NOVES SL. TARDOR 2002. LA VARIACIÓ FÒNICA EN CATALÀ: INVENTARI I AVALUACIÓ METODOLÒGICA (6)\n3.3. Univers real de la mostra i mostra\nEl lingüista, en el moment delaborar una mostra significativa, ha de col·laborar amb el sociòleg. Tot i la dificultat de determinar un llindar de significació, en el disseny de les mostres de bona part dels treballs mha semblat observar una certa improvisació. Segons el meu parer, només tenen una alta estimació de confiança estadística els següents:\na. la tesi doctoral de Montoya (1989) i el treball sobre latròfia lingüística (2000),\nb. el treball dAlturo i Turell (1990). No té en compte, però, els informants de menys de 30 anys,\nc. la tesi doctoral de Pradilla,\nd. lestudi de Plaza (1995), tot i que amb reserves: amb només 20 informants és molt difícil emplenar significativament totes les cel·les de factors considerats. A més, no es tenen en compte els informants de més de 60 anys, segment de la població que, amb tota seguretat, mostra una major presència de la variable vocàlica en regressió.\ne. la tesi doctoral de Carrera (1999). En aquesta ocasió cal mantenir una certa cautela pel que fa a la representativitat de la mostra de Lleida (005 %).\nEn conseqüencia, en la meua opinió la resta de treballs, tant els que ja ho expliciten com els que no ho reconeixen, han de tenir la consideració de treballs exploratoris.\nEl factor edat apareix en tots els treballs excepte en el de Pla (1995). En la recerca de Carrera (1999) esdevé l'eix interpretariu més rellevant; a més, situa el límit de l'espectre als tres anys, fet absolutament novedós en la metodologia laboviana.\nEl factor sexe masculí no ha estat considerat a Montoya (1993) a causa de la temàtica de l'entrevista, mentre que el femení, per raons de visualització acústica de la substància fònica, no s'ha tingut en compte a Pla (1995).\nL'origen/procedència (l'arbre genealògic) s'hauria d'haver observat a Colomina (1985), Mier (1986), Escrivà (1993) i Carrera (1999).\nComentari a part mereix el factor socioeconòmic (la classe social de Labov). L'han controlat Montoya (1989), Escrivà (1993), Carrera (1999) i Montoya (2000): mentre que els resultats dels dos primers treballs, segons els mateixos autors, no han estat satisfactoris, en els darrers sí que han tingut una avaluació positiva. Mier (1986) i Alturo i Turell (1990) van presentar com a alternativa el factor nivell ocupacional. Pradilla, en canvi, va considerar separadament nivell ocupacional, àmbit de relació (en el cas de tractar-se de jubilats, mestresses de casa o estudiants) i nivell educatiu. La resta de treballs no han tingut en consideració aquests factors.\nFinalment, el factor coneixements de llengua normativa, en el País Valencià de la dècada dels vuitanta, és lògic que no fos tingut en compte. En el treball de Pradilla (1993), realitzat entre 1990 i 1993, es mostràrà, en canvi, com un factor determinant. En la recerca de Carrera (1999), a banda de presentar-lo com un factor d'avaluació general, el fet de contrastar les dades dels informants escolaritzats amb els no escolaritzats, esdevindrà un dels elements definidors de la hipòtesi de partida de la tesi doctoral.\nEn relació amb la planificació de l'entrevista sociolingüística, entesa com un artilugi metodològic que permet la segmentació del contínuum estilístic segons el grau d'atenció que el parlant presta al seu propi discurs, s'ha de concloure que cada autor n'ha elaborat una versió pròpia. El treball que més s'ajusta als contextos de Labov és el de Montoya (1989), i els resultats no van respondre a les expectatives inicials. Escrivà (1993) va realitzar una adaptació sobre la mateixa tipologia d'estils i tampoc va aconseguir dades prou satisfactòries. Plaza (1995) i Pradilla (1993) van elaborar versions particulars que reduïen el contínuum però es mostraven més operatives. La resta de treballs, o bé n'han realitzat un tractament molt bàsic (Mier i Montoya a Valls) o bé no han avaluat aquest factor. En els casos d'Alturo i Turell (1989), Carrera (1999) i Montoya (2000), aquesta absència constitueix el dèficit més destacat.\nCom és sabut, tenen com a objectiu obtenir informacions sobre la consciència sociolingüística dels informants en relació amb la variable estudiada. És un instrument importantíssim, de caràcter prospectiu, a l'hora d'avaluar la direcció que prendran els canvis.\nEls tres treballs de Montoya (1989, 1993 i 2000), Escrivà (1993), Pradilla (1993) i Carrera (1999) han inclòs experiments d'aquest tipus. En el cas de Carrera (1999), l'envergadura de la bateria de proves realitzada mereix ser singularitzada en aquest apartat: a) prova de percepció; b) prova valorativa (test d'inseguretat lingüística); i c) anàlisi de la subjectivitat dels parlants.\nPer definició, es tracta d'un tractament fonamental en la metodologia variacionista. Colomina (1985), Mier (1986) i Escrivà (1993) utilitzen programes estadístics freqüencials molt bàsics.\nEls dos treballs de Montoya (1989 i 1993), el d'Alturo i Turell (1990) i el de Carrera (1999) ja empren el programa estadístic d'anàlisi multivariant VARBRUL II.S o el GOLD.VARB (versió per a ordinadors Macintosh). Aquest tractament quantitatiu no solament proporciona dades freqüencials referents a l'actuació lingüística de les mostres d'informants, sinó que les transforma en probabilitats teòriques, segons la idea que les dades d'actuació són un reflex estadístic de la competència lingüística. El salt interpretatiu és, sens dubte, molt important.\nFinalment, en la investigació de Pradilla (1993) es va executar el programa VARBRUL III. Aquesta nova versió ja no es troba subjecta a una anàlisi binària de les variants, de manera que pot atorgar probabilitats fins a un mínim de nou variants. En els treballs d'Escrivà (1993), Montoya (1993) i Plaza (1995), que presenten variables ternàries, el seu ús hauria estat de gran utilitat.


▷ ⭐Definició de jockey⭐ - Significat, Exemples i Sinònims\nelcorrector.cat » Definició de jockey\nDefinició de jockey\nara pots trobar La definició i uns quants exemples de com utilitzar la paraula jockey, en aquesta col·lecció de rectificacions ortogràfiques pots trobar com es pot usar en un context real aquesta paraula i fer servir un dels sinònims que et proposem de la llista completa que veuràs aquí a més pots veure la seva Definició perquè et sigui moltíssim més fàcil entendre què significa jockey.\nGos que és capaç de caçar llebres i conills.\nGos de constitució alta i prima, amb el crani petit i el musell estret i allargat, el cos estret però amb una musculatura molt potent i unes cames molt llargues que fan que corri a gran velocitat; els llebrers es fan servir per a la cacera i les competicions.\n¿Cóm es diu jockey en castellà? / ¿Cómo se escribre y se dice jockey en catalán?\nSi vols saber com es diu en espanyol jockey has de entendre que la seva traducció és jockey pots veure en la nostra pàgina web més exemples en català perquè et sigui més simple contextualitzar-la en castellà.\nExemples de com utilitzar jockey\nNo obstant això, el llançament […] de Latitude introduirà a un competidor directe de Jockey.\nMike Vogel és escriptor […] de publicacions sobre jockey, beisbol, aliments i música.\nSóc un estudiant de temps parcial britànic, estudiant tecnologia musical, i […] treballant com disc-jockey en el meu temps lliure.\nLa línia de productes i el […] ús de la marca Jockey, però, es […] vendran amb l’ingredient actiu fluquinconazol.\nEls exjugadors d’esports de contacte com el futbol […] americà i el jockey parlen de quan […] jugaven amb «mals de cap», sense donar-se […] compte de la gravetat del que realment va poder haver estat una commoció cerebral no diagnosticada.\nL’esdeveniment social de dissabte a la nit ens dóna l’oportunitat […] de menjar bé, de ballar al compàs de […] la música del discjòquei i d’aprendre de la […] cultura de diferents regions ubicades a tot el país.\nJavier Santiago és una figura poc coneguda en el Derby de […] Kentucky, però l’hoquei pot convertir-se […] en un prometedor contendent el 1r de maig a Churchill Downs.\nNo solament hauràs muntar el teu cavall sinó també cuidar-lo a fi de […] provar la teva talent com jockey.\nAquest primer dinar es va celebrar el passat dimarts dia 28 d’octubre a les 14,30 h., […] al restaurant Jockey de Madrid.\nHi ha casos esgarrifoses, com el […] segrest, l’extorsió i la captivitat de […] els anomenats «nens jockey» i, per descomptat, […] em refereixo també al resultat en la [.. .] avaluació d’unes eleccions.\nPer trobar una alternativa, el Club Científic de Qatar va crear […] un model de robot jockey.\nEl Jockey Club, que està a càrrec […] del registre dels cavalls de carreres pura sang, no permet la clonació.\nUn robot jockey de camells va aconseguir […] el premi principal en la primera Fira Internacional d’Invencions de l’Orient Mitjà, […] que es va celebrar a Kuwait a l’octubre.\nUn dels seus projectes és el de […] identitat visual del Jockey Club Brasiler i del […] Banc Central del Brasil.\nEls motius del quadre en diagonal, els forts contrastos de llum i sobretot les ombres dels […] cavalls, subratllen encara més la perspectiva fins al punt de fuga situat òbviament al centre, […] que dóna realç a últim jockey.\nMentre que, d’una banda, la Copa del món de futbol […] ha començat ja, hi ha hagut també una Copa […] del món de hoquei, que és potser […] un esdeveniment una mica més petit , però […] que segurament comporta els mateixos problemes.


Equacions diferencials parcials i teoria de jocs: John Forbes Nash i Louis Nirenberg (Premi Abel, 2015) | Les Set Edats\n← La definició de l’antropocè de Simon L. Lewis i Mark A. Maslin\nEls riscos cardiovasculars dels inhibidors de COX-2: el comunicat de l’EMA sobre l’ibuprofè →\nAquest migdia s’ha anunciat el nom dels guardonats amb el Premi Abel. Es tracta de John Forbes Nash, Jr, i de Louis Nirenberg. John Nash és conegut pel gran públic per les seves aportacions en la teoria de jocs. L’aplicació de la teoria de jocs en l’economia va valdre Nash el Premi Nobel d’Economia el 1994, i hom s’interessà prou llavors en la seva figura, com a malalt d’esquizofrènia, com per què s’hi fes un biopic (“A Beautiful Mind”, 2001). Però les aportacions de Nash en teoria de jocs tingueren com a base un treball en equacions diferencials parcials i en geometria diferencial. En aquest àmbit matemàtic, també excel·li Louis Nirenberg.\nJohn Nash, fotografiat per Peter Badge\nJohn Forbes Nash, Jr. (*Bluefield, West Virginia, 13.6.1928) fou el primogènit del matrimoni format per Margaret Virginia Martin i John Forbes Nash, del qual naixeria encara una filla, Martha, en el 1930. John Forbes Nash, Sr. treballava com a enginyer elèctric de l’Appalachian Electric Power Company. Margaret Virginia Nash havia estat mestra d’escola de soltera. El jove John Nash trobà un ambient familiar propici a la cultura i a l’educació. Fou amb una beca completa (la George Westinghouse Scholarship) que assistí al Carnegie Institute of Technology. Es matriculà en engineria química, però després virà a la química i, finalment, a la matemàtica. Es graduà en matemàtiques el 1948. Després de fer el mestratge, Solomon Lefschetz li oferí una beca (John S. Kennedy Fellowship) per completar estudis en Princeton. S’hi doctorà sota la direcció d’Albert W. Tucker.\nLouis Nirenberg, fotografiat en 1975\nLouis Nirenberg (*Hamilton, Ontàrio, 28.2.1925) va estudiar a Baron Byng High School. Es formà a la McGill University, i es doctorà a la New York University (1949) sota la direcció de James Stoker. Desenvolupà la seva carrera acadèmica en el Courant Institute of Mathematical Sciences (NYU).\nTeoria d’equacions diferencials parcials no-linears i anàlisi geomètrica\nEn la citació de l’Acadèmia Noruega de Ciències i Lletres s’afirmà que Nash i Nirenberg han rebut el guardó “per contribucions trencadores i seminals a la teoria d’equacions diferencials parcials no-linears i les corresponents aplicacions en anàlisi geomètrica“.\nEn els anys 1950, Nash i Nirenberg es trobaven en el nombre de matemàtics que volien tractar els problemes pendents sobre la representació d’espais riemannians en la geometria euclidea. Nirenberg dfemostrà la possibilitat d’incloure una esfera riemanniana isomètricament com una superfície convexa en l’espai tridimensional euclidi. Els teoremes d’inclusió isomètrica de Nash generalitzaven aquesta i altres demostracions per a un espai euclidi multidimensional (de tres o més dimensions). La demostració d’aquests teoremes requerien la solució de les equacions diferencials parcials associades. Nash ho va fer a través d’una tècnica que, alhora, tingué un impacte més enllà de la geometria.


