Kultasepän tunnustuksia: 2013\nLapponia Jewelrylle vuodesta 1963 koruja suunnitellut professori Björn Weckström sai tänä vuonna viisikymmenvuotisen muotoilu-uransa tunnustuksena alan merkittävimpiin kuuluvan huomionosoituksen Suomessa, Kaj Franck -palkinnon.\nLapponia nousi maailmanmaineeseen Wecktsrömin uraauurtavan, omintakeisen muotokielen kautta. Hänen veistokselliset korunsa olivat jotakin täysin uutta, jotain, mitä ei ollut korutaiteessa koskaan ennen nähty. Paitsi muodot, myös materiaalit tai niiden käsittelyt olivat uusia: muovia, lasia, erikoishiottuja jalokiviä; himmeää, rosoista kultaa ruhtinaallisen kokoisina koruina, hohtavaksi matattua hopeaa.\nVaikka Lapponia oli luonnollisesti Suomessakin tunnettu - ilmiselvään plagiointiin asti - valtaosa sen valmistamista koruista on mennyt kuitenkin vientiin. Weckströmin suunnittelemia koruja myivät luksustuotteisiin erikoistuneet liikkeet ympäri maailman, ja niitä ovat kantaneet superjulkkikset Yoko Onosta Grace Kellyyn.\nKorut ovat kuitenkin vain osa Wecksrömin elämäntyöstä. Sain ilon vierailla kesällä Weckströmin ateljeekodissa Espoossa, kun haastattelin häntä juhlavuodeksi uudestaa tuotantoon otetusta Tulipronssi-sarjasta. Vasta silloin hänen monipuolisuutensa konkretisoitui täydessä mittakaavassaan. Korutuotanto ja osa veistoksista olivat tuttuja jo entuudestaan, mutta niiden ja marmoriveistosten määrä häkellytti, samoin aikanaan nihkeän vastaanoton saaneiden akryylitöiden. Esillä on niin maalauksia, huonekaluja, veistosten varhaisverisoita, luonnoksia kuin lasiesineitä taiteesta käyttölasiin.\nHelsinkiläisille tutuin yksittäinen Wecströmin työ lienee kaupunkikuvaan vuodesta 1991 kuulunut veistos Fazerin kukko Kluuvikadulla, joka nerokkaasti yhdistää hirven selkänikaman muodot ja kukon hahmon, eli makeistehtaan perustajan lempiharrastuksen metsästyksen sekä yrityksen alkuperäisen tunnuskuvion.\nWeckström vaikuttaa elävän symbioosissa ympristönsä kanssa. Hän on jo 30 vuotta asunut talvikuukaudet Italiassa, Pietrasantan kaupungissa, joka on tunnettu harmaaraitaisesta marmoristaan ja kiviveistämöistään. Pietrasanta on tarjonnut Weckströmille mahdollisuuden tehdä marmoriveistoksia, Italian historia taruineen taas aiheet pronssiveistoksiin, jotka mytologioiden kautta ottavat kantaa yleisinhimillisiin, edelleen ajankohtaisiin aiheisiin. Niistä tällä hetkellä ehkä ravistelevin on Narcissus (1982). Antiikin Narcissus rakastui omaan kuvaansa niin, että kuihtui lammen rannalle kuvajaistaan ihaillen. Narcissus-patsas syntyi kommenttina epätoivoisille teoille, joilla yritettiin saada oma 15 minuuttia julkisuudessa. Yli 30 vuoden aikana halu paikkaan medioissa on saanut yhä monipuolisemmat, mutta myös traagisemmat keinot.\nSiinä missä veistokset pohjaavat antiikkiin, on koruissa aina mukana luonto. Kesät Suomessa ja ennen kaikkea Saaristomerellä purjeveneessä ovat Wecströmin korutaiteen inspiraation lähteenä, kuten myös purjekankaisten maalausten synnyssä. Vesi kaikissa olomuodoissaan on taiteilijalle tärkeä elementti, joka tavalla tai toisella on läsnä useimmissa koruissa.\nMonen materiaalin, mittakaavan, uniikin ja sarjatuotannon suvereenisti hallitseva taiteilija työskentelee edelleen aktiivisesti. Koruista rakkain on vasta valmistumassa, materiaalit kiehtovat mielikuvitusta houkutellen uuteen. Ainutlaatuinen ura ja sen mukanaan tuoma kokemus sekä intohimoinen suhtautuminen työhön ovat tehneet Björn Weckströmistä käsitteen ja kosmopoliitin. Jokainen Weckströmin tavannut kuvailee häntä - aiheestakin - sanalla karismaattinen. Määritelmien listaan haluaisin omasta puolestani lisätä myös humaanin. Ihminen on hänelle keskiössä kautta tuotannon käyttäjänä, kokijana ja aiheena, mutta sen lisäksi Weckströmin persoonasta välittyy ymmärrys ihmisyyttä kohtaan, heikkouksineen kaikkineen.\nLähettänyt Saija klo 12.14 Ei kommentteja:\nKaarina Hazard - juuri sopiva\nKalevalaisten Naisten Liitto jakaa kerran vuodessa Larin Paraske -palkinnon.\nLiitto kertoo palkinnon myöntämisperusteista, että "Larin Paraske -palkinto jaetaan vuosittain henkilölle, joka on osoittanut olevansa mestarillinen sanantaitaja. Hän voi olla esimerkiksi: taitava sanankäyttäjä, perinteen jatkaja, hyvä keskustelija, vuorovaikuttaja, verkostojen luoja tai politiikassa, taloudessa tai kansainvälisessä toiminnassa sanalla vaikuttaja."\nTänä vuonna palkinto ojennettiin Helsingin kirjamessuille Kaarina Hazardille. Hän jos kuka todellakin täyttää palkinnon kriteeristön etuperin ja takaperin.\nNäyttelijä, kirjailija, mediatutkija, toimittaja: sanankäyttäjä. Mikään pelkän tyhjän puheen- tai tekstinsuoltaja Hazard ei ole, vaan terävä, itsenäinen ajattelija, jonka mielipiteistä kehkeytyy välillä paljonkin jatkokeskustelua. Tyypillistä Hazardille on, että hänen aiheilleen hyvin harvoin hymistellään, vaan kantaa otetaan yhtä kiihkeästi sekä puolesta että vastaan. Media on murroksessa, kuten moneen kertaan on kuultu, mutta Kaarina Hazardia ei siitä ainakaan ole syyttäminen. Vai voisitteko muka kuvitella hänen kirjoittavan kolumneja klikkauslaskuri silmissä vilistäen? En minäkään.\nVaatii selkärankaa ja erinomaista itsetuntoa asettaa mielipiteillään itsensä näin vahvasti arvostelulle alttiiksi nojaamatta mihinkään taustatukeen tai -vaikuttajaan. Kaarina Hazardilla on oma vahva näkemyksensä maailmasta - ei puolueen eikä yrityksen - ja sen takana hän myös seisoo. Sanan voimalla hän osaa nostaa esille yhteiskunanllisia epäkohtia tavalla, joka myös huomataan. Tasa-arvo ja feminismi ovat arvoja, jotka liittyvät vahvasti hänen persoonaansa ja tekemiseensä.\nOnnittelut palkitulle sekä myös raadille erinomaisesta valinnasta!\nLarin Paraske (1834-1904), syntyjään Paraskeva Nikitina Pohjois-Inkeristä, eli köyhän ja työntäyteisen elämän, mutta on kansanperinteemme säilyttämistyön legendaarisimpia hahmoja.\nHän oli runonlausujien sukua ja oppinut jo pienestä painamaan mieleensä kuulemiaan runonsäkeitä. Karjalan laulumailla karelianismin aikoina kiertänyt runonkerääjä Ad. Neovius osui sattumalta Sakkolan pappilaan vuonna 1887 samaan aikaan Larin Parasken kanssa, ja huomasi tämän huikean muistiperinnön merkittävyyden.\nParasken ja Neoviuksen yhteistyönä jälkipolville tuli tallennetuksi noin 25 000 säettä kalevalamittaista runoutta, lähes 3000 sananlaskua ja arvoitusta, 25 itkuvirttä, kansanperinteen kuvauksia ja kansanlauluja. Larin Paraske vieraili myös Neoviuksen luona Porvoossa 1891-1894, missä muistiinkirjaamista jatkettin; päätyi niin Edelfeltin kuin Järnefeltinkin ikuistamaksi sekä esiintyi Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran vuosikokouksessa Helsingissä. 1899 Larin Paraskelle myönnettiin sadan markan vuotuinen eläke, joka ei kuitenkaan riittänyt nostamaan häntä taloudellisesta ahdingosta. Hän kuoli kotikylässään Vaskelassa viluisena ja köyhänä 3.1.1904\nLähes puoli vuosisataa myöhemmin Hakasalmen puistoon pystytettiin Larin Parskelle patsas. Se on yhä Helsingin ainoa historiallista naista esittävä näköispatsas.\nLähettänyt Saija klo 5.46 Ei kommentteja:\nViilenevän vuodenajan tärppi\nHelsingissä Designmuseon galleriatilassa avautui 11.10. pohjoismaista korutaidetta esittelevä näyttely From the Coolest Corner, joka jatkuu tammikuun 12. päivään asti. Näyttelyä varten pohjoismaisia ja virolaisia korutaiteilijoilta pyydettiin lähettämään työnäytteitä viisihenkiselle jurylle, joka niiden perusteella valitsi näyttelyn osallistujat. Viidestä eri maasta kotoisin oleva jury on onnistunut kokoamaan erittäin mielenkiintoisen ja monipuolisen kokonaisuuden nykykoruja 61 eri tekijältä.\nMuseon kellarissa sijaitseva galleriatila antaa valheellisen vaikutelman pienestä näyttelystä. Kellarigalleria on toki intiimimpi kuin rakennuksen muut museotilat, ja siksikin nimenomaan pienen mittakaavan esineille hyvä. Mutta näyttely itsessään ei ole pieni. 159 korua on valtava määrä nähtävää tietoineen, yksityiskohtineen ja kullekin tekijälle omintakeisine tyyleineen.\nMonimuotoisella näyttelyllä on oikeastaan vain yksi yhteinen nimittäjä: koru. Korutaiteesta kun on kyse, ei korunomaisuus aina aukea helposti, eikä kultaseppäkatsojalle jokaisen työn kohdalla pienen pohtimisenkaan jälkeen ollenkaan. Korutaiteen rajapinnat esimerkiksi kuvanveistoon tai tekstiilitaiteeseen ovat häilyvät, mutta itse löydän korutaiteen ominaisen olemuksen siitä, että se osallistaa katsojansa vahvemmin kuin monet muut nykytaiteen lajit. Vaikka näyttelyesinettä ei voi pukea eikä sovittaa - ei käytännössä, eikä kaikkia töitä edes teoriassa - asettaa katsoja silti mielessään lähes jokaisen työn kohdalla automaattisesti itsensä tai jonkun muun ihmisen kantamaan korutaideteosta. Tavalla tai toisella koru on aina iholla. Korutaiteen kohdalla katsoja ei ole pelkkä katsoja, hän on jollakin tasolla aina myös toimija.