La Revolució Russa, cent anys després (i 6): la Guerra Civil, el comunisme de guerra i l'assassinat de la família imperial.\nImatge: església de la Sang a Ekaterinenburg, construïda sobre la casa on fou assassinada la família Romanov. Procedència: Wikimedia Commons.\nLa Guerra Civil russa, posterior a la presa del poder pels bolxevics, va tenir lloc entre 1918 i 1923, però, a partir de 1921, els bolxevics controlaren ja la situació, i es limità a espisodis aïllats.\nMalgrat el triomf de la revolució d'octubre, els bolxevics, en principi, només controlaven la zona propera a Petrograd, i amb dificultats prèvies, la de Moscou.\nEsclatà un alçament en el que, no només intervengueren partidaris de l'enderrocat tsarisme, sino lleials al govern provisional, socialistes revolucionaris (guanyadors de l'assemblea legislativa de 1918), l'anomenada Legió Txecoslovaca, i s'hi afegiren pagesos descontents amb el control i expropiació de les seves collites per part del govern bolxevic. Aquest exèrcit fou anomenat dels "russos blancs", en contraposició a l'Exèrcit Roig, impulsat per Lev Trotski.\nA més, intervinguren potències estrangeres en favor dels russos blancs: Gran Bretanya, França, Estats Units, Polònia), i de fet, la seva retirada el 1921, precipità la derrota.\nL'Exèrcit Roig fou organitzat de manera eficaç per Lev Trotski, que va impusar una dura disciplina i una eficaç distribució d'armes i aliments, a través del transport per ferrocarril (a diferència del que havia passat durant la I Guerra Mundial), fets que van contribuïr de manera decisiva a la seva victòria.\nEl govern revolucionari va imposar el que es va anomenar "comunisme de guerra": obligació, per part dels pagesos, de lliurar la major part de les collites, control de les grans fàbriques, organització de la producció, disciplina obrera, control militar dels ferrocarrils, abolició de l'empresa privada, racionament dels aliments.\nTot i això, la producció d'aliments va disminuir (1) durant aquest periode, afectant especialment a les ciutats. Les requises al pagesos no tenien a veure amb la seva producció real, sino que s'establien unes quotes, i les collites eren sovint requisades a la força. En la primavera de 1919, s'estableix una lluita a mort entre pagesos i bolxevics (segons expressió de Figes, pàg. 681). Les possibles vendes a transport clandestins d'aliments, eren severament vigilats per patrulles (Figes, pàg. 682).\nDurant la guerra, té lloc l'assassinat de la família imperial, que estava recluïda a Tobolsk (Sibèria), i es va ordenar el seu trasllat a Moscou. Pel camí, foren aturats per membres dels soviet dels Urals, i tancats a la casa Ipátiev, a la localitat d'Ekaterineburg, a prop de la zona de guerra.\nLa nit del 17 de juliol de 1918, s'els va ordenar que es vestissin i esperessin per viatjar, però en lloc d'això, foren assassinats a trets, el matrimoni imperial, les filles (la major tenia 22 anys), el tsarevitx Alexis, de 13 anys, el metge (Botkin), tres servidors, i fins i tot un dels dos gossos de la família.\nEls supervivents foren rematats, morint en darrer lloc les filles del tsar, a les que les cotilles amb joies cosides, serviren de cuirassa en el primer moment. (vegeu una descripció dels fets a Pipes, capítol 17, pags. 809 a 856).\nSense que hi hagi proves contundents, es fa difícil pensar que aquesta acció es portés a terme sense el permís de Lenin.(2)\nUn dels episodis més coneguts de la Guerra Civil Rusa, el motí de Kronstadt, base naval situada a prop de Petrograt, va iniciar-se a principis de març de 1921. Els mariners de Kronstadt, que havien participat en les anteriors revolucions, exigien llibertad d'expressió per als treballadors, fi del monopoli bolxevic del poder, igualtat en la distribució d'aliments, i l'existència d'artesans i camperols lliures. El motí fou sufocat de manera sagnant, però va ajudar en la decisió de Lenin d'obrir una part de l'economia a la iniciatica privada, el que serà la Nova Política Econòmica.\nEn acabar-se la guerra, es dictà la nova constitució, ja no de Rússia, sino de la Unió de Repúbliques Soocialistes Soviètiques (URSS), ja que el somni dels bolxevics no era limitar la revolució a la seva pàtria, sino al món. La constitució de l'anomenada III Internacional (1919), de partits comunistes lligats a Moscou, tenia precisament l'objectiu d'estendre aquesta revolució. L'URSS va desaparèixer el 1991.\nLes dificultats econòmiques creades per la desparició de la propietat privada, obligaren Lenin a permetre una economia mixta, on tenia lloc la petita empresa particular, l'anomenada Nova Política Econòmica (NEP). Així mateix, el 1922, el govern soviètica signà amb Alemanya un tractat de coperació a la ciutat italiana de Rapallo.\nDesprés de la mort de Lenin, el 1924 i l'adveniment de Stalin, el petit capitalisme creat per la NEP va desaparèixer i s'inicià una forçosa i brutal col.lectivització.\nPerò això ja pertany a una altra etapa.\n(1) S'estima que, el 1913, la producció de cereals a la Rússia Central era de 78, 2 mil.lions de tones; el 1917, de 69,1 mil.lions de tones; el 1920, de 48,2 mil.lions de tones (vegeu Pipes, pag. 756).\n(2) El cossos foren recoberts d'àcid i enterrats en una fossa secreta. El 1979, foren redescobertes les primeres restes, i s'acabaren de localitzar i identificar (gràcies a l'ADN) després de la caiguda del comunisme.\nLes restes es traslladren amb honors d'estat a la catedral de Sant Pere i Sant Pau de Sant Petersburg, les víctimes foren també proclamats com a víctimes de la repressió i canonitzats per l'església ortodoxa.\nWIKIPEDIA, article "Asesinato de la familia Romanov"\nPublicat per Rosa Isabel a 12:50 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Edat Contemporània, Guerres, Revolució, Revolució Russa, Russia, Segle XX\nLa nit esmentada (6 i 7 de novembre en el calendari gregorià), una força bolxevic composta per obrers armats, soldats i mariners, ocupà els principals centres estratègics de Petrograd: ponts, estacions, banc central, central de correus i telègrafs...fins a l'assalt final al Palau d'Hivern, seu del govern provisional.\nAl dia següent, se d'octubre, Trotski va anunciar la fi del govern provisional. En el seu lloc es va crear un Consell (o soviet) de Comissaris del Poble, presidit per Lenin.\nLa Revolució Russa, cent anys després (i 6): la Gu...


La influència de l’entorn social en les vocacions tecnològiques de les dones, a debat en una nova sessió al Palau Macaya - UPC Universitat Politècnica de Catalunya\nLa influència de l’entorn social en les vocacions tecnològiques de les dones, a debat en una nova sessió al Palau Macaya\nLa influència de l’entorn social en les vocacions tecnològiques de les dones, a debat en una nova sessió al Palau Macaya El Palau Macaya de Barcelona serà l’escenari, el 13 de novembre, a les 18.30 h, d’una nova sessió del cicle ‘Dona i Tecnologia: un tàndem de futur’ que analitzarà la influència de l’entorn social en les vocacions tecnològiques de les dones. La sessió comptarà amb una taula rodona en què es presentaran les conclusions dels tallers en els quals s’ha abordat el rol dels mitjans de comunicació, les associacions i el tercer sector, i les actuacions polítiques. https://barcelonatech-upc.eu/ca/sala-de-premsa/noticies/la-influencia-entorn-social-en-les-vocacions-tecnologiques-de-les-dones-a-debat-en-una-nova-sessio-al-palau-macaya https://barcelonatech-upc.eu/ca/sala-de-premsa/noticies/la-influencia-entorn-social-en-les-vocacions-tecnologiques-de-les-dones-a-debat-en-una-nova-sessio-al-palau-macaya/@@download/imatge\nEl Palau Macaya de Barcelona serà l’escenari, el 13 de novembre, a les 18.30 h, d’una nova sessió del cicle ‘Dona i Tecnologia: un tàndem de futur’ que analitzarà la influència de l’entorn social en les vocacions tecnològiques de les dones. La sessió comptarà amb una taula rodona en què es presentaran les conclusions dels tallers en els quals s’ha abordat el rol dels mitjans de comunicació, les associacions i el tercer sector, i les actuacions polítiques.\nLa sessió final del tercer bloc temàtic dins del cicle 'Dona i tecnologia: un tàndem de futur' del Palau Macaya, que tindrà lloc el dia 13 de novembre, serà presentada per Núria Castell, professora i investigadora de la Facultat d'Informàtica de Barcelona (FIB), i directora científica del cicle organitzat per la Universitat Politècnica de Catalunya · BarcelonaTech (UPC), en col·laboració amb el Palau Macaya de "la Caixa".\nEn aquesta sessió es presentaran les conclusions a les que han arribat els participants de tres tallers, realitzats durant el mes d'octubre, en el transcurs dels quals s'ha analitzat el paper dels mitjans de comunicació, les associacions i el tercer sector, i les actuacions polítiques. Després de la presentació, hi haurà una taula rodona en què participaran Lidia Arroyo, community manager del grup de recerca Internet Interdisciplinary Institute (IN3) de la Universitat Oberta de Catalunya (UOC) i del portal GenPORT i que presentarà les conclusions del taller sobre els mitjans de comunicació; Conxi Pérez, vicedegana de rols professionals del Col·legi Oficial d’Enginyeria informàtica de Catalunya (COEINF) i membre de la comissió DonesCOEINF, que farà de portaveu del grup de treball centrat en les associacions i el tercer sector; i Anna Mercadé, directora de l’Observatori Dona, Empresa i Economia (ODEE) de la Cambra de Comerç de Barcelona, qui presentarà les conclusions del taller sobre actuacions polítiques. Estarà moderada per Annarosa Cánovas, cap del Servei de Comunicació de la UPC.\nEl 3 de desembre hi haurà la presentació final de tot el programa i la conferència de cloenda del cicle, titulada 'Gender Quotas for Gender Equality? The case of Sweden', que anirà a càrrec d'Anita Nyberg, professora de la Universitat d'Estocolm.\nInscripció al cicle 'Dona i tecnologia: un tàndem de futur': Influència de l’entorn social en les vocacions tecnològiques de les dones