La integració del risc d’erosió en la gestió forestal a Catalunya, protagonista d’una tesi doctoral presentada a Finlàndia – Blog del CTFC\nLa integració del risc d’erosió en la gestió forestal a Catalunya, protagonista d’una tesi doctoral presentada a Finlàndia\nEl Dr. José Ramón González Olabarria, del CTFC, ha dirigit la tesi\nMari Selkimäki va defensar la seva tesi doctoral la setmana passada a la Universitat Est de Finlàndia (UEF). Sota el títol “Integrating erosion risk into forest management in Catalonia, Spain“, la tesi consta de tres estudis publicats en revistes d’impacte internacional. Per a la realització d’aquests estudis, va col·laborar activament amb investigadors del CTFC, principalment amb el seu director de tesi, José Ramón González Olabarria.\nEn la seva presentació, la Dra. Selkimäki va comptar amb la Professora Margarida Tome de l’ISA com a oponent i el professor Timo Pukkala (UEF) com a custodi.\nD’esquerra a dreta: Dr. José Ramón Gonzalez-Olabarria, Prof. Margarida Tome, Dra. Mari Selimäki, i Prof. Timo Pukkala. Foto de Blas Mola Yudego (professor associat a la UEF i investigador associat al CTFC)\nEn la seva tesi, Selimäki destaca el paper fonamental dels boscos com a protectors en la lluita contra l’erosió del sòl i la seva degradació. La recerca es va centrar en avaluar l’erosió en sòls forestals vinculada a variables forestals, i en integrar el risc d’erosió en la gestió i la planificació forestal.\nLa font de dades va ser l’Inventari Forestal Nacional d’Espanya, que va proporcionar registres d’erosió, així com mesures tradicionals d’arbres i parcel·les. Es van desenvolupar models per als nivells de rodals i paisatges per predir la probabilitat d’erosió. Els models es van integrar en un sistema d’optimització de simulació per avaluar les alternatives de gestió. Els resultats mostren que, a nivell de rodals, una major probabilitat d’ocurrència d’erosió de la superfície estava fortament relacionada amb el tipus de bosc i l’estructura del rodal.\nSobre la base dels models desenvolupats, la protecció contra l’erosió es va utilitzar com a objectiu de gestió en la planificació forestal multifuncional a nivell de rodals, juntament amb la producció de fusta i la diversitat estructural. Els resultats d’aquest treball poden ajudar a identificar àrees forestals vulnerables a l’erosió del sòl, així com a definir les alternatives de gestió que més s’ajusten a diversos objectius.\nerosió gestió forestal planificació recerca tesis


NewYork – diluvi\n4rt dia a Manhattan\nDimecres 12 de setembre de 2007, 8:30h a NYC (14:30 a BCN\nJa fa 4 dies que som a NYC, el cap de setmana vam patejar molt, i el dilluns i el dimarts, que va ploure, els varem dedicar als museus, que tb s’han de patejar. Ahir vam estar tot el matí al Metropolitan, un museu enorme amb obres de tot tipus, vam estar 5 hores i no el vam veure tot. L’Anna va fer una bona selecció de fotos de figures divertides.\nA la tarda, despres de dinar al Ej’a Luncheonette, un dinner típic newyorkí del East Uptown (teoricament barri més pijet, pero no es notava gaire), vam anar a l’ONU, vam fer una visita molt interessant. Vam tornar a l’Hotel, ens vam refrescar i canviar i vam baixar cap a TriBeCa, i per celebrar el meu aniversari vam sopar al Upstairs del Bouley Bakery Market, on vam sopar molt be.\nAbans de marxar cap a l’Hotel, vam fer una mica del pont de Brooklin per fer fotos del SkyLine amb els focus que il.luminaven el cel que recordaven on estaven les torres bessones.\nAvui faig 39 i soc a NYC\nDoncs si, un dia com avui vaig naixer, diada nacional de catalunya i també un dia que aquí on soc ara, New York City, no oblidaràn mai.\nAquí son les 12 de la nit i avui ha estat un dia mes relaxat que ahir, ha fet un dia núvol i inclús ha plogut una mica, despres d’esmorzar uns pancakes al Fairway’s, hem aprofitar per anar al Museu d’Història Natural i al Guggenhein, aquest últim estava de remodelacións i no hem pogut veure la façana, que estava tapada, ni hem pogut baixar per la famosa rampa.\nAl Museu d’Història Natural hem comprat el New York CitPass, que per 65$ també permet visitar el MoMa, el Metropolitan i el Guggenhein, i ademés pujar al Empire State Building i fer un creuer pel voltant de Manhattan, per veure Elis Island i la Estàtua de la Llibertat.\nA la tarda voliem pujar al Empire State, pero encara estaven molt cansats de la patejada d’ahir i, com hem dinat molt tard, hem fet una migdiada molt llarga, hem sortit cap a les 8 del vespre i hem baixat cap a midTown. El Empire estava tapat pels núvols i hem deixat la pujada per un altre dia, en canvi hem anat a Lower East Side, un barri força mes bohemi dels que hem vist fins ara, ens recordava als barris centrics i populars de Londres, Amsterdam, o el Raval de Barcelona, gent jove altrenativa, bars amb musica en directe. Podriem dir que el Soho seria el equivalent al Borne barceloní, East Village a Gràcia i el Lower East Side al Raval.\nFi del vol i cap a Manhattan\nDiumenge 8 de Setembre, 07:00h hora de NYC (les 13:00 a BCN)\nHe pujat les fotos d’ahir al Flickr.\nA causa del jet-lag ens hem aixecat força d¡hora. L’Hotel Days Inn està força be. (espero fer un post al respecte per posar al Trip Advisor o altres).\nEl vol d’ahir tb molt be, al final no van posar Ocean’s 13th, es veu que es van equivocar de cinta i van posar aquella de la Jane Fonda.\ndesprès de dinar i fer una mica de migdiada ens van donar un gelat Hagen Dazz, jo hem vaig menjar 2 pq el primer no tenia cullereta i al anar a canviar-lo em van donar un de nou. Una mica abans d’arribar ens van donar una pizza i jo hem vaig prendre una cervesa.\nL’aeroport de JFK es enorme, vam aterrar a la pista 22 (quantes pistes devien haver-hi?), i vam anar a la terminal de Delta, una mica antiga i cutre, després de passar pasadisos i escales mecàniques estretes vam passar el control d’immigració on vam fer una cua de uns 30 minuts, entregar els papers que ens van fler omplir a l’avió, es van escanejars les petjades dactilars dels dits índex i ens van fer una foto. A la cua estava el Julià Peiró.\nDespres vam agafar el Air Train, un tren que va sense conductor i pasa per totes les terminals, que al JFK estan formant un circle, fins a l’estació de metro (subway). Allà despres d’algun problemet vam treure el MetroCard (5$ per pagar l’Air Train i 2 pel subway). Pensavem que l’Airt Train era gratis, crec que no val la pena pagar aquests 5$ ens van fer pagar al sortir, de fet Tb hi ha un bus gratuit que fa lo mateix.\nEl subway de NYC enorme però tb bastant cutre, vam agafar la linea A directes fins la estació de la 96St, i vam s0rtir just a davant de l’Hotel Best Inn, a la 94st amb Broadway.


El comerç 'online' reclama un marc regulador adequat, eines logístiques i de pagament i un aeroport internacional | BonDia Diari digital d'Andorra.\nLa fiscalitat competitiva no és l’únic element a tenir en compte a l’hora d’atreure empreses del sector digital i tampoc no serà suficient per garantir que aquest tipus d’iniciatives es quedin al país. Aquesta és la principal conclusió a què han arribat els participants a la segona sessió de El futur a debat, la sèrie de taules rodones sobre el futur de l’economia organitzada per la Confederació Empresarial Andorrana amb la col·laboració de BancSabadell d’Andorra, que aquest dimarts s’ha centrat en els negocis digitals.\nLa sessió ha comptat amb la participació de Marc Saladie, fundador de Replayers, una empresa del sector dels jocs en línia arribada de la mà de la inversió estrangera, i Sònia Yebra, directora general de Gallery, una empresa de venda de moda femenina que compta amb una dècada de posicionament 'online' i de venda per aquests canals.\nSegons exposen en un comunicat, més enllà de les dificultats burocràtiques amb què es troben tots els projectes empresarials, els representants del sector 'online' han reclamat un marc regulador adequat, que permeti desbloquejar l’accés a sistemes de pagament com Paypal o a plataformes logístiques com Amazon.\nSón només dos exemples d’assignatures pendents que dificulten la implantació d’un negoci digital al país així com el desenvolupament d’una branca en línia als negocis tradicionals. A més, caldria incentivar la creació d’un ecosistema innovador i digital al país, per crear sinèrgies entre els emprenedors. “Ens hauríem de preguntar per què negocis que s’implanten en països de la Unió Europea com Irlanda o Estònia no s’implanten a Andorra”, ha dit Saladie durant la sessió d’avui.\nUna altra pota d’aquest ecosistema favorable als negocis digitals seria disposar d’un aeroport internacional. En aquest sentit, tant Saladie com Yebra han coincidit en assenyalar que cal fer els esforços i les inversions que calgui per garantir que l’aeroport d’Andorra-La Seu d’Urgell tingui connexions internacionals. En aquest sentit, també han valorat positivament el fet que l’aeroport pogués disposar d’una terminal andorrana i d’una connexió directa amb el Principat.\nAixí mateix, la sessió també ha servit per analitzar les possibilitats de l’'online' i disposar d’una zona franca al país per gestionar l’estoc del comerç tradicional a Andorra; i fins i tot de l’opció de disposar d’una zona franca al port de Barcelona per poder dur a terme comerç internacional en línia des del país.\nEl tercer debat temàtic tindrà lloc, dimarts 3 de novembre, a les 10.30 hores a la seu de la CEA i està dedicat al Turisme. La trobada comptarà amb la participació de Joan Viladomat de Saetde, Jordi Daban de Daguisa Hotels i Miguel Pedregal de Caldea.\nEls debats es retransmeten per streaming a través del canal YouTube de la CEA i la web de la patronal.