\nMonissa näyttelyn töissä on mukana luontoteema. Se voi tulla esiin orgaanisen muotikielen kautta tyylitellen tai abstraktisti; materiaaleissa (paljon puuta, jopa hyönteisiä) tai koruilla voidaan tuoda ilmi huolta luonnon tilasta. Erityisen vahvasti tässä genressä erottuu Hanna Hedmanin kaunis ja taidokas, mutta tarkemmin katsoen murheellisia ajatuksia nostattava While They Await Extinction - sarja.\nAivan toisenlaisia tunteita herätti Annette Dam ja hänen 84,5 KARAT -työnsä. Karaattipaino viitannee työn jalokivien yhteispainoon. Karkkkiväreissä loistavat kivet ovat työssä yhä myyntirasioissaan, joista on koottu helmien yhdistämänä kaulakääty. Niinpä niin, kaikkein ihanimpiahan kivet ovat rasioissaan, kun ne voi vielä kuvitella ihan minkälaiseksi koruksi tahansa. Olen aika varma, että tämä kutittelee monen muunkin kiviään rasioissa "sitä juuri oikeaa ideaa odottamassa" säilövän sepän nauruhermoja, toivottavasti myös muiden katsojien.\nKaikkein vahvimman vaikutuksen teki kuitenkin Tanskalaisen Josephine Wintherin valetuista kelloista koostuva Ding. Hän on tutkinut viime vuodet ääntä ja sen vaikutusta ihmisen kehoon ja mieleen. Ding-sarjan kelloista jokainen on muodoltaan hiukan erilainen kuin toinen, ja ne on valettu erilaisista metalliseoksista. Kaikki silkkisen sileäpintaiset kellot ovat epäsymmetrisiä ja yksin kappalein katsottuna sympaattisen primitivisiä. Työn koukku on, että jokaisella kellolla on oma äänensä. Niitä voi hiljaa paikallaan kaulakorujen rivistönä riippuvasta teoksesta museo-oloissa vain arvailla. Hiljaisenakin teos on kaunis katsoa, mutta miltähän tuntuisikaan aaamuhämärissä varovasti heläytellä pikkuisia kelloja ja valita päivän koru soinnin perusteella? Mielikuvat ovat seesteisiä, lähes luostarimaisen hartaita.\nTämä pohjoismaita kiertävä näyttely kannattaa ihmeessä käydä katsomassa ja kokemassa itse. Se kertoo laajasti mitä Pohjoismaissa ja Virossa tapahtuu korutaiteessa juuri nyt, mutta näyttelyssä riittää nähtävää, vaikka ei olisikan kiinnostunut nimenomaan koruista. Monista töistä pidin, osa ei auennut millään tasolla, mutta hyvä niin: jännitteistä syntyy mielenkiintoinen kokonaisuus, jonka läpi ei yksikään katsoja kulje haukotellen!\nPS. Samassa kerroksessa kuin From the Coolest Corner sijaitsee myös lasten puuhahuone. Tällä kertaa hyllyillä oli lasten askartelemia nukkekotikokoisia huoneita. Aikuiseenkin iski taas kaipuu leikata huopakangasta ja levittää Erikeeperiä jäätelötikulla!\nLähettänyt Saija klo 16.24 Ei kommentteja:\nTehtaalla on nyt pieni suvantovaihe. Syksyn uutuudet ovat matkalla myymälöihin ja joulutohinat toisaalta vielä pienen tovin päässä. On hyvä hetki rentoutua ennen omiakin jouluvalmisteluja ja paeta syysviimoja neljän seinän sisään. Hyvä hetki on myös elähdyttää sielua ja ruumista kynttilöiden, ystävien ja kuuman keiton seurassa.\nSyksyisin keitellään usein kaaliruokia, jotka sadon äskettäin valmistuttua ovatkin luontevaa, hitaasti kypsyvää syysruokaa. Oma ajankohtainen suosikkini valmistuu kuitenkin toisesta syyssadon tuoksahtavasta tuotteesta, sipulista. Luotto-ohjeeni vaatii valmistuakseen aikaa ja kyyneliä, mutta vaivaa vain kohtuudella. Tulossa on italialaiseen cipollataan pohjautuva resepti, kaikessa yksinkertaisuudessaan sanalla sanoen herkullinen. Tarvikkeet ovat\n1 kg keltasipuleita\nLeikkaa sipulit ohuiksi viipaleiksi ja pane ne likoamaan yön yli runsaaseen kylmään veteen. Vesi tulee aamulla haisemaan todella karmaisevalle, joten astian on syytä olla mahdollisimman tiivis tai ulkosalla.\nSeuraavana päivänä kaada vesi pois ja valuta renkaat hyvin. Kuumenna voi ja öljy kasarissa ja kuullota hyvin valutetut sipulirenkaat. Lisää silputtua basilikaa maun mukaan, itse laitan aika reilusti. Suolaa ja pippuroi, peitä kannella ja hauduta hiljaisella tulella ruskistamatta.\nSipuleiden hautuessa painele tomaatit siivilän läpi (ehkä valmiiksi paseerattukin kävisi...). Lisää tomaattisose ja vettä sen verran, että keitosta tulee mieluisan paksua. Tarkista maku. Hauduta vähintään tunti, mieluummin pidempään.\nTarjolle olen laittanut pöytään keiton päälle ripoteltavaksi paahdettuja leipäkuutioita (mieluiten maalaisleivästä itse paahdettuja) ja palasta raastettua parmesaania.\nParmesaani on pakollista, mutta leipäkuutiot voi korvata esimerkiksi myös leivällä ja sopivilla päällysteillä tai vaikka pienillä pasteijoilla.\nJos keiton jälkeen kotoiluntarve ei ole vielä tyydytetty, syksyistä teemaa voi jatkaa sienten parissa. Kokoelma nuppimallisia vetimiä, purkinpohjat maalia, ja kas näin järjestyy sienisaalis ilman eksymisen vaaraa!\nLähettänyt Saija klo 14.32 Ei kommentteja:\nAina joskus laatikoiden kätköistä putkahtaa Kalevala Korun KK-leimalla varustettuja koruja, joita ei löydy vanhoista eikä uusista kuvastoista, ei tuoteluetteloista. Sellaisten korujen taustoista tulee meillekin silloin tällöin kyselyjä.\nKyseessa saattaa tällöin olla tilaustyönä tehty korumallisto. Tällaisia toimeksiannosta tehtyjä, tilaajan tarvetta vastaamaan suunniteltuja koruja kutsutaan meillä yleisnimellä liikelahja, mutta muihinkin tarkoituksiin niitä toki halutaan, kuten vaikkapa juhlistamaan järjestöjen tasavuosia.\nJuuri tällaisen suunnittelutyön sain tehtäväkseni talvella, kun omistajajärjestömme Kalevalaisten Naisten liiton ensimmäinen jäsenyhdistys, Helsingin Kalevalaiset Naiset, halusi juhlistaa 75-vuotisjuhlavuottaan ikiomalla korulla.\nYhdistyksellä on Töölössä tunnelmallinen kerhotila nimeltään Sommelo. Sommelo on ihana sana, jotenkin tuttu ja suussa mukavasti pyörähtävä, ihan varmasti suomea, vanhakin, mutta harva silti osaisi kertoa mitä se oikein tarkoittaa. En tiennyt minäkään ennen tätä mikä sommelo on. Nyt tiedän, että se on nimi pallolle, joka muodostuu käyttöä odottamaan kieputetusta koivuntuohisuikaleesta. Sellainen koristaa yhtdistyksen kerhotilan seinää ja se oli tilaajan toivoma suunnittelun lähtökohta.\nTilaustöissä on hiukan vaihtelua prosessin kulun suhteen, mutta tällä kertaa lähdimme liikkeelle niin, että suunnittelin muutamia koruluonnoksia, joiden perusteella yhdistyksen arvovaltainen raati valitsi valmistukseen lähtevän mallin. Seuraavaksi meillä tehtaalla valmistettiin korun prototyyppi, jota tehdessä hierotaan pienemimmätkin tekniset yksityiskohdat juuri oikeanlaiseksi.\nKun prototyypin avulla korusuunnitelma on todettu kaikin puolin toimivaksi ja toiveiden mukaiseksi, voidaan muutkin tilatut korut viimein valmistaa. Mukaan tulee aina myös korun taustasta kertova tarina, kuten muihinkin Kalevala Koruihin. Aivan yksittäiskappaleita näin ei kannata valmistaa, mutta esimerkiksi sadan kappaleen sarja on jo realistinen toteutettavaksi. Aikaa tilauksesta valmiiksi tuotteeksi kuluu joitakin kuukausia.\nOtin suurena kunniana saada suunnitella Helsingin Kalevalaisten Naisten tilaaaman Sommelo-korun. Sainhan näin jättää omankin sormenjälkeni upeaan ikään ehtineen vireän kulttuurijärjestön historiaan.\nViime viikolla minulla oli viimein ilo esitellä yhdistykselle valmis Sommelo. Siinä sommelon renkaat saavat seuraa toisista muodostaen yhdessä laajenevan verkoston. Sillä Helsingin yhdistys on ensimmäinen, täältä kaikki alkoi, mutta jäsenyhdistyksiä on tällä hetkellä Suomessa 58 ja Ruotsissakin kolme. Pitkää ikää niille kaikille, ja aivan erityisesti tietenkin\nPALJON ONNEA HKN 75!\nLähettänyt Saija klo 15.04 Ei kommentteja:\nAaltojen tuoma aarre\nMikä on kaikkein vanhin tunnettu ihmiskunnan käyttämä jalokivi? Vanhoja ovat toki vihreäraitainen malakiitti Afrikasta, sinettisormuksista tuttu akaatti Sisilian Achetesjoesta, verenpunainen rubiini Aasiasta ja violetti ametisti Etelä-Amerikasta, mutta kaikkein vanhin jalokivi on kotoisin täältä pohjoisesta. Kreikkalaiset sanoivat sitä auringonjumalan tyttären jähmettyneiksi kyyneliksi.\nPohjolan hunajanvärinen kulta, meripihka, oli käytössä jo esihistoriallisella ajalla. Muinaiset metsästäjät löysivät Itämeren rannoilta läpikuultavia, aalloissa hioutuneita paloja, joiden uskottiin tuovan onnea. Niitä käytettiin kulttiesineinä ja laitettiin myös hautoihin mukaan matkalle tuonpuoleiseen.\nPronssikaudella meripihka antoi jopa nimen yhdelle Euroopan ensimmäisistä teistä. Niin arvokasta ja haluttua se oli. Meripihkareitiksi kutsuttu tie kulki Pohjois-Euroopasta Adrianmerelle, ja sitä pitkin meripihkakauppa kävi Itämeren rannikolta Mykeneen, mistä puolestaan tuotiin pronssia pohjoiseen.