Màster en Màrqueting, Comercialització i Revenue Management on-line o a Barcelona per Ostelea (2) - educaweb.cat\nEl desafiament de la transformació digital\nLa irrupció de les noves tecnologies està provocant grans canvis al sector del turisme en general i de l'hoteler en particular, que està vivint una transformació accelerada a l'àrea de màrqueting, distribució i vendes.\nL'alta competitivitat i els nous desafiaments a què s'enfronta la indústria fan créixer la demanda de professionals amb coneixement i domini de les noves eines en línia de gestió, ja que aquest s'ha convertit en un aspecte fonamental en la direcció dels establiments hotelers. En aquest context, la direcció d'e-commerce i de revenue management passen a ser considerats llocs clau dins de la indústria hotelera.\nEl paper dels directors d'e-commerce i de revenue management\nEn aquest punt, el paper tant del director o directora d'e-commerce com a responsable de l'estratègia comercial online de l'empresa i del director de revenue management com a responsable de predir el que farà el client i orientar les estratègies en aquest sentit- són vitals, però no es limiten a les funcions específiques del seu lloc. Com tots els càrrecs directius, les seves funcions han de conviure amb el dia a dia del seu equip: marcar clarament els objectius del departament, planificar i prendre decisions, resoldre els problemes i també ser un líder visible per a tot l'equip. És per això que actualment moltes empreses requereixen professionals preparats i amb capacitat de gestió de persones que els permetin afrontar amb èxit els canvis permanents en un mercat summament volàtil i canviant.\nUn Màster integrador i únic\nDe manera que aquests són els noms a tenir en compte: Adreça d'e-commerce i Adreça de Revenue Management. Dues figures que en molt poc temps han fet el salt a convertir-se en llocs clau dins de la indústria hotelera. I són la causa (i l'objectiu del cos docent) del desenvolupament del Màster en Màrqueting, Comercialització i Revenue Management Turístic d'Ostelea, ja que ofereix una formació integral i única en la seva categoria, amb un programa formatiu unificat que abasta màrqueting en línia, i -commerce i comercialització turística.\nMòdul 1. Visió global\nMòdul 2. Màrqueting\nMòdul 3. Comercialització\nMòdul 4. Revenue Management\nMòdul 5. La visió del/la mànager\nVisió global. Adquirir una visió global i integradora del sector en general i de la gestió dels diferents models d'empresa del sector, des del punt de vista de l'alta direcció comercial, màrqueting i revenue.\nHabilitats directives. Impulsar el creixement i el desenvolupament de les habilitats personals i de la capacitat de comprensió i raonament necessaris per als llocs directius.\nGestió. Desenvolupar la visió estratègica per optimitzar els ingressos mitjançant la millora en la gestió de la informació.\nLideratge dequips. Coneix amb detall el nou entorn del màrqueting i les possibilitats que ofereixen les noves tecnologies per desenvolupar estratègies d'optimització de la gestió i la rendibilitat.\nRevenue. Adquirir els coneixements i interioritzar les eines per al disseny i la implementació d'un projecte de Revenue Management per a empreses turístiques.\nUn cop completat amb èxit el programa l'alumne/a obtindrà una triple titulació: El títol de Màster en Màrqueting, Comercialització i Revenue Management per Ostelea, Tourism Management School. El títol de Màster en Màrqueting, Comercialització i Revenue Management per EAE Business School. La titulació de la Universitat de Lleida.\nFinançament, beques i ajudes disponibles.\nSol·licita informació gratuïta a Ostelea (2)\nCampus i seus: Ostelea (2)\n159 persones s'han interessat en aquest curs en els últims 3 mesos\n247 persones s'han interessat en aquest curs en els últims 3 mesos


ES JUGA COM S'ENTRENA. SEMPRE?: d’octubre 2008\nCANVI D'ESTIL DE DIRECCIÓ...\nVictòria de 12 contra el Terrassa. Quina diferència hi havía amb l'equip de la setmana passada?,les ganes de fer-ho bé. Aquesta setmana no ha estat fàcil en els entrenaments, exigint esforç màxim sense treure bons resultats. Ja m'agrada que en els entrenos s'ho passin bé ,evidenment el fet lúdic pot fer més atractiu el venir a entrenar, però com que també hem de buscar resultats positius m'emprenya i molt, que hi hagin jugadors que els hi pugui ser igual si els hi surt bé un exercici,xut o moviment manat.\nTenir 14 jugadors va bé perque tens a tots els jugadors amb ritme de competició, però tenir-ne 20 el que m'aporta de positiu pel col·lectiu (i a partir d'ara ho faré)és que el jugador que hi posi més ganes i més interés serà l'escollit per jugar i els que estàn fòra de la llista s'hauran de posar les piles per entrar-hi. Al jugar 1 partit per setmana no tinc perque fer rotacions per temes físics.\nAl partit de l'altre dia ja vaig veure un canvi d'actitut positiu en algún jugador. Informaré de com va un estil més autoritari i no tant democràtic.\nDebut de l'Ander i el Dani Sànchez, els últims jugadors que faltaven per jugar dels fitxats.\nPara dirigir un grupo hay que tener tu propia filosofía, tu modo de ser,tu carácter, tu conducta moral, no debes copiar a otros por que al final tú eres tú. Claudio Ranieri, entrenador de fútbol.\nPublicat per ditsderesina a 15:54 Cap comentari:\nA fòra ni a la de tres...\nRes, de moment no hi ha manera de guanyar un partit fòra del Vendrell i això em preocupa perque la setmana vinent juguem a Bellvei (18.45)com a locals, espero que els quatre kilometres que separen els municipis no serà motiu de derrota.\nAmb tots els respectes pels de BCN, la Salle Bonanova és fins el moment el pitjor equip contra els que hem jugat. Sí evidenment nosaltres dissabte vam ser pitjors i vam perdre merescudament.\nElls amb un porter hàbil i amb alt ritme entre les transicions ens van fer un descosit. Per línies diré que els porters poc podien fer en els xuts, que en defensa posicional estem bastant sòlids però que cagadetes individuals ens condemnen al fracàs.\nEn atac. Sense laterals drets purs invents del TBO per part meva, però la resta de 1ª línia... Son grans jugadors , ara falta que ho demostrin.\nEls extrems és de lo millor fins el moment,finalitzen bé i defenen acceptable.\nAmb jugadors veterans com son és descentren quan un jugador rival fa passos i no se li pita... però sabiem que jugavem fòra. Això sí eren passos descarats.\nEs presenta una setmana calenteta...\nEl diumenge vaig anar a Tarragona a veure'ls jugar contra el Vendrell de 3ª i vaig sortir molt content al veure l'esportivitat que va regnar tot i alguns moments de duresa defensiva. El proper cap de setmana comença la 3ª després d'una pretemporada eterna.\nDissabte passat curs intensiu de monitors a Vilafranca. 7 alumnes amb ganes d'aprendre, tots eren mestres de primària d'E.F. Auguro que en poc temps hi haurà algún club d'handbol a l'Alt Penedés.\nAquest jugador no l'hauríen de deixar jugar mai. (comentari de Valero Rivera sobre Christian Zais, jugador del Kiel).\nPublicat per ditsderesina a 15:13 Cap comentari:\nSorpresa gratificant el saber que hi han jugador o jugadors que més enllà dels entrenaments i partits encara treuen temps per engegar un o una?? nova web de l'handbol el Vendrell. Tot i que està en fase de construcció és plena de continguts i informació. Els clubs de la demarcació que tingueu web escriviu-la que intentaré donar-hi difusió.\nAhir partit amistós versus el H. Cambrils on vaig intentar fer dues parts diferenciades, una jugant al contragol i contraatac apoiat i la segona buscan't preferenment el joc posicional. En definitiva un molt digne rival que té jugadors de gran qualitat i que tenen posibilitats reals de lluitar per l'ascens a segona.\nSorpresa a les Terres de l'Ebre al saber que el Tortosa fa dos equips de sènior, un amb juvenils que probablement no fossin prou per fer un equip d'aquesta categoría, a veure com els hi va amb aquesta experiència.\nL'Amposta masculí va perdre el seu primer partit. Segons tinc entés sense la participació encara del Rafa que sens dubte serà un dels jugadors importants de Segona Catalana.\nPublicat per ditsderesina a 0:23 Cap comentari:\nSegona victòria a casa del sènior del Vendrell davant d'un jove conjunt del St. Martí Adrianenc.\n2 punt obligats primer per jugar a casa i segon per ser contra un equip com nosaltres recient ascendit. Probablement peco de massa optimisme i confiança amb el meu equip, però crec que vam ser superiors i que el resultat hagués pogut ser més clar (27--24).\nLa meva preocupació és la poca confiança en l'equip que tenen alguns jugadors i la manca d'autoestima, si es cert que ens falta conjuntar les diverses maneres d'entendre l'handbol que tenen els nouvinguts.\nSense voler ser pedant i sabent que costarà molt penso que tinc equip per estar entre els cinc primers classificats de la categoría, això sí, l'objectiu primordial es la permanència.\nAvui per avui tinc 20 jugadors disponibles per a poder jugar amb el primer equip, faltarà veure si això és un handicap o una motivació per al qui juga.\nAgraïr l'implicació en el tema de la nova equipació al Jordi Serra, realment semblem un equip.\nPer fi s'han sorteijat els calendaris de la 3ª Catalana on competiran la majoría d'equips sèniors de la província, desitjo molta sort a tots ells i espero que algún puji de categoría per anar millorant el panorama provincial.\nPublicat per ditsderesina a 15:09 Cap comentari:\nNo us esbereu. Tal com he dit abans, han arrivat notícies de BCN.\nAra ja no seré Tècnic de zona del Baix Penedés, Alt Penedés i Garraf. M'han recolocat de col·laborador de l'Oscar Fernàndez en la tasca de promoció a la zona del Camp de Tarragona incloen't-hi també el Baix Penedés.\nEl meu pensament és força clar. Els Clubs que vulguin fer promoció i captació de jugadors han de tenir una estructura ben definida i "profesionals" que portin a terme els entrenos,coordinació i suport als monitors i entitats (sobretot AMPAS), per treure el màxim nombre de practicants possibles.\nLa Federació està per ajudar als Clubs que tenen activitats engegades i idees per posar en marxa, però que els hi pot faltar algún tipus de vincle amb patronats, consells, etc...\nEl Club que pensi que la Federació li ha de portar nous jugadors està condemnat al fracàs o la desaparició.\nAh. Pels que us pensaveu que m'havien fotut fòra del Vendrell, otro dia será!!.\nPublicat per ditsderesina a 6:55 Cap comentari:\nDues hores de viatge per que ens fotin un sac de gols. 32--22. A Bordils al minut 20 ja s'havia acabat el partit 9--2 i el que preveiem un ambient en contra es va convertir en un allargament de la migdiada pels espectadors presents. "No hi ha hagut ni emoció ...", paraules dites per un present.\nRealment no podem anar per les pistes donant les facilitats en forma de pèrdues de pilota i de manca de idees ofensives.\nPenso que quan un entrenador es fixa massa amb el comportament dels seus jugadors no pot veure les solucions que pot donar per adreçar el partit. Tot i això crec que ens haurem d'acostumar a no donar els partits per perduts tan rapidament i a creure fins el final amb les possibilitats que tenim, que les tindrem de ben segur. Jo dono per bó els 2 punts trets en 3 partits, el que m'emprenya és la diferència en el marcador final.\nSí, podía provar de jugar amb dos pívots específics, ja que ells hem feien una defensa 5:1 bastant profunda. En defensa ja vaig fer 4:2 mixta als laterals, però si perdonem als 6metres les ocasions clares no s'ha m'acut res més.\nLes properes 3 setmanes son per mí de màxim rendiment en la planificació, o sigui treball específic, curt i intens. El nostre objectiu és treure 6 punts dels 6 primers partits. Els de més significaría que estem en el bon camí.\nProperament ja us informaré de la tasca de promoció de la Federació a Tarragona perque han arrivat notícies fresques desde BCN, portades en primera persona per l'Oscar.\nPublicat per ditsderesina a 2:08 Cap comentari:\nHey que hi ha algú??\nTot i saber que sou molts i molts els que passeu per aquí, voldría atendre més comentaris, per anar agafant i debatre sobre problematica, idees i demés.....\nSoledat, verde como la paloma...... Emilio josé . (cantant)\nPublicat per ditsderesina a 3:06 1 comentari:


