksarrangementer i løbet af efteråret. ”Vi er glade for at kunne arrangere et event i takt med det, vores medlemmer spørger efter og glæder os til at planlægge flere sjove og ukonventionelle arrangementer, som kan være med til at skabe flere forbindelser blandt mentors og mentees.”\nKVINFO søger praktikanter\nUanstændighed og religion bliver brugt som begrundelser for at censurere kvindelige kunstnere


Studenterkørsel | Tårup Vognmandsforretning | Læs Mere..\nVi tilbyder studenterkørsel til hele landets unge mennesker\nTårup Vognmandsforretning står til rådighed med to vogne. Vores traditionelle Mercedes som er den vogn vi tænker på når vi tænker studenterkørsel. Vores anden vogn er en moderne Volvo som har alt hvad der er brug for til studenterkørsel.\nTårup Vognmandsforretning tilbyder studenterkørsel til alle landets unge mennesker, der gerne vil have en dag hvor de ikke skal tænke på andet end at hygge sig.\nVores ene lastbil er en nyrenoveret veteranbil som står klar til din klasse. vognen har mulighed for tilkøb af Soundboks da der ikke er noget fest uden musik.\nVores anden lastbil er en nyere lastbil som har alt hvad i har brug for, for at gøre dagen uforglemmelig. Den nye vogn har også mulighed for Soundboks, men herudover har vognen en stripperstang som med sikkerhed gør dagen uforglemmelig.\nBegge vogne har lys og mulighed for mobilopladning, samt Soundboksen så i både kan ses og høres.\nDet er vigtigt for os at i får en uforglemmelig dag, derfor hjælper vi gerne med at planlægge en rute, så vi kommer hele vejen rundt. Skulle tidplanen skride lidt så skal i ikke være bekymret for ekstra gebyr, i skal bare have en god dag. For at garantere at i har en dag kun fyldt med fest og farver, står vi for rengøring af vognen så i ikke skal tænke på det.\nSikkerheden er utrolig vigtig for os, derfor bliver bilerne godkendt til studenterkørsel hvert år.


Principielle domme – CFE\nSådan har danske dommere gennem årene straffet hadefulde udtalelser\nDer er ofte en stor usikkerhed omkring, hvor meget eller hvor lidt der skal til for, at en person har overtrådt lovgivningen for hadefuld tale. Her præsenterer vi derfor en række domme i deres rette sammenhæng med de relevante citater, som illustrerer, hvilke citater/udtalelser, der ligger til grund for, at der kunne falde dom. Der er tale om både byrets- og landsretsdomme, som er opdelt i henholdsvis ”Offline” og ”Online” afhængig af om de er foregået på nettet eller ude i det offentlige rum\nVestre Landsrets dom af 19. august\nStraf: 10 dagbøder a 500 kroner\nOvertrædelse af straffelovens § 266 b, stk. 1, ved med forsæt til udbredelse i en videre kreds på et politisk partis landsmøde, hvor der var journalister til stede, at have udtalt følgende: ”Islam er ikke en religion i traditionel forstand. Det er en terrororganisation, som prøver at opnå verdensherredømmet ved vold.”\nByretten frifandt på trods af, at den fandt, at udtalelsen var krænkende i sin generelle og forenklende form, idet udtalelsen mate fortolkes og af andre forstås på baggrund af terrorhandlingen i USA den 11. september 2001. Netop i den politiske argumentation er der traditionelt ganske vide grænser for anvendelsen af forenklede påstande.\nLandsretten fandt ikke, at udtalelsen på trods af, at den blev fremsat spontant og under indtryk af begivenhederne den 11. september 2001, kunne anses for straffri, og bemærkede, at disse forhold imidlertid kunne tages i betragtning ved vurderingen af strafværdigheden.