Arxius de Blog - Pàgina 4 de 5 - Eduard Batlle Blog\nM’agraden els casvespres al pont d’Avinyó\nEduard Batlle Rispau 2 setembre 2019\nM’agrada Avinyó. La ciutat en si i especialment, és clar, el seu centre històric. Et pot visitar en un dia, com Girona. I una cosa que m’agrada fer és esperar … LLEGEIX MÉS\nAvignonAvinyoBlogCamargaCamargueEduard BatllePontProvençaProvence 28 comentaris a M’agraden els casvespres al pont d’Avinyó\n50 números de la revista Empresarial Girona\nEduard Batlle Rispau 19 juliol 2019\nSemblen pocs 50 números de la revista però són ja 12 anys i mig. És la memòria econòmica i empresarial de l’última dècada a la demarcació gironina d’una revista que … LLEGEIX MÉS\n50 númerosAEEGBlogEmpresarial GironaGironarevistaRicard Carbonell 28 comentaris a 50 números de la revista Empresarial Girona\nEduard Batlle Rispau 10 març 2019\n“Fotografiar és posar el cap, l’ull i el cor en un mateix eix”, va dir una vegada un dels millors fotògrafs de la història com és Henri Cartier-Bresson. I aquesta és … LLEGEIX MÉS\nBlogEduard BatlleFotografiaLes BernardesRaffaele MontepaoneSaltVidaVita 1 comentari a Admirant Raffaele Montepaone\nEduard Batlle Rispau 11 desembre 2018\nM’agrada cada any l’experiència de visitar el Mercat Medieval de Vic. Com una tradició. Ja sé que hi ha molta gent, però trobo que és una experiència agradable i la … LLEGEIX MÉS\nUna de les primeres parades oblidades de París: la Shakespeare and Co. És molt més que una llibreria, davant del Sena i entre Notre-Dame i le Petit Pont. Té un encant … LLEGEIX MÉS\nBlogEduard BatlleLlibreriaParisShakespeare and Co 10 comentaris a Visita obligada a París: La Shakespeare and Co.\nBon Nadal… amb somnis i projectes\nEduard Batlle Rispau 23 desembre 2011\nUs desitjo bones festes amb una cançó que fa Nadal, que m’agrada, i que espero que serveixi per generar bones vibracions amb vista aquestes dies de família, amb moments per … LLEGEIX MÉS


Setmana de lluita a l’educació pública.\nSom treballadores i treballadors de l'educació pública de les comarques de Barcelona, i ens estem organitzant per acabar amb les retallades que ofeguen elscentres des de 2011. És urgent augmentar la inversió a l'educació pública, per atendre a l'alumnat i a les famílies com mereixen, millorar les condicions d'aprenentatge i garantir els drets dels infants i joves. Cal redreçar la situació, el sistema educatiu no pot sostenir-se més amb el nostre sobreesforç i explotació.\nL'inici del curs 2018-19 hem sortit al carrer i volem donar continuïtat a aquestes mobilitzacions. El debat de pressupostos és un context favorable per pressionar i aconseguir millores concretes. I encara que no s'aprovin es poden destinar partides a l'educació pública. Per això estem construint una setmana de lluita del 4 al 10 de febrer, coordinada amb les famílies i estudiants, convocant tancades als centres amb xerrades i assemblees. I continuarem amb les accions que calguin fins a aconseguir revertir les retallades.\n1. Restabliment de l'horari lectiu anterior a les retallades: 23h a Primària/18h a Secundària.\n2. Retorn a l'horari de permanència del professorat de Secundària: 24h.\n3. Reducció de les ràtios: màxim 20 alumnes a Primària i 25 a Secundària.\n4. Conversió del 1/3 de jornada a 1/2.\n5. Increment del personal de suport a la docència per atendre la diversitat.\n6. Retorn al caràcter lectiu de les 2 h de reducció a majors de 55 anys.\n7. Recuperació de poder adquisitiu.\n8. Consolidació del lloc de treball del personal interí.\n9. Manteniment de l'FP pública i al Departament d'Educació.\n10. Retirada del Decret de Plantilles.\n11. Retorn de la inversió pública a les Escoles Bressol i Llars d'Infants.\n12. Internalització de tot el personal dels centres educatius públics: monitores, vetlladores,\neducadores i personal de serveis.\nVolem fer créixer aquest moviment, així que fem una crida als treballadors i treballadores de l'educació pública a organitzar-se en assemblees als centres, i a posar-se en contacte amb nosaltres:\nCorreu electrònic: revertimretallades@gmail.com\nConvoquem els companys i companyes de les comarques de Barcelona a la propera assemblea: divendres 25 de gener a les 18'30h. Al Centre Social de Sants, C/ Olzinelles 30, Barcelona. Metro: Plaça de Sants (L1 i L5).\nASSEMBLEA DE TREBALLADORES DE L'EDUCACIÓ PÚBLICA DE LES COMARQUES DE BARCELONA\n04/02/2019 13:23 (98)


Consum presenta una edició de calendaris de sobretaula amb receptes fàcils del Peix del Grau de Castelló | Notícies Dígitals\nConsum presenta una edició de calendaris de sobretaula amb receptes fàcils del Peix del Grau de Castelló\n24/10/2017 consum, grao de castello, peix\nLa regidora Mary Carmen Ribera destaca que l’objectiu d’aquesta acció és fomentar el consum de peix fresc del Mediterrani.\nLa regidora de Consum, Mary Carmen Ribera, ha presentat el calendari Peix del Grau 2018 realitzat amb la col·laboració de la Confraria de Pescadors Sant Pere de Castelló en una edició especial de sobretaula que inclou receptes.\nRibera ha explicat que “l’objectiu d’aquesta acció comunicativa és fomentar i promocionar el consum del peix fresc de la mà d’autèntiques receptes marineres amb les diferents varietats que trobem en el Mediterrani, i més concretament en el Grau”.\nAlgunes de les receptes que es poden trobar són suquet de peix mariner, polp amb creïlles, all i pebre de gatets o paella de mollets, entre unes altres. Plats senzills amb sabors tradicionals i amb una fàcil elaboració per a poder preparar a casa.\nLa concejala ha conclòs que “el calendari s’ha il·lustrat amb imatges de la Llotja del Grau, dels nostres pescadors, les diferents xarxes de pesca i els productes frescos en viu, i l’acció constitueix una nova aposta pel foment del consum de productes de proximitat per a acostar el nostre peix autòcton al ciutadà”.\n← El ple de la Diputació de Valencia del mes d’octubre mostra el rebuig de tots els grups als actes violents del 9 d’Octubre\nCs de Castelló demana regular la presència dels himnes de la Comunitat i Espanya en els actes oficials →


La Creu Roja celebra el seu dia homenatjant els voluntaris, que creixen al Baix Llobregat Nord\nPàgina principal >> Societat >> La Creu Roja celebra el seu dia homenatjant els voluntaris, que creixen al Ba...\nEl 8 de maig és el Dia Mundial de la Creu Roja, data que reconeix la tasca d’aquest organisme d’ajut humanitari mundial creat per Henri Dunant l’any 1863. Enguany, la jornada accentua el reconeixement als prop de 100 milions de voluntaris arreu del planeta en plena emergència. La Creu Roja del Baix Llobregat Nord en comptabilitza 74 de nous arran de la crisi del coronavirus, que se sumen als 188 ja existents.\n“És un dia de celebració, per agrair als voluntaris les tasques que duen a terme tot l’any. Aquest cop l’agraïment és més gran, perquè en l’actual emergència i crisi sanitària i social, l’esforç i la dedicació cap a qui ara més ho necessita és més gran i extensa. Són el motor de la nostra entitat i, sense ells, res no seria possible”, descriu la referent tècnica de la Creu Roja del Baix Llobregat Nord, Griselda Sanahuja.\nSanahuja agraeix el paper d’aquests voluntaris nous que, sumats als ja existents, fan un total de 262-, i desitja “que aquestes darreres incorporacions es vinculin a la nostra entitat més enllà de l’estat d’alarma”. Són persones que han donat suport a qui no pot sortir de casa, en ser grups de risc o en situació de vulnerabilitat.\nL’acció sobre el territori\nCreu Roja segueix duent a terme les seves accions habituals, ara adaptades al confinament, i el ‘Pla Creu Roja Respon’ activat per la crisi del coronavirus, gràcies al 108 voluntaris de la delegació baixllobregatina ha atès 1.135 persones: 980 trucades de seguiment i prevenció; 156 atencions a domicilis; 180 entregues d’aliments a famílies necessitades i que ha repartit 1.875 mascaretes al transport públic.\nSanahuja recalca l’atenció a la gent gran. “Els truquem per fer-los un seguiment social i de salut, per interessar-nos sobre com estan, i per si necessiten alguna cosa, com ara que els voluntaris surtin al carrer en nom seu per garantir-los aliments o productes de farmàcia”.\nA més, es manté obert l’Espai Cruïlla, on atenen 13 persones sense sostre, un dels col·lectius vulnerables. “Persones que viuen al carrer o en cases sense llum o aigua. No poden cuinar ni dutxar-se i els facilitem que puguin fer una higiene correcta, tant corporal com de la seva roba, fer-se el menjar o tenir els aliments diaris”, destaca.\nDes del passat 13 de març, la Creu Roja ha reforçat la seva col·laboració amb els Serveis Socials Bàsics de l’Ajuntament de Martorell, que detecta les necessitats i demandes del moment, vehicula les possibles atencions i les deriva a la institució solidària. Una d’aquestes funcions és “el lliurament d’aliments i de medicaments a famílies que, pel que sigui, no tenim donades d’alta”.\nL’organització humanitària també ha incrementat l’atenció de famílies vulnerables, perquè “paral·lelament a l’estat d’emergència, moltes s’han quedat sense feina o han patit algun ERTO i la situació s’ha complicat”. Per això, han mantingut al dia el projecte d’ocupació i de seguiment telefònic per orientar i guiar les persones sense feina o en situació laboral complicada i mirar de donar-los una sortida. Els voluntaris segueixen donant servei a través del telèfon 93 775 05 50.