A LA MEVA MANERA DE VEURE: PERDONEU, PERÒ ALGÚ HO TÉ DE DIR\nMolta gent no pot entendre que quan toca mullar-se per assegurar l’èxit d’una causa es facin els desmenjats o els tiquis-miquis; sobretot quan consta que no ho fan per manca d’agalles, per mandra o per por, sinó simplement perquè es consideren un poc per sobre del bé i del mal o, com expressen tan bé els francesos aquestes misèries: “au dessus de la melee”. Sabeu què vull dir, oi? Doncs, francament, aquest sentiment d’incomoditat el pateixen des de dilluns bastants ciutadans decebuts per l’estratègia postelectoral d’ERC. Potser em poso de peus a la galleda dient el que penso, però no seria honest amb els que seguiu el meu blog amb tanta generositat cada dia, ni coherent amb el seu propòsit d’explicar-vos les coses tal com les veig. Si amagués el cap sota l’ala em conformaria fent un paper d’estrassa. Si vaig titllar, des de bon començament, la convocatòria d’eleccions per part de CIU com un rampell oportunista, amb la mateixa autoritat moral no m’he d’amagar de dir-li a la cara a ERC que ara no toca fer l’estaquirot ni l’espanta ocells. I no toca, per vàries raons:\nPrimera: perquè durant tota la campanya ERC es va atipar de repetir mil vegades que allò que ens convenia als catalans era que CIU no assolís la majoria absoluta, ni tan sols una majoria còmoda, sinó que el que s’havia de fer era votar els seus candidats per actuar com a contrapès de les retallades socials i com a gendarmes borinots perquè els convergents no es prenguessin a la fresca l’assumpte de la consulta secessionista. Molta parròquia de CIU va ser receptiva a aquest missatge assenyat, jo entre ells, i sense cap recança varem fer-li el salt a Mas per donar suport il·lusionat a en Junqueras.\nSegona: perquè ERC no pot ser tan escrupolosa amb qui s’acomboia, quan per un trist plat de llenties va embolicar-se set anys amb dos socis de conveniència, que sempre va mirar de reüll perquè no se n’acabaven de refiar. I tot per fotre qui havia guanyat les eleccions, per la simple raó que no el podien veure segurament perquè hi estaven emparentats. La seva parròquia prou que els hi va fer pagar ara fa dos anys, amb escreix, aquest “menàge à trois”.\nTercera: perquè si del que es tracta ara és d’abonar el terreny per quan més aviat sigui possible es faci la consulta que ens encarrili cap a la independència amb garanties, cal un govern fort que representi tot el capital sobiranista sense escletxes ni vacil·lacions, tocant de peus a terra. Un govern afeblit i sota sospita per part dels seus mateixos aliats naturals, no arribarà enlloc i farà riure a mig món. I el que és pitjor: en pot sortir escaldada molta gent de bona fe que s’han apuntat al carro de la secessió, en bona part per mirar de sobreviure a la crisi, doncs no pas tothom es va moure perquè tenia sentiments nacionalistes arrelats. És veritat que a la mítica manifestació hi anava molta gent, però no oblidem les lliçons de la història: els conversos de darrera hora solen ser els més cridaners, però no te’n pots refiar gaire de la seva constància.\nQuarta: perquè, sobretot en relació a les prioritats dels conversos, abans de tirar al dret cap a l’aventura d’un estat propi, s’haurien de resoldre primer els estralls de la crisi sobre les persones, tenint en compte que qui ens té un peu a sobre i ens escanya ja no és només el centralisme espanyol, sinó l’avarícia dels creditors europeus que exigeixen cobrar-se la factura per haver viscut de manlleu com milionaris i que ens passen per l’adreçador de l’austeritat sense contemplacions. I si no tenim un govern fort i valent que agafi el toro per les banyes per administrar amb tot el seny que sigui possible l’escàs marge de maniobra entre tants esculls, aquesta empresa acabarà a can Pistraus i s’haurà perdut una oportunitat única de sortir-nos-en. Fracassar perquè ens fa basca anar tots agafadets de la maneta, seria una derrota nacional històrica i potser irreversible. I això un partit que farda de responsabilitat, com ho fa ERC pels descosits, no s’ho pot permetre de cap manera. Jo, almenys, no el vaig votar perquè escalfés la trona de cap de l’oposició. Jo, com molts d’altres, li varem donar el vot perquè governés i perquè és mullés. Al cap i a la fi tampoc han sigut els seus resultats per tirar coets, ni tan sols dins del propi partit que resultats millors ha tingut. I que tampoc va saber administrar.\nEm sap greu, però algú ho té de dir.\nPublicat per JOSEP MARIA BERTRAN TEIXIDOR a 6:58