\nIslam er ikke en religion i traditionel forstand. Det er en terrororganisation, som prøver at opnå verdensherredømmet ved vold.\nØstre Landsrets dom af 27. februar 2007\nStraf: 5 dagbøder á 200 kroner\naf straffelovens § 266 b, stk. 1, ved offentligt under en fodboldkamp, hvori tiltalte deltog som spiller, at have fremsat ytringer til en modspiller, ved hvilke en gruppe af personer trues, forhånes eller nedværdiges på grund af sin race, hudfarve, nationale eller etniske oprindelse. Tiltalte havde bl.a. råbt ”negersvin”, ”sorte svin” og ”du skal bare lukke røven din lille negerbolle” til modspilleren.\nLandsretten fandt, at udtalelserne var fremsat offentligt, idet de var fremsat under en fodboldkamp, hvor andre var til stede, og havde hørt dem, eller kunne have hørt dem. Byretten lagde ved strafudmålingen vægt på, at der er tale om forhold af mindre straf-værdighed set i forhold til praksis vedrørende § 266 b i øvrigt, idet ytringerne blev fremsat i en mindre vid kreds og bar præg af drilleri. Landsretten fandt ikke anledning til at nedsætte bødestraffen.\nNegersvin, sorte svin - du skal bare lukke røven din lille negerbolle!\nØstre Landsrets dom af 9. marts 2007\nStraf: Fængsel i 3 måneder\nOvertrædelse af straffelovens § 266 b, stk. 1, ved offentligt ved et busstoppested at have fremsat udtalelse ved hvilken en gruppe af personer forhånes og nedværdiges på grund af deres race, hudfarve, nationale eller etniske oprindelse, idet tiltalte over for en mor og hendes to børn i overværelse af ca. 10 personer udtalte ”sig til dit perkerafkom, at de skal lade være med at glo på mig”.\nEndvidere dømt for overtrædelse af straffelovens § 244, jf. § 247, stk. 1, og våbenbekendtgørelsen. Byretten frifandt tiltalte for overtrædelse af straffelovens § 266 b, stk. 1, idet byretten ikke fandt, at udtrykket ”perkerafkom” var så̊ groft, at det var omfattet af straffelovens § 266 b. Landsretten fandt, at udtalelsen var fremsat på et offentligt sted, hvor der var andre personer til stede, at det kunne lægges til grund, at udtalelsen blev overhørt af andre, og at dette havde stået den tiltalte klart. Anvendelsen af ordet ”perkerafkom” i børnenes påhør i den foreliggende situation fandtes at have haft en sådan forhånende og nedværdigende karakter, at forholdet udgjorde en overtrædelse af straffelovens § 266 b, stk. 1.\nSig til dit perkerafkom, at de skal lade være med at glo på mig!\nØstre Landsrets dom af 26. juni 2007\nStraf: Fængsel 1 år\nOvertrædelse af straffelovens § 266 b, stk. 1, ved med forsæt til udbredelse til en videre kreds at have fremsat udtalelser, ved hvilken en gruppe af personer trues, forhånes eller nedværdiges på grund af race, hudfarve, national eller etnisk oprindelse eller tro, idet tiltalte, der var kandidat for partiet ”Frit Danmark”, til en journalist ved Fyns Stiftstidende til brug for en artikel om partiet, der blev offentliggjort i avisen, udtalte: ”Når vi taler om fremmede, så̊ er det jo især muslimer, vi taler om. Hvis vi for eksempel ser på Vollsmose, så̊ er det jo især muslimerne, der laver vold, kriminalitet og begår voldtægt”.