\nJos ihan tarkkoja ollaan, niin meripihka ei ole kiveä, vaan 50 miljoonaan vuotta sitten kasvaneiden mäntyjen kovaksi polymerisoitunutta pihkaa. Tertiäärikautiseen puuhun tulleesta vauriosta on alkanut valua pihkaa, jota on kertynyt isommiksi ja pienemmiksi paakuiksi. Paakut ovat kovettuneet, kerääntyneet jääkauden myllerryksissä maankuoren savikerrostumiin ja merenpohjaan. Osa meripihkasta on ajautunut myrskyissä rannoille, etenkin Itämeren etelärannoille, mistä sitä on kerätty.\nMeripihka on lasin tapaan amorfinen aine. Se ei milloinkaan kovetu täysin, vaan on ikuisesti huomaamattoman hitaassa liikkeessä. Ehkä meren liike on jäänyt sen muistiin?\nSuurinta tunnettua, lähes kymmenen kiloa painavaa meripihkapalaa säilytetään Berliinissä, mutta kiehtovimmat palat eivät ole suinkaan suurimmat, vaan ne, joiden kautta aukeaa ikkuna menneisyyteen. Osaan tahmeasta, tuoreesta pihkasta on aikanaan takertunut hyönteisiä, oksia, pikkuliskoja, jopa kokonaisia kukkia. Nämä aikakapselit ovat säilöneet muinaiset muistot pikkutarkasti alkuperäiseen asuunsa. Sanotaan, että yhdessä tuhannesta meripihkapalassa on hyönteinen.\nMeripihkan englanninkielinen nimi amber tulee arabiankielen sanasta anbar , joka puolestaan on "aaltojen tuoma". Tätä aaltojen tuomaa aarretta on myös jäljitelty. Lasiset ja muoviset jäljitelmät erottaa aidosta siitä, että aito meripihka kelluu suolavedessä. Meripihka myös tuntuu iholla lämpimältä ja miellyttävältä.\nHelmet eivät ole ainoita herkkähipiäisiä meren koruja, sillä niiden tapaan meripihkakin ansaitsee hienotunteisen kohtelun. Melko pehmeänä materiaalina se naarmuuntuu herkästi, eikä se pidä liuottimista tai kuumasta vedestä. Kankaalla hierottaessa sen pinta saa sähköisen varauksen, mitä muinaisina aikoina pidettiin merkkinä taikavoimasta.\nHellaan viisaat vannoivat meripihkan parantavaan voimaan lähes joka sairauden kohdalla, ja jopa uskohpuhdistuksen isän Martti Lutherin sanotaan kantaneen meripihkaa mukanaan suojana munuaiskiviä vastaan. Suomessakin meripihkaa on käytetty lääkkeenä vielä 1800-luvulla, jolloin se auttoi ainakin koliikkiin ja kouristuksiin.\nTaikaa tai ei, niin lähes mystistä kuitenkin on, että jos meripihkaa kuumentaa, siitä lähtee yhä voimakas, erehtymättömän selvä pihkan aromi. Se on metsän tuoksu. Tuoksu 50 miljoonan vuoden takaa.\nSulkeumat kuuluvat meripihkaan. Jokainen helmi on erilainen.\nPS. Meiltä Suomestakin voi löytää pieniä paloja meripihkaa. Myrskyn jälkeen Nauvon lähistöllä saattaisi tarkkasilmäistä etsijää onnistaa.\nLähettänyt Saija klo 14.28 Ei kommentteja:\nValmistumassa lenkkejä kultalangasta.\nVaikka kesä luonnollisesti (eikö niin!) jatkuu vielä kauan, alkaa lomakausi hiljalleen olla ohi. Tämäkin seppä palasi viikko sitten jälleen työnsä ääreen taas montaa kokemusta rikkaampana. Osan olisin voinut hyvin jättää kokemattakin, kuten noidannuolen, joka pudotti aikuisen naisen jalattomaan tilaan kesken rennon tyylikkääksi tarkoitetun satamaantulon vilkkaimman turistihyörinän keskellä. Olepa siinä sitten muina naisina kolmin kerroin kippurassa, tuskanhiki otsalla tutkivinasi laiturin pintastruktuuria. Silti eniten kärsi luonnollisesti perheen nuoriso äärimmäisten häpeäntuntojen kourissa. "Siis onks sun PAKKO? Toi on NIIN NOLOO!"\nLoman jälkeen on aina vähän outoa tulla takaisin. Heinäkuussa meitä oli työpaikalla kourallinen. Hajanaisia työn ääniä kuului sieltä sun täältä salissa, tila tuntui isolta ja tyhjältä. Elokuussa on jo toista. Kilkatus ja kalkatus, puhina ja tohina täyttää joka kolkan. Syksyn uutuuksia tehdään jo kuumeisesti. On aika tarttua uusiin töihin ja opetella niiden tekeminen.\nEnsin leimaus. Sitten mitoitetaan oikea pituus.\nSormuksia on aina mukava valmistaa. Niiden tekeminen on sepän perustyötä. Vaiheet muistuttavat usein eri malleissa toisiaan, mutta kaikissa on silti omat pikku jipponsa.\nSormusauhiot odottavat sievästi rivissä juottamistaan.\nOmat työkalut istuvat taas tutusti käteen. Vähän kesänkuulumisten vaihtoa työkavereiden kanssa, rusketuksesta ja lomailmoista kommentointia. "Mitä uutta? Kuinka lasten koulut, opiskelut..?" Pian tuntuu, kuin ei pois olisi ollutkaan.\nJuottamisen jälkeen sormuksia odottaa vielä monen monta työvaihetta\nTyöpöytä kaipaisi suursiivousta, ihan kuten ennen lomaakin. Nytkään ei vain vaikuta olevan siihen sopiva hetki. Noh, sellaista sattuu. Sen sijaan nyt on juuri oikea hetki ottaa käyttöön pari tarpeellista pikku kipposta. Tokihan meillä pieniä astioita tarvitaan ihan käytännön syistä, kuten myös keittiösieniä, hammasharjoja, mehiläisvahaa ja jääpalarasioita, vain muutamia sovelluksia mainitakseni. Mutta nämä sulostukset tarvitsen ennen kaikkea arkea kaunistamaan:\nLeivosvuoat helmille ja kultasydämille. Näistä tulee ihan pakostikin hyvälle mielelle ja hymysuiseksi!\nMukavia innovaatioita arjen söpöstyttämiseen & energistä loppukesää!\nLähettänyt Saija klo 15.35 Ei kommentteja:\nLähettänyt Saija klo 16.11 Ei kommentteja:\nPilvettömänä alkukesän päivänä kuningaskunnassa tapahtui suuria, kun hoviväen ja kansan hurratessa prinsessa vannoi valan suuren meren tuolta puolen tulleen urhon kanssa. Hääpuvun laahus oli valkoinen ja laaja kuin laivan purje, ja nimettömään pujotetun sormuksen loiste löi lähes vertoja morsiamen sädehdinnälle.\nTasavallassa eräs kultaseppä teki nettietsintöjä hakusanoinaan muun muassa "Maddes ring", ja putosi maan pinnalle. Osumien yleisin sisältö koski sormuksen hintaa. Voi arkisuuden ankeutta! Se siitä sadunhohtoisesta hääkimalluksesta. Miten tylsää, jos sormusparka latistetaan vain hintansa arvoiseksi...\nSormus on avioliiton vahvin ulkoinen merkki. Se on raamatussakin mainittu luottamuksen ja ystävyyden symboliksi. Ainakin jo antiikin Roomassa sormus on ollut miehen uskollisuutta merkitsevä lahja kihlatulleen. Meillä Suomessa ja Ruotsissa on omana erikoisuutenamme naisen kaksi sormusta: kihla- ja vihkisormukset. Kanssasiskot muissa maissa joutuvat tyytymään yhteen.\nKaksi sormusta naisen, ja yksi miehen nimettömässä kertovat sanoitta ulkopuolisillekin parin lupauksesta rakastaa ja kunnioittaa toisiaan. Symbolimerkitys on niin vahva, että eräs tuntemani hehkeä nuori nainen käytti vieraammassa seurassa sormuksia, vaikka ei ollutkaan naimisissa. Turhan läheiseen tuttavuuteen pyrkivät sai nimittäin helpoiten ruotuun viittaamalla sormuksiin, eikä kenenkään tarvinnut tuntea itseään henkilönä torjutuksi. Ah, naimisissa. Miten sääli, mutta minkäs teet?\nKoska avioliittolupaus annetaan iäksi, sormuksen valinta onkin oma lukunsa. Sen pitäisi miellyttää nyt ja vuosien kuluttua, kestää kulutusta, ehkä koonmuutoksiakin sekä toimia arjessa ja juhlassa. Joskus alkuperäinen sormus katoaa tai kuluu niin, että se on korvattava uudella. Sormusten vaatimuslista on niin pitkä, että loppujen lopuksi voisi olla aika ihanaa, jos esimerkiksi kymmenennen hääpäivän kunniaksi aviopari valitsisi joka tapauksessa yhdessä uudet sormukset. Voin kuvitella, että niiden sormusten valitseminen olisi vieä ensimmäistäkin kertaa muistorikkaampi ja romanttisempi hetki.\nSillä eihän tärkeintä ole lupaaminen. Tärkeintä on lupauksen pitäminen.\nLähettänyt Saija klo 14.56 2 kommenttia:\nKalevala Koru julkisti viime vuoden lopulla muotoilualan ammattilaisille ja opiskelijoille avoimen Uusi Koru -suunnittelukilpailun, joka huipentui toukokuussa Pohjoisesplanadin myymälässä iloisissa tunnelmissa vietettyyn palkintojenjakotilaisuuteen. Siellä 150 ehdotuksen joukosta palkittiin neljä ansiokasta kilpailutyötä.\nTuomaristoon kuuluivat muotoilujohtaja Pekka Toivanen, korumuotoilija Kirsti Doukas, Glorian päätoimittaja Minna Juti, tasavallan presidentin puoliso Jenni Haukio sekä Kalevala Korun toimitusjohtaja Riitta Huuhtanen.\nTuomaristo etsi kilpailutöistä Kalevala Korulle tunnusomaisia piirteitä modernissa muodossa, mutta niin, että myös suunnittelijan oma näkemys ja persoonallinen tyyli toteutuisivat.\nUusi Koru -kilapilun voittaja Salla Silvonen\nEnsimmäiselle sijalle sijoittui vuonna 2008 Lahden Muotoiluinstituutista valmistuneen korumuotoilija Salla Silvosen työ Kesän taikaa. Salla Silvosen korut syntyvät usein tarinoiden kautta. Niin tälläkin kertaa, kun hän suunnitteli suloisen ja samalla tuoreenraikkaan kukka-aiheisen kaulakorun pohjolan valoisan juhannusyön taiat mielessään. Valloittavan positiivinen nuori muotoilija on toiminut vuodesta 2009 alkaen yrittäjänä ja toimii Helsingissä Napa & Paja -studio-shopissa.\nPaljon onnea, Salla!