"M'agrades": la gestió de l’amor no correspost també és poliamor - directa.cat\n"M'agrades": la gestió de l’amor no correspost també és poliamor\nPortin el nom que portin, l'autor defensa construir noves formes de relació més sanes i "poder dir amistats a la família i parella a les amistats. O encara més, rebentar-me tot això i compartir amb qui sigui el que ens doni la gana". Aquest article forma part de la sèrie de col·laboracions d’opinió i anàlisi que la ‘Directa’ posa a disposició de diversos espais i col·lectius socials\nNasi Portet Bastida ColorsdePonent\nNo sóc, ni de prop, una persona experta en les no-monogàmies. De fet, sóc d’aquelles a qui la paraula poliamor els genera una mica de rebuig. N’estic fart de veure com, al meu voltant, la majoria de les persones que estan vivint experiències fora de la monogàmia des de la consciència són les que acaparen més capital sexual (guapes, primes, heteros, del rotllo). Gran part de les meves amistats que mantenen relacions poliamoroses són les que sempre han tingut la monogàmia més que disponible.\nI això fa que a mi, tot aquest món, em quedi bastant lluny. No he tingut mai una relació estable, ni parelles sexuals massa sostingudes al llarg del temps. I sí, sent honest, em costa empatitzar amb les problemàtiques d’aquestes amistats que estan gestionant, per exemple, relacions a tres bandes. Jo porto gravada al cor i a l’autoestima la sensació que l’enamorament (amb monogàmia pel mig o no) és una cosa que no mereixo: per gordo i per marika de poble. Per tant, espero que entengueu que segons quines problemàtiques em quedin molt lluny. Fins i tot que em costi considerar-les violències o opressions.\nVull un poliamor o una anarquia relacional que em permeti rebentar les formes a través de les quals m’he relacionat fins ara. Vull poder dir amistats a la família i parella a les amistats. O encara més, rebentar-me tot això i compartir amb qui sigui el que ens doni la gana\nI llavors, farà cosa d’un any, arriba a mi Pensamiento monógamo, terror poliamoroso de la Vasallo i em serveix per anar donant cos a aquestes idees i emocions que sempre m’havien rondat pel cos. Me’n ressonen moltes parts, del llibre, en especial aquella on diu que el poliamor no ha de servir (només) per a qui sempre ha viscut la monogàmia, sinó per aquelles que mai ens hem sentit mereixedores d’aquesta. I m’aferro a això amb totes les meves forces. M’és igual l’etiqueta que se li posi, perquè ja us he dit que no n’entenc, però jo vull un poliamor o una anarquia relacional que em permeti rebentar les formes a través de les quals m’he relacionat fins ara. Vull poder dir amistats a la família i parella a les amistats. O encara més, rebentar-me tot això i compartir amb qui sigui el que ens doni la gana. Vull tenir algú amb qui dormir abraçades a les nits si ens ve de gust, vull tenir algú que m’acompanyi a urgències quan ho necessiti o a qui explicar-li que m’han sortit hemorroides, vull tenir algú amb qui follar quan en tinguem ganes. I vull ser qui cuini sopeta quan algú estigui malalt, vull acompanyar algú a esdeveniments importants per ella i vull ser el company amb qui algú provi una nova droga. I sobretot, no vull que aquesta algú sigui sempre la mateixa persona. No em serveix, porto 28 anys amb aquesta neura al cap i m’he rendit.\nI sí, fins aquí no dic res massa nou. De fet, potser no ho faig en tot el text. Però el cas és que rendir-me m’ha donat certa força. Portar aquesta idea per bandera em va ajudar a adonar-me que havia estat gairebé un any romantitzant la relació d’amistat amb un gran amic hetero. Un patró que, per cert, s’ha anat repetint al llarg de la meva vida. Estic tan poc acostumat a les cures dels homes amb els quals estableixo vincles sexo-afectius (quina feinada tenim les marikes amb tot això) que la meva emocionalitat interpreta de formes estranyes les cures dels meus altres amics.\nEn tot cas, vaig decidir fer un acte de valentia amb el qual em vaig retrobar amb sensacions de quan era adolescent:\n“És que… m’agrades”.\nVaig fer-ho perquè no podia aguantar-m’ho més. Perquè em feia mal a mi i a la nostra relació. Perquè n’estava fart de la capacitat creativa i fantasiosa que té el meu món interior. I, sobretot, perquè necessitava tenir-hi una relació sincera.\nI un cop li vaig haver dit, em vaig treure un pes de sobre. Em va fer feliç ser sincer, ens en va fer. A mi em va ajudar a tocar de peus a terra i, sobretot, a adonar-me que no n’hi havia per tant. A ell, a entendre el perquè de moltes coses.\nQuè hi ha de dolent en dir-li a una persona amb qui tens un vincle tan intens que l’estimes, que l’admires, que la trobes preciosa o que tens ganes de fer-li petons. Què? En quin moment ens han fet creure que això són coses que hem d’amagar?\nLes primeres setmanes després de dir-li, m’envaïa una vergonya que em feia sentir petit. No volia ni llegir els seus missatges, em tremolava la mà per respondre-li a les trucades i no era capaç de sostenir-li la mirada. Però em vaig adonar que volia deixar de mirar-m’ho des d’aquí. Al cap i a la fi, la vergonya amb què ho vivia també és una construcció social. Que no sóc més que una altra persona educada des de l’amor romàntic, i que jo també espero el meu príncep que em salvi de la soledat, amb el qual acabar tenint una casa amb jardí i un parell de criatures que s’assemblin una mica a cadascun dels dos.\nI mirant-m’ho objectivament, i amb el suport de moltes de les persones a qui considero xarxa (inclòs l’amic en qüestió), penso: què hi ha de dolent en dir-li a una persona amb qui tens un vincle tan intens que l’estimes, que l’admires, que la trobes preciosa o que tens ganes de fer-li petons. Què? En quin moment ens han fet creure que això són coses que hem d’amagar? Com podem creure que és dolent dir coses boniques a persones boniques amb qui tenim relacions boniques?\nPer mi, trencar amb la monogàmia ha d’anar d’això: de construir noves formes de relació més sanes. De què les que sempre ens hem quedat tancades a l’habitació plorant el desamor, puguem sortir-ne i lluir-lo amb orgull\nDes de llavors, hem passat per moments diversos. Hem començat un camí que desconeixem i la gestió conjunta d’una cosa així se’ns fa estranya. Estranya i, en certa manera, engrescadora, com totes les coses noves. A estones m’envaeix l’optimisme i una sensació d’estar fent les coses ben fetes i d’estar inventant una cosa que serà l’hòstia. En altres moments, el meu interior segueix projectant que ell arribarà un dia muntat en un cavall preciós a dir-me que tot és mentida i que sí que vol una vida romàntico-monògama al meu costat.\nTambé n’hi ha d’altres en què sento que ens estem flipant i que el que necessito realment és demanar-li distància, que això no pot funcionar i que necessito deixar de parlar-hi i de veure’ns. Qui sap, potser tot això serà necessari en algun moment, no vull tancar la porta a aquesta opció. Sí que vull tancar-li la porta, però, al fet de sentir que aquestes emocions són dolentes i que la solució passa per deixar de sentir-les.\nI aquest pensament em sembla bonic i és el que m’està sent més útil. Perquè m’ajuda a sentir-me orgullós d’haver estat tan valent. Orgullós de tenir un amic que reacciona així de bé a una cosa tan complicada. I orgullós d’haver anat invertint esforços a construir una xarxa que està responent quan més la necessito. Que per mi, trencar amb la monogàmia ha d’anar d’això: de construir noves formes de relació més sanes. De què les que sempre ens hem quedat tancades a l’habitació plorant el desamor, puguem sortir-ne i lluir-lo amb orgull. I que siguem capaces de creure’ns que mereixem rebre amor, encara que no sigui de la forma que ens han ensenyat. Que ja fa temps que vam decidir que no ens agradava això de guardar l’amor a dins l’armari.\namor Colors de Ponent estimar Poliamor\n« Col·lectius de València impulsen projectes per incorporar la perspectiva feminista i de les cures als barris\nEls dos alemanys empresonats per apallissar un senegalès a Palma pertanyen a un perillós grup de combat d’ideologia neonazi »


Encantador xalet amb piscina privada i llicència turística a Cala Blanca - Fincas LLonga's\nEncantador xalet amb piscina privada i llicència turística a Cala Blanca\nBonic i acollidor xalet situat a la tranquil • la urbanització de Cala Blanca. Consta de 439 m2 de parcel·la privada i 114 m2 construïts. La propietat està distribuïda en 3 habitacions (2 dobles + 1 senzilla) amb armaris encastats, 1 bany complet amb plat de dutxa, lluminós saló menjador amb sortida a una bonica terrassa, cuina oberta, traster, safareig. Bonic jardí amb barbacoa, terrassa, piscina privada i terrassa / solàrium. Equipat amb aire condicionat. S’entrega moblat. Disposa de llicència turística.


Pere Camps: “La desobediència civil ens cal per ser lliures”\nPere Camps, director del festival BarnaSants que comença avui sota el lema ‘La pàtria és el poble’, destaca la importància de la cançó d’autor en la societat.\n“Un festival com aquest no es pot evadir d’una realitat que ha anat conquerint nous espais: la PAH, per exemple, era impensable fa pocs anys”.\nEntre els homenatges previstos fins al 14 d’abril, destaca el que reivindica amb “cançons de lluita i resistència” el general Moragues, dins del actes del Tricentenari.\n23 de enero de 2014 02:41h\nLa pàtria és el poble. És el lema de la 19a edició del BarnaSants. El festival va néixer a les Cotxeres del popular barri barceloní el 1996 i s’ha convertit en la referència de la cançó d’autor en tot l’Estat, mantenint-se fidel a l’esperit amb què va sorgir: “És un festival implicat en les coses que passen”, comenta el seu fundador i director, Pere Camps. “En aquest sentit, el lema triat vol dir que la pàtria no és una cosa abstracta ni una simple paraula escrita en un paper. La pàtria és la gent, el poble, és qui té el poder de decidir –encara que ara en el nostre país no ens el vulguin respectar-. I no ens ha caigut del cel, l’hem lluitat”.\n“La cançó d’autor és una manera d’explicar aquesta lluita i el BarnaSants n’és un exemple: des del 1996, a les Cotxeres, el festival ha representat els anhels de la societat en cada moment”, explica Camps. I la humanitat ha funcionat conquerint petits (o grans) anhels... “Fa tres o quatre segles una declaració con la dels Drets Humans era impensable. La PAH [Plataforma dels Afectats per la Hipoteca] ho era fa pocs anys... Això demostra que anem conquerint petits espais i despertant consciències. Sense els moviments socials i civils no estaríem en l’estadi en el que estem ara, la desobediència civil ens cal per ser lliures”. Tot plegat és el que es reflecteix en un festival en el qual prenen protagonisme artistes implicats en la realitat que els envolta. “No entendria que estiguessin allunyats o desconnectats de la societat. Cada cantant explica el que passa, és el que han fet sempre, des dels trovadors”.\nDani Flaco, qui s’anomena a si mateix com a “rockautor obrer” i presenta el disc Versos y madera, obre el festival aquesta nit, a l’Auditori, amb les entrades exhaurides. Tant és així que es va fer una segona data (demà) i també es van esgotar les localitats i ja hi ha programat un tercer concert, el 6 de febrer. “Crec que hi haurà un abans i un després d’aquest BarnaSants per a Dani Flaco”, diu Pere Camps. “La seva és una música de barri, amb consciència de classe, no oblida que va començar treballant a la Seat i ho va deixar per dedicar-se a la cançó”.\nEntre els més de cent cantants que participen entre el 23 de gener i el 14 d’abril hi trobem de tot. “Des dels veterans fins a les noves generacions”, subratlla Camps. Estils ben diferents i tots autèntics i coherents. Des de l’incombustible i càustic Javier Krahe fins a joves guerrers inconformistes com Pau Alabajos o Cesk Freixas, passant per velles glòries de la cançó, com Maria del Mar Bonet o Pau Riba, per Pedro Guerra, Mazoni o Meritxell Gené o històrics que es retiren com Obrint Pas.\nEl director del festival no vol destacar un per sobre dels altres, però sí posa èmfasi en els homenatges que preveu el cicle. El 30 de gener, i dins dels actes del Tricentenari, l’Auditori serà escenari del concert 300 anys de cançons de lluita i resistència, un homenatge al General Moragues, militar austriacista detingut, torturat i mort. El seu cap va romandre penjat en una gàbia al Portal de Mar 12 anys. “No és un homenatge amb ganes de revenja ni nostàlgic”, explica el Pere. “És un homenatge als generals moragues d’avui en dia, que són els que lluiten per la sanitat pública, per l’ensenyament o per la llengua a Balears”.\nA més de les sis actuacions d’artistes italians programades en la segona edició del cicle Cose di Amilcare i de la presència d’artistes sudamericans, també destaca la commemoració dels 40 anys de l’assassinat de Salvador Puig i Antich, amb un seguit de cançons anarquistes i d’amor, i els 75 de la derrota en la Guerra Civil (“anem de derrota en derrota”, fa broma Camps). I una altra menció especial mereix el concert homenatge a Pi de la Serra. “És una reivindicació, més que homenatge, perquè seran les noves generacions les que faran 15 versions de temes del Quico. És un dels grans de la cançó als Països Catalans però per a molts joves és desconegut”.\nEn plena expansió geogràfica del festival, amb tres noves seus, a Terrassa, Gelida i Alcoi (la ciutat de l’Ovidi Montllor, on actuarà el seu més que amic Pi de la Serra), Pere Camps vol remarcar també un cert retorn als orígens, al barri y al districte de Sants: “El Casinet d’Hostafranchs acollirà cinc concerts. “És un espai que ens interessa molt perquè tenim en ment convertir-lo en un centre de la cançó d’autor, amb tota mena de documentació”.\n23 de enero de 2014 - 02:41 h