\nEndvidere dømt for overtrædelse af straffelovens § 245, stk. 1, jf. § 247, stk. 1, og § 119 stk. 1 og stk. 3. Byretten frifandt tiltalte for overtrædelse af straffelovens § 266 b, stk. 1, idet det ikke fandtes bevist, at tiltalte havde udtalt sig i de citerede generelle vendinger. Landsretten fandt under hensyn til tiltaltes forklaring for landsretten sammenholdt med journalistens forklaring tiltalte skyldig i overtrædelse af straffelovens § 266 b, stk. 1.\nHvis vi for eksempel ser på Vollsmose, så̊ er det jo især muslimerne, der laver vold, kriminalitet og begår voldtægt!\nVestre Landsrets dom af 12. marts 2012\nStraf: 20 dagbøder á 500 kroner\nOvertrædelse af straffelovens § 266 b, stk. 1, ved på egne og på gruppen ”Palæstina Fighters” vegne, til en journalist til brug for en artikel, der blev offentliggjort i Jyllands Posten, at have udtalt: ”Der er ikke noget, der hedder israelere. Man hentede jøder fra Afrika, Rusland og alle mulige andre steder. Jøderne burde slet ikke have eksisteret på denne jord. Jeg ønsker, at Hitler havde levet og havde gjort det færdigt, så̊ kunne man have dræbt ham bagefter” eller lignende.\nLandsretten fandt, at tiltalte med forsæt til udbredelse i en videre kreds havde udtalt sig som angivet i tiltalen, og at udtalen var forhånende og nedværdigende over for den befolkningsgruppe, som udtalelsen vedrørte, og fandt tiltalte skyldig i overtrædelse af straffelovens § 266 b, stk. 1.\nJøderne burde slet ikke have eksisteret på denne jord. Jeg ønsker, at Hitler havde levet og havde gjort det færdigt...\nØstre Landsrets dom af 22. april 2009\nStraf: 20 dagbøder á 300 kroner\nOvertrædelse af straffelovens § 266 b, stk. 1, ved på sin blog på internettet offentligt eller med forsæt til udbredelse i en videre kreds, at have fremsat udtalelser, ved hvilken en gruppe af personer trues, forhånes eller nedværdiges på grund af sin race, hudfarve, nationale eller etniske oprindelse, idet tiltalte bl.a. havde skrevet:\n”… så̊ tag dog hjem…I fucking perkere…skrid for helvede ud af vores by og vores land…Jeg hader jer…først de autonome…og nu indvandrerne…selvfølgelig skal de overvåges. De er farlige, og de har farlige opgør med hinanden. Opgør i det offentlige rum, der omfatter skydevåben…” og ”Jeg møder et fåtal, der er fornuftige… men snakker vi 13-25 år… glem det… forældrene skulle smides på porten… eller sendes ad helvede til… Indvandrerne…er utilpassede… og belønnes med overlevelsesture til Sverige… og hvad får vi så̊ til gengæld… en flok, faktisk ret mange, små̊ røvhuller, der stadig er lige kriminelle…”.\nByretten fandt, at udtalelserne på tiltaltes blog i den sammenhæng de fremkom indeholdte nedsættende og forhånende udtalelser mod en gruppe af personer omfattet af straffelovens § 266 b. Retten fandt endvidere, at tiltalte – selv om hun ikke måtte have haft til hensigt, at udtalelserne skulle læses af andre end 5-6 cykelvenner – i hvert fald måtte have anset det for over-vejende sandsynligt, at udtalelserne ville blive læst af en større personkreds. Tiltalte ankede dommen til landsretten med påstand om frifindelse. Landsretten stadfæstede – af de af byretten anførte grunde – dommen.\n... så̊ tag dog hjem, I fucking perkere... skrid for helvede ud af vores by og vores land. Jeg hader jer!\nØstre Landsrets dom af 1. februar 2016\nStraf: 10 dagbøder á 800 kroner\nOvertrædelse af straffelovens § 266 b, stk. 1, ved den 24. juli 2014 kl. 18.15 offentligt at have udgivet et tweet via tiltaltes sociale medie Twitter med forsæt til udbredelse i en videre kreds, idet tiltalte udtalte ”Om jødernes situation i Europa: muslimerne fortsætter hvor Hitler sluttede. Kun den behandling, Hitler fik, vil ændre situationen”.