\nKierrätysmateriaaleista valmistetulla työllään For me toiseksi tullut korutaiteilija Matti Mattsson puolestaan on tehnyt koruja jo 40 vuotta. Hän perusti ensimmäisen pajansa opiskeluaikoinaan vuonna 1972, ja on siitä lähtien tehnyt monipuolista uraa korutaiteen, taidekäsityön, muotoilun ja koulutuksen parissa. Hyväntuulisen taiteilijan hyväntuulisessa For me -rintasolkisarjassa Mattssonin työpajan ulkopuolella Kuopion satamassa ulkoilevat lemmikit ovat päässeet jatkamaan kalevalaisten korujen eläinhahmoperinnettä. Niissä ystävällinen koira tarjoaa yllättyneelle linnulle risua pesänrakennustarvikkeeksi. Taitelija koiranleukaili tehneensä tikusta asiaa, mutta taka-ajatuksena ovat kuitenkin tärkeät, aina ajankohtaiset aiheet välittäminen, auttaminen ja yhteistyö.\nKolmannen palkinnon voitti korumuotoilija Inni Pärnäsen Hyrrä-korusto. Pärnänen muisti Kalevala Korun historiallista asemaa suomalaisessa koruteollisuudessa suunnittelemalla hopeisen korusarjan, jonka idea lähti valmistettavuudesta. Hyrrä on yksinkertaisesta moduulista monimuotoiseksi, niin arkeen kuin juhlaan soveltuvaksi rakentuva keveä, kolmiulotteinen sarja, joka on samaan aikaan sekä klassinen että moderni; mielenkiintoinen mutta selkeä kokonaisuus.\nKunniamaininnan työstään Nimbus sai taideteollinen muotoilija Susanna Hoikkala. Ennen suunnittelutyöhön ryhtymistään Hoikkala tutki laajasti Kalevala Korun mallistoja selkeyttääkseen näkemystään niiden ominaispiirteistä. Vahvimmaksi teemaksi nousi luonto. Hän tulkitsi sitä uudesta näkökulmasta muokkaamalla pilvien muotoja abstraktiin ja minimalistiseen suuntaan. Syntyi Nimbus - pelkistetty ja jännittävä sarja, jota tahtoisi päästä sovittamaan ylleen.\nNeljä hyvin erityyppistä palkittua työtä lähestyivät kilpailun aihetta kukin omalla tavallaan: yksi luonnonmystiikan, toinen arvojen, kolmas tekniikan ja neljäs analyysin kautta. Jokainen täytti silti tuomariston toiveen. Ne kunnioittavat vanhaa perinnettä ollen uskollisia tekijöilleen ja katsoen eteenpäin.\nMeillä on hienot vanhat korut, joita voimme ylpeästi kantaa koska tahansa. Miksi sitten tarvitsemme uutta?\nKun puu lakkaa kasvamasta, se alkaa kuolla. Vain uusiutuva perinne elää. Uusi Koru -kilpailu osoitti, että taito ja tahto kunnianhimoiseen korusuunnitteluun voi hyvin. Suomalaisten korujen sukupuu kasvaa yhä.\nKiitokset tuomaristolle sekä onnittelut palkituille!\nInni Pärnänen, Matti Mattsson, Salla Silvonen ja Susanna Hoikkala\nKuvat: Matti Pärssinen\nLähettänyt Saija klo 10.37 Ei kommentteja:\nMeillä Kalevala Korun tehtaalla käy viikoittain vierailijaryhmiä tutustumassa korujen valmistukseen. Tehdaskierrokselle osallistujat ovat esimerkiksi harrastuskerhoja, yhdistyksiä tai ihan muuten vain koruista kiinnostuneita ihmisiä. Kaikkia ryhmiä yhdistää kuitenkin kierroksen aikana koettu yllätys siitä, että korut todellakin tehdään käsin.\nSana "tehdas" antaa helposti kuvan liukuhihnoista, pitkälle automatisoidusta tuotannosta ja kovasta melusta. On meillä välillä meluakin, mutta se lähtee vasaroista, joilla seppä vasaroi sormusta pyöreäksi tai pikkuisesta sirkkelistä, jolla hän katkoo medaljongin saranaa varten hopeaputkea millin kymmenyksen tarkkuudella oikean mittaiseksi juottaakseen sen sitten paikoilleen. Työtavat ovat enimmäkseen ikiaikaisia kultasepäntaitoja, sillä ihmiskäden ja -silmän muodostamaa paria parempaa työvälinettä ei ole olemassakaan. Korut eivät putkahda koneesta valmiina. Me valmistamme ne.\nEräs kollegani on kiteyttänyt sepän oleellisimmat taidot kahteen sanaan: keskelle ja suoraan. Sitä tämä aika usein on, eikä aina niin helppoa kuin voisi luulla. Juotetaan, sahataan, viilataan, istutetaan. Keskelle ja suoraan. Toinen kollega puolestaan kuvaili, että seppänä elämä on kahden käden varassa. Se kuulosti melkein runolliselta.\nMutta niinhän se on. Meidät on tuonut alalle halu ja kyky tehdä omilla käsillä. Vapaa-ajan aktiviteetitkin liittyvät usein käsillä tekemiseen kaikissa muodoissaan, aina neulomisesta kesämökin rakentamiseen. Samalla käsistä kannetaan myös huolta. Miten lujaa uskallan puristaa, vääntää, ottaa vastaan, miten painavaa kantaa, jotta tärkein työväline ei vahingoitu?\nKatselin taannoin sisustusohjelmaa, jossa suunnittelija kertoi tikkauttaneensa koristetyynyihin monogrammit, jotta "ei näyttäisi siltä että olen itse ne päälliset ommellut." Kyllä käsityöläisen sydämeen sattui! Sitä kun on tottunut siihen, että nimenomaan itse tehden tulee hyvää. Sitä paitsi silloin ei tarvitse vaivata mieltään pohtimalla olosuhteita, joissa tuote on hahmonsa saanut.\nLäpinäkyvyys on ilmaus kuvaamaan yrityksen avoimuutta toimissaan. Meillä sitä toteutetaan esimerkiksi juuri yritysvierailuilla. Minusta on varsin hienoa, että korunkäyttäjän on mahdollista käydä tutustumassa tehtaaseen, jossa oma koru on valmistettu ja nähdä omin silmin miten ja ketkä sen ovat tehneet. Eettisyyden ei tarvitse jäädä arvailujen varaan.\nTervetuloa tutustumaan! Täällä me teemme koruja kuten niitä aina on tehty: kahden käden varassa.\nLähettänyt Saija klo 14.42 Ei kommentteja:\nLähettänyt Saija klo 16.32 Ei kommentteja:\nLähettänyt Saija klo 15.58 Ei kommentteja:\nLähettänyt Saija klo 14.04 3 kommenttia:\nLinjakas, kauniisti kaiverrettu hopealusikka vuodelta 1913 palvelee nykyään sokerilusikkana. 100-vuotias viettää juhlavuotta työn merkeissä. Se saa rauhassa säilyttää ansaitun patinansa.\nHopea on ihana materiaali. Se kiillottuu kauniisti, siinä on lämmin sävy, se on helposti muokattava ja jopa antiseptinen metalli.\nKoruissa käytetään nykyään 925-hopeaa, jota kutsutaan joskus myös sterling-hopeaksi. Se tarkoittaa, että korussa on 925 tuhannesosaa hopeaa ja loput 75 kuparia. Kupari parantaa hopean kestävyyttä, sillä puhdas hopea olisi kovin pehmeää eikä kestäisi käytössä.\nHopean ominaisuuksiin kuuluu, että se ajan myötä saa pintaansa pientä naarmua ja tummentumaa. Käyttäjän ihon pH-arvo ja myös ympäristön ilmanlaatu vaikuttavat tummumisnopeuteen, käyttö taas naarmuuntumiseen.\nHopean kiillottaminen kotikonstein on ikuisuuskysymys. Kun kultaseppä kiillottaa korun, hän käyttää hiomakoneen moottorin pyörivään karaan kiinnitettyä puuvillalaikkaa ja hiomavahaa, mutta kotona täytyy tyytyä vähemmän ammattimaisiin välineisiin.\nHelppo ja nopea tapa vaikkapa pöytähopeiden tummentumien poistamiseen on laittaa astiaan alumiinifoliota, kuumaa vettä ja näppituntumalla tujaus ruokasoodaa ja suolaa. Hopeat upotetaan folion päälle veden alle, ja tummentumat häviävät silmissä. Kirkastuneet hopeat huuhdellaan hyvin ja pyyhitään lopullisesti kirkkaiksi pehmeällä kankaalla, kuten puhtaalla flanellirievulla.\nHUOM! Monissa koruissa on tarkoituskin olla tummempia eli oksidoituja kohtia. Tämä menetelmä ei sovi niille, sillä suola-soodavesikikka ei tee eroa toivotun ja ei-toivotun tummentuman välillä, vaan vie kaiken mennessään.\nTurvallisin on pehmeä hopeankiillotusliina, joita voi ostaa kultasepänliikkeistä. Niillä hankaamalla ei synny vahinkoa, mutta korun hohto tulee taas esille. Kiillotusliinan tehoa voi lisätä kostuttamalla sitä hiukan, mutta kaikkein pinttyneimpiin tummentumiin liina ei silti silloinkaan pysty.\nSeuraavaksi järeämpi apu on hopeankiillotustahna. Valikoimista kannattaa valita mahdollisimman hienojakoinen, eli samalla mahdollisimman vähän kuluttava aine, hankaava kiillotus kun joka tapauksessa aina myös hiukan kuluttaa esinettä. Hammastahna jääköön vain hampaiden pesuun, sillä hopea on paljon hammaskiillettä pehmeämpää ainetta.\nSellaiseenkin kikkaan kuin tupakantuhkalla kiillottamiseen olen törmännyt, mutta ainakin näin tupakoimattoman vinkkelistä katsoen se kuulostaa aika ikävältä. Toimivuuttakaan en näin ollen voi kommentoida. En suosittele myöskään villasukalla hankaamista, kolajuomissa tai HP-kastikkeessa liottamista, autovahalla hinkkaamista enkä turhien murheiden välttämiseksi ylipäätään mitään muutakaan eksoottista kokeilua.\nHopeoitujen esineiden kohdalla on syytä tarkoin harkita miten tarpeellista puunaaminen ylipäätään on, sillä hopeoinnin voi aikojen saatossa vahingossa jynssätä puhki. Myös monogrammikaiverrukset pyöristyvät ahkerassa ja voimallisessa kiillotuksessa, mikä ei ole toivottavaa.\nKoruissa puolestaan saattaa olla hankaukselle, kuumuudelle tai hapoille herkkiä kiviä ja helmiä, jotka vaativat erityisen hellää käsittelyä. Sellaisten korujen kanssa on paras piipahtaa kultasepänliikkeeseen, josta löytyy tieto ja taito korun huoltoon.\nAi niin, näin pääsiäisen korvalla pitää muistuttaa mieliin vielä yksi juttu: kananmunaa ja munaruokia ei syödä hopeisilla aterimilla. Yhdistelmä ei nimittäin miellyttäisi sen paremmin pöytähopeita kuin aterioitsijoitakaan - siitä pitävät kananmunan rikkiyhdisteet huolen. Yh hyh.