SEGUEIX EL DESASTRE TURÍSTIC DEL PACTE | Habtur Balears\nSEGUEIX EL DESASTRE TURÍSTIC DEL PACTE\nFinalitzada la moratòria i una vegada aprovat el PIAT, el proper dilluns 30 de juliol s’obrirà la borsa de places turístiques i cap ajuntament de Mallorca sap com se ha de dur a terme la tramitació del certificat de zona apta pels allotjaments turístics.\nA pràcticament una setmana de l’aprovació del PIAT “cap ajuntament consultat té constància de quin ha de ser el procediment que han de dur a terme per poder donar d’alta les ETH” afirmen des de l’associació d’Habitatges Turístics de Balears (Habtur). Diferents associats d’Habtur han manifestat els diferents representants de l’organisme que els seus ajuntaments respectius “no tenen pel moment una tramitació clara per certificar que una zona és apta per l’allotjament turístic” i que per tant per el moment “no poden accedir a l’acreditació pertinent”.\nEl proper dilluns 30 de juliol la borsa de places turístiques s’obrirà i es tornarà a demostrar que després d’un any des de la aplicació de la moratòria “la situació continua sent un autèntic desastre” expliquen des de Habtur. L’aplicació del PIAT es el resultat d’una regulació “totalment injusta per al sector vacacional” que no serveix per “donar solucions als ciutadans de la nostra terra” argumenta Maria Gibert, gerent de l’entitat turística.\nEl sector del lloguer turístic es torna a trobar amb un nou problema damunt la taula que el deixa “en una situació de desconcert absolut” explica Gibert. Aquesta darrera noticia posa de manifest segons Habtur “la lamentable organització que la Direcció General de Turisme ha fet de la regulació del sector”.\n“Sense cap tipus de planificació i fent tot al darrer moment. El que viurem aquesta setmana i les properes és el resultat de les polítiques que ha aplicat el Pacte durant aquests anys de govern” manifesten contundentment des de Habtur.\nGibert ha explicat que els usuaris “els haurien d’haver informat abans” amb quins són els mecanismes dels que disposa per poder accedir al certificat però “no ens sorprèn que la conselleria de Turisme encara no ho hagi fet”.\nDesprès d’un any on una persona s’ha anat adaptant als nous requeriments legislatius, que ha fet esforços per complir tots els requisits, ara encara “tindrà problemes per regularitzar-se per la inoperància de la conselleria de turisme” argumenten des de Habtur, que a més esperen “una solució immediata per aquest ciutadans que es troben en una situació insòlita”.\nArxius Selecciona el mes abril 2019 (1) març 2019 (3) febrer 2019 (1) desembre 2018 (2) novembre 2018 (2) octubre 2018 (3) setembre 2018 (1) agost 2018 (1) juliol 2018 (5) juny 2018 (3) maig 2018 (4) abril 2018 (6) març 2018 (11) febrer 2018 (9) gener 2018 (4) desembre 2017 (2) novembre 2017 (5) octubre 2017 (7) setembre 2017 (2) agost 2017 (1) juliol 2017 (6) juny 2017 (4) maig 2017 (3) abril 2017 (5)


Petites gotes fredes tremolant. Roger Casero Gumbau. Girona: El vídeo de la setmana: "Poema de primavera"\n"Quan arribi la inspiració que em trobi treballant" va dir Pablo Picasso, però a la Vinyet la va trobar passejant un dia de primavera i, això sí, al seu pare amb la càmera de fotos a la mà, que és on la té tot sovint!\nÉs clar que el passeig va ser, també, font d'inspiració d'aquest poema de la Vinyet, en el que el seu pare hi va posar les imatges i ella la, poesia!\nTot plegat, ja ho veureu, un minut deliciós!\nPublicat per Roger Casero Gumbau a 15.4.16\nEtiquetes: 2016, bernat casero, fotografia, personal família, picasso, poesia, primavera, vídeo, vídeo de la setmana, vinyet casero


South El Camino Real Hotels - PREUS AMB ELS DESCOMPTES MÉS GRANS a tots els hotels a South El Camino Real\nexperiència [South El Camino Real, San Clemente (CA)]\nSituat en el cor de San Clemente, San Clemente Inn és un lloc ideal des d'on descobrir San Clemente Situat en el cor de San Clemente, San Clemente Inn és un lloc ideal des d'on descobrir San Clemente (CA). Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Amb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, San Clemente Inn és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de recepció 24 hores, instal.lacions per a minusvàl.lids, centre de negocis, habitació familiar, instal.lacions de barbacoa. A més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara aire condicionat, calefacció, balcó/terrassa, telèfon, aparell de televisió per satisfer els clients més exigents. Bany, centre esportiu, sauna, camp de golf (a 3 km), piscina exterior de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a San Clemente Inn.\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a San Clemente (CA), no busqui més enllà de Oceana\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a San Clemente (CA), no busqui més enllà de Oceana Boutique Hotel. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Aquest modern hotel està situat a prop de atraccions populars de la ciutat com ara Tootsies San Clemente, San Clemente Wine Company, San Clemente Farmers Market. El Oceana Boutique Hotel, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, seguretat 24 hores, recepció 24 hores, express check-in/check-out, magatzem d'equipatge. Oceana Boutique Hotel té 17 habitacions, totes amoblades amb gust per tal d'oferir comforts com tovalloles, televisió de pantalla plana, mirall, entrada privada, llençols. L'hotel compta amb una llista completa de comoditats, com jardí. Oceana Boutique Hotel és una elecció inteligents per a viatgers a San Clemente (CA), i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.\nLlocs històrics de South El Camino Real\nSobre South El Camino Real\nSouth El Camino Real és la mescla perfecta de tranquilitat i oci a l'emocionant ciutat de San Clemente (CA). Amb un gran nombre d'atraccions per descobrir, aquesta desitjable part de la ciutat no deixarà de meravellar-vos. Amb calor i comfort, South El Camino Real és un lloc per a vacances relaxades després d'una setmana de feina. Quan és hora de reservar l'hotel adequat a South El Camino Real o a qualsevol lloc a San Clemente (CA), Agoda.com ofereix els millors preus. Explori un llistat complet d'allotjaments i trobi el lloc perfecte per a vostè. Digui'ns les seves dates de viatge ideals a South El Camino Real i us direm els preus ideals disponibles.\nDescobreixi els barris de South El Camino Real\nHotels South El Camino Real populars


Linedance Country: Ghost Train\nAutor/a: Kathy Hunyadi\nAustralia´s Tornado - Ghost Train\nWynonna - When Loves Starts Talkin\nJoe Diffie - Show me a woman\nNota: quan es balla amb la cançó "Ghost Train", es comença a ballar a partir del temps 32 de la introducció de la cançó, just després del xiulet.\nSTOMP I TOE FANS A LA DRETA\n1. Stomp amb el peu dret fent un pas endavant.\n2 - 3. Desplacem la punta del peu dret a la dreta i la tornem al lloc.\nSTOMP I TOE FANS A L’ESQUERRA\n5. Stomp amb el peu esquerre fent un pas endavant.\n6 - 7. Desplacem la punta del peu esquerre a l’esquerra i la tornem al lloc.\n8. Desplacem la punta del peu esquerre a l’esquerra.\n9 - 12. Jazz Box començant amb el peu dret fent 1/4 de volta a la dreta al tercer temps.\n13 - 16. Jazz Box començant amb el peu dret fent 1/4 de volta a la dreta al tercer temps.\nWEAVE A L’ESQUERRA, 1/4 DE VOLTA I PAS\n19. Pas amb el peu dret darrere del peu esquerre.\n20. Pas a l’esquerra amb el peu esquerre.\n21. Creuem el peu dret per davant del peu esquerre.\n22. Pas a l’esquerra amb el peu esquerre.\n23. Pivotant sobre el peu dret fem 1/4 de volta a la dreta.\n24. Pas amb el peu esquerre al costat del peu dret.\nSTOMP, HOLD, STOMP I HOLD\n25. Stomp amb el peu dret fent un pas endavant.\n27. Stomp amb el peu esquerre fent un pas endavant.\nPASSOS ENDAVANT AMB STOMPS\n29. Stomp amb el peu dret fent un pas endavant.\n30. Stomp amb el peu esquerre fent un pas endavant.\n31. Stomp amb el peu dret fent un pas endavant.\n32. Stomp amb el peu esquerre fent un pas endavant.\nEtiquetes de comentaris: 32, 4, Kathy Hunyadi


Pd’IIAC: cap a la cooperació amb el món local – Polítiques d'infància i adolescència a Catalunya\n01 Abril 2011 xarxesLeave a comment\nDes de l’Òrgan Tècnic d’Inclusió i Cohesió Social de l’ICASS del Departament de Benestar Social i Família es coordina el Pla d’Acció per a la Inclusió i la Cohesió Social a Catalunya, i el Programa per al Desenvolupament de Plans Locals per a la Inclusió Social (PLIS) dels ens local que els desenvolupen.\nFa un any, la Direcció General d’Atenció a la Infància i l’Adolescència (DGAIA), llavors Secretaria d’Infància i Adolescència (SIA), ens va proposar treballar conjuntament en un projecte de cooperació amb el món local.\nAquest projecte, que s’emmarca en el desplegament territorial del Pla d’atenció integral a la Infància i l’adolescència de Catalunya 2010-2013, es va concretar en el Projecte de desplegament territorial del Pd’IIAC i tenia com a objectiu principal apropar-se al món local i cercar fórmules de cooperació en l’impuls i disseny de les polítiques públiques d’infància i adolescència de Catalunya.\nDonada la vinculació administrativa de l’ICASS amb els Plans Locals d’Inclusió Social (PLIS) es va valorar positivament la possibilitat de que fossin els tècnics de les Oficines tècniques on es desenvolupen aquest Plans, qui participessin directament en aquest projecte, sent ells mateixos qui facilitessin l’entrada en el territori als professionals de la DGAIA. Aquesta col•laboració cercava en definitiva l’optimització de recursos, la coherència departamental en el desplegament del Pla d’atenció integral i el lideratge compartit.\nEl mes d’abril del 2010 es van iniciar els primers contactes entre la DGAIA i els ens locals de Catalunya. A data d’avui ja s’han iniciat contactes i, en alguns casos, propostes fermes de cooperació amb els següents ens locals:\n Ajuntament de Sant Boi de Llobregat\n Ajuntament de Cornellà de Llobregat\n Ajuntament de l’Hospitalet de Llobregat\n Ajuntament de Manresa\n Ajuntament del Prat de Llobregat\n Consell Comarcal Berguedà\n Consorci Gironès-Salt\n Ajuntament de Lloret de Mar\n Consorci Pla de l’Estany–Banyoles\n Consorci d’Acció Social de La Garrotxa-Olot\n Ajuntament de Lleida\n Consell Comarcal de la Noguera\n Ajuntament de Tarragona\n Consell Comarcal del Tarragonès\n Ajuntament de Reus\n Ajuntament de Salou\n Ajuntament de Valls\n Ajuntament del Vendrell\nÒrgan Tècnic d’Inclusió i Cohesió Social


Avui fa tres anys, el 14 de juny del 2001, a les 18:45:12 UTC, fou creat el lloc d’Internet embat. Des de llavors ençà s’ha fet un tasca continuada en defensa i promoció de la cohesió social, dels valors cívics i comunitaris, en el marc d’una democràcia plena i participativa, del desenvolupament sostenible i del medi ambient, així com l’impuls de la llengua catalana, la cultura i la identitat pròpies de Mallorca, vinculada a les Comunitats de parla catalana; en el marc d’una Europa federal i progressista.\nEs va enregistrar els dominis embat.net (juny 2001), embat.com.com (agost 2001) i embat.org (abril del 2003). Es constitueix l’associació Col.lectiu Embat (gener del 2002), i es publica el primer número de la revista “embat. Viure Mallorca” (hivern 2002/2003).\nComença un nou any d’activitat amb nous reptes per defensar la Mallorca que volem, una Mallorca acogidora i tolerant, que preservi enl seus valors ambientals, els paisatges i llocs, la nostra cultura, i llengua pròpies, més cohesionada i amb un fort impuls social. Una Mallorca per gaudir-la, per viurer-la, tal i com es reflectirà a aquesta web, a la revista i a les activitats del Col·lectiu Embat.