\nByretten fandt udtalelserne omfattet af straffelovens § 266 b, stk. 1. Tiltalte ankede dommen til Østre Landsret med Procesbevillingsnævnets tilladelse. Landsretten stadfæstede byrettens dom og udtalte, at udtalelsen ”Om jødernes situation i Europa: muslimerne fortsætter hvor Hitler sluttede”, indeholdt en generaliserende påstand, der måtte forstås således, at muslimer som gruppe blev sat i forbindelse med grov kriminalitet (drab), ligesom udtalelsen ”Kun den behandling, Hitler fik, vil ændre situationen”, måtte forstås som indeholdende en alvorlig trussel rettet mod muslimer.\nLandsretten udtalte endvidere, at udtalelserne efter deres karakter var egnet til at fostre intolerance og mistillid, ligesom udtalelserne samlet set var egnet til at opildne til såkaldte hadforbrydelser over for muslimer. Ved udmålingen af straffen blev der i skærpende retning lagt vægt på, at tiltalte er en kendt politiker, og at udtalelserne blev fremsat via Twitter, hvorefter tiltalte måtte have indset, at udtalelserne, der var kontroversielle, ville nå̊ bredt ud i offentligheden. På denne baggrund fandt landsretten ikke grundlag for at nedsætte straffen.\nOm jødernes situation i Europa: muslimerne fortsætter hvor Hitler sluttede.\nBødeforelæg fra Københavns Politi, den 28. maj 2009\nStraf: Bøde på 5.000 kroner\nOvertrædelse af straffelovens § 266 b, stk. 1, ved på et dagblads internetblog som led i en offentlig tilgængelig debat at have skrevet teksten ”det var perker avisbuddets egen skyld. Flere køller til helt unge perkersvin, ville helt automatisk mindske antallet af stanken af udlændinge i DK”, hvilken tekst han forsynede med navn, adresse og telefonnummer på en anden person, og alt hvorved en gruppe af personer blev truet, forhånet og nedværdiget på grund af deres race, hudfarve, nationale eller etniske oprindelse. Tiltalte vedtog udenretligt en bøde på 5.000 kr.\nDet var perker avisbuddets egen skyld. Flere køller til helt unge perkersvin, ville helt automatisk mindske antallet af stanken af udlændinge i DK!\nBødeforlæg fra Københavns Politi den 23. februar 2012\nOvertrædelse af straffelovens § 266 b, stk. 1, ved på TV2’s hjemmeside skrev:\n”Hvor er det forstemmende at høre hvordan alle københavnersnuder står bag disse stakkels undermennesker kaldet muslimer… I står i lort til halsen derovre m jeres perkerproblemer og alligevel støtter langt de fleste sikkert Mahash i den igangværende krig nej man skulle nivellerer hel fucking Mellemøsten så̊ var der man både a med masser muslimer + gratis olie i mange mange år. Godt nytår Kbh…” og ”ja det er da de forbandede muslimer, man skulle gasse ALLE Europas satans beskidte sygdomsspredende undermennesker i.e. muslimer, sigøjnere. AT vi skal fodre på sådanne kriminelle utaknemmelige forbandede dyr ryster mig…. GAS DEM NU!!!”.\nAt vi skal fodre på sådanne kriminelle utaknemmelige forbandede dyr ryster mig…. GAS DEM NU!!!”.\nBødeforlæg fra Nordsjællands Politi den 16. november\nStraf: Bøde på 3.000 kroner\nOvertrædelse af straffelovens § 266 b, stk. 1, ved til Helsingør Dagblad, i TV2 Lorry samt på sin Facebook- profil at have fremsat følgende udtalelser: ”Jeg håber, at det bliver 140 grader og alle kinesere bliver brændt, så̊ er verden fri for det kineserlort” samt ”Hvis der stod en kineser foran mig nu, ville jeg skyde ham”.\nJeg håber, at det bliver 140 grader og alle kinesere bliver brændt, så̊ er verden fri for det kineserlort