Kirjoittanut Joanne Summers 25. heinäkuuta 2018\nLuettu 6117 kertaa\nVoit aina luottaa lateksiin, nahkaan ja pitsiin saadaksesi ostoksesi nopeasti, huomaamattomasti ja hyvässä kunnossa. He eivät ole koskaan päästäneet minua, ja he ovat ilo tilata. Parempi vielä pudottaa heidän fyysisen myymälänsä Barwell Leicestershiressä, jos pystyt, on hyvä arvoinen matka, jonka voin vakuuttaa teille.\nOlen tarkastellut pari muuta Nu Sensuelle -värjäintä Latex-nahkaa ja pitsiä varten, ja nautin niistä todella. Molemmat Kaukosäätimen langaton Bullet Vibe ja Giselle 10 + 3 Function ladattava Rabbit Vibrator ovat kaksi täysin fantastista seksileluja, jotka tarjoavat uskomattoman suorituskyvyn erittäin kohtuulliseen hintaan.\nBentlii, kuten sen serkut, on myös loistava värähtelijä ja haluan kertoa teille, miksi pidän siitä niin paljon. Ensinnäkin se valmistetaan ABS ja 100% kehon turvallinen silikoni tekee siitä ftalaattia ja lateksiton, mikä on hyvä uutinen kaikille allergioille. Silikoni on myyntivalintani seksileluille, koska tämä materiaali ei ole huokoinen, mikä tarkoittaa, että haitalliset bakteerit eivät voi elää silikoniseksilelujen pinnassa toisin kuin joissakin muissa seksilelujen materiaaleissa. Käytä aina ei-huokoista materiaalia, kuten silikoni, metalli, ABS, lasi tai keraaminen, kun valitset sisäänrakennettavan seksilelun - (rant over).\nSilikoni-seksileluja on myös helppo puhdistaa, pese vain lämpimällä saippuavedellä VAG-Goo ja puhdista sitten antibakteerinen seksilelujen puhdistusaine.\nBentlii on saatavana kahtena värisenä: Orchid ja Magenta, jota tarkastelen on Magenta-versio. Siinä on USB-latauskaapeli ja erittäin mukava satiiniruuvipussi, joka pitää vibe-pölyä ja nukkaa vapaasti käyttötarkoitusten välillä.\nSe on vedenpitävä ja upotettava, joten voit hemmotella itseäsi kylpyammeessa tai suihkussa ja kohdata sen, joka voi kääntää rentouttavia kylpyläistuntoja mielenpaisuttavaksi orgasmi-istunnoksi, josta esiin tulette puhtaalla puhtaalla foof. Rakastan tunne upotetaan kuumaan veteen, ja olen aina kiimainen kylvyssä niin vedenpitävät seksilelut minulle ovat osa tavallista bathtime rutiini, sinun pitäisi kokeilla sitä.\nSaat 1-vuoden takuun Nu Sensuelle-seksilelujen avulla, joten voit olla varma, että valmistaja luottaa tehtaidensa laadunvalvontaan. En ole koskaan ollut Nu Sensuelle-seksileluja epäonnistunut minulla, ja se on yllättävää, koska näillä leluilla on fantastinen tehotaso ja se on uskomatonta, että he eivät tartu itseään käyttäviin kappaleisiin.\nNu Sensuellen Bentlii-tunnelman mukana tulee merkkituotteiden silkkipihdit\nEhdottomasti paras asia Bentliille on sen kaksi voimakasta moottoria. He toimittavat urheiluautoa, kuten voimaa, ja sen jälkeen kun se on kytketty päälle, se teki sen koko sängyn läpi omalla höyryllä. Mutta se ei ollut indeksointia, sillä se hyppäsi ympäri, ja se näytti niin hauskaa. Kaikissa Nu Sensuelle-seksileluissa, joita olen yrittänyt, on ollut näitä fantastisia moottoreita, ja he pakastavat todellakin pakan, joka tuottaa syvää rumalaa tärinää, juuri sellaista, jota rakastan. Bentliissä on 5-nopeudet ja 10-mallit, mikä tarkoittaa, että jokaisen pitäisi löytää sellainen asetus, jota he rakastavat.\nKäytä tätä virtaa klitorisi tai g piste, ja se on sinä, joka liikkuu sängyn yli. Tällä on voimaa, paljon sitä itse asiassa samalla kun se on lempeä ja huomaamaton alemmilla tehotasoilla. Se vetoaa moniin erilaisiin käyttäjiin.\nBentliin akselilla on harjanne noin kolmasosa siitä ylöspäin, ja ne tuntevat olonsa mukavaksi, kun se työntyy. Bentlii on myös joustava, joten se on helppo yhdistää herkimmillesi alueille, jotta ne saavat mahdollisimman paljon stimulaatiota.\nBentliillä on vaatimaton muoto 7.5 "/ 19cm pitkä ja 3.75" / 9.5cm ympärysmitta, mikä tekee siitä ihanteellisen värähtelijän kaikille, jotka eivät halua venytystä.\nLataus on helppoa mukana toimitetulla latauskaapelilla, työnnä se vain vibeen pohjaan\nLataaminen on erittäin helppoa, vain aseta latauskaapelit pistorasiaan pieneen reikään, joka on vibe-alareunassa, ja kiinnitä sitten kaapelin toinen pää virtalähteeseen. Täysi lataus kestää noin neljä tuntia, ja se antaa yhden tunnin peliaikaa. Bentlii saapuu puoleen hintaan, mutta kuten kaikkien ladattavien seksilelujen kohdalla, sinun on annettava sille täysi lataus ennen käyttöä.\nBentliissä on viisitoista tärinää, eskalaatiota ja pulsointitoimintoa, joita ohjaa kädensijaan sijoitettu intuitiivinen käyttöliittymä. Säätimiä ympäröi ruusukullan ABS-kappale, joka rajaa ne mukavasti ja säätimet valo käytössä, vaikka joissakin asetuksissa se on vähän kuin disko alas ja jotkut saattavat löytää sen hieman häiritsevästi pimeässä huoneessa, I pidä siitä.\nBentlii on voimanpesä, ja voin käyttää alemmilla tasoilla, jotta voin tuottaa syvää rumalaa värähtelyä, jota voin helposti hallita, ja käyttää niitä reunasta itseäni orgasmiin, ennen kuin kiellän sen ja tukenut sen jälkeen ja käynnistämällä uudelleen. Kun annan itselleni orgasmin, se on hämmästyttävän vahva, näennäisesti alkaa syvällä sisäpuolella ja räjähtää ulospäin ja ylöspäin vatsan ja jalkojeni läpi.\nVoin myös antaa itselleni vakuuttavia polvipelureita tällä vibellä, vain käännä voimaa ja voin tehdä itse orgasmin hyvin nopeasti. Sen muoto ja koko tekevät siitä erinomaisen työn, ja rakastan sitä G-pistettä vastaan, kun vedän Bentliin takaisin ja eteenpäin.\nBentlii-tunnuksen säätimet ovat helppokäyttöisiä ja intuitiivisia\nSuorituskyky yleensä tulee hintaan ja se on yleensä melun muodossa. Bentlii on kuitenkin hiljainen hiljainen, ja jopa silloin, kun se on korkeimmalla teholla, se on uskomattoman hiljainen, se on itse asiassa yksi hiljaisimmista seksileluista, joita minulla on, eikä minulla ole aavistustakaan siitä, miten Nu Sensuelle on onnistunut saamaan jotain niin voimakasta, että se on niin hiljainen.\nSäätimet ovat helppoja käyttää ja ne ovat intuitiivisia. Se sopii mukavasti kädessäni ja on helppo pitää käytön aikana, en voi löytää mitään negatiivisia tietoja siitä.\nKyky taivuttaa sitä käytön aikana kohdistaa värähtelyt on fantastinen, ja se on melko paljon pilannut minua nyt tulevia tärinäarvioita varten, koska se on todella mukava ominaisuus.\nEn suosittele tätä lelua anaali- käyttöä varten, koska ilman laajaa pohjaa saatat menettää sen, jos sinut pääsee pois, mutta vulva ja emätin käyttö sekä nänni- ja peniksen kiusaaminen on uskomatonta. Nu Sensuelle on jälleen kerran hymyillyt kovettuneeseen seksilelujen arvostelijaan, joka on tottunut loistaviin leluihin, niin hieno olla tarkistaa jotain, joka sekä inspiroi että miellyttää samalla erinomaisella suorituskyvyllä.\n@NuSensuellen Bentlii on Vibe-voimanpesä, napata yksi @LatexLeatherista ja tutustu muualle. Klikkaa Tweet\nKartiomainen kärki sisältää yhden tehokkaista moottoreista ja sen muotoista apuvälinettä\n15-toiminto ladattava värähtelijä\nErittäin voimakkaat kaksimoottorit\nSilikonilla ja ABS: llä tarkoitetaan sen vartalon turvallisuutta\nFtalaatti ja lateksiton\nKäytettävissä on kaksi värivaihtoehtoa\nÄärimmäisen hiljainen käytössä\nLatex, Leather & Lace ovat lyöneet päähän kynsien uudelleen varastoimalla tämän upean värähtelijän, he näyttävät saavansa löytää parhaat seksilelut ja voitelit ympäri maailmaa.\nNu Sensuelle -tuoteperheessä on kaksi yhteistä, upeaa tehoa ja erinomaista suorituskykyä. Kun olet tutkinut muutamia asioita uudesta valikoimasta, nämä ovat ne vibes, joita tuomitsen muita vastaan, joten en ole epäröinyt antamaan heille vankkaa suositusta.\nJos etsit vartalolle turvallista tärinää, jossa on paljon toimintoja, helppoja säätöjä, hyvää akun käyttöikää ja joustavuutta, anna Bentliille ehdottomasti harkintaa.\nBentlii on nimimerkkinsä tavoin klassinen ja varmasti yksi tämän arvostelijan yöpöydän laatikosta.\nMinulle lähetettiin Bentlii Nu Sensuellelta Latexin, Leather & Lacen tarkistettavaksi, ja haluan kiittää heitä siitä, että he antoivat minulle tilaisuuden tarkastella sitä heille.\nVoit napata yhden näistä hämmästyttävistä silikonisilteistä Lateksi, nahka ja pitsi, £ 63.95, heillä on laaja valikoima muita Nu Sensuelle -värähtelijöitä, jotka kannattaa myös tarkistaa. Tarkista toinen Nu Sensuelle arvioi että olen tehnyt.\nVastuuvapauslauseke - Minulle lähetettiin Bentlii Vibe tarkistamaan maksutta ja tämä ei ole mitenkään vaikuttanut tarkastelun tulokseen. Tämä viesti sisältää affiliate-linkkejä ja jos ostat jotain, kun noudatat yhtä näistä linkistä, saan pienen palkkion ei kustannuksia sinulle. Lisätietoja tarkistaa minun paljastaminen sivu.