Comunicat de la Fundació T. Lliure sobre la renovació de Lluís Pasqual - Notícies - Teatralnet\nComunicat de la Fundació T. Lliure sobre la renovació de Lluís Pasqual\nPublicat per Teatre Lliure Teatralnet 09/07/2018\nLA FUNDACIÓ TEATRE LLIURE-TEATRE PÚBLIC DE BARCELONA ACLAREIX ELS TERMES DE LA RENOVACIÓ DE LLUÍS PASQUAL COM A DIRECTOR\nArran d'alguns comentaris que els darrers dies han aparegut a les xarxes socials i dels que mitjans digitals s'han fet ressò en relació al futur de la direcció del Teatre Lliure i a la continuïtat de Lluís Pasqual, actual responsable d'aquest espai escènic, la Fundació Teatre Lliure- Teatre Públic de Barcelona vol aclarir el següent:\nEl passat dijous 28 de juny, i a proposta de la Junta de Govern del Teatre Lliure, el Ple del Patronat va acordar iniciar un procés de renovació dels actuals estatuts que regeixen el funcionament del teatre. Sempre segons allò que es va acordar, aquests canvis els proposarà una Comissió creada específicament amb aquest encàrrec; una Comissió que caldrà escollir en el marc d'una Junta Extraordinària del Patronat que se celebrarà el proper mes de setembre.\nEntre els canvis que la Comissió pugui establir, el Ple del Patronat va acordar que necessàriament haurà de modificar-se la manera de designar el director del Teatre: que es faci per concurs obert i amb un mandat de quatre anys prorrogable a un altre, sempre consecutiu. També caldrà incloure en els nous estatuts el garantir una programació artística el més paritària possible, així com altres aspectes de funcionament general del Teatre Lliure.\nAtès que el mandat de Lluís Pasqual finalitza el juny de 2019 –data en què haurà complert 8 anys com a responsable del Teatre Lliure- i amb l'objectiu d'evitar buits en la programació artística i disrupcions en el funcionament d'aquest equipament, el Patronat, de mutu acord amb ell, va acordar establir una pròrroga de 2 anys que es farà efectiva a partir de la data en què finalitza el seu segon mandat. Aquesta continuïtat provisional permetria, en opinió del conjunt de membres del Patronat, acabar els canvis estatutaris previstos i garantir la programació teatral fins que es faci efectiva la incorporació del nou director o directora sorgit del concurs obert que haurà de celebrar-se a la temporada 2019-2020. En aquest sentit, es va posar en valor la feina de Pasqual, un dels fundadors del Lliure, que ha permès que el Teatre segueixi comptant amb la complicitat del públic i els elogis majoritaris de la crítica.\nCal recordar –així es recull en l'article 22 dels actuals estatuts- que, formalment, la continuïtat de Lluis Pasqual és per 4 anys més. Tot i així, el mateix director, d'acord amb el ja expressat, va acceptar explícitament davant del Ple del Patronat aquesta limitació a 2 anys.\nFinalment, assenyalar que aquest conjunt de mesures acordades el passat 28 de juny es van acordar per una amplíssima majoria de vots dels patrons presents a la reunió.\nPodeu consultar tota la informació institucional i organitzativa del Teatre Lliure aquí


Nel Martí: “Bauzá vol un Parlament que no molesti al Govern i deixi impunes als corruptes” - MÉS per Mallorca\nNel Martí: “Bauzá vol un Parlament que no molesti al Govern i deixi impunes als corruptes”\nEl Grup MÉS ha presentat un total de 18 esmenes parcials, a més d’una esmena a la totalitat, al projecte de Llei de Reforma Electoral.\nEl diputat del Grup MÉS, Nel Martí, ha denunciat avui que el PP i el Govern Bauzá impulsen una reforma de la Llei Electoral que “debilita el Parlament amb l’excusa de l’austeritat”. Martí ha lamentat la visió que té el PP de la democràcia ja que “amb aquesta reforma el Parlament no tindrà pràcticament capacitat de controlar el Govern i, a més, el fa menys representatiu i plural”.\nDes del Grup MÉS denuncien que la Llei Electoral proposada pel PP “converteix el Parlament en una institució de paper i cartró, un escenari excel·lent per a actors corruptes que tant de mal han fet al nostre país”.\nEl diputat menorquí del Grup MÉS ha assegurat que amb aquesta reducció “el Parlament passaria a ser una institució simbòlica i quasi només mallorquina”. “Tots estem d’acord en que s’ha de reduir despesa, però no s’ha de reduir la funció que té encomanada el Parlament”. Martí ha lamentat el paper que vol atorgar Bauzá al Parlament. “El president Bauzá vol un Parlament de caps de setmana per poder reduir la capacitat de control que la institució té sobre ell”, ha dit Martí.\nEn aquest sentit, Martí ha criticat la reducció de 59 a 43 diputats proposada pel PP, així com també l’eliminació del sou dels parlamentaris, el qual passaria a ser en forma de dietes. El diputat del Grup MÉS ha assegurat que, amb aquestes modificacions, “els diputats i diputades de Menorca, Eivissa i Formentera tindrem moltes dificultats per assistir a les comissions que es celebren a Palma ja que no podrem abandonar el nostre lloc de treball tres dies a la setmana. Únicament podran exercir les seves funcions els membres del Parlament amb treballs molt liberals, com tenir un despatx o una farmàcia”.\nMartí ha anunciat que el seu grup ha presentat una esmena a la totalitat i 18 esmenes parcials al projecte de reforma de la Llei Electoral. En aquest sentit, el diputat menorquí ha apuntat que les esmenes presentades pretenen reduir despeses innecessàries i privilegis inacceptables, així com també introduir criteris d’independència i igualtat en la concurrència electoral, com per exemple eliminar el tall del 5% per accedir al Parlament i als consells, canviar el mètode d’Hont pel de Saint-Lagüe, eliminar el mailing electoral i per tant la subvenció pública a aquest (600.000 euros el 2011), introduir la incompatibilitat de sous de diputat amb activitats a l’empresa privada, eliminar el personal eventual de la Mesa del Parlament i dels senadors autonòmics (238.000 euros per a 6 assistents), o incorporar la videoconferència en els debats de les comissions permanents (evitaria una despesa de més d’1.000.000 euros en viatges).\nFinalment Martí ha recordat que la Mesa de la Comissió d’Assumptes Institucionals no ha admès vàries esmenes del Grup MÉS que afecten a la Llei Electoral dels Consells Insulars. Segons Nel Martí “aquest és precisament l’esperit de la reforma de la Llei electoral: impedir la tasca legislativa dels diputats i diputades de l’oposició”.\nEsmenes MÉS reforma Llei Electoral (PDF – 169.9 kB)


Matutes pretén convertir el far de la Conillera en un hotel\nEivissa.Empresas Matutes ha aprofitat la proposta del Ministeri de Foment de recuperar els fars de l’Estat per donar-los un ús turístic i ha presentat un avantprojecte per convertir en un hotel el far de la Conillera. Així ho denuncià ahir Esquerra Unida d’Eivissa i Formentera (EU), que ha manifestat tenir coneixement del projecte de l’exministre, “que circula pels despatxos del Govern balear i de l’Autoritat Portuària i que s’examina amb molta discreció”.\nSegons la formació d’esquerres, el projecte “vol habilitar el far de la Conillera per convertir-lo en un establiment privat d’oci de gran luxe, amb piscina i chill out ”. El Ministeri de Foment ha anunciat una iniciativa que consisteix a reconvertir una quinzena de fars de tot l’Estat amb l’objectiu de dotar-los d’un ús hoteler i turístic. De fet, sobre la taula de Puertos del Estado ja existeix una proposta en ferm sobre el far de la Mola, de Formentera, i els de Botafoc i Portinatx, a Eivissa.\nEn el cas del far de la Conillera, aquest es troba a un espai natural amb el nivell més alt de protecció i forma part la Reserva Natural del Vedrà, el Vedranell i els Illots de Ponent, i de la Xarxa Natura 2000. El coordinador d’EU a les Pitiüses, Artur Parrón, explicà ahir que, tot i que el projecte és inviable legalment, cal estar vigilants: “Ja tenim precedents d’urbanisme a la carta i de lleis que es canvien per protegir uns pocs poderosos”.\nPer la seva banda, a través d’un comunicat de premsa, Empresas Matutes defensa el seu interès a gestionar els fars. El grup empresarial afirma que no ha pres cap decisió definitiva sobre el tema, però sí que considera legítim el seu interès. “Des de fa molts anys, els països nòrdics han posat en valor els antics fars, així redueixen despeses de l’estat i el recuperen com a atractiu turístic”, afirmen.\nEl grup, d’altra banda, no ha volgut entrar a considerar la protecció ambiental de la Conillera ni la seva integració dins una Reserva Natural del Govern balear.


MHM + PROJECTE RIUS | Escola Martí Poch\nMHM + PROJECTE RIUS\nMitjançant l’educació ambiental, el foment del teixit associatiu i el treball en xarxa del voluntariat ambiental, el projecte promou la implicació de societat en la gestió dels espais fluvials, engegant i compartint iniciatives per la millora dels rius i de l’entorn de ribera. L’àmbit d’intervenció de Projecte Rius és el conjunt de conques fluvials de Catalunya. Actualment, el projecte també es desenvolupa al País Valencià, a Galícia, a Madrid, a Cantàbria i a Portugal impulsat per entitats de cada regió sota el nom Xarxa Projecte Rius.\nL’escola es va adherir al Projecte Rius el curs 2017-2018. Aquest curs 2018-2019 diversos mestres hem fet la formació i apadrinat un tram del riu Francolí. Al llarg del curs els alumnes de tercer l’han estudiat i a través de la pàgina web del projecte hi podeu anar observant els resultats que cada any anirem penjant.\nLes inspeccions de riu s’emmarquen dins dues campanyes d’inspecció: la campanya de primavera (del 15 d’abril al 30 de maig) i la de la tardor (del 15 de setembre al 30 d’octubre). Un cop el grup de voluntaris ha realitzat la seva inspecció ha d’enviar les dades al Projecte Rius al seu lloc web: http://www.projecterius.cat/trams/760/\nTambé volem destacar la participació del Sr Antoni Carreras que un any més ens va acompanyar en una de les sortides per explicar-nos com ha influït el riu Francolí amb la vida de les persones que al llarg de la història han habitat l’Espluga de Francolí. Moltes gràcies pel suport i la passió que tens i transmets als alumnes perquè coneguin i estimin el poble.\nEl treball resultant s’ha publicat a la plataforma MHM mSchools, lloc que utilitzem per donar a conèixer a la xarxa els llocs que l’escola Martí Poch va apadrinant, dins del projecte Apadrinem el nostre patrimoni.\n3r, Portada, Primària, PROJECTE RIUS 0


The Daily Avalanche: Gill sans\nEnviat per Allau a les 2:31\nsargantana 10 de juny de 2009, a les 6:29\nt'entenc..i no saps com!!\ntreballo en una imprenta i crec que totes aquestes coses que anomenes son especialment valuoses. els tipus...el paper..el relligat...\nun llibre a la fi...es tot plegat\ni per molt bona que sigui l'historia si el paper transparenta o la lletra es massa petita, jajaj...pifiada l'hemus!!\nets un romantic!!!\npero cada dia m'agrada mes llegir-te\nAllau 10 de juny de 2009, a les 9:06\nMai no m'hauria definit com un romàntic! Gràcies, tanmateix, sargantana.\nComtessa d´Angeville 10 de juny de 2009, a les 18:51\nEl tacte del paper, el perfum... totes eixes són coses que sí m'afecten d'una o altra manera al llegir un llibre, però crec que mai m'he fixat massa en la tipografia...\nsenyor(s), els convide a passar pel meu nou emplaçament, que he canviat de direcció.\nAllau 10 de juny de 2009, a les 19:03\nAi, comtessa, m'ha fet passar molt mala tarda; em pensava que ja l'havia perdut per sempre.\nCorro a visitar-la!\nComtessa d´Angeville 10 de juny de 2009, a les 19:28\nNo em parle de la tipografia que no recordava jo que obrir un blog era tan complicat... aniré fent canvis fins trobar els mobles que més m'agraden. I no em pregunte tampoc per l'anterior, que porte des de que el vaig eliminar arrepentint-me. Com que va ser una cosa molt visceral després d'un parell d'anònims amb mala hòstia ni em vaig parar a pensar en guardar els posts... i hi havia algunes entrades que m'haguera fet molta il·lusió conservar, i mire... Què li anem a fer, no tenia ganes d'obrir-ne un de nou, però no haver-ho fet seria donar la raó a eixos impresentables que no tenen res millor que fer...\nComtessa d´Angeville 10 de juny de 2009, a les 19:29\nAllau 10 de juny de 2009, a les 19:36\nEm sap molt de greu, però si està fet, no furgaré a la ferida.\nPer la propera enrabiada pensi que hi ha mesures menys dràstiques, com fer que no es pugui visualitzar.