WindowSpy giver dig mulighed for at forhåndsvise en app, der kører i et andet arbejdsområde - WebSetNet\nWindowSpy Lader dig forhåndsvise en app, der kører i et andet arbejdsområde\nNovember 17, 2016 November 17, 2016 by AaronStuart\nI sidste uge skrev vi om et smukt nyt værktøj, der lader dig se et flydende eksempel på et arbejdsområde mens du bruger en anden.\nDet værktøj, der er oprettet af Jacob Vlijm af indikator Spaceview berømmelse, er blevet opdateret med pæne nye funktioner, opfanger et nyt navn ('WindowSpt') og får en PPA til at gøre det langt mindre besværligt at installere.\nWindowSpy til Ubuntu\nWindowSpy kan du tilføje "... et flydende vindue (med live opdateringer) i hjørnet af hvilket arbejdsområde [du bruger]".\nDet er super praktisk til de tidspunkter, hvor du vil holde øje med en bestemt applikation som arbejde på noget andet på et andet arbejdsområde.\nDet virker (at skære en lang historie kort) ved at tage en række skærmbilleder af applikationen, du vælger hvert 4 sekund. Dette er normalt nok til at være nyttigt, men ikke så regelmæssigt, at din CPU begynder at spike.\nForhåndsvisningsvinduet er klæbet og vises på alle arbejdsområder. Du kan flytte preview-vinduet ved at trykke på Alt-tasten og derefter klikke på-trække den flydende boks.\nHvis du har længt længes efter evnen til at forhåndsvise en app, der kører på ét arbejdsområde uden at skifte til eller fokusere den pågældende app på en moder, er WindowsSpy ideel.\nWindowSpy er nu en indikator-applet\nWindowSpy får en indikatormenu (den tidligere version er baseret på tastaturgenveje) i sin "polerede" form. Dette gør det uendeligt nemmere at bruge:\nFokuser det programvindue, du vil forhåndsvise\nVælg 'Representer aktivt vindue andetsteds' i WindowSpy-indikator-applet\nFlyt til et andet arbejdsområde\nVælg "Vis eksempel på denne visningsport" i WindowSpy-indikator-applet.\nFor at lukke forhåndsvisningen skal du blot åbne indikatormenuen igen og vælge den ordbog 'Luk forhåndsvisning og flyt til originalvisning'.\nEt lille sæt af præferenceindstillinger er ledig. Disse lader dig indstille vinduets grænsestørrelse, kantfarve, vinduestørrelse og vindueposition.\nInstaller WindowSpy på Ubuntu\nDu kan installere WindowSpy på Ubuntu 14.04 LTS og derover ved at køre følgende kommandoer i et nyt Terminal vindue:\nsudo apt opdatering && sudo apt install windowspy\nVil du ikke tilføje en PPA? Det behøver du ikke. Du kan downloade et installationsprogram til pakken direkte fra PPA:\nDownload WindowSpy til Ubuntu 16.10 (64-bit)\nDownload WindowSpy til Ubuntu (32-bit)\nkategorier Linux Tags 'App, hvordan man opretter din egen windows 10, Installer WindowSpy, PPA, Eksempel, ssl i windows indstilling, ubuntu xnumx kubuntu ppa, Window, windows 10 64-bit download, arbejdsområdet” Efterlad en kommentar Indlæg navigation\nInstaller Boot-Repair via PPA i Ubuntu til Fix Boot Problemer