La CUP demana explicacions per la nova inundació de l’estació de Girona i torna a reclamar accions legals | Candidatura d'Unitat Popular\nLa CUP demana explicacions per la nova inundació de l’estació de Girona i torna a reclamar accions legals\nLa formació considera “intolerables” les deficiències de l’estació i la mala gestió del projecte d’Alta Velocitat a la ciutat\nLa CUP de Girona ha demanat explicacions a les administracions responsables per la segona inundació i suspensió del servei d’Alta Velocitat de Girona en dos mesos. La formació ha reclamat una nova reunió urgent amb ADIF i el Ministeri de Foment espanyol, i ha tornat a posar sobre la taula la necessitat d’emprendre accions legals per les deficiències de l’estació. La CUP també ha lamentat la nul·la efectivitat de les gestions de l'Ajuntament de Girona en aquests dos mesos per posar solució al poblema.\nLa CUP ha recordat que la problemàtica de l’estació se suma al cúmul d’incompliments i perjudicis que ha patit la ciutat i especialment el barri de Sant Narcís com a conseqüència de les obres del TAV. En aquest sentit, la formació ha tornat a reclamar que es fixi amb urgència la data exacta del ple monogràfic sobre les obres previst des de fa gairebé un any i mig, i que s’atenguin les demandes de veïns i comerciants afectats.\nReforçar la neteja viària\nFinalment la CUP ha demanat que es reforci amb més recursos el servei de neteja viària en alguns punts crítics, especialment amb relació a les fulles que els darrers dies han caigut arreu de la ciutat. La formació ha advertit dels problemes de seguretat viària per a vianants i ciclistes que provoca la concentració de fulles en determinades zones, i ha destacat que l’embús dels embornals produït arran de les pluges s’hauria pogut minimitzar si s’haguessin reforçat les tasques de neteja viària tenint en compte les previsions.


Des del 1983 estem ajudant als nostres Clients a optimitzar els seus projectes tant en temps, com en cost y abast, els tres eixos principals del Project Management\nSom doncs, una de les empreses pioneres en direcció integral de projectes d’àmbit nacional. L’ experiència acumulada durant tants anys al mercat i el profund coneixement del mateix en tots els seus àmbits és la nostra carta de presentació.\nApliquem els processos de gestió de projectes del PMBOK, norma de referència internacional del Project Management Institute (P.M.I.). En un món en què la necessitat de crear equips interdisciplinars temporals depèn de la capacitat d’aquests d’articular-se en organismes eficients, l’ estandarització de mètodes és l’única eina capaç de donar garanties i evitar riscos.\nEl sector de la construcció finalment s’ha adonat que en ple segle XXI som capaços de viatjar per l’espai en naus sotmeses a increïbles prestacions mecániques i físiques i que per altra banda encara no som capaços de construir un edifici funcional, comfortable, en poc temps, amb baix consum energètic, respectuós amb el medi ambient, flexible a les possibilitats econòmiques i adaptable a les circumstàncies canviants.\nArrel d’això la construcció està evolucionant a sistemes de producció més propis de la industria i de la sistematització. A aquest nou paradigma de la construcció se l’anomena : CONSTRUCCIÓ RACIONAL\nEn aquesta nova etapa evolutiva que comença el 2016, ATAC PM i tots els seus col.laboradors també hi seran presents i s’hi implicaran totalment dins la vessant de Disseny, Industrialització i Construcció


Per un sac d'ossos - LlibresDigitals.cat\nInici > Botiga > Ebooks > Per un sac d'ossos\nAmpliar Títol: Per un sac d'ossos\nUn legionari a la força, una promesa, el rescat inversemblant d'uns ossos, un viatge sense retorn i una personalitat amb més escletxes de les que sembla. Genís Aleu promet al seu pare, en el llit de mort, que recuperarà les restes d'un amic seu enterrat de mala manera. És el 1941 i han de passar vuit anys, fins al 1949, perquè ho pugui intentar.\nUn dia, convertit ja en sergent de la Legió, abandona Melilla rumb Barcelona -una ciutat grisa, dominada per la por, tenallada per la misèria de la primera postguerra-, la ciutat on va veure morir el seu pare primer i el seu millor amic després. La parada següent de Genís Aleu ha de ser Miranda de Ebro, on l'antic camp de concentració franquista s'ha convertit en un innocent Campament d'Instrucció franquista de Reclutes. Gràcies a la seva condició actual de legionari podrà accedir-hi lliurement. El guien el desig de venjança i la necessitat de dur a terme la seva promesa.\nFont: uoc.eduAmpliar Nom: Lluís-Anton Baulenas\nQuan arribi el pirata i se m'emportiLluís-Anton Baulenas


INFO RÀDIO CALELLA: L'Agenda Llatinoamericana convida a la reflexió\nUna vintena de persones han assistit aquest dimecres al vespre a Calella a la presentació de l'agenda llatinoamericana 2011. Enguany aquesta agenda es presenta amb el títol 'Quin déu? Quina religió?' i convida els ciutadans a reflexionar sobre l'actual estat de les religions i les creences al món.\nLa presentació ha anat a càrrec del rector de la parròquia de Sant Feliu de Guíxols i membre del Fòrum Joan Alsina de Girona Pere Torras. A la presentació també hi era Andrés Marí, membre de la Comissió de l'Agenda Llatinoamericana a les Comarques de Girona i l'Alt Maresme. Ell mateix explica la principal reflexió d'aquesta agenda solidària que passa per acceptar que tots som la conseqüència de la creació de Déu i no ens podem apropar a la seva figura amb interès, ens hem d'entregar sense interessos a la resta de persones que ens envolten.\nEls assistents a la presentació de l'agenda van pregunta a Mossèn Torras del per què hi ha distanciament dels ciutadans amb la jerarquia de l'Església. Ell va destacar que cadascú ha d'actuar segons la seva consciència.\nL'agenda llatinoamericana 2011 arriba a Calella un any més de la mà de la Regidoria de Ciutadania i la Comissió de l'Agenda Llatinoamericana.


30 de gener, Dia Escolar de la Noviolència i la Pau  DENIP — FundiPau\nPel·lícules per la pau. Llistat de les 21 pel·lícules que apareixen a l’exposició itinerant Cinema i pau. Aquesta selecció vol facilitar al professorat l'elecció d'aquells llargmetratges més adients perquè els alumnes de secundària puguin debatre sobre la presència de la violència al món i el treball per la pau.\nDissabte, 30/01/10. Acte de commemoració del dia de la noviolència en homenatge a Gandhi. Organitzat per la Federació Catalana d’ONG per la pau, a les 18.00 a la plaça dels Jardins de Gandhi de Barcelona (Poblenou, carrer de Llull amb Bac de Roda). Toni Soler, membre del patronat de la Fundació per la Pau, i especialista en Gandhi impartirà un dels parlaments de la vetllada. També es farà una ofrena simbòlica a l’estàtua de Gandhi i un concert de cant coral.\nA més, a la plana web de la Fundació per la Pau trobareu informació bàsica sobre el DENIP, la noviolència i l’educació per a la pau, més recursos i materials per treballar la jornada a les aules i a, la secció de l’agenda, podeu consultar algunes de les activitats que es fan entorn al 30 de gener.