Relat "In fraganti"\nInici > detall del relat: In fraganti\nPunxa lleugeríssimament l’epidermis i endinsa la fulla fins que la carn comença a ensenyar les seves intimitats. Fixa els extrems de la pell amb unes fines agulles, que clava sobre la superfície de plàstic dur. Seguidament, amb l’estilet i l’ajuda d’unes pinces, separa els diferents components que va trobant al pas: aïlla nervis a una banda, agrupa vasos sanguinis a l’altra, secciona tendons amb l’extrem afilat de l’estri, i talla músculs creuats fins arribar als petits ossos de la mà. Ho fa amb una peculiaritat notable: no ha vessat ni una gota de sang, una situació que hauria fet les delícies d’en Shylock, el jueu exigent d’”El mercader de Venècia”. No és estrany, que l’aprenent de cirurgià segueix amb la pràctica d’anatomia malgrat la resta de companys ja han abandonat les taules de dissecció. Algunes d’aquestes encara ofereixen despulles humanes, esventrades després de ser manipulades de manera maldestre pels futurs metges. No hi fa res, que ell ja ha quedat amb el professor que les retornaria a la bassa de formol, comprovant que han quedat perfectament cosides per a la següent utilització.\nS’ho passa pipa recordant els noms de totes i cadascuna de les parts de la mà que queden a la vista durant l’exercici d’observació i identificació. Artèria radial, nervi mitjà, múscul lumbrical i hipotènar, tendó flexor, metacarpià i falange, entre d’altres, van desfilant davant dels ulls inquisidors de l’hàbil manipulador, fascinat per la perfecció de la maquinària humana que fa possible que la mà pinci, premi, escanyi o acaroni fent ús d’un sistema de forces de complexitat inigualable. Ha decidit de fer un esbós que deixi palesa la seva traça amb l’escalpel i el bisturí, per la qual cosa ha il•luminat més intensament la zona d’operacions. Dempeus, afila el llapis i recolza el bloc de fulls al braç esquerra, disposat a dibuixar la primera línia que defineixi el contorn... Res, de sobte marxa el llum i es fa fosc del tot. I és del tot perquè aquesta peça es troba a la planta subterrània, sense finestres a l’exterior, il•luminada artificialment les vint-i-quatre hores del dia i amb una renovació constant de l’aire. Inexplicablement, els sistemes d’alimentació ininterrompuda han fallat i els minúsculs fluorescents auxiliars no són més que testimonis muts del col•lapse energètic. Sense corrent elèctric, l’habitacle es converteix en una capsa tancada on la visió és inexistent i la respiració té data de caducitat.\nMoure’s a les fosques sempre és emprenyador, fins i tot en entorns coneguts. Però bellugar-se per una sala d’anatomia a les palpentes sense acabar abraçat a un tronc humà sec com un bacallà és, a banda de difícil, poc engrescador. En aquestes situacions funestes sempre recomanen de no perdre els nervis i pensar fredament una sortida a l’atzucac. Rememora mentalment la disposició dels diferents elements distribuïts per l’espai, que per sort no és la primera vegada que el visita. Sap on és la bassa de formol i on es situen les taules d’observació, i de seguida s’orienta cap a la porta de sortida. Però no pot evitar de recordar que encara hi ha restes humanes esteses i qui sap si algun que altre instrument quirúrgic desendreçat, el que vol dir que el seu tacte podria entrar en contacte amb elements, pel cap baix, agressius. Això el destarota una mica del seu raonament lògic i s’estremeix en pensar què es trobarà en el seu camí a cegues fins a la llum.\nAmb molta cura, gira sobre ell mateix i llisca la punta dels dits per l’extrem del marbre de la taula que troba. Ho fa lentament, que així arribarà a l’extrem d’aquesta sense ensurts. Mentida: topa amb un tendrum que penja i els seu dits es fan enrere com si s’haguessin enrampat. Ha notat quelcom llefiscós i ha notat a l’acte una basca que li puja a la gola. La típica reacció visceral, i mai millor dit. Però ha de fer el cor fort, que no hi ha marxa enrere.\nLa manca de recirculació de l’aire ha provocat un augment sobtat de la temperatura ambiental i cada vegada li costa més de respirar. Per cada porus de la pell li neix un gotim de suor, que s’engrandeix en unir-se a la resta, fins lliscar pel seu cos a raig fet. Decideix, no sense dubtes, de desfer-se de la roba que du a sobre, guants de làtex inclosos. Si bé això li alleugerirà el calor sufocant que envaeix l’estança, desplaçar-se ben conill per entre parts del cos humà també nues li provoca un nus a l’estómac quasi instantani.\nLes mans arriben a les parets del contenidor de formol, un lloc d’on hauria d’allunyar-se el més aviat possible si no vol que els efluvis del líquid element li enterboleixin el cap atenent al termòmetre reescalfat. Ressegueix la circumferència el més de pressa possible, el que no li estalvia de topar amb un bony dur i protuberant. També aquesta vegada recula atemorit, però sap que no pot desfer el camí per cap altra banda. Hi ha massa obstacles a dreta i a esquerra i es perdria immediatament en aquest laberint improvisat. Agafa el poc aire que li queda i torna a posar les mans sobre el contenidor circular. Quan retroba la massa dura, palpa amb cura l’orografia del tros de carn: després d’uns centímetres de superfície llisa, reconeix un colze encamellat a l’aresta de la bassa. Els dits segueixen explorant sobre la pell que s’endinsa cap a l’interior del receptacle el que fa que, per la llei física de la palanca, l’extrem del braç que penja per la banda de fora s’allunyi de la seva posició original i la mà inert faci contacte amb els exposats genitals de l’estudiant; un tacte inofensiu venint de la mà d’on ve, però que en la situació de foscor concreta té un efecte immediat en l’afectat, el qual se sent, com vulgarment es diu, agafat pels collons. El crit de terror és inevitable i reverbera per tota la sala, acompanyat d’un salt enrere que el separa del seu punt de referència. Les mans aturen la trompada aferrant-se al primer que troben en el seu viatge aeri, que no és altra cosa que un parell de forats. L’índex de la mà dreta palpa un foradet, massa petit com per passar-hi el dit sense esforç; hi nota unes rugositats concèntriques, un seguit de clivelles orientades cap a un mateix punt i... aparta el dit ràpidament quan fa memòria del múscul llis i circular al voltant de l’orifici de certes cavitats naturals, capaç de contraure’s i cloure el dit orifici. L’anular de la mà esquerra ensopega amb una nova depressió; aquesta resulta més allargada i fonda que l’anterior, plena de plecs i raconades, a quin més escorredís; en aquesta ocasió, però, el dit llisca sense gaire dificultat, amunt i avall, ara agafant un congost entre parets carnoses, ara saltant per damunt d’un tendrum que li barra el pas. Quan, finalment, deixa la vall de carn humana, l’ungla del dit li ha arrossegat una pelleringa de textura bavosa que provoca la retirada de la mà a la velocitat de la llum, desplaçant-se cap endavant, fins que el cop sobtat contra la punta d’una taula el torna a la realitat pregona: està a les fosques i, exactament, ben fastiguejat.\nHa deixat enrere la bassa esgarrifosa i creu que ja li falta poc per a arribar a la porta de sortida. Accelera una mica el pas entre les superfícies de marbre, tocant-ne ara el cantell d’una, ara el de la següent, endavant, sempre endavant, mentre el cor se li accelera pensant en l’alliberament imminent. L’oxigen disponible minva cada cop més de pressa, que l’aire s’ha anat rarificant per la manca de renovació. No s’hi val a badar, podria caure sense coneixement en qualsevol moment si no va per feina. Quan ha calculat que ja deuria ser a tocar de la porta, ensopega amb alguna cosa i estén els braços cap endavant amb els palmells oberts, el reflex atàvic que s’activa en aquests casos amb molt poc temps de reacció. Inesperadament, les mans impacten contra quelcom tou, massa tou. Amb els polzes estesos detecta que entre les dues mans hi ha una canalera suggeridora i, per acabar amb una descripció acurada de la troballa, que al bell mig del palmell de cada mà un botonet de matèria més dura li dispara la imaginació reivindicativa d’una anatomia més que coneguda. El nexe entre el que toca i el que li diu el seu cervell li provoca una pujada de tensió sobtada, prou forta com per a sortir disparat a tot pebre en una cursa de distància curta. S’adona a l’acte de la impossibilitat de córrer així que el taló del peu que ha fet un pas enrere ha notat la punxada d’un objecte invasor. Una agulla connectada a una xeringa plena de fluid pútrid? La punta d’acer d’unes pinces contaminades amb coàguls desfets? Una ungla queratinitzada d’un dit gros del peu que fa temps que cria malves? No ha de deixar-se vèncer per la imaginació desbocada, s’envalenteix i s’abraona cap a la paret que calcula que té a un metre per davant, lliurant-se a l’atzar del que es pugui trobar. Aterrat sense incidències, palpa avall, on hauria d’haver-hi el pom, que girarà d’una revolada per...\n- Què és això? Què hi fa vostè aquí? I despullat! – i se sent un esgarip ofegat de la dona de neteja, el que el fa reaccionar agafant el primer que troba per amagar-se les parts impúdiques del seu cos. Contra tot pronòstic, aquest fou el gest que el condemnà definitivament.\nEl comitè de disciplina el cità amb càrrecs gravíssims per la seva abjecta conducta. Li van llegir en veu alta i no s’ho podia creure: ni una referència al fet de quedar-se sol a la sala, transgredint les estrictes normes d’ús; ni al desori amb què va quedar aquesta en la seva fugida a cegues, amb trossos de cos escampats per terra com si fossin vulgars olives caigudes de l’arbre; ni tan sols a la seva nuesa provocadora, del tot inacceptable en un espai on ja hi havia massa carn a la vista. Durant el judici sumaríssim, se l’acusà personalment d’haver agafat de mala manera el cap de la santa mare abadessa, de conducta immaculada durant tota la seva existència i d’una generositat inacabable en lliurar el seu cos a la ciència, i haver-la fet servir per a tapar-se les vergonyes, amb l’agreujant que la cara de la dona va quedar orientada cap aquestes, una acció ignominiosa de càstig ineludible si tenim en compte la castedat llegendària de la religiosa. Ni el fet de tractar-se d’un acte reflex davant la urgència conjuntural va servir-li d’atenuant. El comitè va decidir de condemnar-lo a condicionar els cadàvers que van rebent dels donants que els cedeixen per a l’estudi. Una feina degradant, obligat a bescanviar la precisió del bisturí per la serra mecànica destralera, afanyat en trossejar els cossos com aquell que trinxa pollastres a octaus i capbussar-ne les parts en el líquid conservador, talment com qualsevol vulgar carnisser trinxeraire que despatxa rere el taulell. Tot plegat, per haver estat enxampat in fraganti en un estat que no tenia, paradoxalment, ni cap ni peus.


Jordicine (Paranoia 68): Coses: La confiança és necessària\n"Seguretat d'aquell qui compta amb el caràcter, la capacitat, la bona fe, la discreció, d'algú". Aquesta és la definició de 'confiança' que fa el Gran Diccionari de la Llengua Catalana. Podríem dir que de confiança n'hi ha dos tipus: la que despertem (o no) en els altres i la que tenim (o no) en nosaltres mateixos. Per desgràcia, la primera no és sempre directament proporcional als esforços invertits. Pots estar convençut que ets la persona adient per desenvolupar una feina concreta o per ser estimat cegament per algú, però és possible que no tinguis la confiança necessària de la persona o persones que tens al davant. I, malauradament, sense aquesta relació de companyonia, de franquesa, de seguretat, el fracàs està assegurat; en la feina i també en l'amor. Els qui no tenen confiança ens els altres, potser perquè estan més preocupats en mirar-se el melic que en qualsevol altra cosa, sempre acaben caminant pel costat fosc de la vida, fent del dubte la seva religió.\nTothom s'equivoca, és veritat. Segur que algun dia tu també has comès una o més errades involuntàries, però aquestes mai s'han de convertir en el teu senyal d'identitat; per molts que els altres ho intentin. Rebel·lat! Sempre s'ha de saber fer 'taula rasa', o un 'reset' si parlem en termes informàtics, ara que estan tan de moda. Molts cops, el passat serveix de referència, i en part és lògic, però no és just que marqui el nostre futur a foc. Les persones tenen dret a canviar, a guanyar-se la confiança dels seus interlocutors. Arribat en aquest punt, conflueixen les dues confiances; la que relecteixes en els altres i, sobretot, la que tens en tu mateix, que sempre és vital.\nAquesta confiança és imprescindible; l'has de tenir sempre, encara que les coses se't girin d'esquena. Si tu creus en les teves possibilitats i tens clars els teus sentiments, l'opinió dels altres no deixa de ser secundària. Com diu el meu amic David, el món té certa lògica (o hauria de tenir-la) i, al final, normalment s'acaba fent justícia, en tots i cadascun dels àmbits, a la vida laboral i a la sentimental. A voltes no és així, ja ho sé, però la obligació de les persones amb dos dits de front és mirar sempre endavant. Si estàs satisfet amb tu mateix, no hi ha res ni ningú que et pugui fer mal. I si per algun motiu no et volen, te'n busques una altra ... de feina, de parella sentimental o del que faci falta.\nPublicat per Jordicine a 2/21/2007 06:01:00 p. m.\nEstoy casi de acuerdo con tu comentario pero ....yo pienso que nunca debemos caer en la valoracion de esfuerzos invertidos si se hace es por que se cree que lo que hacemos es lo correcto y nos podemos equivocar por supuesto pero nunca ponerlo en una balanza,si llegamos a ese punto es que no nos interesa sea persona,trabajo o cualquier otra cosa,puñaladas amigas todos hemos sufrido y no es que te queden grabadas a fuego si no que te hacen ser mas precavido y creo que de lo que se trata es de no poner o hacer caso de las etiquetas que cada uno llevamos porque nos han sido puestas a veces por quienes no nos conocen,es despues de un tiempo que nosotros mismos la hemos de rellenar;a veces la confianza en uno mismo la llaman arrogancia y es por que desgraciadamente vivimos en una sociedad donde lo que impera es bajar la cabeza y si alguno la llevamos alta no tratan de imitarnos mas bien de que la agachemos y asi ellos no destacaran en su cobardia,es muy dificil mantener la confianza cuando parece que solo recibimos palos de todos sitios pero hay aspectos de la vida muy bonitos y gratificantes por los que luchar y poder seguir teniendo esa confianza en quien somos o hacemos;a tu final yo les diria que si no me quieren sean ellos quienes se marchen,quizas me he extendido un poco pero es dificil resumir,animo y ya me ire pasando.Paco\n28/2/07 9:13 p. m.