Pointe de Rasis (2.844 m.) | Engarrista\nPointe de Rasis (2.844 m.)\nEnviat per Marc el Dijous, 08/08/2013 - 14:00\nEl bonic cim de Roche des Clos\nVorejant la Pointe de la Selle\nAresta de la Pointe de Rasis\nCamí de tornada, amb el Rochebrune al fons\nEnfilem avui un cim poc destacat per si mateix, però que ens ofereix un bell recorregut i una excel·lent panoràmica. Per sobre de Château-Queyras pugem amb cotxe fins la Sommet Bucher, a més de 2.000 metres, i emprenem un bonic camí per pastures i avetosa fins sota l'estètica Pointe de la Selle. Per una coma ampla remuntem fins un coll i per l'aresta accedim al cim, des d'on tenim una amplíssima perspectiva de tot el Queyràs.\nLloc de sortida: Aparcament Sommet Bucher, Château-Queyras (França)\nDesnivell positiu: 965 metres\nTemps: 06:15 hores\nCartografia: Guillestre, IGN (1:25.000)\nSommet Bucher 00:00 00:00 0,0\nCol des Prés de Fromage 00:34 00:34 1,1\nPointe de la Selle (sota) 01:12 01:46 4,3\nColl 01:05 02:51 5,9\nPointe de Rasis 00:19 03:10 6,4\nInici 03:05 06:15 12,8\nAvui fem una ruta de transició. No podem dir que sigui un dia de descans, ja que estarem més de 6 hores de marxa, però sí que ens ho prenem amb certa calma. Tot i que pujarem una muntanya, avui més que una ascensió és una excursió que ens portarà per paratges còmodes i de gran bellesa. Gaudirem d'un paisatge contrastat entre el tapís verd suau de les pastures, el verd fort dels avets, la verticalitat de les roques a la Pointe de la Selle, el blau intens dels cels del Queyràs i les mil-i-una taques de color de les abundants flors d'aquest parc natural.\nDes del poble fortificat de Château-Queyras prenem una pista asfaltada que puja cap a la Sommet Bucher, un cim al qual s'accedeix amb vehicle. Pujarem motoritzats fins a 2.200 metres d'alçada superant un fort desnivell per una pista amb un primer tram asfaltat i llavors de terra. Des de l'aparcament comencem a caminar enfilant fins al petit cim que hi ha just a sobre, on hi ha un petit refugi de pastors. Des del cim tenim una bona panoràmica cap a totes bandes, però crida l'atenció especialment l'estètic pic de la Roche des Clots. De fet inicialment pensava que havíem de pujar aquesta muntanya, però la ressenya que portàvem és d'una altra de més elevada que hi ha al darrere. No veurem el cim fins gairebé el final.\nDes del cim Bucher baixem cap a l'altre cantó per un camí dretot que ens deixa en unes àmplies pastures. Som al coll des Prés de Fromage, una zona plana on hi ha algunes bordes de pastors molt ben integrades amb l'entorn. Bucòlic i alpí. Des del coll seguim cap al sud descartant la pista que marxa a la dreta, i també la de l'esquerra que va a la capella de Saint Simon. Prenem el camí del mig que s'endinsa al bosc de Bourrels. Planejarem durant una bona estona, gaudint de l'ombra dels grans avets en un terreny molt suau.\nPassada l'avetosa la visió s'obre, i entrem a l'ampla coma del Vallon. Davant nostre contemplem les estètiques agulles de la Pointe de la Selle. Ens hi dirigim tot seguint el camí. Hi ha diversos camins, principalment fets pel bestiar, però cal seguir el que va al peu del torrent. Ens vam equivocar i vam fer una volta innecessària cap a la dreta, per sota de les agulles. En tot cas és una zona molt agradable, en què el color verd de les pastures contrasta amb la roca vertical. Passem de la suavitat de la gespa a la severitat de la roca vertical sense transició. És un racó molt bonic.\nPassem al peu mateix de les agulles, i les deixem a la dreta. El camí comença a pujar més decidit cap un evident coll al cap d'amunt de la coma. Durant una bona estona anirem pujant més fort fins assolir el coll, el qual ens obre la vista cap al sector de Saint-Véran, el poble més alt d'Europa, que veiem a l'altra banda (est). Un cop al coll només queda resseguir la carena, prou ampla i còmoda per caminar sense problemes. En pocs minuts coronem el cim de la Pointe de Rasis (2.844 m.)\nContemplem el paisatge i dinem tranquil·lament. Cap a totes bandes es veuem muntanyes, valls, pastures, bordes i petits poblets. El Queyràs és una zona encantadora, on es poden combinar excursions còmodes com les d'avui amb altres de més exigents i alpines. És una zona tranquil·la, poc explotada turísticament, amb interessantíssimes opcions per fer muntanya. Realment és una zona que ens ha seduït.\nEns plantegem d'anar a seguir la cresta de la Rousse i accedir al pic de la Roche des Clots, per fer un itinerari de tornada diferent, més muntanyenc. Però com que estem una mica lesionats i no portem cap tipus de material, decidim l'opció fàcil de tornar pel mateix camí. De tornada ens sorprèn l'estètica del pic de Rochebrune, molt destacat i prominent, rocallós i piramidal. L'anem contemplant ja que ens ve de cara tot tornant, i ja vaig pensant en què pot ser una de les opcions pels propers dies.\nBaixem de nou per la coma. Tornem a vorejar les agulles de la Pointe de la Selle i seguim el camí correcte del peu del torrent. Creuem el bosc de Bourrels per camí planer i fàcil, i al Col des Prés de Fromage busquem un camí més directe que ens eviti passar per la Sommet Bucher i ens porti directament a l'aparcament. Al final encara hem de fer una darrera pujada força feixuga.\nArribem al destí i descansem una bona estona tot prenent el sol en les àmplies pastures d'aquest sector, gaudint de l'aire fresc d'alçada. Ha estat una ruta agraïda, fàcil però bonica i panoràmica. Queyràs en estat pur.


Alberto Toribio torna a la Superlliga com entrenador de Rio Duero Soria - General - Federació Catalana de Voleibol\nAlberto Toribio torna a la Superlliga com entrenador de Rio Duero Soria\nEl tècnic que dirigeix la branca masculina del programa GET Blume ha fitxat per dues temporades amb el club sorià\nEl juny de 2011 s’anunciava la incorporació d’Alberto Toribio com a nou responsable del programa ARC Blume masculí de voleibol en substitució de Javier Peña. Avui, 10 anys després, comuniquem el retorn de Toribio a la màxima categoria del voleibol espanyol anunciant el seu fitxatge com a primer entrenador del CD Río Duero Soria per les dues properes temporades.\nTot i que serà presentat properament (iniciarà el projecte amb el club sorià a partir de setembre), estarà al capdavant de l’equip masculí GET Blume fins al final de temporada, activa a Catalunya fins a juny. Com l’entrenador val·lisoletà indica, ‘sóc molt feliç a Catalunya i el vòlei català m’ho ha donat tot’. Toribio també vol ‘agrair a la presidenta de la Federació Catalana de Voleibol, Maribel Zamora, les facilitats i el recolzament que m’ha donat per prendre la decisió de tornar a la Superlliga. És el moment i el projecte encaixa amb la meva manera de viure el voleibol ’.\nAlberto Toribio es va formar com a jugador a les files de la Universidad de Valladolid, però ben aviat va iniciar la seva relació amb Catalunya, formant part de les files del CV Sant Boi. Com entrenador, després de dues temporades al CV Elx, es va posar al capdavant del primer equip del Club Voleibol Sant Pere i Sant Pau assolint una històrica tercera posició a la Superlliga masculina i dues classificacions per a competició europea. Un fita irrepetible pel club cooperativista que el va portar a ser distingit amb el premi Toni Ponce, com a millor entrenador.\nEl 2011, l’entrenador de Valladolid, firma amb la Federació Catalana de Voleibol per fer-se càrrec del programa d’alt rendiment masculí al que ha aconseguit atorgar un estil, marcat pel caràcter i la disciplina que imprimeix i exigeix als seus jugadors, però que tants bons resultats i reconeixements ha obtingut. Com a seleccionador català de menors ha aconseguit tres ors i una plata als Campionats d’Espanya de Seleccions Autonòmiques (2012, 2013, 2014 i 2018), portant a la selecció catalana a ser un referent i un model a seguir en quant a valors i metodologia esportiva es refereix. Els èxits assolits en aquest àmbit l’han portat a ser reconegut com un tècnic ‘amb un dels palmaresos més extensos del vòlei espanyol a la gran cita de les seleccions autonòmiques’, segons la RFEVB (2019).\nEl seu extens currículum i la seva trajectòria també l’han permès formar part de la Selecció Espanyola, sent un entrenador de les categories de menors. EL 2006 va ser segon entrenador de la Selecció Espanyola que va participar al Campionat del Món Escolar a Croàcia. L’any 2018 va debutar com a primer entrenador de la selecció espanyola sub-18, en substitució de Ricardo Maldonado, tornant del WEVZA celebrat a Bèlgica amb una destacada medalla de bronze. Una experiència que va repetir l’any 2019 tant amb la selecció sub-19 com amb la sub-17.\nTalent que marxa de Catalunya, però que ha deixat una empremta que serà difícil d’esborrar i que ha quedat impresa en els prop de 100 jugadors que han passat per la Blume al llarg d’aquests anys. Un treball excel·lent que s’ha traduït en jugadors de màxim nivell en el panorama català, espanyol i internacional. Un ADN Toribio que ens haurem d’acostumar, a partir d’ara, a veure a la banqueta del CD Rio Duero Soria, i al que la Federació Catalana de Voleibol li desitja tots els èxits.\nTalent que marxa de Catalunya, però que ha deixat una empremta que serà difícil d’esborrar i que\nha quedat impresa en els prop de 100 jugadors que han passat per la Blume al llarg d’aquests anys.\nUn treball excel·lent que s’ha traduït en jugadors de màxim nivell en el panorama català, espanyol i\ninternacional. Un ADN Toribio que ens haurem d’acostumar, a partir d’ara, a veure a la banqueta\ndel CD Rio Duero Soria, i al que la Federació Catalana de Voleibol li desitja tots els èxits.


La Torre de televisió “Fernsehturm” de Berlin - Història Oberta\nLa Torre de televisió “Fernsehturm” de Berlin\nEl Fernsehturm (la torre de televisió) és una torre de televisió ubicada a Berlín. La torre va ser construïda el 1969 per l'extinta RDA.\nElliot Fernandez Hernandez | 16/12/2009 | Darrera actualització: 28/07/2020\nEl Fernsehturm (la torre de televisió en alemany) és l’omnipresent torre de telecomunicacions ubicada al centre de Berlín, molt propera a l’Alexanderplatz. La torre va ser construïda per la República Democràtica d’Alemanya 1969, en plena Guerra Freda. A la part més alta de la torre s’ubica un mirador-restaurant, obert als visitants.\nLa Torre de Berlín en l’actualitat\nImatge: Elliot Fernandez\nL’edificació, que va rebre el nom oficial de Torre de Televisió i UHF, era, l’octubre de 1969, la segona torre de telecomunicacions més alta del món, superada únicament per la torre Ostankino de Moscou. Després de l’Empire State de Nova York i la torre de Moscou, el Fernsehturm constituïa la tercera edificació més alta del seu temps.\nFotografia de l’any 1969, amb una vista de la plaça l’Alexanderplatz i la torre de televisió al fons.\nImatge dels Arxius Estatals d’Alemanya\nLa inauguració de la torre de televisió el 1969\nEl 3 d’octubre de 1969, el cap d’estat de la RDA Walter Ulbricht, junt amb una delegació d’alts funcionaris, entre els quals figuraven Günter Mittag, Herbert Warnke, Paul Verner, Rudolph Schulze, Erich Honecker, Werner Lamberz i Erich Mielke, va inaugurar la torre i va donar el senyal de sortida a la segona cadena de televisió estatal de la RDA, la DFF 2. Amb això, començava l’era de la televisió en color a la RDA. Des del 7 d’octubre de 1969, Dia de la República, la torre es troba oberta al públic.\n16.7.1969 Berlín: vista des d’un dels gratacels de Fischerkietz sobre el nou centre de la capital de la RDA. Ajuntament Vermell davant de la torre de televisió; a la dreta el nou edifici de l’Interhotel “Stadt Berlin” i els nous edificis al centre de la ciutat.\nLa torre com a centre d’emissió\nEl 16 de febrer de 1970, van començar a emetre des de la torre cinc programes UHF i un primer programa de televisió va seguir el 4 d’abril de 1970. A principis de 1972, es van acabar les obres dels dos pavellons d’exposició, el centre d’informació de Berlin Information, un cinema i els establiments gastronòmics. En total, s’oferia aforament per a un total de gairebé 1000 visitants. Després que el 1975 s’establís la base jurídica per a la protecció històrica de monuments, la torre de Berlín es va veure emparada per aquesta llei. Quan va caure la RDA, la República Federal va fixar l’estatus de monument de l’edificació.\nUn símbol de la ciutat de Berlín\nDesprés de la Reunificació alemanya el 1990, van cobrar força les veus que demanaven la demolició de la torre. No obstant això, Alemanya va decidir mantenir-la i va passar a mans de Deutsche Telekom, que va invertir més de 50 milions de marcs en la modernització de les instal·lacions de retransmissió i la renovació de l’edifici. Entre altres millores, l’antena de fins llavors 327 metres, va ser dotada d’una agulla més eficient. Amb el que a l’estiu de 1997, la torre va passar de 365 a 368 metres d’altura.\nLa Fernsehturm forma part dels monuments berlinesos que, des d’octubre de 2004, s’il·luminen artísticament cada any amb una il·luminació especial al Festival of Lights.\nEn l’actualitat és visitada per milers de visitants cada any.\nFernsehturm (Torre de televisió)