Sublim - Wikisofia\n(del llatí sublimis, elevat en l'aire)\nExperiència estètica, diferent de la del bell, que implica un sentiment associat a actituds, formes artístiques i literàries, grandioses, excel sas o molt elevades. El concepte del sublim apareix lligat a la noció d'entusiasme i a la bogeria bona en Plató, qui en el Fedre assenyala la relació entre aquesta bogeria i la inspiració de les muses (vegeu la citació), i insisteix en la vinculació entre la bona bogeria, l'entusiasme i la preexistència de les ànimes (veg. text). Però la noció del sublim entès com vinculat al grandiós en general i a un «ànima gran» en particular, apareix en un text del segle I titulat Sobre el sublim, atribuït erròniament al pensador del segle III Longí (que de vegades se l'ha identificat com Dionís d'Halicarnàs), i que durant el segle XVII, gràcies a la traducció que d'ell va fer Boileau, va tenir molta influència en el pensament estètic. Segons aquesta obra clàssica, el sublim procedeix, ja sigui a causa de la noblesa de les accions, generalment de les heroiques o d'aquelles que comporten un fort sacrifici, ja sigui de certa força del discurs que és capaç d'elevar l'ànima, ja sigui a causa de la grandesa del pensament exposat. En general, el sublim s'associa generalment a certes manifestacions de la bellesa artística, encara que en major mesura a la grandesa de la naturalesa, o al comportament moral completament íntegre. En qualsevol cas, segons aquesta concepció, el sublim en l'àmbit literari no depèn tant del seguiment d'unes regles formals com de la lliure expressió d'aquella bogeria interior de la qual parlava Plató.\nEn Aristòtil (Poètica, 14,1453b), la relació entre el bell i el sublim ja estava implícita doncs, per l'estagirita, la tragèdia engendra una forma de plaer que neix de la pietat i del terror de les situacions que presenta (el que equival a aquest efecte de la catarsi). Així, a l'associació amb el plaer, se li uneix la que l'aparella amb certes formes d'angoixa o de terror. Hume va destacar (en els seus Assaigs morals i polítics de 1741) l'aparent paradoxa d'aquesta associació entre bellesa, plaer, terror i ansietat i, a partir d'ell, Edmund Burke (1729-97), en la seva Investigació sobre l'origen de les idees del bell i el sublim (1756), va afirmar que, mentre la bellesa neix directament del plaer, el sublim procedeix de l'instint de conservació, de la por i del dolor però, al seu torn, aquest dolor pot produir una forma de plaer en la mesura en què l'ànima s'allibera del perill (vegeu la citació).\nImportant és el tractament que efectua Kant d'aquest concepte, que va estudiar fonamentalment en dos textos, en El bell i el sublim (1764), en el qual reprodueix en bona part els arguments de Burke (fonamentalment de tipus fisiològic), i en la Crítica del judici (1790), llibre en el qual tracta amb més rigor aquesta noció, i vol superar el tractament anterior i acostar-lo a la seva filosofia transcendental. Segons Kant el sublim té dos components diferents que donen lloc a dues formes diferents: el sublim matemàtic, basat en l'aprehensió d'una magnitud desmesurada, que està més enllà de les proporcions de la sensibilitat humana, i el sublim dinàmic, que procedeix d'una potència aterridora. En tots dos casos, el sentiment de poder superar aquesta desproporció i el poder transcendir-la és el que provoca el goig associat al sublim (vegeu la citació). Segons Kant, tant el bell com el sublim sorgeixen a partir del judici del gust, però mentre el bell sorgeix de la relació entre la sensibilitat i l'enteniment, el sublim sorgeix de la relació entre el sensible i la raó.\nL'essència del bell es troba en la forma de l'objecte i, per tant, té una limitació. En canvi, el sublim és allò informe en tant que va associat a l'infinit, ja que la naturalesa supera la facultat humana de comprensió. Per això, en la perspectiva transcendental kantiana (en el seu gir copernicà), el sublim no es troba en l'objecte contemplat sinó en el subjecte que, per mitjà de la raó va més enllà dels límits de la sensibilitat (és a dir, els límits del fenomènic) i, mitjançant una emoció pròpia de la naturalesa humana, obté el coneixement de la seva superioritat. El sublim (a diferència del bell, que es troba en l'objecte) solament es dóna en l'acte d'aprehensió: no existeixen objectes sublims, sinó que el sublim es troba en el subjecte. En aquest sentit és un acostament no conceptual (sinó emotiu) al món noümènic, que evita les contradiccions dialèctiques descrites en la dialèctica transcendental. Per mitjà del sublim el subjecte accedeix als més grans sentiments espirituals que són manifestació del caràcter lliure de l'home enfront de la naturalesa, per grandiosa que aquesta se'ns presenti, ja que, encara que el desproporcionat dels actes o de les situacions que engendren el sentiment del sublim ens manifesten els nostres propis límits, la nostra capacitat racional se sobreposa a ells, sent la seva superioritat i desvetlla el nostre destí com a éssers morals (veg. text).\nPer aquesta transcendència del fenomènic i el corresponent acostament del sublim al món noümènic, Schiller (en els seus Assaigs sobre el sublim), seguint la senda kantiana, també situa el sublim en un àmbit intermedi entre l'estètica i l'ètica, i distingeix entre el sublim teòric (oposat als condicionants del coneixement sensible) i el sublim pràctic (vinculat amb l'acció). També a la manera kantiana Schelling ho considera com a expressió de la presència de l'infinit en el finit. Per part seva, Schopenhauer (El món com a voluntat i representació, § 39) concep el sublim com a manifestació de les forces de la naturalesa regides per la cega voluntat sense sentit (veg. text). En l'estètica posterior la noció del sublim (la condició estètica de la qual va ser negada per Croce) va ser represa per G. Santayana en el seu El sentit de la bellesa (1896).\nObtingut de «https://www.wikisofia.cat/w/index.php?title=Sublim&oldid=57705»


Acció a La Cellera de Ter\nEl Rizoma Festival porta l'experimentació a La Cellera de Ter durant l'estiu\nRizoma és un entorn de creació artística que es desenvolupa a La Cellera de Ter. És un projecte d'experimentació de diferents disciplines d’art que busca una alternativa a les tendències que ens envolten. Durant una setmana, a l'agost, el bosc de Can Ribes serveix d’escenari per un seguit de propostes artístiques que busquen qüestionar la relació que tenim amb l'entorn natural. La nit de Sant Joan, però, té lloc el Rizoma Solstici d’estiu, un preàmbul d’allò que serà el festival Rizoma amb la participació de diferents performances i actuacions artístiques. Hem parlat amb el Roger Badia, un dels organitzadors, que ens ha traslladat les opinions dels seus membres.\n"Rizoma va néixer de la necessitat de buscar una alternativa al panorama cultural i laboral que ens envoltava. Volíem crear un entorn d'experimentació obert"\n- Roger, què és el Rizoma?\nRizoma és un grup multidisciplinari format per joves arquitectes i artistes que busca qüestionar els models de vida actuals i plantejar-ne de nous.\n- Com neix el projecte?\nRizoma va néixer de la necessitat de buscar una alternativa al panorama cultural i laboral que ens envoltava. Volíem crear un entorn d'experimentació obert a idees de diferents tipus sense estar condicionats per interessos externs ni per les tendències estàndards a les quals estem acostumats.\n- El Rizoma se celebra a l’agost i a part també hi ha altres jornades que són part del projecte però que només duren un dia, com el Solstici d’estiu. Voleu que hi hagi una certa continuïtat en el projecte?\nLes jornades, com la d'aquest solstici, són processos d'elaboració o proves pilot realitzades al llarg de l'any per assentar les bases del Rizoma de l'estiu; actuacions puntuals que representen una oportunitat per deixar les pantalles i passar a l'acció juntament amb altres col·lectius que hi vulguin col·laborar. Per obrir-nos al públic general, estan acompanyades amb activitats culturals relacionades amb el món de la música, la performance o el happening. A l'estiu, en canvi, el que organitzem són setmanes de residència artística on plantegem una temàtica concreta que ens interessi i serveixi de punt de partida per generar propostes més desenvolupades.\n- Llavors quin és exactament el funcionament del Rizoma?\nDurant una setmana es crea una societat efímera d'individus que pensen, mengen i viuen enmig d'un bosc per afrontar una inquietud compartida. A l’estar en un entorn lluny dels espais quotidians, tot es percep des d'un nou punt de vista i, per tant, es pot pensar i crear d'una manera nova. Això juntament amb el fet que les propostes tenen una mateixa arrel però cadascuna d'elles parla el seu propi llenguatge és el que fa possible que es generi un Rizoma. Un cop passat aquest procés de debat i creació, es culmina l'estada amb una celebració oberta a tothom on es presenten els resultats obtinguts.\n- Quina mena d’intervencions artístiques hi participen?\nAcceptem qualsevol proposta artística sempre que sigui respectuosa amb l’entorn i tingui un esperit crític. L’any passat vam comptar, per exemple, amb una proposta culinària que qüestionava el sistema alimentari de les grans ciutats, una instal·lació cinètica que aprofitava els moviments naturals de l'aigua, un prototip d'espai canviant que fomentava la interacció o una intervenció que escampava la llum que rebia per les branques dels arbres.\n- I pel que fa a l’espai, per què vau escollir un bosc de la Cellera de Ter?\nEra un fragment de natura artificialitzada i això ens agradava. Les plantacions de pollancres tenen aquesta estranya condició de ser boscos perfectament ordenats en un retícula de 6x6m. Lluny de la ciutat, què millor que un tauler de joc com aquest per desenvolupar un projecte com el nostre?\n- Què té de diferent Rizoma d’altres festivals?\nQue el construeixen els mateixos participants. Es tracta d'un festival que ni existeix físicament abans de l'arribada del primer assistent ni deixa rastre després que se'n vagi l'últim. Al mateix temps, se saben els conceptes i els materials de partida però resulta impossible preveure quina aparença anirà agafant al llarg dels dies.\n- Com enteneu l’art?\nÉs una pregunta que pot donar lloc a mil respostes i probablement totes tinguin part de veritat. De moment no ens atrevim a contestar, però és probable que tingui a veure a tot allò que es descobreix mentre es crea...\n- A què us dediqueu? Teniu més projectes semblants?\nEl grup és bastant heterogeni i cadascú està involucrat en altres projectes de forma simultània i complementària a l’activitat de Rizoma. En general, ens movem entre estudis d'arquitectura i tallers de diferents tipus. Com a projectes semblants destaquen Plan de Travail, generat a partir del projecte gastronòmic que es va realitzar durant l'agost passat, o el col·lectiu Betezé, enfocat a l'autoconstrucció amb terra a través d'estratègies opensource.\nFacebook Rizoma Festival