Fundació Rafael Campalans. La gran coalició alemanya\nLa Fundació Rafael Campalans i l'Oficina a Espanya de la Fundació Friedrich Ebert, van organitzar ahir, de manera conjunta, el col·loqui "La gran coalició alemanya", per debatre entorn als resultats de les negociacions per a la formació d'aquesta gran coalició, les repercussions de la política alemanya a Europa, i la reconfiguració del sistema polític alemany.\nPresentat i conduït per la directora de la Fundació Rafael Campalans i secretària de Política Europea del PSC, Esther Niubó, l'acte va comptar amb la intervenció inicial d'Albert Aixalà, doctorand en Integració Europea a la UAB i membre del grup de recerca EUGov. Aixalà va apuntar que, si s'aprova, "aquest seria un acord molt favorable a l'SPD", amb evidents millores socials, com "una legislació d'un salari mínim de 8,5 euros per hora treballada", una "millora de les pensions", un "pacte sobre la inversió pública" o "una regulació més estricta de supervisió bancària". Tot i així, va recordar, falta esperar al resultat de la votació del gairebé mig milió de militants de l'SPD, que han de ratificar l'acord. En cas que s'aprovi, "caldrà veure com valoren els alemanys aquest acord, i això ho sabrem a les eleccions europees d'aquí poc més de cinc mesos". "Merkel o Schulz, tu decideixes", proposava Aixalà com a possible eslògan de campanya.\nPer la seva banda, Kerstin Villalobos, assessora parlamentària de l'SPD, va repassar les sis setmanes de negociacions i va detallar els principals punts de l'acord que, va recordar, "és un full de ruta a seguir, una declaració de voluntats de 185 pàgines que l'SPD ha lluitat fins al final, davant l'actitud immobilista de la CDU". D'entre els punts a destacar, Villalobos va parlar d'un "acord de reformes per incentivar el creixement i la lluita contra l'atur", o "un mecanisme europeu en què els bancs amb problemes es financessin a ells mateixos, i no a través del pressupost nacional".\nL'assessora parlamentària de l'SPD va reconèixer que "entre les bases del partit les opinions estan força dividides", perquè "encara hi ha un cert 'trauma' per les reformes laborals dutes a terme el 2001-2002 pels socialdemòcrates". Unes mesures, va insistir que "van donar resultats a mig termini, però que va acabar beneficiant Angela Merkel. Per últim, Villalobos va constatar la "preocupació dels de Sigmar Gabriel pels resultats a les properes eleccions al Parlament Europeu: d'una banda, per l'escepticisme extrem dels països del nord cap a la idea d'Europa, i, de l'altra, per la frustració dels països del sud".\nVa cloure el torn d'intervencions Lothar Witte, director de l'Oficina a Espanya de la Fundació Friedrich Ebert, que va repassar els resultats electorals alemanys dels darrers anys, i la situació política actual i futura. Per a Witte "de la debilitat de l'SPD va néixer la seva força a les negociacions", i va acabar aconseguint "un acord molt socialdemòcrata", gràcies, en gran part, a "la gran habilitat de Sigmar Gabriel".


El Vòlei Platja Ponent tanca la temporada amb 5 medalles d'or, 9 de plata i 13 de bronze\nArticle El Volei Platja Ponent Tanca Temporada Amb 5 Medalles Dor 9 Plata I 13 Bronze\n490 alumnes de 10 nacionalitats diferents han participat en l'escola d'estiu del club\nEl Club Vòlei Platja Benidorm ha presentat este matí el balanç de la temporada recentment finalitzada. El regidor d'Esports, Arturo Cabrillo, ha exhibit l'informe al costat del president de l'entitat, Raúl Mesa; el tècnic; Rafa Madaleno; i dos de les seues estrelles: Patricia Madaleno, subcampiona d'Espanya Sub 19 (parella esportiva de la hui absent Henar Martínez), i Julián López, tercer lloc en el Campionat d'Espanya Cadet.\nEn total, enguany el Club Vòlei Platja Benidorm ha obtingut 5 medalles d'or, 9 de plata i 13 de bronze "entre campionats autonòmics i nacionals", ha subratllat Raúl Mesa qui ha afegit que estos èxits "serien impossibles" sense el suport de l'Ajuntament i patrocinadors.\nArturo Cabrillo ha recordat que estem davant un club esportiu local "sense ànim de lucre", les pretensions del qual són "donar a conéixer l'esport del vòlei platja des de la base en un marc incomparable com són les platges de la nostra ciutat". Seguint amb el balanç, l'edil ha anunciat que un total de 490 alumnes de 10 nacionalitats diferents han participat en l'escola d'estiu organitzada pel club i que "el treball ben fet per entrenadors i monitors ha sigut correspost amb la classificació de set dels seus equips en diferents campionats d'Espanya".\nUn esport de tradició\nRaúl Mesa ha assenyalat que el vòlei platja "és un esport amb una tradició de molts anys a Benidorm" i que té el futur garantit gràcies al suport d'esportistes, familiars i institucions públiques i privades. Mesa ha qualificat de fita la posada en funcionament per l'Ajuntament a principis d'estiu d'una zona poliesportiva amb sis pistes de vòlei platja en Ponent. "Benidorm —ha dit— pot proporcionar un gran servici a xiquets i adults, però també als esportistes professionals", i molt més encara després del creixement experimentat per esta modalitat esportiva en els últims anys perquè atrau "turisme de qualitat a les nostres platges".


El ministeri públic també demana prorrogar un any més la causa ja oberta contra Jové\nBarcelonaLa Fiscalia vol impulsar la investigació contra dos dels excàrrecs del Govern a qui dona un paper transcendental per a l'organització de l'1-O, tot i que no s'han assegut al banc dels acusats del Tribunal Suprem. Es tracta de l'exsecretari d'Hisenda Josep Lluís Salvadó i de l'ex número 2 d'Oriol Junqueras a Economia Josep Maria Jové. Tots dos formaven part de la macrocausa de l'1-O que investigava el jutjat d'instrucció número 13 de Barcelona fins que van ser escollits diputats al Parlament. Des de llavors, la investigació contra Jové i Salvadó s'havia aturat. Recentment el Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (TSJC) va assumir la causa de l'ex número dos d'Economia i ara la Fiscalia reclama que faci el mateix amb la part de la instrucció que afecta Salvadó, a qui atribueix un "paper indispensable" en l'organització del referèndum de l'1 d'Octubre.\nCom que la causa contra Salvadó encara és formalment al jutjat 13, la Fiscalia ha enviat un escrit a la magistrada d'aquest jutjat perquè l'elevi al TSJC. El ministeri públic també ha demanat a l'alt tribunal català que prorrogui la investigació contra Jové un any més, ja que caducava aquest juliol. La Fiscalia argumenta que Jové era una peça clau del finançament de l'1-O, que segons el ministeri públic hauria costat 3,2 milions d'euros –1,6 dels quals s'haurien pagat, assegura–, i recorda que el delicte de malversació agreujat pot arribar a implicar fins a 12 anys de presó.\nEn el mateix document demana que declarin, com a testimonis, diversos responsables de la Guàrdia Civil que van participar en la investigació contra Jové i en els escorcolls al seu despatx i a casa, on van aparèixer dos dels documents que la Fiscalia situa com a claus en la tesi de la rebel·lió: l'agenda Moleskine i el document 'EnfoCATs'.\nL'agència tributària catalana\nLa investigació contra Salvadó havia quedat als llimbs des de feia més d'un any. En el seu escrit, però, la Fiscalia assegura que l'exsecretari d'Hisenda tenia un "paper indispensable" tant per a l'organització de l'1-O com per a la posada en marxa d'una de les estructures d'estat, l'agència tributària catalana.\nCom a proves, la Fiscalia recorda que a la fotocopiadora del despatx de Salvadó van aparèixer una sèrie de documents estripats que apuntaven "als escenaris posteriors al referèndum", una tasca que s'hauria encomanat, segons el ministeri públic, a Salvadó i Elsa Artadi. També atribueix a l'exsecretari d'Hisenda el disseny del sistema per fer que l'agència tributària catalana assumís la gestió i el cobrament de tots els impostos, inclosos els que són de competència estatal.\nLa Fiscalia atribueix inicialment a Salvadó els delictes de malversació, desobediència, prevaricació i organització criminal. Aquest últim delicte també el demanava per a la resta de processats del jutjat 13, tot i que la magistrada finalment l'ha descartat.\nTribunals 1 octubre TSJC Josep Maria Jové Lluís Salvadó


L’amor de la gent normal | Casa Usher Llibreters\nL’amor de la gent normal\n13 Novembre 2019 / Casa Usher Llibreters\nEn Connell i la Marianne són dos adolescents que estudien en el mateix institut d’un petit poble d’Irlanda. No tenen res en comú, pràcticament no saben de l’existència l’un de l’altre. Ella és esquerpa, solitària i la consideren la freak de l’institut; ell és sociable, atractiu, una estrella de l’esport, a tothom li agrada en Connell. Ocult a tots els que els rodegen, sorgeix una connexió especial entre ells i comencen una relació poc corrent i desigual que els canviarà. A mesura que avancem en la novel·la, presenciem com els dos adolescents s’obren camí cap a la vida adulta, a palpentes, sense manual d’instruccions, aprenent a força de caure i mirar d’aixecar-se de nou. Ens colem a la seva intimitat, ens reconeixem en les seves alegries, decepcions, pors o il·lusions.\nSally Rooney explica a la novel·la “Gent normal” (Edicions del Periscopi i Literatura Random House, 2019) la història d’aquests dos nois, de com es troben i es separen, de quina manera s’estimen, es fereixen, es parlen i no s’entenen, es separen però no es perden. En capítols curts que van fent saltirons en el temps, des del mes de febrer de 2011 fins quatre anys més tard, la Marianne i en Connell creixen, canvien l’un per l’altre, gràcies i per culpa de l’altre. Com ja va fer en la seva òpera prima –“Conversaciones con amigos” (Literatura Random House, 2018)-, Rooney fa un retrat amb bisturí de les relacions actuals: l’amor, la dependència, la por, la pèrdua, la valentia, la fragilitat, la incomprensió, la comunicació, la soledat, les amistats, la família… Una radiografia d’una generació que ha estat educada per arribar a ser un ideal, però que a la que no han ensenyat a gestionar el desencant, el fracàs o la frustració; massa preparada per triomfar sobre el paper i gens per sobreposar-se a la vida de debò.\nedicions del Periscopi, Gent normal, Literatura Random House, Normal people, Sally Rooney\n← Aristòtil i Dante descobreixen els secrets de l’univers\nRecomanacions lectores per aquest Nadal (2019) →\n2 pensaments sobre “L’amor de la gent normal”\n14 Novembre 2019 a les 9:22\nJa me’l pots reservar😉\n> El 13 nov 2019, a les 18:53, Casa Usher Llibreters va escriure: > >  >\n15 Novembre 2019 a les 16:46