Espai Obert participa a la Festa de Fi de Curs de l’Escola Oberta de Càritas - Daleph\nIniciEspai Obert participa a la Festa de Fi de Curs de l’Escola Oberta de Càritas\n20 juny, 2019 Per Daleph Els comentaris s'han tancat\nL’Escola Oberta de Càritas és un espai de formació i ajuda per a totes les persones de l’Hospitalet de Llobregat. El centre compta amb diversos espais de relació grupal i cursos per a adults, així com també Espai Obert, servei operat per Daleph, el qual ofereix orientació laboral a persones en risc d’exclusió social.\nEl passat dijous 13 de juny, estudiants, usuaris/àries, voluntaris/àries i professionals es van convocar per celebrar la clausura del curs i donar la benvinguda a l’estiu. Aquests esdeveniments són capaços de reunir una gran quantitat de persones en un mateix espai sense importar l’edat, el sexe, la cultura o la religió.\nAmb l’arribada de l’època estival finalitzen alguns dels cursos de l’Escola Oberta. Tanmateix, Espai Obert romandrà operatiu tot oferint les seves activitats característiques.


La Policia Local es va fer càrrec de l'atestat de l'accident | Policía Local\nL'infractor havia estat detingut 24 hores abans per conduir sota els efectes de l'alcohol\nper Jordi Cumplido 04/10/2021 19:08h\nUn home de 54 anys va ser atropellat ahir al matí en un sinistre de trànsit a Granada. Aquest cop, hi ha un detall que eleva la gravetat del cas: en el moment de l'accident, l'infractor es dirigia a un judici per haver conduït sota els efectes de l'alcohol.\nSegons el diari 'Ideal', la víctima mortal circulava amb moto per la GR-30 en direcció a Granada quan va ser atropellat per un cotxe. El vehicle va envestir el motorista per darrere i el va fer rodar per l'asfalt. El cos de la víctima va quedar atrapat sota l'automòbil i va morir a l'acte.\nEn aquest cas, l'infractor de 53 anys havia estat sancionat 24 hores abans per conduir begut. En el moment de l'accident, es dirigia a un judici ràpid per determinar l'abast de la sanció. Els serveis d'emergència estaven desbordats.\nEl control d'alcoholèmia va determinar que l'home tornava a anar begut. El Jutjat de Guàrdia va ordenar el seu ingrés immediat a la presó. L'acusen d'un presumpte delicte d'homicidi imprudent i de conducció sota els efectes de l'alcohol.\nLa sorpresa dels agents\nEls fets van tenir lloc a l'alçada de la circumval·lació de la capital granadina, a prop del Parc Tecnològic de la Salut i el Centre Comercial Nevada. Els metges efectius s'hi van presentar ràpidament per atendre el ferit, que havia mort a l'acte.\nDesprés de comparar les dades del conductor, la policia va detectar que havia estat detingut poques hores abans per conduir begut. Quan li van tornar a fer les proves d'alcoholèmia, va donar positiu amb una taxa superior a 1 mil·ligram per litre d'aire espirat. Cal recordar que a partir de 0,60 ja es considera delicte penal.\nL'home va ser arrestat immediatament pels agents de la Guàrdia Civil, ajudats per efectius de la Policia Local de Granada. Els cossos de policia van realitzar l'atestat i el van portar a les dependències policials. Passarà a disposició judicial durant les pròximes hores.\nTaxa d'alcohol compatible amb sis combinats\nEl conductor del vehicle haurà de respondre per dues infraccions d'alcoholèmia i per un presumpte delicte d'homicidi imprudent que comporta la pena de presó.\nEls agents van comprovar que el conductor del cotxe es dirigia als jutjats de La Caleta quan va atropellar el motorista. Havia estat citat per un delicte contra la seguretat viària després de conduir sota els efectes de l'alcohol. Hores més tard, el conductor cometia el mateix delicte.\nAquest segon cop, l'alcoholímetre va marcar una taxa compatible amb mitja dotzena de combinats. Ara bé, la seva imprudència va posar fi a la vida d'un home de 54 anys.\nEl trànsit, tallat durant hores\nL'accident mortal, ahir al matí, va mantenir un carril de la circumval·lació tallat durant algunes hores. La normalitat es va reprendre quan van aixecar el cadàver de la víctima. El culpable haurà de respondre, ara, per tots els delictes que ha comès.\nLa justícia s'encarregarà de dictar sentència per al conductor que anava begut i va atropellar el motorista de forma mortal.\nEls casos d'homicidi imprudent contemplen la no voluntat del culpable a l'hora de matar una persona després d'infringir la llei. En els casos greus s'apliquen penes d'entre un i quatre anys.\nEl vídeo del pànic en un avió a Espanya: «Por pensant en la meva família»\nGuanya la loteria i apareix mort a la platja poc després\nHomicidi Trànsit Accident


Estrenes i denúncies - Revista Saó\nEstrenes i denúncies\nDes d’aquestes línies fa mesos que ens queixem del maltractament que les Arts Escèniques i la Cultura en general estan patint des de l’aparició de la COVID-19, així que, reflexionant i també escoltant l’opinió de companys de professió, vaig decidir que en aquesta ocasió faríem un escrit amable i pacificador. De fet, hi havia alguns motius per a fer-ho: tant les sales privades com les municipals del Circuit Valencià de Cultura i algunes de públiques havien reiniciat la seua programació, fins i tot amb èxit i bona acollida per part del públic. Alguns dels festivals de setembre (per què no decidiran ja canviar-ne de dates per no coincidir?) com Russafa Escènica i altres havien pogut realitzar alguna activitat, tímides i mínimes accions, és cert, però fins i tot atrevides per als temps que corren.\nPerò sembla que l’amabilitat no és possible en el món cultural actual: la ràbia i la indignació formen ja part del nostre modus vivendi, així que fa uns dies ens assabentàrem que l’associació ultradretana Abogados Cristianos sol·licità al Jutjat d’Instrucció de València mesures cautelars per a retirar l’obra Poder i santedat, un text (Premi Pere Capella 2017) de Manuel Molins produït per l’Institut Valencià de Cultura i la Diputació de València, i que, curiosament, encara no s’ha estrenat (a hores d’ara, quan lliges aquestes pàgines, esperem que sí). Sembla que és el cartell el que ha indignat aquestes bones ments. Recordem que no és la primera vegada que Abogados Cristianos actua en contra de la cultura i el pensament, i tampoc no és la primera vegada que els jutges admeten a tràmit la denúncia, just després de queixar-se que no tenen temps ni mitjans per a poder atendre la justícia com cal.\nLa denúncia va dirigida al president de la Diputació, Toni Gaspar; al director de l’IVC, Abel Guarinos, i al director de l’obra, Paco Azorín (a qui sembla que confonen amb l’autor). Tots ells són acusats de delicte contra els sentiments religiosos. I a més a més, Gaspar i Guarinos de prevaricació.\nLa portaveu de l’associació, Polonia Castellanos, de gira mediàtica per totes les televisions i prenent un protagonisme totalment immerescut, repeteix indignada que a banda de ferir els seus sentiments, el pitjor és que s’han gastat diners públics en un muntatge teatral que ofén una part del públic i no lluita contra la pederàstia en general i contra la situació de crisi que vivim. Senyora Castellanos: siga sincera i reconega que el que li molesta realment és que es gasten diners públics en cultura, perquè li molesta que la cultura siga també una forma de lluita contra la crisi i pretén desconéixer el valor social i també econòmic de la indústria cultural.\nEnfront de l’actitud indignant de la Sra. Castellanos, Manolo Molins, en les escasses aparicions públiques que fa, explica amb gran dignitat i serenitat que ell també és cristià i per a res es veu representat per Abogados Cristianos, i que Poder i santedat és un text crític que, lluny de voler incendiar, vol apagar i fer reflexionar.\nEspere que quan estigues llegint aquestes paraules, Poder i santedat s’haja estrenat i haja fet una gran temporada, i que les actituds intransigents i antiquades hagen servit per a atraure més públic al teatre. Ah, i que callen ja o, almenys, que no els escolte ningú.


Inesperadament al fons del bosc – Amos Oz – Quadern de mots\nInici / Escriptors / Amos Oz / Inesperadament al fons del bosc – Amos Oz\narxivat el 01/05/2010 per Carme a Amos Oz, Apunts de lectura, Editorials, Escriptors, RBA - La Magrana\nAmos Oz, ( Jerusalem, Israel 1939 )\nUn conte angoixant on se’ns presenta un poble que viu sense cap animal, tots han marxat per voluntat pròpia acompanyant al qui serà més tard el dimoni Nehi. La burla i l’escarni que sotmet la gent a qui és diferent de la majoria i la crueltat envers alguns animals desencadena la situació. La por i la resignació a oblidar són els elements que mouen als adults. Els nens són els únics que no han conegut mai als animals vius, i la Maia i en Mati no es resignen a creure que ja no n’hi ha. Un món ideal que es troba al fons del bosc, on l’home i els animals poden viure en harmonia, sense depredadors ni víctimes, però en el fons un món falç.\nÉs de lectura fàcil encara que hi ha cops que es fa un pèl repetitiu donant voltes sempre al tema de la pèrdua dels animals, o quan ens parla d’un personatge acompanyant-lo sempre de la seva descripció.\nPrevious Previous post: Arrels nòmades – Pius Alibek\n> Next post: Codi genètic – Amàlia Lafuente


Mp3 en l'automòbil | Consumer\nMp3 en l’automòbil\nGaudir del nostre reproductor mp3 en el cotxe és senzill i molt barat, fins i tot encara que el nostre vehicle tingui com a equip de so un vell radiocasset\nData de publicació: Dimecres, 14deJunyde2006\nEscoltem pel carrer o en el transport públic pot adaptar-se fàcilment a l’equip de so de l’automòbil. Hi ha moltes possibilitats i molt barates, que podem trobar en tendes d’informàtica, electrònica o so:\n– Radiocasset: per un preu de 10 a 15 euros venen unes cintes amb un connector extern de jack 3,5mm. La cinta s’introdueix en el cassette del vehicle i el connector en la sortida d’auriculars del reproductor mp3.\nLa qualitat de so queda alguna cosa limitada per la qualitat de l’adaptador, però es tracta de la solució més ràpida, senzilla i econòmica.\nExisteix una cassette amb connector per l’iPod que permet controlar el reproductor amb els comandaments del propi radiocasset i ofereix una major qualitat de so.\n– Entrada auxiliar: moltes ràdios de cotxe tenen una entrada auxiliar que permet introduir so des d’una altra font. En aquest cas, n’hi ha prou amb un cable dotat d’un connector jack 3,5 mm en cada extrem. Un es connecta a la ràdio i l’altre a la sortida d’àudio del reproductor mp3.\nEl cable ho podem trobar per menys de 2 euros. És la solució més econòmica i ofereix una bona qualitat de so. Això sí, cal consultar el manual de la ràdio per seleccionar com a font d’àudio l’entrada auxiliar.\n– Entrada auxiliar RCA posterior: si la ràdio es pot extreure, és possible que en la seva part posterior compti amb dos connectors tipus RCA, un de color blanc i un altre de color vermell. En aquest cas necessitem un cable amb dos connectors RCA mascle en un extrem i un jack 3,5 mm en l’altre.\n– Connexió per ràdio: existeix un accessori que es connecta al reproductor de mp3 i emet per ones de radi a una distància d’un parell de metres. Això permet sintonitzar el nostre reproductor en la ràdio de l’automòbil i escoltar-ho com si fos una emissora més.\nL’inconvenient és la saturació d’emissores a les ciutats grans, que impedeix a l’accessori trobar una freqüència lliure d’interferències. En aquest cas, és aconsellable retirar l’antena del cotxe. Per tant, és més recomanable si se circula habitualment per carretera o per ciutats petites on la banda de FM no estigui saturada. El preu oscil·la entre 20 i 40 euros.\n– Connexió al carregador de CD: un adaptador que es connecta al cable que va al carregador i ens aporta una connexió auxiliar o RCA.\nautomòbil ràdio reproductor reproductor mp3 so