Dan Brown-El símbol perdut. THE SECRET LA REVISTA...\nDan Brown-El símbol perdut\nEl codi Da Vinci va ser un fenomen mundial que va convertir a Dan Brown en el mestre absolut del thriller. En aquesta nova obra, Robert Langdon torna per reptar als lectors amb una història intel ligent i de ritme vertiginós que ofereix sorpreses a cada pàgina. El símbol perdut és el que els fans de Dan Brown estaven esperant: la seva novel.la més emocionant.\nHi ha un secret tan poderós que, de sortir a la llum, sigui capaç de canviar el món?\nWashington. L'expert en simbologia Robert Langdon és convocat inesperadament per Peter Solomon, maçó, filantrop i el seu antic mentor, per donar una conferència al Capitoli. Però el segrest de Peter i la troballa d'una mà tatuada amb cinc enigmàtics símbols canvien dràsticament el curs dels esdeveniments. Atrapat entre les exigències d'una ment pertorbada i la investigació oficial, Langdon es veu immers en un món clandestí de secrets maçònics, història oculta i escenaris mai vistos, que semblen arrossegar cap a una senzilla però inconcebible veritat.\nAmb l'ajuda de Katherine Solomon, germana de Peter i experta en ciències noètic, Robert Langdon té dotze hores per salvar el seu amic i, al mateix temps, evitar que un dels secrets més ben guardats de la nostra història caigui en les mans equivocades .. .


Posada De Lluc Mallorca Espanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nRoser Vell, 11, Pollença, Mallorca, Espanya, 07460 - Veure al mapa\n"A great choice including cooked eggs and bacon"\nLa Posada de Lluc està situada al centre de Pollença, al nord de Mallorca. Ofereix una terrassa petita amb piscina i internet Wi-Fi gratuïta a les zones comunes. La Posada de Lluc està ubicada en un edifici històric que data del 1459 i ofereix habitacions decorades de forma individualitzada i amb mobles antics. Les habitacions inclouen aire condicionat, calefacció, minibar, bullidor elèctric i banys privats amb banyera i assecador. La Posada de Lluc també disposa d'un bar, una zona de jardí i un saló amb TV i llibres. A més ofereix un servei de lloguer de cotxes i bicicletes. Als voltants es pot practicar el senderisme.\nCal que informeu el Posada De Lluc de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.\nTots els comentaris (160) Parelles (125) Viatgers en solitari (14) Famílies amb infants petits (6) Famílies amb infants grans (4) Grups (10)


Electricitat artística a Alemanya\nVisitem amb Oriol Serra una central elèctrica del 1913 a Luckenwalden convertida en centre d'art, que vol liderar canvis ecològics.\nLa campanya de vacunació a Rússia\nRússia ja ha aprovat tres vacunes i assaja una versió nasal de la Sputnik V. El nostre corresponsal a Moscou, Manel Alías, ens explica com funciona la\ncampanya de vacunació, que és lliure, i els nous experiments científics que s'hi estan fent.\nRússia ja ha aprovat tres vacunes i assaja una versió nasal de la Sputnik V. El nostre corresponsal a Moscou, Manel Alías, ens explica com funciona la campanya de vacunació, que és lliure, i els nous experiments científics que s'hi estan fent.\nAmb la Txell Feixas ens endinsem en el món dels colomaires al Líban, una activitat que és mil·lenària a l'Orient Mitjà i que té la seva normativa peculiar per regular una activitat que se situa entre afició i negoci.\nLluís Foix: "Els anglesos són molt classistes però accepten tots els revolucinaris del món"\nEl periodista Lluís Foix reviu la seva experiència com a corresponsal a Londres als anys 70, que descriu en un llibre que acaba de publicar.Anem també\na la capital britànica, amb el corresponsal de TV3, Sergi Mulero, per veure alguns dels canvis de la ciutat i de la feina dels periodistes que hi treballen.\nEl periodista Lluís Foix reviu la seva experiència com a corresponsal a Londres als anys 70, que descriu en un llibre que acaba de publicar.Anem també a la capital britànica, amb el corresponsal de TV3, Sergi Mulero, per veure alguns dels canvis de la ciutat i de la feina dels periodistes que hi treballen.\nBruges sense turistes\nFem una escapada a Bèlgica amb Joan Raventós. Amb la pandèmia, l'afluència de visitants ha caigut en picat i, ara, algunes ciutats com Bruges es replantegen quin ha de ser el seu model turístic post-Covid.\nEl corresponsal a Berlín, Oriol Serra, explica que els alemanys han rebut com un gerro d'aigua freda la reducció de 50 a 35 casos cada cent mil habita\nnts per poder relaxar el confinament a Alemanya. Merkel tem una tercera onada amb mutacions del virus més contagioses. Els lands decidiran sobre l'obertura de les escoles.\nEl corresponsal a Berlín, Oriol Serra, explica que els alemanys han rebut com un gerro d'aigua freda la reducció de 50 a 35 casos cada cent mil habitants per poder relaxar el confinament a Alemanya. Merkel tem una tercera onada amb mutacions del virus més contagioses. Els lands decidiran sobre l'obertura de les escoles.\nLa corresponsal de TV3 a Beirut, Txell Feixas, detalla què implica el passaport verd de vacunació d'Israel, que pretén incentivar la vacunació entre els opositors i facilitar l'atracció de turisme.\nEl comiat als grans magatzems britànics\nEl comerç online ha acabat amb 120 botigues a Oxford Street, on els ingressos dels grans magatzems han caigut més d'un 80%. El corresponsal a Londres,\nSergi Mulero, detalla què ha passat amb Harrods, Selfridges o Debenhams.\nEl comerç online ha acabat amb 120 botigues a Oxford Street, on els ingressos dels grans magatzems han caigut més d'un 80%. El corresponsal a Londres, Sergi Mulero, detalla què ha passat amb Harrods, Selfridges o Debenhams.\nEl Me Too a la Xina\nTot i que tímidament, el #Metoo també ha arribat a la Xina. El corresponsal de TV3 Francesc Canals explica el cas d'una exbecària de la televisió xine\nsa que ha denunciat un conegut presentador, Zhu Jun, per assetjament sexual. El seu cas ha arribat als tribunals i ha tingut molta repercussió en la societat xinesa. Malgrat el ferm control del govern sobre el moviment feminista, creix la valentia per denunciar agressions i abusos.\nTot i que tímidament, el #Metoo també ha arribat a la Xina. El corresponsal de TV3 Francesc Canals explica el cas d'una exbecària de la televisió xinesa que ha denunciat un conegut presentador, Zhu Jun, per assetjament sexual. El seu cas ha arribat als tribunals i ha tingut molta repercussió en la societat xinesa. Malgrat el ferm control del govern sobre el moviment feminista, creix la valentia per denunciar agressions i abusos.\nEl Chateau de Chantilly, que alberga la segona col·lecció més important d'art francès antic i els estables de cavalls més grans d'Europa, fa sis mesos\nque està tancat al públic a causa de la pandèmia. David Melgalejo, corresponsal a París, explica que el castell ha perdut 5 milions d'euros el 2020 pel tancament, sense visites ni lloguer dels espais ni espectacles d'equitació, i necessita un milió d'euros al mes només pel manteniment. Forma part del patrimoni de França, però amb 130 empleats, la gestió és privada\nEl Chateau de Chantilly, que alberga la segona col·lecció més important d'art francès antic i els estables de cavalls més grans d'Europa, fa sis mesos que està tancat al públic a causa de la pandèmia. David Melgalejo, corresponsal a París, explica que el castell ha perdut 5 milions d'euros el 2020 pel tancament, sense visites ni lloguer dels espais ni espectacles d'equitació, i necessita un milió d'euros al mes només pel manteniment. Forma part del patrimoni de França, però amb 130 empleats, la gestió és privada\nLa cultura russa a través del Beriozka\nEntrem en l'ànima i la cultura russes a través de les danses tradicionals. El corresponsal de TV3 a Moscou, Manel Alías, explica què és el Beriozka i parla amb diversos ballarins.\nEsglésies en venda a Bèlgica\nEl govern belga ha optat per donar una segona vida funcional a esglésies on ja no se celebra missa, uns edificis dels quals n'ha d'assumir el mantenim\nent. Joan Raventós ens fa un petit recorregut per diferents esglésies convertides en hotels, gimnasos o fins i tot una discoteca.\nEl govern belga ha optat per donar una segona vida funcional a esglésies on ja no se celebra missa, uns edificis dels quals n'ha d'assumir el manteniment. Joan Raventós ens fa un petit recorregut per diferents esglésies convertides en hotels, gimnasos o fins i tot una discoteca.\nLa cursa per autoritzar la vacuna de la Covid\nHan arribat les dosis de la vacuna de Pfizer al Regne Unit per vacunar 20 milions de persones. Quim Segalés, investigador de l'IRTA-CReSA, explica com\ni per què s'ha accelerat el procés de control i autorització de la vacuna.\nHan arribat les dosis de la vacuna de Pfizer al Regne Unit per vacunar 20 milions de persones. Quim Segalés, investigador de l'IRTA-CReSA, explica com i per què s'ha accelerat el procés de control i autorització de la vacuna.\nLes amenaces reals de Trump a l'Orient Mitjà\nJoe Biden ocuparà la Casa Blanca, però Donald Trump enllesteix la feina pendent a territoris convulsos del Pròxim Orient. Des de Beirut, Txell Feixas ens explica com s'estan rebent les últimes accions de Trump a la zona.\nCaçador de bolets a Alemanya\nSortim al bosc de Brandenburt, als afores de Berlín, per caçar bolets amb el nostre corresponsal Oriol Serra. A Alemanya només es poden collir bolets\nper a autoconsum, amb un límit d'un quilo per persona i dia. Al mercat només es poden vendre bolets importats.\nSortim al bosc de Brandenburt, als afores de Berlín, per caçar bolets amb el nostre corresponsal Oriol Serra. A Alemanya només es poden collir bolets per a autoconsum, amb un límit d'un quilo per persona i dia. Al mercat només es poden vendre bolets importats.