12. oktober 2011 af Anne au Chocolat 11 kommentarer\nMine forældre tilbragte i sidste uge nogle dage i London. Og min far tilbragte i løbet af dagene flere stunder på at sms’e eller ringe til mig, da han liiige ville (bare måtte!) fortælle mig, hvad han og mor havde spist og hvor henne. Heldige asener, siger jeg bare!\nDa mor og far kom hjem, følte jeg mig dog også ret heldig. De havde nemlig taget chokolade med hjem fra parisiske La Maison du Chocolat, som også har butik i London.\nI den fine gavepose lå der en endnu finere æske. Da jeg åbnede æsken, blev mine øjne mødt at et lille chokolade-skatkammer. Et trøffel-skatkammer, nærmere fortalt. Mor og far havde efter længere tids overvejelse valgt at købe truffes natures med hjem til mig. En klog beslutning, da jeg holder så utroligt meget at den rene chokoladesmag, der ofte gemmer sig i sådanne trøfler.\nJeg måtte straks smage.. en dejlig cremet bittersød og fløjlsblød oplevelse omringet af et fint let lag af kakaopulver.\nTak til far og mor. Jeg glæder mig til at smage dem igen.. jeg tror, at jeg åbner for skatkammeret NU.\nSkrevet i: Uncategorized Tags: chokoladetrøfler, kakao, La Maison du Chocolat, London, Paris, trøfler, truffes, Truffes au chocolat\nPrevious Post: « Orangutang på Estate Kaffebar\nNext Post: Den mest yummy dessert på restaurant Mêlée »\n12. oktober 2011 kl. 17:09\nSikke en vidunderlig gave. Dine forældre er godt nok betænksomme… madgaver er de bedste 🙂\n12. oktober 2011 kl. 18:13\nDem har du altså opdraget godt 😀\nVi kom ikke forbi La Maison – men til gengæld en del andre under vores korte tur i sidste uge. Jeg kan ikke andet end beundre franskmændene for deres evne til at lave fantastiske kager og søde sager 🙂\n12. oktober 2011 kl. 18:20\nWow hvor ser det bare lækkert ud! Madgaver er virkelig det bedste, og kan være meget personlige, da folk viser at de ved hvad man virkelig sætter pris på! 🙂\nJa jeg klager ikke over mine forældre. De kender mig så godt efterhånden, hehehe 🙂\n13. oktober 2011 kl. 13:24\nJeg er også ret stolt, hvis jeg selv skal sige det 🙂\nJeg har lige kigget på de flotte pariserkager på din blog!!\nDet har du helt ret i. Jeg elsker madgaver!\n13. oktober 2011 kl. 13:58\nÅÅhhh hvor ser det dog bare himmelsk ud! Trøffel er en af mine yndlingschokolade-spiser, det er helt genialt! MUMS- og så lækker indpakning. Must try some day!\nJ’adoooooooooore les truffes…Den anden dag var jeg hos Emerys og der var truffe til smagsprøve: naturligvis kaster jeg mig på dem, og finder ud af at der var et stykke lakrids gemt under en ganache og rullet i kakao!\nPUHAAA ! (jeg kan ikke lide lakrids, og havde glædet mig til en rigtig truffe)\n17. oktober 2011 kl. 19:44\nLulu, jeg ELSKER din kommentar 🙂\nDe var også fantastiske og smeltede på tungen… Mums!\n25. oktober 2011 kl. 20:22\nMUMS! dem ville min mund blive glad for tihi 😀


Oprydning i Varde Sommerland 21-5-2013 -2\nPubliceret 22 May 2013 15:01\nLivemusik i Varde Sommerland\nTorsdag aften er der ny arbejdsaften i Varde Sommerland.\nDet er Sommerlandslauget der står bag denne arbejdsdag. For at give aftenen endnu mere stemning, så bydes der på et musikalsk arbejdsindslag i tidsrummet mellem klokken 20.30 og 21.30.\n"Til arbejdsaftenen på torsdag har vi nemlig allieret os med en ny type frivillige, nemlig 4/5 af bandet ”Svogers”, som spiller musik du ka’ li’. Leif, Ivan, Anette og Finn laver ”syng med sang” i sommerlandet – en times ”skumringssang” til John Mogensen, Shubidua, Otto Brandenburg og andre kendte klassikere," fortæller Lasse Frøkjær fra bestyrelsen i Varde Sommerlandslaug.