S’inicien les obres de remodelació de l’avinguda Mediterrani — Ajuntament de Pineda de Mar\nS’inicien les obres de remodelació de l’avinguda Mediterrani\nS’inicien les obres de remodelació de l’avinguda Mediterrani Aquesta setmana començaran les obres d’urbanització de l’avinguda Mediterrani de Pineda de Mar. I ho https://www.pinedademar.cat/el-municipi/noticies/157 https://www.pinedademar.cat/@@site-logo/escutajuntament.png\nAquesta setmana començaran les obres d’urbanització de l’avinguda Mediterrani de Pineda de Mar. I ho\nAquesta setmana començaran les obres d’urbanització de l’avinguda Mediterrani de Pineda de Mar. I ho faran pel tram baix del carrer, en concret des del passeig Marítim fins a l’avinguda Hispanitat. Segons ha informat l’empresa adjudicatària de l’obra, aquesta primera fase s’ha d’enllestir en un termini aproximat de dos mesos i mig.\nL’actuació global d’urbanització renovarà per complet un dels principals eixos d’entrada al barri de Poblenou amb l’objectiu de dinamitzar l’espai comercial i modernitzar-ne l’espai públic. L’empresa adjudicatària s’ha compromès a acabar les obres en un termini aproximat de sis mesos.\nL’actuació de les obres de remodelació afecten el tram íntegre de l’avinguda, des de la carretera fins al passeig Marítim, però l’empresa adjudicatària l’afrontarà en tres fases. Les màquines començaran a treballar aquesta setmana en el tram baix del carrer, des de l’avinguda Hispanitat fins el passeig Marítim. El termini previst per executar aquesta primera fase és de dos mesos i mig.\nEl cost del projecte se situa en dos milions d'euros. La Generalitat, a través del PUOSC, hi ha destinat una subvenció de 650.000 euros. L'Ajuntament assumeix el 80% de l'obra, i el 20% restant serà a càrrec dels veïns a través de contribucions especials.\nUn disseny a gust veïnal\nEl disseny de la nova avinguda Mediterrània va ser escollit pels veïns i veïnes del municipi durant el procés consultiu que l’Ajuntament va obrir per tal que fossin els ciutadans empadronats al municipi qui escollissin l’aspecte i funcionalitat d’aquest nou entorn urbà.\nLa proposta més votada pels veïns va ser la que contemplava més places d’aparcament en superfície. Així, en el tram superior hi haurà una zona d’aparcament en una banda des del carrer Empordà fins al passeig de la Diputació. Aquest tram serà de doble sentit de circulació. Per facilitar l’accés a l’avinguda des de la carretera i evitar possibles cues, no es permetrà aparcar en el tram comprès entre l’N-II i el carrer Empordà.


Camelot Capital - Inici\nCamelot Capital és una divisió de Bou & Associats SA amb vocació de Business Angels nacional d'inversors privats per donar suport a petits projectes amb forta vocació territorial i capacitat de creixement.\nL'objectiu de la divisió és l'impuls de projectes empresarials amb un alt potencial de creixement a partir de l'injecció de capital i valor afegit.\nA partir de l'acumulació de capital de diversos socis, l'empresa estarà capacitada per estimular aquests projectes empresarials.\nSeleccionem projectes per enfocar-los:\nA) Assessorament que pot ser contractat en funció de l'èxit.\nB) Dirigit especialment a una inversió en concret.\nC) Cerca del projecte de l'any.\nAixí mateix, Camelot Capital pretén ser un instrument al servei de petits inversors que de forma individual vulguin fer inversions amb emprenedors.\nAcompanyem als nostres Socis durant tot el cicle de cada inversió, des de la recerca i anàlisi d'oportunitats fins a la venda de les participacions adquirides, sempre en tot moment vetllant pels seus interessos.\nEl nostre funcionament consisteix en la captació d'idees i plans empresarials captats a través de la nostre pàgina web, contactes, fòrums o altres xarxes Business Angels.\nUn cop enviada la sol·licitud d'inversió, mitjançant el nostre equip estratègic horitzontal i multidisciplinar, estudiem la seva viabilitat i realitzem un anàlisi exhaustiu tant del sector com del seu mercat.\nLa nostra operativa d'actuació consisteix en analitzar detingudament les idees i els projectes aportats, per tal de donar en tot moment, una opinió constructiva i a procedir, si s'escau, a l'inici de la investigació de la modalitat de finançament més adequada (inversions directes, crèdit participatiu, accions...).\nAssessorem i potenciem professionalment cada projecte invertit, maximitzant les seves possibilitats d'èxit. Busquem de manera proactiva oportunitats de venda de les participacions dels nostres Socis.\nL'activitat de Camelot Capital es pot desenvolupar mitjançant accions directes o indirectes, pot suposar tant la inversió directa, l'estudi, l'assessorament i/o la tutoria de les pròpies empreses.


Flotació - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nLa flotació és un procés de separació basat en les diferències d'hidrofobicitat de les superfícies de les partícules a separar. La separació es pot fer de manera independent a les altres característiques de la partícula, per exemple, la densitat. Aquest procés s'utilitza principalment per a minerals amb grans fins.\nCel·les de flotació d'escuma en una planta de processament de mineral de coure-níquel\nPerquè es doni el procés de flotació les partícules d'interès s'han de tornar hidròfobes. A la natura són pocs els minerals que tenen aquesta característica, per a la majoria dels minerals s'ha d'afegir productes químics perquè l'adquireixin. Aquests agents s'anomenen col·lectors, reacciones superficialment mitjançant un recobriment superficial d'adsorció sense reaccionar químicament amb les partícules minerals.\nA la majoria dels processos per augmentar la selectivitat, s'utilitzen substàncies d'origen orgànic i inorgànic. Aquestes substàncies s'anomenen reguladores i tenen diverses utilitats com controlar la dispersió de les partícules, fer més selectiva l'acció col·lectora, etc.\nAmb els productes adients les partícules passen a ser hidrofòbiques; això no obstant, perquè es doni el procés de flotació la polpa s'haurà d'omplir abans amb bombolles aire (espuma) i així les partícules s'uniran a l'aire i es mouran per la superfície donant lloc al procés de flotació. Perquè la unió es doni l'espuma ha de ser estable, per això utilitzem un altre producte químic, anomenat escumós, el qual deixa l'espuma consistent i estable i s'adequa a les finalitats del procés.\nTot el procés de flotació es dona a través d'algunes etapes, des de l'addició del col·lector fins a la introducció de l'escumós al circuit. Existeixen diversos equipaments diferents per a la realització del procés de flotació, utilitzats segons una sèrie de factors, com la producció, l'espai d'implantació dels equipaments i el capital disponible.\nS'utilitza en el processament de minerals per separar-los i en el tractament d'aigües residuals per eliminar els greixos.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Flotació\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Flotació&oldid=30225504»\nDarrera modificació: 27 maig 2022 a les 02:44\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 27 maig 2022 a les 02:44.


Rieju: 75 anys fent motos catalanes ARA\nBarcelonaEl 1932 Lluís Riera va començar a fabricar recanvis per a bicicletes a Figueres. 12 anys més tard -4 abans del naixement d’Honda i 11 de la fundació de Yamaha- va iniciar la història de les primeres motos Rieju. 75 anys després, la marca és l’única supervivent catalana en actiu d’aquells temps.\n1942: Comença l’aventura\nUn treballador d’un banc, Lluís Riera -que ja havia tingut altres iniciatives empresarials- i el seu cunyat, Santiago Juanola -un majorista d’olis- van convertir-se en emprenedors i van fabricar les bicicletes Emporium en un taller que tenien a la capital empordanesa on, com van poder, van superar la manca de recursos que hi havia com a conseqüència de la Guerra Civil.\n1955: somnis de 4 rodes\nL’èxit al mercat estatal de microcotxes com el Biscúter o l’Isetta, gairebé coetanis al naixement del Seat 600, va empènyer Rieju a fabricar el seu propi producte per aquest segment. Es tractava d’una miniberlina amb capacitat per dos ocupants, que feia servir el motor Fita de la Rieju 175. Amb un disseny agosarat, mai va passar de ser un prototip que no van produir en sèrie.\n2010: mobilitat sostenible\nEn coherència amb la voluntat d’innovació que els caracteritza, Rieju va ser una de les primeres marques nacionals a tenir una moto elèctrica. El 2011 van llançar al mercat la MIUS (Mobilitat Individual Urbana Sostenible), el primer escúter elèctric concebut i fabricat aquí, que integrava components d’origen europeu. Una moto molt lleugera pensada per la ciutat.\nLa primera fàbrica Rieju\nUna vegada recuperada la nau que Riera tenia de feia temps als afores de Figueres, i que l’exercit republicà havia expropiat durant la guerra, hi feien tots els components per aquelles bicicletes, ja que no hi havia gaire indústria auxiliar. De vegades calia produir l’electricitat amb un generador de gasoil pels talls de subministrament energètic continus que hi havia a l’època.\n1956: dissenys del futur\nLa 125 Sport i l’escúter Isard -que portava una roda alta, com les que triomfen ara al sector de les motos urbanes- van ser dos models carregats de solucions que encara van trigar força anys a fer-se populars. Potser per això aquests dos productes no van tenir l’èxit esperat en un mercat molt conservador, poc donat a estètiques trencadores com les que aportaven.\nRieju ha fet moltes aliances amb proveïdors externs, sobretot de motors. Els acords amb Minarelli han tingut continuïtat amb altres fabricants, com els japonesos de Yamaha o els xinesos de Loncin. Aquests propulsors han equipat, per exemple, les diferents versions de la Tango, una moto senzilla que destaca per la polivalència i facilitat d’ús, apta per a tothom.\n1944: bicis amb motor\nTot i que l’activitat principal era la producció de bicicletes, ben aviat van tenir la pensada d’afegir un motor a un dels seus productes, el Velomotor Nº 1. El propulsor anava ancorat al portaequipatges del darrera. S’engegava amb l’impuls dels pedals, i una vegada embalat podia arribar als 35 km/h. Aquell vehicle era un embrió del que més tard serien els ciclomotors.\n1962: aliança amb Minarelli\nEl 1962 Rieju va establir una aliança amb el fabricant italià Minarelli pel proveïment de motors. Això va generar productes molt bons, com les Marathon per curses tot terreny, que van obtenir èxits gràcies a pilots com Ramón Burés, Joaquim Flo, Jordi Piferrer, els germans Fillat, Pep Vila i Francesc Rubio, que va ser 5 cops campió d’Espanya amb les motos verdes.\nElèctrica, i fora de la ciutat\nL’any passat, en col·laboració amb l’empresa Nuuk Europe -dedicada a la venda de flotes-, que en va fer el disseny i amb Bosch, que aporta les bateries i el motor, Rieju va començar a fabricar la Nuuk. Gràcies a una gran robustesa i a una autonomia que pot arribar als 150 km, aquesta moto de zero emissions està pensada per a un ús professional, més enllà de la gran ciutat.\n1953: primer ‘best seller’\nLa relació iniciada amb l’empresa francesa AMC, que els subministrava els motors dels primers ciclomotors que va fer Rieju, va permetre la fabricació de la primera moto a través de la llicència cedida a l’empresa Fita, també de Figueres. Era una 175, lleugera i còmoda, que va generar llistes d’espera de gairebé un any entre els clients. En 12 anys en van fer més de cinc mil.\nBojos per la competició\nAquells èxits van fomentar la passió per la competició en modalitats més enllà de l’enduro, com la velocitat en circuit o les curses de minimotos i supermotard. Pilots com Pol Espargaró, Carles Checa i Marc Márquez van començar amb les Rieju. I, com ells, centenars d’esportistes que amb, més o menys èxit, han passat per les copes de promoció de la marca.\nEmbalats cap al futur\nDes que la van fundar, Rieju ha produït gairebé 80 models de motos i ciclomotors. Actualment estan presents a més de 50 països. La marca gironina pot presumir de ser l’única firma catalana que produeix vehicles de manera ininterrompuda des que va néixer. Una excel·lent relació amb la seva xarxa de venedors i un tracte personalitzat amb el client final en són la clau.