El restaurant Studio66 rep el premi Traveller's Choice | Nova Ràdio Lloret\nDavid Gou, al seu restaurant Studio 66\nEl guardó, que atorguen els clients, situa l'establiment entre el 10% dels millors del món, segons Tripadvisor.\nEl restaurant Studio66, de Lloret de Mar, ha obtingut el premi Travellers’ Choice, que es concedeix a aquells establiments de restauració que ofereixen “experiències fantàstiques” als seus clients. A més, se situa entre el 10% dels millors restaurants de tot el món, segons el portal Tripadvisor (que atorga anualment aquests guardons).\nEl reconeixement arriba gràcies a les opinions i puntuacions positives que ha rebut Studio66 per part dels comensals que ha tingut en l’últim any.\nUn mèrit que encara té més rellevància en temps de pandèmia, en què el sector de la restauració s’ha vist molt afectat. Com és el cas del local lloretenc, que tres setmanes enrere va haver de tancar uns dies per casos positius de Covid.\nCreacions del restaurant Studio66.\nEl propietari i xef David Gou es mostra “agraït” pel premi, i assegura que els ha agafat “per sorpresa”. Argumenta que l’Studio66 és un restaurant que “marca la diferència a Lloret”, pels plats que serveix, el format per compartir i una “atenció al client molt propera”.\nEntrada del restaurant Studio66\nUn aspecte que sens dubte destaca del restaurant Studio66 són els plats innovadors que ofereix als seus clients. L’útima creació és la “cangre pizza”, inspirada en els dibuixos animats de Bob Esponja.\nArticle anteriorDalí inspira els artesans lloretencs Joan Fradera i Anna Maria Retamero\nArticle següentLa pressió per la Covid-19 obliga a suspendre l’activitat quirúrgica programada amb ingrés a l’Hospital de Blanes\n18 establiments se sumen a les jornades de l’arròs de Lloret\nExplota Brava posa al descobert casos d’explotació laboral a Lloret i la Costa Brava


Tanquen accessos i aparcaments i clausuren les zones d'esbarjo dels parcs naturals\nEls Agents Rurals han realitzat durant el cap de setmana 35 acompanyaments de veïns i ramaders de la zona confinada de l’Anoia\nper Redacció 16/03/2020 11:10h\nEls Agents Rurals han realitzat durant el cap de setmana 35 acompanyaments de veïns i ramaders | LleidaDiari.cat\nEn el marc de les actuacions per fer complir les resolucions dictades per la Generalitat de Catalunya i les mesures contemplades pel decret que declara l'estat d'alarma per a la gestió de la situació de crisi sanitària ocasionada pel COVID-19, el Cos d'Agents Rurals ha realitzat el tancament de totes les zones d'aparcament dels espais naturals protegits així com dels parcs nacionals.\nDe la mateixa manera s'ha procedit al tancament de determinats senders i itineraris amb alta afluència de persones. El Cos d'Agents Rurals també ha comunicat la suspensió de totes les activitats amb risc d'incendi fins que no s'aixequi l'estat d'alarma.\nDesallotjar a la ciutadania de diverses zones d'esbarjo i barbacoes\nDiverses patrulles del cos han procedit aquest diumenge matí a clausurar i desallotjar a la ciutadania de diverses zones d'esbarjo i barbacoes, actuació que ha coincidit amb l'inici del període de prohibició de fer foc en zones forestals sense autorització administrativa. L'activació de l'estat d'alarma comporta la limitació de moviments per part de la ciutadania, que ha d'atendre el requeriment de les autoritats i quedar-se al seu domicili.\nPer això, els Agents Rurals estan fent tasques d'identificació de vehicles i de ciutadans que incomplint les indicacions, s'han desplaçat a diversos indrets d'interès natural per practicar esport o altres activitats. Cal recordar que també estan prohibides les activitats cinegètiques de caça o pesca continental i que s'ha prohibit la celebració de qualsevol concurs relacionat amb aquestes activitats.\nDes que es va decretar el confinament als municipis d'Igualada, Vilanova del Camí, Santa Margarida de Montbui i Òdena, el Cos d'Agents Rurals ha estat treballant coordinadament amb els Mossos d'Esquadra i el Centre de Comandament Avançat per a donar suport a les diferents tasques que es poguessin requerir.\nDurant aquest cap de setmana, diverses patrulles de les Àrees Regionals de Tarragona, Lleida, Barcelona i la Catalunya Central han realitzat 35 serveis d'assistència fent acompanyaments a veïns que es trobaven a la zona de confinament perquè poguessin alimentar a la seva fauna domèstica (animals de companyia i animals d'explotacions ramaderes). El subministrament d'aliment i pinso als animals s'ha considerat una tasca necessària per part per de les autoritats sanitàries.


Old Smithy Barn Meerbrook Regne Unit - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMés informació sobre Old Smithy Barn\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Meerbrook, no busqui més enllà de Old Smithy Barn. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nOld Smithy Barn també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Meerbrook. L'hotel ofereix magatzem d'equipatge, aparcament de cotxes per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, reproductor de DVD/CD, nevera, renta vaixelles, plat de dutxa a cada habitació. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com sala de jocs que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Old Smithy Barn és una selecció idònia per a la vostra estada a Meerbrook.