\n"Det er faktisk en god måde at få varmet stemmen op til den store ”Music for Free” event på torvet fredag i anledning af Fest- og Kulturugen. Sommerlandslauget byder samtidig på en øl/vand og grillpølse. Så mød endelig op ved grillhytten og syng med fra kl. 20.30. Det er gratis og alle er velkomne," slutter han.\nOprydning i Varde Sommerland 21-5-2013 -2 Oprydning i Varde Sommerland 21-5-2013 -1 Varde Sommerland Oprydningsdag 7,0 Land Art fernisering i Varde Sommerland Oprydningsdag i Varde Sommerland 5. oktober 2013 -3 Oprydningsdag i Varde Sommerland 5. oktober 2013 -2 Oprydningsdag i Varde Sommerland 5. oktober 2013 -1 Bro til Varde Sommerland Arbejdsdag 10.0 Varde Sommerland\nOprydning, flisning og lækre burgere\nVejret var perfekt og humøret højt, da godt 30 frivillige sammen med Varde Sommerlands Laug tirsdag aften afholdt oprydningsdag i Varde Sommerland.\n"Det var faktisk vore hjælpere der på sidste oprydningsdag spurgte, om ikke vi kunne tage en ekstra dag, og gerne en hverdags aften, inden vi har oprydningsdag igen den 29. juni," fortæller formanden for lauget, Finn Christensen.\n"Det vidner da om engagement," griner han.\nOg der blev gået til den fra klokken 17 til 21, hvor dagen sluttede.\nPlanen denne tirsdag var at forankre de tre nybyggede shelters og så skulle der ellers flises træer til den store guldmedalje.\nFlere læs blev kørt hen i den store bunke der nu efterhånden er samlet af flis i Varde Sommerland.\n"Endnu engang vil jeg takke de mange frivillige der gør en kæmpe indsats og mange stiller med maskiner hver gang. uden dem, var vi ikke nået så langt, fortæller Finn Christensen, der nu sammen med resten af lauget er begyndt at planlægge arbejdsdagen den 29. juni.\n"Her skal vi arbejde, holde generalforsamling i lauget og så skal vi ellers grille pølser bagefter," slutter han.\nUnder oprydningsdagen i tirsdag blev de mange deltagere flot beværtet af kantinedamerne fra Sydbank, der lavede hjemmelavede burgere til de mange sultne deltageres store tilfredshed.\nOprydning i Varde Sommerland 21-5-2013 -2 Oprydning i Varde Sommerland 21-5-2013 -1


MARY Udhæng 1200 - Udhæng i bredden 1200 mm - F&H Com A/S\nMARY Udhæng 1200\nVejl. udsalgspris 1.569,75 DKK\nMary 1200 - et udhæng designet af den danske designer Christian Bjørn, som passer til de fleste hustyper, let og luftig i sin fremtoning.Det unikke design af Mary 1200 sikrer et optimalt forhold mellem styrke og materialeforbrug og bidrager dermed til at minimere produktets miljøbelastning . Materialerne er valgt efter at de kan modstå vind og vejr. Metalknægtene er først elgalvaniseret og derefter pulverlakeret. En kombination der sikrer en flot og stærk overflade. Selve overdækningen er i klar polykarbonat som er garanteret vejrbestandigt i mange år frem. Integreret tagrende.Leveres med en samlingsliste, således at flere udhæng kan sammenbygges og giver dermed flere anvendelsesmuligheder. F.eks: Udhæng over udekøkken, udhæng over cykler eller lignende.Beslagene monteres på muren, hvorefter bæreknægtene bliver monteret og slutteligt polycarbonat pladen.Bolte til montering i murstensvæg medfølger Mål: bredde: 1200 mm dybde: 700 mm. Indbygningshøjde over dør: 163 mm.Udhænget kan kombineres med sidepanel Mette (købes separat).\nSnelast: 72 kg per. m2 (40 cm ny falden sne) EN1991-1-3\nManual-MARY-Art.-10070-DA-EN-DE.pdf PDF 883.94KB Download\nDoP-10070-MARY-1200-DE-06072017.pdf PDF 5.36MB Download