L'aparcament de la plaça Corsini serà més barat els caps de setmana\nL'aparcament de la plaça Corsini abaixa els preus en cap setmana a partir d'aquest divendres\nS'ha acordat una tarifa de 0,50 euros l'hora des de divendres al vespre fins dilluns al matí\ndijous, 13 de febrer 2020 - 11:18h\nL'aparcament de la plaça Corsini serà més barat els caps de setmana | tarragonadigital\nA partir d’aquest divendres, 14 de febrer, l’aparcament de la plaça Corsini, situat a sota del Mercat Central, tindrà un preu reduït els caps de setmana. Així ho va acordar el Consell d’Administració de l’Empresa de Serveis i Promocions (Espimsa), titular de l’aparcament, aquest passat dilluns, 10 de febrer. D’aquesta manera, s’aplicarà una tarifa de 0,50 euros l’hora durant la franja entre els divendres a les 20 hores fins a les 8 hores del dilluns.\n«Aquesta mesura pretén aportar una solució al problema d’aparcament que pateix la ciutat, especialment la zona del centre i, d’aquesta manera, contribuir a la dinamització comercial de l’entorn del Mercat Central», va assegurar el president d’Espimsa, Dídac Nadal, justificant la necessitat d’aplicar les noves tarifes.\nAquesta reducció del preu de l’aparcament s’afegeix a la bonificació que ofereix actualment l’aparcament de sota del Mercat Central, on es poden obtenir fins a dues hores d’aparcament gratuïtes realitzant compres a les diferents parades del mercat. L’aparcament subterrani de la plaça Corsini té capacitat per a un total de 324 vehicles i està obert 24 hores al dia, cada dia de l’any.\n"🏛Cop al turisme de Tarragona amb la dura mesura a l'Amfiteatre" "🐶 JUSTÍCIA: Condemnat per un horrible maltractament animal a Tarragona"\nDídac Nadal Mercats de Tarragona mobilitat Ajuntament de Tarragona


Diuemenge 19 d'abril 2009: 45 km. de matraca i fang, molt de fang, i pendent, molta pendent: Sant Julià - Vic - Creu de Gurb - Sant Sebastià - La Miranda - Vic - Sant Julià. Vam començar a les 8 del matí i quan en Lance i jo vam quedar, en BM ja havia anat a La Miranda i havia tornat. Està torrat!!!!!.Primer vídeo, n'hi haurà més. I haurà crònica i contracrònica. De moment, situeu-vos amb aquestes imatges.....Creu de Gurb-Sant Sebastià-Miranda 10 d'abril 2009 from Osona Stoppers BTT on Vimeo.\nHola amics, sóc en Lance de veritat, i no el suplantador d'identitats cibernètiques que va escriure el post anterior. Per demostrar-vos que estic com un "torete", us adjunto el videodiari de la sortida del 5 d'abril pel Collsacabra. Sóc el millor! i la resta, uns aficionats....1- La prèvia a Cantonigròs2- Començo a esperar...3- Cáguense... l'RD abandona4- Això és la Selva!!!5- Tot baixada6- Esperant... tela!!7- Esmorzar a La Devesa8- Pedalo... tot sol? a Cantonigròs\nCollsacabra, Versió Oficial: el videodiari d'en La...


Pack Jove 2017\nSara Soler, guanyadora de la Beca de Còmic\n"Red & Blue" de Sara Soler és el títol de l'obra guanyadora de la segona ronda de la Beca CJ Connecta't al Còmic - 2017 . El còmic sortirà publicat per l'Editorial Panini Còmics, col·laboradors de la beca, en el marc de Sant Jordi 2018 i el Saló Internacional de Còmic de Barcelona.\n"Red & Blue" és una novel·la gràfica de dues joves aventureres i aspirants a heroïnes que comparteixen pis en un regne de fantasia. Les aventures de les dues joves són un pretext per superar les seves pors.\nUn còmic d'acció on no hi falten malvats, imaginació i sobretot... molt d'humor.\nAprofitem per desitjar-li molts ànims a la Sara Soler en tot aquest procés creatiu!


Després de les declaracions de Manel Nadal ERC diu que cal apostar pel model de dues estacions a Figueres :: Tramuntana TV\nAquest és el comunicat que ha fet públic el grup municipal d'ERC a l'Ajuntament de Figueres:\nDesprés de les declaracions de Manel Nadal, Secretari per a la Mobilitat, de la conselleria d’Obres Públiques i Política Territorial de la Generalitat, el grup municipal d’ERC a l’Ajuntament de Figueres vol manifestar que:\n1.- Considerem les declaracions de Manel Nadal (“treure les vies de Figueres no és una prioritat”) un graó més d’una cadena de preses de posició que confirmen la validesa del diagnòstic que ha fet ERC de la solució a la problemàtica ferroviària de Figueres: la proposta de tram nord –de l’estació provisional del TGV fins a enllaçar amb l’actual línia en el terme municipal de Vilabertran- no es concretarà i la ciutat quedarà amb les vies al centre, en superfície i sense eliminar els històrics, molestos i perillosos passos a nivell.\n2.- Constatem que cada cop queda més al descobert que l’enllaç que s’està fent des de Vilamalla a Vilafant resol només el problema de Fomento (no de la ciutat de Figueres i de la comarca de l’Alt Empordà), atrapat en la diabòlica dinàmica econòmica del contracte signat amb TP Ferro per a la construcció i explotació del tram de peatge que inclou el túnel d’El Pertús. Les altes indemnitzacions que ha de pagar l’Estat pel retard en arribar al punt d’inici del tram internacional expliquen l’aposta per una solució que deixarà Figueres anys i panys mig partida per les vies del tren en superfície\n3.- Reiterem un altre cop que la solució econòmicament més viable i sostenible és la del manteniment de l’estació del tren convencional al centre de la ciutat amb les vies soterrades. Ara és el moment, escoltades les preses de posició de l’Estat i la Generalitat, que no aposten per un model que garanteixi la desaparició dels passos a nivell, d’apostar fort pel model de dues estacions (ja que no és possible fer marxa enrere en un tram, el del sud, entre Vilamalla i l’estació provisional de Vilafant), que permetria mantenir l’estació al centre amb les vies soterrades o semisoterrades. A treballar en aquesta línia s’hi va comprometre ERC en entrar al Govern municipal i així ho farà.\n4.- Insistim que la solució tècnica i econòmica queda perfectament dibuixada en una de les propostes que es deriven de l’estudi que va encarregar el Govern Municipal a l’empresa INTRAESA a començament de l’actual mandat, i que serà la base de treball que utilitzarà ERC per a plantejar novament la conveniència de concretar un model ferroviari per al tren convencional que realment sigui útil a la gent de Figueres i de la comarca.


Milers de persones es manifesten a Barcelona i Madrid per a exigir diàleg entre Rajoy i Puigdemont\nLa concentració per exigir diàleg, a la Plaça de Sant Jaume de Barcelona.\nLes places de Sant Jaume, a Barcelona, i la de la Cibeles, a Madrid, han acollit aquest dissabte la manifestació de milers de persones vestides de blanc que volen que la Generalitat i al Govern central que dialoguin per resoldre la situació política actual.\nMilers de persones, 5.500 segons la Guàrdia Urbana, s'han congregat aquest dissabte al migdia a la plaça Sant Jaume de Barcelona, davant de l'Ajuntament i la Generalitat. Ho han fet convocats a través de les xarxes socials i sistemes de missatgeria mòbil, i s'han sumat a ells diversos dirigents polítics com el primer secretari del PSC, Miquel Iceta.\nLa concentració s'ha repetit en diverses localitats espanyoles i té com a objectiu pressionar els dos Executius perquè iniciïn taules de diàleg que donin resposta a l'encaix de Catalunya després del referèndum de l'1 d'octubre.\nDiumenge passat, més de 2,28 milions de catalans van votar en el referèndum d'independència convocat per la Generalitat, i el 90% d'ells van votar a favor que Catalunya es constitueixi com a república independent.\nBLANC NEUTRAL COM SENYAL DE DIÀLEG\nVestits de blanc, els participants a Barcelona han exhibit globus del mateix color i pancartes amb el text 'Parlem?' en català i castellà, i han proclamat càntics com 'Volem pau' i 'Volem parlar'.\nTambé han reclamat a la Generalitat que renunciï a una declaració unilateral d'independència (DUI) i que se sent a negociar amb l'equip de Mariano Rajoy: "Feu el vostre treball", han clamat.\nLa consina era que els participants acudissin sense banderes i vestissin de blanc per no representar cap opció política, el que ha provocat que es poguessin veure diverses samarretes amb publicitat i fins i tot bates de metge.\nEntre les pancartes, diverses banderes de color blanc, els portadors han explicat a Europa Press que no representen la derrota sinó la voluntat d'una negociació pacífica que rebutja també les càrregues policials que es van produir diumenge passat.\nLa concentració, que ha durat més d'una hora i mitja i s'ha estès a carrers d'accés a la plaça per la multitud de manifestants, ha coincidit amb un casament a l'Ajuntament de Barcelona, fet que ha causat un esclat d'aplaudiments i crits de joia quan els nuvis han sortit de l'edifici consistorial, poc després de les 12.00 hores.\nTambé la Plaça de la Cibeles, a Madrid, ha clamat pel diàleg.\nCIBELES ES TENYEIX D'BLANC PER A EXIGIR UNA SOLUCIÓ DIALOGADA\nUna multitudinària concentració de persones amb banderes i vestimenta blanca ha tingut lloc a Cibeles per reclamar diàleg entre el Govern central i la Generalitat de Catalunya per a resoldre la situació generada pel referèndum de l'1-O al crit de "Carles, Mariano, a veure si ens parlem ".\nLa iniciativa 'Parlem?' ha estat la convocant de la manifestació a les 12 hores davant la seu de l'Ajuntament de Madrid, al Palau de Cibeles, i ha demanat penjar llençols blancs als balcons.\nAlgunes de les consignes que s'han llançat pels assistents, amb vestimenta de color blanc i que han abarrotat els voltants de Cibeles han estat 'Catalans, germans no som Mariano', 'Bla bla bla volem parlar', 'Menys odi i més conversa 'o' Menys cops de porra i més telefonada ', a la vegada que han alçat una bandera blanca.\nLa portaveu a l'Ajuntament de Madrid, Rita Maestre, també ha acudit a la manifestació vestida amb una samarreta blanca. "Avui la veu la tenen ells".\nL'impulsor de la convocatòria de 'Parlem?', Guillermo Fernández, ha assenyalat en declaracions als mitjans que "cal que els polítics estiguin disposats a dialogar".\n"Tenim ganes que no ens infonguin odi, volem convivència i no odi, així que si no se sentin tornarem a sortir fins que se senten", ha assegurat.\nPer la seva banda, Vicen i Fernando, un matrimoni d'uns 50 anys, han declarat a Europa Press, que és "necessari parlar i seure a dialogar". "No ho estan fent bé cap de les parts", han dit.\nFinalment, algunes persones amb banderes espanyoles en alt han acudit també a la concentració i diversos dels manifestants els han cridat "sense banderes", de manera reiterada.\nParal·lelament i en aquest cas a la plaça de Colón, també ha tingut lloc una concentració en defensa de la Constitució i de la unitat d'Espanya, on una multitud de persones han portat banderes de Espanyes i han llançat consignes de 'Viva España' o ' amb colpistes no es dialoga '.