Argentona, primera parada per la permanència\nEl Vic viatjarà fins a Argentona per afrontar dissabte, a partir de les 5 de la tarda, un duel contra un rival directe per la permanència, l'Argentona. El Maresme serà la primera parada de les 10 finals que li resten a l'equip vigatà per mirar de sortir de la zona baixa, evitar ensurts i salvar la temporada com més aviat millor.\nEls homes d'Albert Cámara, actualment fora del descens amb 27 punts -els mateixos que el Farners qui marca la frontera amb la zona vermella- només es troben a 5 punts dels maresmencs, amb 22. La igualtat a la taula en una Primera Catalana cada any més competitiva, de ben segur que igualarà forces dissabte i deixarà enrere el partit de la primera volta al Municipal on els vigatans aconseguien vèncer per 4-1 amb gols de Muniesa, Peque, Ignasi i Sureda.\nL'equip vigatà arriba al duel de dissabte després de 6 partits invicte i empatar a zero la jornada anterior a casa contra el Banyoles en un enfrontament en què es va mostrar una bona actitud ofensiva però va mancar l'encert en els metres finals. Per la seva banda, l'Argentona aconseguia el passat dissabte, a Sant Cugat, una victòria èpica en temps de descompte (1-2) i sumava tres punts que el mantenen viu a la lluita per la permanència i que acabava amb 6 partits sense conèixer el triomf.\nDissabte el Vic arrenca un autèntic 'tourmalet' contra equips de la zona baixa, un seguit de duels de màxima importància que marcaran el desenllaç de la temporada. Podreu seguir el partit com cada setmana mitjançant el nostre compte de Twitter. #SomUEVic


L’IEC commemora les Normes de Castelló a Barcelona - Llengua i Literatura\nEl proper dimarts 20 de novembre tindrà lloc un acte en commemoració del vuitantè aniversari de les Normes de Castelló a la seu central de l’Institut d’Estudis Catalans a Barcelona, Sala Prat de la Riba, 18.30h.\nEn l’acte es podran escoltar els parlaments de Vicent Pitarch, membre de la Secció Filològica, delegat de l’IEC a Castelló i vicepresident de la Fundació Carles Salvador; de Germà Colón, membre de la Secció Filològica, i de Joan-Francesc Mira, membre de la Secció de Filosofia i Ciències Socials i president d’Acció Cultural del País Valencià. També hi intervindran Salvador Giner, president de l’IEC; Isidor Marí, president de la Secció Filològica; Vicent Climent, rector de la Universitat Jaume I; Vicent Moreno, president d’Escola Valenciana, i Ferran Carbó, director de l’Institut Interuniversitari de Filologia Valenciana.\nL’acte, impulsat des de la delegació de Castelló, ha estat organitzat per la Secció Filològica de l’Institut d’Estudis Catalans amb la col•laboració de la Xarxa Vives d’Universitats, Universitat Jaume I, Institut Interuniversitari de Filologia Valenciana, Escola Valenciana i Obra Social La Caixa.


Sergi Perelló (Intersindical) sosté que un nou hospital afavoriria l’economia de l’Ebre – Marfanta\nSergi Perelló (Intersindical) sosté que un nou hospital afavoriria l’economia de l’Ebre\nEl secretari general de La Intersindical, Sergi Perelló, ha defensat la necessitat de construir un nou hospital a les Terres de l’Ebre. Perelló ha visitat el territori per presentar la campanya ‘Construïm futur’, amb l’objectiu de difondre les seues propostes basades en un canvi de model productiu i en millores en l’àmbit laboral i de protecció social. La Intersindical aposta per la industrialització, però també per revertir les retallades en ensenyament i sanitat. Així, creu que un nou hospital també dinamitzaria l’economia de l’Ebre. “Evidentment, ha de ser una prioritat del govern d’aquest país aquesta mena d’infraestructura, i aquí a Tortosa, l’hospital. Perquè tenir infraestructures sanitàries de qualitat és el mateix que tenir infraestructures ferroviàries de qualitat. Assenten el país, el cohesionen, i fan que es dinamitze el territori i l’economia”, ha afirmat.\nDurant una entrevista a Canal 21 Ebre, Perelló també ha lamentat el dèficit d’infraestructures i de transports d’un territori que necessita “inversions no depredradores”, i que siguen “útils per al país”. La Intersindical està consolidant la seua implantació a l’Ebre. De fet, Perelló inaugura este dijous el nou local del sindicat a Amposta, dedicat a Virgínia Amposta, una sindicalista nascuda al Pinell de Brai que va ser afusellada pel franquisme.\nD’altra banda, Perelló ha donat suport a la convocatòria de vaga a l’ensenyament. Els sindicats educatius han convocat vaga per als dies 15, 16, 17, 29 i 30 de març. Però La Intersindical ha convocat un sisè dia de vaga, el 23 de març, per rebutjar l’intent de desmantellar la immersió lingüística a l’escola.\nFinalment, Perelló també ha dit que l’última reforma laboral és en realitat un “maquillatge” de l’anterior en aspectes com els salaris, l’abaratiment de l’acomiadament o la capacitat negociadora dels treballadors. Segons Perelló, s’ha perdut una oportunitat política de millorar la legislació, tenint en compte l’aritmètica al Congrés dels Diputats.\nTags: AmpostaBaix EbreEconomiaEl futur de l'HTVCHTVCIntersindicalMontsiàSergi PerellóSocietatTortosa\nAixí ha sigut la tractorada d’UP a Tortosa, amb el lema #LaPagesiaDiuProu\nCarles Bertomeu, un policia local de Tortosa que recull ajuda humanitària per a Ucraïna\nXarim Aresté publica 'Ses entranyes': 'És el disc més humà que podia fer'\n'Ucraïna, lluita per la llibertat', per Nicoleta Autu, regidora d'ERC-Més Deltebre


Agressivitat entre gossos: quatre passos per corregir-la | Consumer\nAgressivitat entre gossos: quatre passos per corregir-la\nUn gos agressiu amb altres congèneres pot ser conseqüència d'una incorrecta socialització o d'una falta de normes a casa\nLes causes per les quals un gos agredeix a altres cans poden ser diverses. Però entre les més comunes es troben la incorrecta socialització del gos, la falta de normes a casa o que sigui molt territorial i dominant. Per a aquests casos, existeixen quatre passos que els amos d’un gos agressiu amb altres cans han de donar: esbrinar la causa, marcar pautes de comportament per al gos, no aïllar-li i acudir a un educador caní.\nGossos que agredeixen o ataquen a altres gossos\nTres de cada deu gossos tenen problemes d’agressivitat amb altres cans, però aquest problema de conducta pot solucionar-se\nUn ca que agredeix a altres congèneres té un problema de conducta, que ha de tractar-se i solucionar-se al més aviat possible. Les conseqüències d’aquest problema poden ser greus, ja que els encontronazos amb altres gossos també es poden traslladar a les persones.\nLes mossegades d’un ca, a més, poden provocar greus ferides. Per això, és important abordar aquest problema de conducta al més aviat possible. Els primers quatre passos que ha de donar un amo amb un gos que agredeix a altres cans són els següents:\n1. Gossos que ataquen a altres cans: esbrinar la causa\nL’agressivitat entre gossos és un problema de conducta que sol requerir la intervenció d’un educador caní\nLa raó per la qual l’animal té encontronazos amb altres gossos és clau per poder abordar aquest problema de conducta. En general, “les raons per les quals està provocada l’agressivitat del gos amb altres congèneres són una socialització incorrecta, la territorialitat, una posició jeràrquica incorrecta del ca en el grup familiar, la falta de normes a casa per al gos, així com un caràcter massa dominant”, explica Gregorio Sánchez, educador caní.\nLes situacions esmentades es refereixen a cadells que no s’han relacionat amb els seus congèneres prou i, en conseqüència, no han après les pautes de comportament caní. Però també a gossos que són molt possessius amb el que consideren el seu territori (casa, amos).\nAltres cans barallen per estar a la part alta de la jerarquia del seu grup familiar (amos, altres gossos), per tractar d’imposar-se a altres gossos o perquè volen ser els líders.\n2. Gossos agressius: marcar normes i pautes de comportament\nOrdres com “sit, quiet o tombat” són de gran ajuda per controlar al gos quan es troba amb altres cans al carrer. Sánchez explica la forma d’actuar en aquest sentit. “Quan un altre gos s’apropa, és el moment de donar l’ordre al ca conflictiu perquè es tombi; d’aquesta manera, aprèn a estar relaxat davant la presència d’un altre animal”, aconsella aquest educador.\nL’idoni és aconseguir que tots dos gossos aconsegueixin passejar junts. I que l’animal amb el problema de conducta toleri, de manera gradual, la relació amb altres cans al carrer. Si el gos associa la interacció amb altres cans amb experiències positives, la seva conducta agressiva desapareixerà de forma gradual.\n3. Enfrontar-se al problema i no aïllar al gos peleón\nEl fet de no enfrontar-se a la presència d’altres gossos per eludir encontronazos no soluciona el problema. “Un gos que agredeix a altres congèneres pot fer-ho també amb els seus amos”, afirma Sánchez.\nPer això, és recomanable prendre mesures al més aviat possible, per solucionar el problema de conducta del ca.\n4. Acudir a l’educador caní\nEl cost de la intervenció d’un educador caní durant quatre mesos està prop dels 900 euros\nLa conducta agressiva del gos amb altres cans és de les situacions que sol necessitar la intervenció de l’expert en comportament caní.\nL’entrenament d’un gos amb problemes d’agressivitat cap a altres congèneres pot trigar entre tres i sis mesos, segons el cas. Per obtenir resultats satisfactoris, els amos han de participar de manera activa en el procés d’educació.\nLes tarifes unificades no existeixen en el sector de l’educació canina, però el preu del tractament durant quatre mesos amb un educador caní oscil·la entorn dels 900 euros.\nGossos agressius amb altres cans, en dades\nNo existeixen dades globals sobre percentatge de gossos amb comportament agressiu amb altres congèneres a Espanya. Però, segons Miguel Ibáñez, professor de la Facultat de Veterinària de la Universitat Complutense de Madrid, i expert en comportament animal, “si xifrem en un 30% el percentatge de gossos amb problemes d’agressivitat cap a altres cans, ens aproparíem molt a la realitat d’aquesta qüestió”.\nmascotes agressivitat entre gossos animals com educar a un gos agressiu frenar las peleas entre perros-ca mordiscos entre perros-ca noticias-ca perros agresivos con otros perros-ca


Relleu a la banqueta del Singuerlín pel retorn a 2ª Catalana - El Web del Mirall.net\nRelleu a la banqueta del Singuerlín pel retorn a 2ª Catalana\nEl retorn a la Segona Catalana del CF Singuerlin ha coincidit amb un nou i ambiciós plantejament tècnic proposat per Juan Antonio Fernández, l’home que va aconseguir des de la banqueta el desitjat ascens.\nDe fet, Fernández passarà a ser el coordinador del futbol amateur, que constarà del primer equip a Segona Catalana, un filial a Quarta Catalana i el Juvenil A, al qual es vol potenciar per pujar-lo a categories importants.\nD’aquesta manera, l’entrenador del primer equip serà Paco Ortiz (fotografia superior), que ve recomanat pel seu antecessor. “El mateix Juanan ens va proposar la idea i la vam treballar. L’haguéssim fet igual encara que no assolíssim l’ascens”, explica el president del Singuerlin, Sergi Inlada.\nEl nou tècnic Paco Ortiz compta amb molta experiència a Segona Catalana, on ha estat enrolat en clubs com ara el Premià, la Guineueta, el Canyelles o el Baró de Viver.\nL’equip blanc-i-verd ja disposa d’un altre projecte dissenyat per enfortir el futbol de base i la junta directiva treballa des de que va arribar al càrrec per integrar-se en el barri.