DVD de Ioga | nunca nueve\nEn akst video surten els exercicis k faig jo a classe d ioga, fins i tot l’ordre és bastant similar. És un dvd k val molt la pena. És simple, només surt una noia sobre un fons negre que va fent els exercicis i una veu (en suec) que va dient coses. Com és en suec jo no entenc res (i vosaltres tampoc 😛 ) però tampoc passa res pk el més important és veure com es fan els exercicis i la música.\nJo no vaig tant ràpid a fer els exercicis con la noia del dvd, tampoc intenteu fer TOT el k fa ella, perquè no es pot. Jo fa 3 mesos k faig ioga i no puc. Akst és un punt a tenir en compte quan et poses a fer ioga. A mi em frustra veure k hi ha coses k no puc fer. No és com quan fas aeròbic i pares pq estàs cansat. A ioga el problema és k les posicions són curioses però no dificils, pero si t’hi poses et mors. També és important saber k totes les posicions han de ser comòdes, si et sents incòmode, amb els músculs forçats, o pateixes, vol dir k no ho fas bé.\nJo faig només 2h la setmana (dll i dme), i he notat uns canvis espectaculars. El més important, he baixat panxa i porto el cinturó més apretat ara 😀 segon canvi, a les cames em noto els músculs, es nota quan la pell passa del muscul a l’òs. No molt, però es nota. El tercer canvi és k estic en forma 😀\nA classe fem dos tipus de posicions: de força i d’equilibri. És curiós com les d’ekilibri et centren, agafes consciència del propi cos, és curiós pq t’ho mires fredament i penses “quina gràcia té aguantar-te amb un sol peu?”\nQuè més puc dir… el primer dia k vaig anar a ioga és perquè estava cansat i no tenia ganes d’anar a la cinta de corre o en bicicleta. És a dir, hi vaig entrar escèptic, i tenia la imatge que el Ioga era gent rara fent coses rares. Fins llavors, al gimnàs hi feia peses i maquines. També havia fet aeròbic i steps, però ho vaig deixar pq em feien mal els genolls.\nAlgú podria dir que amb les màquines treballes millor els musculs, però jo us diré k no. No es pot negar que amb una maquina que treballi els biceps tindràs uns bons bíceps, (si fas servir la màquina regularment). El problema és: de què et serveix tenir *només* els biceps treballats? i per respondre aksta pregunta, el fitness té una màquina per cada múscul i en una sessió has de fer servir moltes màquines per estar en forma. El problema és que tampoc estàs en forma, perquè el nostre cos no és una suma de músculs. El cos és un, i amb ioga treballes tot el cos a la vegada. En una sola posició treballes més musculs. Pots treballar cames, braços, glutis i abdominals simultàniament.\nJo quan feia màquines m’avorria miserablement, quin sentit té fer anar una makina amunt i avall? cap ni un. L’únic interessant era veure que cada setmana podies moure més pes. I akst és un altre punt diferencial amb el Ioga. A ioga tant és si fas molt o fas poc. Cada persona té els seus límits, i tu has de conèixer el teu cos. Això és una cosa k ens costa a la classe, el profe es posa a fer una posició i veus la gent deixant-s’hi la pell per imitar-lo. A Ioga les coses han d’anar forçosament diferent perquè la posició k puc fer jo ara i la k podia fer fa dos mesos són diferents. Això trenca la tontaria aksta del rollo competitiu.\nUn altre canvi que he notat des k faig ioga: ara sento k jo *sóc* el meu cos. Això no és trivial. Sense anar més lluny, a les màquines estàs treballant un múscul, tu no ets el múscul. Tu ets tu, i vols uns bíceps ben forts.\nTorno a posar el link del DVD, mirar el video no és substitutiu d’anar a classe, però així veureu què és el k ha motivat akst escrit tan llarg: exactament el k surt al video.\nEl segon motiu per escriure és k divendres vaig anar al gimnàs a fer ioga. La classe la va fer una noia k pel meu gust ho fa fatal (no vam fer res del k surt al video, per exemple). Això també em serveix per dir-vos una obvietat: que hi ha bons i mals professors de Ioga, i que moure els braços amunt i avall no és ioga. I akst és un altre motiu per baixar-se el DVD 😉 per saber de quin ioga us estic parlant.\nSortint de classe de ioga vaig anar a una altra classe pk a ioga no havia fet res, vaig anar a “Bossu-dir” k és com steps pero enlloc de l’step al terra tens mitja bombolla. El tema és k a la classe vaig seguir el ritme al 100%, cosa k ni en els temps k feia aerobic/steps podia. Així k ja veieu, el Ioga-ben-fet supera a les màquines i a aeròbic+steps. 😀\nMalauradament, al gimnàs on vaig, la gent k va a ioga són els k volen anar al gimnas i no volen cansar-se. Exactament el motiu pel k vaig entrar jo a una classe de ioga el primer dia.\nPD: Si algú vol venir a provar ioga, el profe k m’agrada fa classes dilluns de 17.30-18.30 i 18.30-19.30 i dimecres de 17.30-18.30 i 18.30-19.30 i 19.30-20.30, és al Dir k hi ha al costat de l’Hospital de St. Pau, Barcelona. Qualsevol k ho vulgui provar (lectors desconeguts inclosos) k m’enviï un email a la direcció del perfil, la invitació és gratís 😉\nOne thought on “DVD de Ioga”\nsheila on 2008-05-24, Saturday at 19:03 (752) said:\nme gusta muxo pero me gustaria saver kinos son todos los musculo9s de cuerpo ok dew


Circular Informativa núm. 110 - Gener 2011\n«Faules sobre el paper»\nLes retallades pressupostàries a la riba catalana del Mediterrani no són exclusives del planeta. I el paper ho té malament. Quan s'ha començat a anunciar que els centres educatius s'hauran d'estrènyer el cinturó en despeses generals (que vol dir manteniment i subministrament) les primeres veus de lament no s'han estat de parlar, sense escrúpols, de retallar per la part de material i biblioteca. És a dir, llibres. És a dir, paper. Però a l'altra part del continent, canal de la Mànega enllà, els anglesos no ho tenen tampoc tan bé.\nFa uns dies que l'escriptor Quim Monzó, en un dels seus articles de premsa, parlava del cas de la població de Stony Stratford, un dels quatre pobles que formen el municipi de Milton Keynes, a Anglaterra. I explicava això: «Amb la sempiterna crisi com a excusa, l'Ajuntament ha anunciat que estalviarà trenta milions d'euros en el pròxim exercici a base de retallar pressupostos. Un dels pressupostos que primer retallarà és el de la biblioteca. La tancarà i punt. Llavors, comentant la jugada, a un dels habitants del poble se li va ocórrer que una forma d'impedir el tancament de la biblioteca seria que els usuaris demanessin molts llibres prestats: tots, si és possible. Va consultar quina quantitat màxima de llibres podia treure cada persona, va muntar un grup a Facebook i —només en una setmana— havien tret tots els llibres d'aquesta biblioteca: 16.000 volums. Segons la BBC, el ritme de préstecs ha estat de 378 llibres per hora. La premsa anglesa mostra aquests dies fotos de la biblioteca en qüestió, amb les prestatgeries completament buides. Suposo que la intenció és doble. D'una banda, mostrar l'amor dels habitants de Stony Stratford pels llibres i pel seu centre de lectura. De l'altra, que, havent prestat tots els seus llibres, la biblioteca no pugui tancar. Sembla lògic que no pugui fer-ho amb el seu patrimoni escampat.\nPerò la reflexió del columnista de La Vanguardia no acabava aquí perquè continuava exposant: «És una notícia ideal per a les persones que agraden de emocionar-se amb les petites heroïcitats col.lectives. Per un instant he intentat imaginar una situació similar aquí. Però resulta impossible. D'una banda, la dificultat de mobilitzar als nostres conciutadans per una cosa tan eteri per a ells com una biblioteca. De l'altra, la manca d'interès pels llibres que mostren els mateixos que s'encarreguen de gestionar-les. Jo visc bàsicament a Barcelona i l'última vegada que vaig canviar de pis —a principis dels noranta— vaig aprofitar per posar ordre en el meu llibreria i escollir quins llibres em portaria al nou pis i quins llibres no. Seleccionar els que consideri que algun dia tornaré a llegir i rebutjar els que no: uns dos mil. Telefonar a diverses biblioteques públiques, a veure si els interessaven. A cada una li explicava que tenia llibres d'aquestes i quines característiques, interessants i en bon estat. A l'altre costat de la línia telefònica, les respostes oscil.laven entre el silenci incòmode i el "Dos mil llibres ...? És que ...". Mentre escoltava les seves objeccions, imaginava la cara dels qui m'atenien, angoixades davant la tremebunda perspectiva d'haver de catalogar tots aquests llibres. Vaig pensar: si a Barcelona no els interessen, potser a Maçanet de Cabrenys sí. Vaig preguntar als que llavors manaven si tenien previst crear alguna biblioteca pública al centre cívic que llavors hi havia pendent que i ara serveix de magatzem de vehicles municipals. Em van mirar amb cara de espetarrant: "Bi-bli-o-te-ca ...?". De manera que finalment vaig baixar de la figuera, vaig agafar els llibres, vaig baixar al carrer i els vaig llençar tots al contenidor.\nÉs així. Mentre els editors omplen plantes i plantes de grans superfícies amb la seva fabricació de literatura en paper reciclat i cobertes en cartoné, d'altres no troben la manera que els vulguin reaprofitar. I això que la reutilització s'ha apoderat del sistema educatiu des de fa temps!\nSobre les aventures i desventures del paper, però, n'hi ha més. Una altra de significativa dels maldecaps que ocasiona el noble producte extret dels arbres és aquest correu electrònic fet públic per un usuari d'Internet en el seu blog en el qual parla de les difícils relacions per entendre's des d'una localitat petita amb l'administració d'un diari llampant de tan nou com l'ARA. El text del correu, com la reflexió anterior de Quim Monzó, parla també per ell mateix:\n«Servei de subscripcions del diari ARA, Bon dia, Deixeu-me fer una petita història plena de desatencions, malentesos i mala gestió de la meva subscripció al diari ARA, i em sap molt de greu, perquè en soc un fan des del primer dia.\n»Quan es comença a parlar que sortirà un nou DIARI, a través de la vostra web m'apunto al "newsletter". Per aquest motiu, un dia rebo una trucada oferint-me una subscripció a un preu de 312 €. Accepto la proposta i la persona que em truca s'apunta les dades de la meva targeta de crèdit. Em comenta que a Cardedeu no arriba el repartiment del diari, per la qual cosa m'enviaran uns vals.\n»Pocs dies abans de sortir el diari, com que no havia rebut els vals, truco demanant si era normal que encara no els hagués rebut. Ho consulten i sorprenentment em diuen que no els consta que jo sigui subscriptor. De tota manera entenen que és un error, i torno a donar les dades per activar la subscripció. Al cap d'uns dies rebo els vals a casa.\n»Arriba Nadal i com que Nadal queia en dissabte, i el diumenge no hi havia diaris, truco a l'ARA preguntant com funcionarà el tema dels Vals. Em diuen que el dissabte entregui el de dissabte i els suplements habituals del diumenge el donarien amb el diari de dilluns. Però quan vaig a buscar el diari al quiosc el dissabte, em diuen que haig d'entregar el val de diumenge. A més no em van donar el Time Out [Cultura] que teòricament m'havien de donar i jo no vaig reclamar a causa de les explicacions que em van donar per telèfon des del diari.\n»Per tant em vaig quedar sense Time Out [Cultura]. Vaig enviar un correu a l'ARA exposant aquest malentès que vam tenir i em diuen que tranquil, que m'enviaran el Time Out [Cultura] a casa. Encara l'estic esperant.\n»Aprofitant el correu, pregunto quan m'enviaran els següents vals, ja que els que tinc se m'acaben a finals de gener malgrat que posen que són vàlids fins a febrer. La resposta va ser encara més sorprenent: jo tenia una subscrpció de 40 dies i per tant, un cop acabats els vals, no en rebria més. Mentrestant, encara no m'havien cobrat la subscripció per la tarja de crèdit.\n»Faig que tornin a comprovar les dades de la meva subscripció i em contesten que efectivament jo tinc la subscripció anual i que properament rebré els següents vals i se'm carregarà l'import de la subscripció a la meva targeta.\n»Arriba mitjan de gener i encara no se m'ha carregat la subscripció a la targeta i no he rebut els vals.\n»Ho reclamo i em diuen que en els propers dies rebré els vals.\n»Ja no tinc val per aquest diumenge [dia 23 gener] i encara no he rebut els vals i no s'ha carregat la subscripció a la meva targeta.\n»M'agradaria alguna resposta positiva per part del diari... no vull donar-me de baixa del diari, perquè repeteixo que a casa ens agrada molt. Moltes gràcies per la vostra atenció.\nTampoc no calen paraules. En tot cas, pel que fa al sofert subscriptor de paper de Cardedeu, li queda el consol de ballar... un vals, esclar!