El novembre de l’any 2009, ara fa just deu anys, un grup de sis amics compromesos amb el barri del Rec van organitzar el primer festival Rec.0 per donar a conèixer el ric patrimoni industrial del barri. Un projecte de pla urbanístic amenaçava part del patrimoni industrial, i el grup impulsor del festival es va fixar l’objectiu de popularitzar el barri i vincular-lo a la creativitat del món de la moda, convençuts que tornar el barri a la vida era la millor manera de preservar el vell patrimoni. Després de 10 anys i 21 edicions de Rec.0, és hora de fer balanç. Què ha passat aquests deu anys?\nEl novembre de l’any 2009, ara fa just deu anys, un grup de sis amics compromesos amb el barri del Rec van organitzar el primer festival Rec.0 per donar a conèixer el ric patrimoni industrial del barri.\nUn projecte de pla urbanístic amenaçava part del patrimoni industrial, i el grup impulsor del festival es va fixar l’objectiu de popularitzar el barri i vincular-lo a la creativitat del món de la moda, convençuts que tornar el barri a la vida era la millor manera de preservar el vell patrimoni. Després de 10 anys i 21 edicions de Rec.0, és hora de fer balanç. Què ha passat aquests deu anys?\nS’ha dit moltes vegades que Igualada vivia d’esquena al Rec, i és cert. La mala fama de la indústria adobera i un mal planejament urbanístic havien abocat durant dècades el Rec a ser un barri semi abandonat, tot i la seva proximitat amb el nucli urbà. Ningú dubta que si una cosa s’ha aconseguit en aquests deu anys, és que la ciutadania ha redescobert el Rec, n’ha canviat la percepció i ha pres consciència del seu valor patrimonial. I no només a Igualada; arreu de Catalunya el Rec és ara un espai conegut per a molta gent i associat als valors de la moda, la innovació i la creativitat.\n25 nous locals aporten més vida al Rec\nLa normativa urbanística limita molt els usos del barri, impedeix que s’hi pugui viure —el sòl està qualificat d’industrial i no de residencial— i també limita molt l’entrada de noves activitats econòmiques. Així i tot, el barri s’ha convertit en un lloc atractiu per entitats, estudis creatius i empreses que han vist el Rec com una aposta de futur i han optat per rehabilitar antigues fàbriques i instal·lar-s’hi. En total són més d’una vintena els nous negocis i entitats que han obert al barri en aquests deu anys.\nEntre els nous locals hi ha negocis ja consolidats com el Restaurant i l’Hotel Somiatruites, el viver i bar del Kiosk del Rec, l’empresa de moda David Valls, o l’outlet de la marca Macson, o equipaments com l’Adoberia Bella rehabilitada i convertida en seu del Clúster de la pell. També s’hi han instal·lat estudis de disseny i interiorisme, associacions culturals com La Bastida i espais de cooworking com l’Associació La Maca, que apleguen dissenyadors de moda, il·lustradors, gestors culturals, dissenyadors, programadors i fins i tot artesans de cervesa.\nTots plegats han donat una injecció de vida a un barri i s’han sumat a emblemàtics negocis com El Racó dels Traginers, a equipaments com el Museu de la Pell d’Igualada i comarcal de l’Anoia, i a la trentena d’adoberies que fabriquen pell de qualitat i l’exporten diàriament arreu del món. Una suma eclèctica d’iniciatives que han contribuït a la renaixença d’un barri que estava en perill d’extinció.\nTot i que el Pla d’Ordenació Urbanística Municipal (POUM) impulsat pel govern municipal de Jordi Aymamí va quedar aturat per falta de consens, durant aquests deu anys no s’ha reactivat el projecte i el Rec ha viscut en paràlisi normativa. L’any 2017 el govern de Marc Castells va organitzar, juntament amb el Col·legi d’Arquitectes de Catalunya i l’Institut d’Arquitectura Avançada de Catalunya, el concurs d’idees “Repensem el Rec”, una consulta de projectes que va recopilar propostes d’arquitectes i urbanistes d’arreu del món després d’una sèrie de debats i intercanvis d’idees amb la ciutadania. De les 15 propostes finalistes, un jurat en va escollir tres de guanyadores que no es van arribar a materialitzar, tot i que és cert que van contribuir a mantenir viu entre la ciutadania el debat sobre el futur del barri.\nA principis d’aquest mes d’octubre el Conseller de Territori i Sostenibilitat, Damià Calvet, anunciava a Igualada que la Generalitat de Catalunya redactarà i impulsarà un Pla director urbanístic (PDU) per abordar la transformació integral del barri del Rec i garantir així la conservació del patrimoni industrial, permetre l’entrada de noves activitats econòmiques modificant els usos, i resoldre els problemes de connectivitat amb la resta de la trama urbana.\nSegons l’anunci fet pel conseller, el nou pla director possibilitarà la barreja d’usos residencials, de serveis i d’activitat econòmica, fet que obriria la porta definitivament a viure al Rec i a obrir-hi comerços i negocis sense les limitacions actuals. Des de Recstores asseguren que “el més important és que la reforma urbanística faci possible que el Rec tingui vida tot l’any i que el projecte Rec.0 doni per aconseguit l’objectiu pel qual va néixer”. Qui sap si d’aquí a pocs anys el festival de pop-up stores de moda desapareixerà per haver complert l’objectiu que el va fer néixer: salvar el barri. De moment, però, el què va néixer com un experiment per donar a conèixer un vell barri amenaçat s’ha convertit en un gran esdeveniment que atrau 120.000 visitants a Igualada, i no passa de moda ni té motius per desaparèixer.\nVisites guiades pel barri\nPer commemorar els deu anys de Rec.0, el festival vol tornar als orígens i centrar la 21a edició en la difusió de la riquesa arquitectònica del barri. Per fer-ho, organitza diverses activitats com la descoberta de l’antiga adoberia Cal Domènech, diferents workshops sobre el procés de creació artesanal del cuir i de la pell a l’estudi de l’Olga Dubovik, visites guiades a l’adoberia en funcionament, Curtits Badia, i a l’Adoberia museïtzada Cal Granotes, o l’exposició dels 10 anys del Rec.0, al Pati de Bas i Jordi, entre d’altres. Un conjunt d’activitats que no només volen mostrar què hi havia al Rec, com és la indústria de curtits i com ha evolucionat i sinó també posar en evidència com s’ha transformat el barri els darrers deu anys.\nOusman Umar és el pròxim convidat a les “Converses” de l’AnoiaDiari\n9 de novembre 2019.18:32h\nLa renaixença del Rec es testimonial, més enllà d’alguns petits negocis i molt pocs habitatges. Uns dies a l’any de frenesí consumista no son la millor iniciativa per dinamitzar un barri... Llegir més d’una ciutat.\n1 Els Mossos d'Esquadra intervenen en una 'rave' il·legal a Rubió amb més de 200 persones 7378 lectures\n2 Detenen a 15 persones en un operatiu antidroga a l'Anoia, Alt Camp i Baix Penedès 4287 lectures\n3 Els grups confinats per coronavirus a l'Anoia són 22, la majoria a la Conca 4247 lectures\n4 Castells reclama responsabilitat a la població: "el risc de rebrot a Igualada supera els 300 punts" 3489 lectures\n5 L'Hospital informa de dues morts en set dies per COVID-19 i es dupliquen els ingressats 2562 lectures\n6 El risc de rebrot es multiplica per dos a Igualada en una setmana 1956 lectures\n7 Els bars i restaurants de l'Anoia, molestos: "per les ajudes, molta paperassa, però ens fan tancar de cop i volta" 1856 lectures\n8 Els Mossos arresten un veí d'Igualada per robatoris amb violència a dones de més de 80 anys 1634 lectures\n9 El risc de rebrot puja 11,2 punts més a l'Anoia, fins a 250,16 1555 lectures\n10 Vuit persones ingressen per coronavirus en els darrers dos dies a l'Hospital: ara són 26 casos 1349 lectures


Fali no es presenta a les proves mèdiques del Cadis - Esport3 - TV3 i Catalunya Ràdio\nFali no es presenta a les proves mèdiques del Cadis\nEl defensa ja va declarar fa uns dies que tornar a jugar partits tenia un alt risc de contagi, i aquest dimecres ha decidit no passar els exàmens mèdics\nRedacció Esport3 06/05/2020 - 18.55 Actualitzat 06/05/2020 - 19.42\nFali en una imatge d'arxiu amb la samarreta del Cadis\nRafael Giménez, "Fali", és el primer cas d'un jugador professional que es nega a sotmetre's a les proves mèdiques de la Covid-19 a la Lliga espanyola. Fa dues setmanes, el jugador ja es va mostrar contrari a tornar als terrenys de joc fins que no hi hagués plenes garanties sanitàries. I avui, d'acord amb aquesta idea, no s'ha presentat als tests que el seu club, el Cadis, ha començat a fer als jugadors del primer equip.\nDe moment, els responsables del club no han decidit mesures contra el jugador, però podrien apartar-lo de l'equip o fins i tot rescindir el seu contracte, per indisciplina. Fali va deixar clar que, per a ell, el més important era la seva salut i la de la seva família, i que si per això havia de deixar el club o fins i tot retirar-se del futbol, ho acceptaria. El jugador no està autoritzat a fer més declaracions públiques.\nFali, exjugador del Nàstic i del Barça B, va arribar al Cadis el 2018, i aquesta temporada era tot un puntal del conjunt líder de Segona A. Als 26 anys, tenia a l'abast l'oportunitat de jugar, per primera vegada, a Primera Divisió. La Covid-19 pot haver significat un fre a la seva carrera futbolística.\nFali no és l'únic futbolista que ha fet públic el seu temor al retorn a l'activitat. La plantilla de l'Eibar, en un comunicat conjunt, es va mostrar desconfiada a la represa de la competició. Però avui, tots els integrants de l'equip han passat els tests i dissabte començaran els entrenaments.