Yrittäjien työeläkevakuuttamisen valvonta - Suomi.fi\nYrittäjien työeläkevakuuttamisen valvonta\nKun aloitat aktiivisen yritystoiminnan, saat Eläketurvakeskukselta tiedotekirjeen. Kirjeessä ohjeistetaan, miten pakolliset yrittäjän YEL-vakuutus ja työntekijöiden eläkevakuutukset tulee hoitaa. Näin halutaan varmistaa, että lakisääteinen eläkevakuutus ei unohdu yrityksen perustamiskiireissä.\nTiedotekirje vakuuttamisohjeineen lähetetään yrittäjille tai yrityksille, jotka rekisteröityvät verohallinnon työnantajarekisteriin tai arvonlisäverovelvollisiksi. Kirjettä ei kuitenkaan kannata jäädä odottamaan vaan eläkeasiat on hyvä selvittää etukäteen jo yritystoiminnan aloittamista suunnitellessa.\nJärjestä eläkevakuutus haluamastasi työeläkeyhtiöstä tai eläkekassasta, jos alallasi toimii sellainen. Lakisääteistä yrittäjän eläkelain mukaista eläkevakuutusta ei voi korvata vapaaehtoisilla vakuutuksilla.\nMaatalousyrittäjän ja apurahansaajan eläkevakuuttamista eli MYEL-eläkevakuutuksia hoitaa Maatalousyrittäjien eläkelaitos Mela.\nJos yrittäjä ei ole ottanut itselleen YEL-vakuutusta, Eläketurvakeskus kehottaa häntä kohtuullisessa ajassa korjaamaan laiminlyönnin. Yrittäjä voi ottaa vakuutuksen taannehtivasti kuluvalle ja kolmelle edelliselle vuodelle. Tätä varhemmalta ajalta ei eläketurvaa ole jälkikäteen mahdollista kartuttaa.\nJos yrittäjä ei noudata saamaansa kehotusta, Eläketurvakeskus ottaa yrittäjän puolesta ja kustannuksella YEL-vakuutuksen työeläkevakuutusyhtiöstä.


Ekat lasien kanssa - Inka Nitta\nElikkä ensimmäiset asukuvat silmälasien kanssa. Hassua katsoa näitä kuvia, kun ei ole oikein tottunut noihin laseihin vielä ja varsinkaan, kun en niitä ihan joka tilanteessa käytä. Kyllä mä kuitenkin sitä mieltä olen, että kyseiset lasit mulle sopivat, onneksi. Enkä tunne itseäni älyttömän rumaksikaan ne päässä, haha.\nTakkijuttu on uusi ja ostettu Cubuksesta samaan aikaan, kun viime asun sininen toppi, joka samantien hajosi. Mä niin tykkään kyllä ton mallisista mitä noi nyt onkaan blazereistä? Täytyy kyllä ehdottomasti hamstrata tuollaisia lisää, sillä en niinkään perus neuletakeista enään kamalasti välitä.\nMustat saappaat oon ottanut taas käyttöön, kun kadut on sulat. Noissa on meinaan ihan tasainen pohja ja vaikka talvikengät ovatkin niin ei noilla pystyssä pysy. Luistelen kyseisillä kengillä joka kerta, jos vaikka lattiakaan on vähänkään liukas.\nLähettänyt inka nitta klo 21.00.00\nemmavilhelmiina 4. huhtikuuta 2016 klo 21.07\nSopivat hyvin noi lasit! Ja jakkujuttu on ihana, värikin sopii niin hyvin! <3 Oli kiva treffata <3\ninka nitta 5. huhtikuuta 2016 klo 22.39\nEmma oot niin ihana!♥\nMilla K 4. huhtikuuta 2016 klo 22.46\nSopiipa sulle hyvin ton malliset lasit! :) Tosi nätit! Samoin kuin toi viininpunanen väri sopii tosi hyvin :)\nVoi kiitos Milla, aivan ihana kommentti♥\nUnknown 5. huhtikuuta 2016 klo 10.53\nHyvin sopii noi lasit sulle! :)\ninka nitta 5. huhtikuuta 2016 klo 22.40\nTuuli 5. huhtikuuta 2016 klo 11.32\nLasit sopivat kyllä tosi hyvin! :) Muutenkin ihana asukokonaisuus ♥\ninka nitta 5. huhtikuuta 2016 klo 22.41\nIhanaa, että monet ovat sitä mieltä, että lasit sopivat mulle. Kiitos paljon Tuuli♥\nPatricia 5. huhtikuuta 2016 klo 23.57\nSulle sopii lasit kyllä älyttömän hyvin <3\ninka nitta 6. huhtikuuta 2016 klo 11.52\nKiitos paljon Patricia♥\nUnknown 6. huhtikuuta 2016 klo 17.27\nNoi lasit sopii sulle ihanasti! Ja hakku on super <3\ninka nitta 6. huhtikuuta 2016 klo 20.10\nNimetön 6. huhtikuuta 2016 klo 19.26\nHeh muistan ku ite hommasin lasit viitisen vuotta sitte, ni tuntu kanssa pitkään aikaan hassulta kattoa kuvia ja omaa peilikuvaa. Nyt ne on jo niin "osa mua" että tuntuu että näytän hassulta ilman :D oot kyllä onnistunu valitsemaan tosi hyvän mallin, näytät jotenki "aikuisemmalta", hyvällä tavalla siis :)\ninka nitta 6. huhtikuuta 2016 klo 20.11\nHaha, voi olla, että mulle käy just noin sillonkun pitäs niistä luopua.. Kiitos paljon♥\nJenny Ye 11. huhtikuuta 2016 klo 20.23\nHei hurraa löysin jonkun toisenkin Tamperelaisen bloggaajan! ^_^\ninka nitta 11. huhtikuuta 2016 klo 23.51


Unohdetut ja salatut ajatukset - Unohdetut ja salatut ajatukset - Vuodatus.net -\n(Alkuhuomio: Tämän oli alun perin tarkoitus olla kommentti Emilyn kommenttiin edellisessä kirjoituksessa, mutta se venyi ja muutti muotoaan sellaiseksi, että siitä tulikin sen sijaan kokonainen uusi kirjoitus.)\nJaa-a... Millaisen ystävän haluaisin? Hmm... Ei tule ainakaan ketään tiettyä henkilöä mieleen. Mutta en koe, että tarvitsisin erityisen paljon jotain, jotta yksinäisyyden tunteen saisi edes hetkeksi pois. Jo pelkästään se, kun kotona katson äidin kanssa televisiota, tuntuu äärettömän seuralliselta, vaikka kumpikaan ei sanoisikaan mitään. Tai yliopistolla ei tuntunut koskaan yksinäiseltä sellaisina päivinä, kun edes joku sanoi minulle jotain, ihan mitä tahansa. Netissä yksinäisyyttä on hieman hankalampi torjua (kun toista ei koe muuten kuin tekstinä), mutta jos joku pelkästään sanoo jotain, ihan mitä tahansa, niin sekin vaikuttaa.\nMutta kun nyt olen täällä asunnossani ihan yksin, niin se yksinäisyyskin on hallitsevampi tunne kuin esimerkiksi kotona. Välillä saattaa kulua monta päivää putkeen, kun en ole missään yhteydessä yhtään kehenkään ihmiseen. Ja se korostuu vielä, kun tarkistaa esimerkiksi sähköpostin (”ei uusia viestejä”), tai saa kännykkään viestin, joka paljastuukin sitten mainokseksi KappAhlilta. Ja sitten sellaisena, kun miettii sitä, kirjautuisiko meseen sisään, mutta tulee tulokseen, että vaikka ihan kaikki ihmiset olisivat siellä online, ei olisi todennäköisesti ketään, joka aloittaisi kanssani keskustelun tai jonka kanssa minä voisin aloittaa keskustelun ilman jotain hyvää syytä tai jonkinlaista ”virallista” asiaa.\nJoten ihanteellinen ystävä olisi... No, joku, joka pitää yhteyttä ja johon voisi itsekin pitää yhteyttä ilman että tarvitsisi aina keksiä jotain tekosyytä yhteydenotolle.\nEn ole tietoinen siitä, ketkä kaikki tuntemani netti-ihmiset lukevat tätä blogiani. En ole kauhean läheinen kenenkään netti-ihmisen kanssa, lukuun ottamatta tätä matikkatyyppiä ja sitten jos imperfektistä puhutaan, niin tätä, jonka kanssa meni välit poikki. Matikkatyyppi ei koskaan ole lukenut blogiani, mutta tämä toinen luki ja todennäköisesti lukee taas. Siitä minun blogini lukemisesta olisi tuntunut pikemminkin olevan ainakin hänen tapauksessaan enemmän haittaa kuin hyötyä: kun kirjoitin jotain erityisen synkeää, hän reagoi niihin tavalla, joka sai minut stressaantumaan entisestään. Hän myös tiesi minun arkielämästäni ja IRL-elämästäni enemmän kuin minä hänen, joten usein oli puhetta vain minun asioistani, mikä stressasi sekin minua hieman.\nNykyään vain K (joka kommentoi tuolla nimellä tänne silloin tällöin) on sellainen, jonka kanssa pidän edes jotain yhteyttä edes joskus. ((Hei sinulle, jos luet. ;) Toivottavasti armeijassa menee kivasti.)) Blogini takia olen todennäköisesti yhteyksissäkin häneen, vaikka hän tuntui sitä ennemmin pitävänkin minua vastenmielisenä. Joskus olisi tehnyt mieli kirjoittaakin hänestä jotain, mutta minusta tuntuu epämukavalta ja jollain tapaa väärältä kirjoittaa jotain sellaisesta henkilöstä, joka lukisi sen tekstin myös.\nEn tiedä, onko se, että hän lukee blogiani, jotenkin helpottanut jotain. En ole ainakaan itse huomannut mitään. Kun hän pyysi minulta messenger-osoitettani, olin hyvin hermostunut ja äärettömän lukossa etenkin ensimmäisten keskustelujen ajan. Alkuvaiheessa olin myös välillä online-tilassa, mutta sillä lailla, että näyin muille offline-tilana, koska pelkäsin hänen kanssaan keskustelua niin paljon, koska tunsin oloni aina niin hermostuneeksi ja typeräksi, koska en osannut sanoa mitään. Välillä minulta jäi väliin sellaisia tv-ohjelmia, joita olisin halunnut katsoa, koska en yksinkertaisesti keksinyt järkevää tapaa, jolla ilmoittaa, että lähden nyt siitä keskustelusta hänen kanssaan. Ja tuo on vieläkin hankalaa, vaikka minulla onkin ollut hänen osoitteensa jo kohta vuoden ja olen itse lukenut hänenkin blogiaan.\nLuulisi tosiaan, että toisesta tietäminen molemminpuolisesti blogeja lukemalla helpottaisi jollain tapaa puhumista, mutta minä en tiedä, tekeekö se niin minun tapauksessani. Välillä tuntuu, että se helpottaa, mutta välillä tuntuu, että se hankaloittaa. Hankaloittavalta se tuntuu erityisesti silloin, kun miettii, että onkohan toinen lukenut jonkun tekstin, jossa on kirjoittanut samasta asiasta, johon puheenaihe kääntyy, vai että tulisiko vain selittää asia olettaen, että toisella ei ole mitään ”taustatietoa” asiasta. Se toimii myös niin päin, että minä en tiedä, tulisiko minun kommentoida esimerkiksi mesessä jotain, mitä toinen on kirjoittanut omaan blogiinsa.