Alpes du Léman - Aplicacions a Google Play\nAlpes du LémanEsports\nEsteu buscant una experiència inoblidable a Alpes du Léman ? Utilitzeu la nostra aplicació oficial per aprofitar al màxim el vostre viatge tant a l’hivern ❄ com a l’estiu ☀.\nViu una experiència inoblidable amb l'aplicació oficial de Alpes du Léman !\nDescobreix Martinica i abast de riquesa.\nGestionar els seus viatges de negocis\nMEG Auditoria Aplicacions fan que sigui fàcil per a recollir les dades d'auditoria en l'entorn sanitari\nJCM SOFTWARE APPS\nÉs l'aplicació ideal per llegir la Bíblia amb les paraules dels textos originals\nDrone FAA pilot al comandament (CSU) Escrit Test Prep. As de la prova ... ràpid!


Convocatòria d’ajuts a projectes de recerca per a membres de l’Institut de Recerca en Educació de la Universitat de Barcelona – Institut de Recerca en Educació\nL’Institut de Recerca en Educació (IRE) de la Universitat de Barcelona obre una convocatòria competitiva d’ajuts a projectes de recerca que no disposin de cap altre finançament amb l’objectiu d’incrementar el nombre i la qualitat d’aquests.\nS’atorgarà un únic ajut de 2.500€ i podran presentar-se membres de l’IRE. Els projectes poden abordar qualsevol temàtica dins les línies de recerca dels i les membres.\nEl termini per a presentar la sol·licitud és el 31 de juliol de 2021 i el tràmit es farà a través d’un formulari que es troba en la Intranet de l’IRE.\nL’investigador/ora principal i almenys la meitat dels i les participants en la proposta han de ser membres de l’IRE i d’un mínim de dos grups de recerca.\nEl projecte no pot haver rebut cap finançament previ.\nEls membres de l’IRE han d’estar registrats en ResearchGate, Academia.edu i ORCID.\nEn els articles que es derivin del projecte haurà de constar el suport de l’IRE.\nEls projectes seran valorats amb una puntuació de 0 a 10 per un consell d’experts escollit per la Comissió Permanent i integrat per investigadors que no estaran implicats en cap proposta. Els criteris de selecció són els següents:\nRellevància en el camp educatiu català\nActualitat de la temàtica d’estudi\nCoherència interna i adequació del disseny als objectius que pretén\nEl projecte tindrà una durada de 14 mesos, i el període d’execució serà de l’1 d’octubre de 2021 fins al 30 de novembre de 2022. Un mes després de la data oficial de finalització, l’IP del projecte haurà de presentar un informe de la recerca que podrà adoptar la forma d’una publicació.


Villa 96 Hikkaduwa Sri Lanka - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nAkurala , Kahawa , Galle Road, Platja Ambalangoda, Hikkaduwa, Sri Lanka, 80240 - Veure al mapa\nBarri Platja Ambalangoda Platja Hikkaduwa Hikkaduwa Platja Hikkaduwa Platja Hikkaduwa Platja Hikkaduwa\nMés informació sobre Villa 96\nBen posicionat a Platja Ambalangoda, Villa 96 és un lloc ideal d'inici d'excursions a Hikkaduwa. El centre de la ciutat és només a 0.7 km i l'aeroport és només a 120 minuts. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Villa 96, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Recepció 24 hores, express check-in/check-out, servei d'habitacions, transport hotel/aeroport, instal.lacions de barbacoa són només algunes de les comoditats que fan que Villa 96 sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nEls clients poden triar d'entre 5 habitacions, i totes desprenen una atmòsfera de pau i harmonia total. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com pesca, massatge, jardí, esports d'aigua (no motoritzats) que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Villa 96 és una elecció inteligents per a viatgers a Hikkaduwa, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.


Estació de Cubelles - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nCubelles, Garraf (Espanya)\n41° 12′ 15″ N, 1° 40′ 34″ E / 41.204238888889°N,1.6759861111111°E / 41.204238888889; 1.6759861111111\nCubelles és una estació de ferrocarril propietat d'adif situada a la població de Cubelles a la comarca del Garraf. L'estació es troba a la línia Barcelona-Vilanova-Valls per on circulen trens de la línia R2 Sud de Rodalies de Catalunya operat per Renfe Operadora.\nAquesta estació de la línia de Vilanova va entrar en servei l'any 1882 quan es va obrir el tram entre Vilanova i la Geltrú i Calafell, un any més tard arribava a Valls. Al segle XX es van fer obres a la línia per duplicar les vies.\nEl nombre de passatgers pujats l'any 2016 va ser de 499.000 persones.\nSant Vicenç de Calders Cunit Vilanova i la Geltrú Estació de França\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Estació_de_Cubelles&oldid=21433170»\nEstacions de ferrocarril al Garraf\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 6 jul 2019 a les 11:07.


12 gestos per a aquest «nou món»: els coneixes? | Adolescents.cat\n12 gestos per a aquest «nou món»: els coneixes?\nper Adolescents.cat , 15 de setembre de 2020 a les 11:44 |\nCom representaries amb les teves mans l'interès per alguna cosa, un sí a tot, o un "ho sento però no"?\nDes d'Eina Idea, i dins del marc del Sónar+D CCCB, han creat el projecte Eina Idea Metro Mudra que presenta un sistema de gestos, pictogrames i elements visuals que són una reflexió poètica sobre la distància social, la percepció i la motivació en el context actual de "nova normalitat" i que estan inspirats en la tradició budista i hinduista de gestos i posats rituals.\nTots els conceptes proposats els pots veure en punts específics de la xarxa de Transports Metropolitans de Barcelona (TMB) fins al 19 de setembre a les estacions de metro d'Universitat, Catalunya, Passeig de Gràcia, Sagrada Família, Espanya, Diagonal, La Sagrera, Sants Estació; i també al vestíbul del Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CCCB) durant el Sónar+D els dies 18 i 19 d'octubre. I també pots seguir-los des de les xarxes d'EINA, Centre Universitari de Disseny i Art de Barcelona o des de l'Instagram d'Eina Idea @einaidea.\nPerò qui hi ha darrere d'Eina Idea Metro Mudra? La generació de materials s'ha creat a través d'un procés co-creatiu, a partir d'una sèrie de tallers amb estudiants i professorat d'EINA. I és que en aquest centre, els alumnes participen en diversos projectes i aprenen creant. Si t'agradaria ser un d'ells/es i estudiar Disseny a EINA, omple sense cap compromís el formulari que trobaràs més avall.\nEDUCACIÓ, Disseny, EINA