Dimarts, 17 de Març de 2020 14:05\nEl Consell de Formentera informa que ha aprovat un decret amb les següents mesures pel que fa al transport públic de viatgers per carretera a l’illa de Formentera, com a conseqüència de l’estat d’alarma decretat per la crisi sanitària ocasionada pel Covid-19.\nAmb aquest decret signat avui per la presidenta del Consell, Alejandra Ferrer, es declara que el servei de transport públic es manté però només poden agafar el 50 per cent de la capacitat del passatge tant pel que fa als autobusos com als taxis. A excepció dels taxis, quan els usuaris requereixin d’acompanyament d’una altra persona, com són els menors, malalts o persones amb mobilitat reduïda. Si no hi ha cap d’aquests supòsits els viatgers dels taxis hauran d’anar als seients del darrera, deixant un seient de separació entre ells.\nEl servei de taxi ha de quedar garantit a la parada del Port de la Savina als horaris d’arribada de les barques, mentre que a la resta de l’illa el servei es prestarà a la demanda a través del telèfon de radio taxi, 971 32 23 42.\nA més, tant els autobusos com els taxis han de seguir mesures informatives per difondre les mesures d’higiene i precaució que han de dur endavant tots els ciutadans. Així mateix han de reforçar la neteja i desinfecció dels vehicles seguint les recomanacions de les autoritats sanitàries. També han de posar en marxa mesures de protecció del personal, seguint les indicacions de les autoritats sanitàries.\nEs recomana que els conductors/es que puguin ser considerats per part de les autoritats sanitàries, com a integrants del grup vulnerable per aquesta malaltia, deixin de prestar el servei.\nDissabte, 14 de Març de 2020 19:17\nEl Consell de Formentera, a través de l'àrea de Mobilitat, ha anunciat avui la suspensió de la zona blava i zona verda de l'illa durant les pròximes dues setmanes. Aquesta suspensió temporal començarà a aplicar-se aquest dilluns i forma part del paquet de mesures que s'estan duent a terme des de la institució insular amb motiu de la situació d'alarma nacional generada per la crisi del Covid-19.\nEl conseller de Mobilitat, Rafael González, ha explicat que des d'aquest dilluns 16 de març ja no serà necessari treure el tiquet per aparcar en aquestes zones, evitant així que els ciutadans i ciutadanes hagin de sortir de casa seva per aquest motiu. El servei de control seguirà mantenint la vigilància per evitar que els vehicles estacionin de manera irregular, com en les places reservades per minusvàlids o en zones no habilitades per a l'aparcament.\nFormentera presenta davant el Consell d’Entitats el projecte de legislatura de formentera.eco per seguir el seu camí cap a una mobilitat sostenible\nDijous, 30 de Gener de 2020 22:35\nAvui dijous 30 de gener s'ha celebrat la convocatòria de la sessió ordinària del Consell d'Entitats de Formentera en què s'ha presentat, davant les entitats, el resultat del projecte formentera.eco en el seu primer any d'aplicació a l'illa i s'han marcat els objectius a seguir per als pròxims anys de regulació. “Tot sempre”, segons ha destacat la presidenta i consellera de Turisme, Alejandra Ferrer, “amb l'objectiu de fer de Formentera una illa sostenible de la qual puguin gaudir ara turistes i residents, però que també la puguin gaudir en el futur les pròximes generacions”.\nLa presidenta ha recordat que Formentera ja va iniciar el seu camí cap a la sostenibilitat fa anys amb la regulació de l'entrada de vehicles al Parc Natural, la instal·lació de punts de recarregada elèctrica, el projecte Save Posidonia Project o la regulació d'accés de vehicles as Cap de Barbaria, entre d'altres. "El projecte formentera.eco neix de la petició de la ciutadania de Formentera que sempre ens heu guiat en aquest camí i per això venim a presentar la proposta de legislatura, i per aquest any, davant aquest òrgan", ha destacat la presidenta.\nMés ús dels models sostenibles\nEl conseller de Mobilitat, Rafael González, ha estat l'encarregat de detallar els resultats del primer any d'aplicació i presentar la proposta pel 2020-2023. González ha explicat que la posada en marxa del projecte formentera.eco ha permès "trencar amb la tendència alcista d'augment de vehicles en circulació, any rere any, i reduir un 2% el nombre de vehicles en circulació, un fet que ha comportat una baixada del 8% del trànsit a les carreteres de l'illa, i un augment de l'1,6% dels usuaris del transport públic i del 29% dels usuaris de la bicicleta, respecte al 2018. Això significa que hem iniciat un canvi de mobilitat a Formentera amb més ús dels models sostenibles".\nI és que, l'objectiu general del projecte formentera.eco és canviar la mobilitat de Formentera, amb més espai pels vianants, per les bicicletes i més transport públic, en detriment de l'ús del vehicle privat, el que donarà a l'illa la mobilitat sostenible que necessita per assegurar el benestar de residents i turistes, segons el conseller.\nPropostes per al 2020\nEn vista a la regulació del 2020 es crearà un nou punt d'informació sobre mobilitat al Port de la Savina i un nous trams de carril bici a la Savina i a Sant Ferran, a més es revisarà tota la senyalèctica de les 32 rutes verdes que hi ha a l'illa i es potenciarà el seu ús, també s'incrementarà la flota de taxis en un 17%, passant de 35 taxis al 2019 a 41 al 2020.\nTambé es millorarà el transport públic del servei d'autobusos per aquesta temporada amb la creació d'una nova línia i increment de freqüències, amb un increment del 18% del servei respecte a l'any anterior. En total hi hauran 7 línies que donaran servei de 6 del matí a les 24h, amb una expedició nocturna especial de 24h a les 1.15h de la matinada. Com a novetat, el transport públic serà totalment gratuït pels joves menors de 18 anys i els infants. A més, pel 2021 amb la nova concessió hi haurà 9 línies i més potenciació del servei nocturn, entre altres millores.\nAquestes mesures acompanyen a la regulació de vehicles que es farà de manera "controlada i progressiva", segons ha concretat el conseller Rafael González i que preveu "una reducció del 16% del sostre de vehicles en 4 anys". "Estem convençuts que amb les millores de mobilitat els residents de manera natural canviaran els seus hàbits de mobilitat cap a una mobilitat més sostenible", segons ha matisat el conseller.\nLa regulació d'entrada de vehicles de formentera.eco per aquest 2020 preveu reduir el sostre de vehicles en un 4%. El sostre de vehicles al 2019 va ser de 22.382, però el nombre màxim de vehicles autoritzats varen ser de 21.929. El nombre màxim de vehicles que es podran autoritzar aquest 2020 serà de 21.487.\nEl termini de regulació és un dels paràmetres que s'ha exposat al Consell d'Entitats per valorar si es fa entre l'1 de juliol i el 31 d'agost, o s'amplia a la darrera setmana de juny i la primera de setembre. La taxa que hauran d'abonar els visitants per obtenir l'autorització serà d'1 euro/dia pels turismes, amb un pagament mínim de 5€, i de 0,5€/dia per les motos, amb un pagament mínim de 2,5€.\nLes prereserves es podran realitzar a partir del mes de març al web formentera.eco i les reserves i la formalització de les prereserves es faran a partir d'abril. Fins llavors, totes les reserves d'allotjament o de passatge de vaixell per vehicles tindran garantida l'autorització per circular. A la mateixa web s'obrirà un canal específic per a aquestes peticions.\nS'ha donat a les entitats una setmana per explicar als seus associats la proposta del Consell de Formentera pel 2020-2023 i se'ls ha tornat a convocar el pròxim dijous 6 de febrer a les 19.30h en primera sessió, i a les 20h en segona sessió, per celebrar la segona sessió del Consell d'Entitats envers aquest tema.\nFormentera presenta la campanya de seguretat vial “A la carretera hi som tots”\nS'inicia l'horari d'hivern de les zones d'aparcament regulat de Formentera\nFormentera impulsarà una campanya informativa de seguretat vial


Italianway Apartment - Gian Galeazzo Milà Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nViale Gian Galeazzo, Navigli, Milà, Itàlia 20122\nSobre Italianway Apartment - Gian Galeazzo\nSituat a l'encantadora àrea de Navigli, Italianway Apartment - Gian Galeazzo gaudeix d'una posició excepcional a la l'oci nocturn, compres, els restaurants de Milà. L'hotel no està massa enfora del centre de la ciutat: només a , i normalment només es triga minuts per arribar a l'aeroport. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Italianway Apartment - Gian Galeazzo ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, registre d'entrada/sortida privat, express check-in/check-out, magatzem d'equipatge. Totes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Italianway Apartment - Gian Galeazzo no troba competidors en cap categoria.


La Intel·ligència Artificial arriba a la gran indústria: així seran les fàbriques del futur | Col·legi Oficial d'Enginyeria Informàtica de Catalunya COEINF\nSubmitted by editor Coeinf on 3 abril 2019 – 9:00No Comment\nFa temps que la transformació tecnològica va arribar a la gran indústria en el que ja es coneix com la 4a Revolució Industrial. La digitalització i el desenvolupament de tecnologies avançades com la Intel·ligència Artificial marquen l’agenda tecnològica de les grans multinacionals. Però la Intel·ligència Artificial és molt més que un robot. Afermats els sistemes i els processos que permeten recollir els milions de dades que es registren cada dia a les plantes, és moment d’aconseguir la màxima eficiència i productivitat.\nSota aquesta premissa, Hannover serà la capital de la indústria 4.0 a la fira Hannover Messe, que se celebrarà de l’1 al 5 d’abril sota el lema ‘Empresa Digital – Pensant la indústria del més enllà’ i que posarà a examen processos, sistemes i models per a transgredir encara més el paradigma 4.0. Una mostra capitanejada per empreses com Siemens, que compartirà les seves propostes per fer possible la transformació digital de la indústria en un espai expositiu d’uns 4.000 metres quadrats al Hall 9.\nDes Intel·ligència Artificial, Big Data, IOT (Internet de les Coses) o comunicació M2M (machine to machine), Siemens presentarà un complet portfoli de solucions pensades per a empreses de totes les mides i sectors amb un objectiu: aconseguir la major flexibilitat i productivitat que necessiten els seus clients per afrontar els creixents desafiaments plantejats per la personalització massiva ja que en la indústria passa el mateix que amb l’usuari final: no hi ha una planta igual.\nRecreació de dues plantes\nPer il·lustrar la seva visió de l’Empresa Digital, Siemens comptarà amb dues demostracions especials per a l’esdeveniment de Hannover. Una d’elles és l’exposició de la indústria química amb la representació virtual d’una planta completa amb tecnologia de laboratori, d’automatització i de control, que permet la producció de poliamida a partir de biomassa, de manera sostenible i respectuosa amb el medi ambient.\nD’altra banda, Siemens comptarà amb un aparador específicament per a la indústria automotriu on mostrarà una producció flexible i eficient de bateries i cotxes elèctrics a través de l’ús de bessons digitals, fabricació additiva, robòtica innovadora i vehicles guiats automàticament. “Amb la incorporació d’innovacions de producte i futures tecnologies, estem ajudant als nostres clients a ser encara més competitius en les seves respectives indústries”, explica Jan Mrosik, CEO de la divisió de Factoria Digital.\nPer aconseguir-ho, empreses com Siemens estan apostant per mètodes d’anàlisi de dades habilitats tant per computació edge (local) com en el núvol, on l’adquisició de l’empresa de programari Mendix ha estat un element clau. “Ara tenim amb nosaltres un líder de mercat en el desenvolupament d’aplicacions de codi sota: utilitzant aquesta plataforma i les eines i serveis associats, els usuaris poden generar les seves aplicacions fins a deu vegades més ràpid”, valoren.\nCreació del bessó digital\nEntre els nous productes presentats a Hannover destaca l’última versió del programari NX amb capacitats d’aprenentatge automàtic i Intel·ligència Artificial. Siemens també presentarà la seva pròpia funcionalitat E-CAD per maquinària mecatrònica i enginyeria de producció en línia així com els nous productes de CloudConnect, dissenyats per permetre la transmissió de dades des del nivell de camp fins a una varietat de plataformes al núvol diferents.\nUna tecnologia que ha emergit amb força en el món industrial és la creació del bessó industrial, una representació digital d’un objecte o sistema físic complex com un edifici, fàbrica o ciutat. És, de fet, una de les grans propostes que el gegant mostrarà a Hannover: la sincronització de la planta física amb les dades rellevants d’enginyeria. Comptar amb un equivalent digital permet als operadors de planta comptar amb un alt nivell de fiabilitat i qualitat de la informació per aconseguir la màxima eficàcia i crear escenaris hipotètics.\nUn altre dels grans reptes en els quals el sector industrial posarà el focus serà el paper de la digitalització en la construcció de màquines. Des Siemens la digitalització es percep com l’impulsor número u per als clients de construcció de màquines a través de les diferents indústries. “Això s’aplica tant als clàssics constructors i usuaris de maquinària d’eina i producció, com als compradors de maquinària en el camp de la fabricació additiva”, valora Wolfgang Heuring, director de la Unitat Comercial de Control de Moviment.\nNATALIA PASTOR – LA VANGUARDIA\nEtiquetes: Indústira 4.0, Intel·ligència Artificial