\nEn ole myöskään lainkaan varma siitä, pidänkö itse siitä, millaisen kuvan tämä blogi minusta antaa. Välillä tunnen itseni tämän blogin takia niin käsittämättömän typeräksi ja ajoittain nolottaa niin, että sisuksissa oikein polttelee. Jos blogiani sen sijaan ei ole lukenut, vaan minuun on tutustunut netissä jotain muuta väylää pitkin, niin todennäköisesti minusta on saanut hyvin erilaisen kuvan. Sitten minun ei tarvitse myöskään pelätä sitä, että toinen vetäisi liikaa johtopäätöksiä käyttäytymisestäni tai analysoisi omaa tärkeyttään minulle blogitekstieni sisällön tai ajoituksen mukaan.\nTuohon minusta tietämättömyyteen pätee myös hieman sama kuin IRL:kin. IRL-ihmiset eivät tiedä minun ongelmistani, mutta täällä blogissani käyn yksityiskohtaisesti niitä läpi. Joten kun keskustelin esimerkiksi tämän yhden ihmisen kanssa, jonka kanssa meni välit poikki (samperin epäkätevää, kun pitää aina käyttää tuota pitkää ilmaisua), minun ongelmani olivat aina jotenkin ylikorostetut enkä päässyt niiltä lainkaan pakoon keskustellessani tämän ihmisen kanssa.\nJoskus tuntuu vain niin vapauttavalta, kun keskustelee jonkun toisen kanssa, joka ei tiedä minusta yhtään mitään: ei tiedä, että minulla on ongelmia sosiaalisuuden kanssa, tai että mielessäni liikkuu välillä hyvin synkkiä ajatuksia. Sitten minua ei kohdella millään ennakkoasenteella. Luulisi, että olisi helpompaa, jos toinen osapuoli tietäisi, että välillä minun on vaikea keksiä jotain sanottavaa, mutta osassa tapauksissa se tuntuu vain järjettömältä taakalta. Tämän huomasin erityisesti esimerkiksi lukiossa. Olin hyvin hiljainen ja ihmiset tiesivät sen. Ja koska minä olin hiljainen ja silloin tällöin minulla oli ongelmia järkevien keskustelujen ylläpitämisessä, melkein kaikki ajattelivat jo ennakko-odotuksena, että ei minun kanssani kannata edes yrittää keskustella, koska olen hiljainen, enkä osaa keskustella. Sitten se ihmisten suhtautuminen ajoi minua vain entistä hiljaisemmaksi ja lisäsi stressiä keskustelutilanteiden suhteen, kun piti pelätä, että jos kerran munaa, niin sitten se on vain uusi todiste, että en osaa olla osallisena keskustelussa.\nJa koska lukion alussa minulla oli hyvin vaikeaa ja olin hyvin hiljainen ja varautunut, paljon hiljaisempi ja varautuneempi mitä olen nykyään, ihmiset lakkasivat kokonaan osoittamasta minulle sanojaan, koska olettivat automaattisesti, että olen kuitenkin hiljaa. Ja kuten jo sanoin, tämä heidän käytöksensä lisäsi minun hiljaisuuttani.\nAjattelen, että täällä netissä tilanne olisi hieman sama. Siitä on jonkinlainen hieno sanontakin, jota en nyt muista tarkalleen, mutta se meni jotenkin niin, että kun kohtelee jotain ihmistä olettaen tämän olevan tietynlainen, sitä enemmän tämä alkaa ajan kuluessa myös muistuttaa sellaista, ihan vain tämän toisen käyttäytymisen takia. Jos ihmiset ajattelevat, että olen jatkuvasti surullinen ja sosiaalisesti rajoittunut, koen, että sellaisissa tilanteissa minun on paljon hankalampi myös olla jotain muuta.\nVoi kylläkin olla, että se johtuu myös osaksi minusta itsestäni ja omasta ajattelustani ja tulkinnoistani. Jos ajattelen, että muut ajattelevat minun olevan jotain, minä toimin silloin itse sinä tekijänä, joka ajaa minua entistä enemmän sellaiseen ”odotettuun” käytökseen. Mutta jos ihmiset eivät tiedä minusta mitään, he kohtelevat minua kuin olisin kuka tahansa normaali ihminen. Yleensä minä koen tällaisen käytöksen positiivisempana.\nTäällä yliopistollakin puhuminen muille ihmisille on ollut paljon helpompaa, koska olen tiennyt, että he eivät tiedä minusta mitään, joten he eivät pysty suhtautumaan minuun minkään ennakko-oletuksen mukaisesti. Minun on tuollaisissa tilanteissa myös helpompi unohtaa välillä se, että en ole niin loistava ihmissuhteissa tai keskusteluissa, tai että olen välillä niin kauhean surullinen.\nMinä itse koen tämän ”unohtamisen” positiivisena asiana, mutta siitä voisi kai olla aika montaa mieltä. Se lääkäri ei ainakaan ollut tuosta samaa mieltä kuin minä, kun yritin selittää hänelle sitä, miksi minä en selitä ongelmistani esimerkiksi juuri kotona. Jos haluaisi olla oikein raaka, tätä minun suhtautumistani voisi nimittää ilmaisuilla ”totuuden välttely”, ”valheessa eläminen” tai ”itsensä kieltäminen”.\nTaas voisin vetää tähän mukaan blogini nimen: Unohdetut ja salatut ajatukset. Nämä ovat niitä ajatuksia, jotka salaan muilta ja jotka haluaisin itsekin unohtaa aina kun vain tarjoutuu tilaisuus sellaiseen. Tartun ahnaasti jokaiseen tilaisuuteen olla joku muu. Haluan pitää nämä ajatukset erossa kaikesta muusta, erossa ”oikeasta elämästäni”, koska en pidä niistä. Olisin paljon tyytyväisempi, jos voisin olla sellainen, millainen vaikutan olevani IRL. Puhun harvoin vakavista asioista ja pystyn vitsailemaan oikeastaan ihan kaikesta. Usein myös vitsailen eniten niistä asioista, jotka ovat minulle erityisen vakavia. Hiljaisuudestani en välttämättä pidä, mutta senkin koen olevan osittain seurausta siitä, millainen olin ennen ja siitä, että ihmisten ajatukset jämähtivät siihen.\nEsimerkiksi aina, kun äitini kysyi minulta aikaisemmin, että mitä ammattia voisin ajatella itselleni, niin vastasin aina: ”Rikas ja kuuluisa.” Se oli aina vitsi. Paitsi että ei ollut. Minulla ei koskaan ollut mitään aavistusta siitä, mitä voisin tehdä työkseni. Olin sen suhteen aina hukassa, joten tuntui helpommalta heittää vain tuollainen läppä-vastaus.\nJoskus sen näkee täällä blogissanikin. ”Onnellisuuspillereitä. Ja nyt ne loppuu, jee, saapahan testattua itsellä mitä kaikkea kivaa tapahtuu, kun niitä ei enää otakaan.” Minä en tiedä yhtään, miten minun pitäisi suhtautua tuohon mielialalääkitys-asiaan. Kyse ei ole pelkästään siitä, että en tietäisi, mitä haluaisin muiden ajattelevan, vaan yksinkertaisesti siitä, että minä en itse tiedä yhtään, mitä ajatella niistä.\nAuttavatko mielialalääkkeet ylipäätään? Määrätäänkö niitä nykyään liian helposti? Jos niitä määrätään liian helposti, niin määrättiinkö niitä minulle liian kepein perustein? Voivatko ne auttaa minua? Olenko heikko ihminen mieleltäni, koska käytän mielialalääkkeitä? Pitäisikö minun vastustaa niitä ja kieltäytyä niiden ottamisesta kokonaan? Pitäisikö minun tarrautua niihin viimeisenä oljenkortenani?\nMielessäni pyörii etenkin tuo: ”Olenko heikko ihminen?” Jotkut selviävät masennuksesta ilman mitään lääkkeitä. He löytävät itsestään voiman jatkaa ja voittaa surulliset tunteet. Minä en puolestani näytä kykenevän siihen. Mutta jos haluaisin ottaa lääkkeitä, mielialalääkkeitä, niin olisinko vain tekosairas, joka haluaa pilleriratkaisun jokaiseen pikku ongelmaan?\nTässä blogissa olevat ajatukset tulevat minun päästäni, eivätkä ole mitään ”muka-ajatuksia”. Tiedän itse, että ne ovat minun ajatuksiani ja pyrin käsittelemään niitä, koska ne vaikuttavat toimintaani, mutta vaikka toisaalta osa näistä ajatuksistani on sellaisia, että jotkut muut pitäisivät niitä edes jotenkin luonnollisina ja epähulluina, niin minun on itseni hyvin vaikea hyväksyä niitä. Ylipäätään minun on hyvin vaikea hyväksyä sitä, mitä olen täällä blogissani.\nKuten huomaatte, en sano: ”Minun on vaikea hyväksyä sitä, mitä olen”, vaan lisään siihen aina ”täällä blogissani”. Ihan kuin IRL-elämäni ja nämä blogikirjoitukset olisivat jotain, millä ei ole mitään tekemistä toistensa kanssa. Tai ihan kuin ”minä” ja ”minä täällä blogissa” olisivat kaksi eri ihmistä. Ne eivät ole, joten minun pitäisi kai sanoa: ”En kykene hyväksymään itseäni.” Minä en kuitenkaan halua sanoa niin. En vain voi sanoa niin, koska se kuulostaa niin pahalta.\nMinun tarvitsee käsitellä näitä ajatuksiani, joista selitän täällä, mutta muulloin haluaisin vain unohtaa ne. Haluaisin unohtaa, että minussa on tätä puolta lainkaan. Tämä tuntuukin välillä hyvin suurelta ja hankalalta ristiriidalta.\nToisaalta haluaisin, että ihmiset oppisivat tuntemaan minut, todellisen minut, mutta toisaalta se tuntuu ahdistavalta ja haittaavalta ajatukselta, koska osittain en halua heidän tietävän tätä osaa minusta. Haluaisin, että he ajattelisivat sen tuntemisen jälkeenkin, että olen järkevä ja kaunis ihminen luonteeltani ja että he kunnioittavat minua, mutta kuinka he voisivat kunnioittaa minua, kun en itsekään kykene siihen? Kuinka he voisivat pitää minua mieleltäni järkevänä ja kauniina, kun en itsekään pidä itseäni sellaisena, vaan teen kaikkeni vain unohtaakseni kokonaan tämän kaiken?\nMitenköhän minä ajauduin tähän? Minun piti alun perin vastata vain saamaani kommenttiin, mutta se venyi ja venyi. Sitten päätin, että siitä tuleekin kokonainen kirjoitus, mutta sekin vain venyi ja venyi. Sen lisäksi se ajautui hieman uusille urille sitä mukaa, kun itse kävin näitä ajatuksia läpi ja kun ensimmäistä kertaa mieleeni vasta todella tuli, että en taida hyväksyä itseäni lainkaan.\nEn ole koskaan ajatellut tätä näin. En ole koskaan tajunnut... no, sitä, että taidankin olla todella tyytymätön itseeni. Olen aina pitänyt sitä tämän puoleni unohtamista positiivisena asiana, mutta nyt en ole siitä enää niin varma.\nMutta mihinkään ratkaisuun tämä ajatusketju ei kuitenkaan tuntunut vievän. En vieläkään tiedä, millaisen ystävän haluaisin tai että olisiko blogini lukemisesta enemmän haittaa vai hyötyä sellaisessa tilanteessa. Vaikka saisin jonkun uskomattoman kyvyn muuttaa asioita sellaisiksi kuin haluaisin, en tiedä, kykenisinkö siitäkään huolimatta saamaan itseäni onnelliseksi tai karkottamaan yksinäisyyttä. Vaikka pystyisin itse luomaan sellaisen ihmisen, jollaisen uskoisin olevan paras mahdollinen ystävävaihtoehto minulle, en tiedä, olisiko lainkaan varmaa, että tuntisin oloani lainkaan vähemmän yksinäiseksi.\nEn kyllä tiedä, mitä tämän puoleni tunnustaminenkaan auttaisi. Kun kerroin Nanille tästä oudosta uupumuksestani ja yritin kuvailla sitä, miltä se oli tuntunut, en kyennyt katsomaan häneen sen selittämisen aikana lainkaan. Minua nolotti niin kauheasti ja tunsin punastuvani voimakkaasti. Kun mainitsin mielialalääkkeet, niin mainitsin ne vasta aika myöhäisessä vaiheessa ja vieläpä taidokkaasti sivulauseessa. Ja se oli ihan oikeasti sivulauseessa. Nan sanoi silloin sen, että jos hän olisi lääkäri, hän veikkaisi, että kyse olisi psykologisesta ilmiöstä. Siihen minä sitten sanoin: ”Jaa, itse asiassa niin se lääkärikin, jolla kävin, ajatteli, kun se kerran määräsi mulle mielialalääkkeitä niiden nukahtamaan auttavien lääkkeiden lisäksi.”\nItse asiassa tuossakin ilmaisussa on pieni faktavirhe. Mielialalääkkeitä ei määrätty rauhoittavien lisäksi, vaan rauhoittavia määrättiin mielialalääkkeiden lisäksi. Jos siis halutaan olla oikein säntillisiä. Mutta teknisesti minä en valehdellut. Jätin aluksi vain mainitsematta mielialalääkkeistä ja sitten niistä (sivulauseessa) mainitessani vähättelin käytökselläni syytä, jolla ne määrättiin.\nHmm... Kaikenlaisia perusteita minä keksinkin, jotta voisin selittää edes itselleni, millä lailla valehtelun rajoilla liikkuva (ja välillä rajat radikaalisti ylittäväkin) asioiden salaaminen läheisiltäkin ystäviltä ja jopa perheenjäseniltä on oikeutettua.\nNyt voisi vielä jauhaa ikuisuuksiin mieleen tulleilla Leijonakuningas-vertauksilla itsensä pakenemisesta ja muistamisesta, mutta kello on jo paljon. En mene huomenna kylläkään tenttiin, päätin sen jo iltapäivällä. Olen liian kipeä, enkä koe, että se tentti olisi mitään niin tärkeää, että siihen osallistuminen olisi yliopistolle raahautumisen arvoista.\nMutta pitääpä joskus katsoa Leijonakuningas uudestaan ajatuksella. Se on aina ollut suosikkini Disneyistä, mutta siitäkin löytää jatkuvasti uusia yhteyksiä omaan elämään. Mutta Simballa on helpompaa. Hänen isänsä kuoli, hänellä on jotain, jota on oikeasti ymmärrettävää paeta. Ja hänen isänsä vielä murhattiin ja hänelle uskoteltiin, että hän oli vastuussa tästä kuolemasta. Se ei ollut hänen vikansa, se oli Scarin vika.\nJa Leijonakuningas on piirretty lastenelokuva. Se itsensä muistaminen ja hyväksyminen, ja niiden lisäksi vielä palaaminen ”kotiin” olivat niin helpon tuntuisia, vaikka pariin kertaan kyllä mainittiinkin, että ne olivat Simballe vaikeita. Eikä oikeassa elämässä ole mitään takuita siitä, että juuri se tie on Se Oikea tie tai että edes vaikka löytäisikin oikean tien, niin että se johtaisi onnelliseen loppuun.\nPahus. Taas ihan liikaa ajatuksia päässä. Niitä pitäisi aina hautoa tarpeeksi aluksi, jotta niistä löytyisi se olennainen. Se on kuitenkin hyvin hankalaa, kun jotain tällaista tulee mieleen kesken kirjoittamisen. Häijyjä ajatuksia, kun noin hyökkäävät piilosta. Mutta jos lopettaisi dramaattisesti lainauspätkään Leijonakuninkaasta:\n”Simba, olet unohtanut minut.”\n”Ei, en voisi!”\n”Olet unohtanut itsesi ja siten unohtanut minut. Tutki itseäsi, Simba, olet muuta kuin mitä esität. Sinun on otettava paikkasi elämän tiellä.”\n”Ei, en voi mennä takaisin! En ole sama kuin ennen.”\nNo kylläpä tuntui lattealta.\nLähettänyt: Amia - 14.1.2009 klo 01.49


HALA- Tehokkaat ratkaisut lämmönsiirtoon – Amitronic Oy\nHALA- Tehokkaat ratkaisut lämmönsiirtoon\nUseimmat elektroniset komponentit tuottavat lämpöä käytön aikana. Ei-toivottu lämpö tulee johtaa pois komponenteista niiden suorituskyvyn ylläpitämiseksi, jotta vältytään komponenttien tai laitteen vioittumiselta. Tehokkaasta lämmönsiirrosta on tullut tärkeä ominaisuus erityisesti, koska komponentit ovat fyysiseltä kooltaan yhä pienempiä, mutta samanaikaisesti entistä tehokkaampia. Tämä näkyy etenkin mikrosiru prosessoreissa, LEDeissä ja verkkolaitteissa.\nHALAn laajasta lämmönjohdemateriaalivalikoimasta monipuoliset ja korkealaatuiset ratkaisut!\nPehmeät ja joustavat lämpöä johtavat gap fillerit minimoivat lämpövastuksen elektronisten osien ja jäähdytyslevyjen välillä. Halan gap fillereiden kokoonpuristuvuuden ja muokkautuvuuden ansiosta ne täyttävät hyvin mittatoleranssin, erilaisten lämpölaajenemiskertoimien ja pinnanmuotojen aiheuttamat raot. Joustavuutensa ansiosta Gap-Fillerit aiheuttavat pysyvää painetta kosketuspinnoille, näin ne optimoivat lämmönjohtuvuuden jopa vain millimetrin paksuisena ja hyvin alhaisella paineella. Tarvittava paine riippuu käytettävän materiaalin elastoplastisista ominaisuuksista. Luontainen tahmeus tekee gap-fillereistä sopivia vaivattomaan esiasennukseen. Käytön jälkeen materiaali voidaan poistaa ilman, että se jättäisi pinnalle jäänteitä.\nLämmönjohtuvuus jopa 14 W/mk\nLämmöneristävyys alle 0.2°C inch²/W\nSaatavilla eri paksuisina 0,5mm:stä jopa 10mm:iin\nHelppoa asentaa, koska materiaali on luontaisesti tahmeaa


Stevia haastaa kahvikissojen keinomakeat\nSteviakasvin uutteesta tehtyjä makeutusaineita on voinut Suomessa ostaa kaupoista joulukuun alusta alkaen. Käyttöohjeiden mukaan luonnosta saatavaa supermakeaa ainetta voi kahvin ja teen makeutuksen lisäksi käyttää myös leivontaan ja ruuanlaittoon. Keittiössä tarvitaan kuitenkin luovuutta.\nJääkiekko väkivallasta huolimatta hyvä sponsorointikohde yrityksille\nHIFK:n ja Pelicansin viime lauantainen joukkotappelu on nostanut kovan porun jääkiekon lisääntyneestä väkivallasta. Pääkaupunkiseudulla jääkiekkojoukkueita pidetään kuitenkin hyvinä sponsorointikohteina.\nJääkiekkosponsorit tuomitsevat kaukaloväkivallan\nPääkaupunkiseudun jääkiekkojoukkueiden pääsponsorit tuomitsevat jääkiekkoväkivallan. Joukkueiden ja yritysten välisissä sponsorisopimuksissa ei kuitenkaan mainita sanktioista esimerkiksi joukkotappeluista.\n"Ikävä uutinen Torniolle"\nTornion kaupungissa Outokummun ilmoitusta kahdensadan työntekijän vähentämisestä luonnehditaan erittäin ikäväksi. Tornion kaupunginjohtaja Raimo Ronkainen laskee, että määrä on noin 10 prosenttia teräskonsernin työpaikoista Kemi-Tornio alueella.\nJuha Metson kuvat vievät Karjalaan\nRajantakaisessa Karjalassa perheen mies juo sunnuntaikävelyllä olutta tölkistä ja nainen työntää lastenrattaita korkokengissä ja minihameessa. Valokuvakirja Rajantakainen Karjala on toinen Juha Metson ja Kauko Röyhkän yhteistyön tulos.\nMuovipullo ja tölkki kärsivät huonosta imagosta\nTölkki ja muovipullo ovat hiljalleen syrjäyttäneet lasipullon virvoitusjuomien, oluiden ja siiderien pakkaumateriaalina. Moni kuitenkin haikailee lasipullojen perään, koska juomat tuntuvat maistuvan paremmalta lasipullosta kuin muovipullosta.\nHartwallin tuotteita ei katsota ilman henkkareita\nJuomatehdas Hartwallin nettisivuilta tietoja ammentavien on kerrottava syntymäaikansa ennen kuin pääsevät käsiksi sivujen sisältöön. Mahdollisuuksia tarkistaa, onko käyttäjä todella täysi-ikäinen ei kuitenkaan ole. Hartwall perustelee syntymäaikapyyntöään vastuusyillä.\nJanne Virtanen Porin Pesäkarhujen johtoon\nPorin Pesäkarhujen toiminnanjohtajaksi on valittu markkinointimerkonomi Janne Virtanen. 43-vuotias Virtanen on pelannut omalla urheilu-urallaan jääkiekon SM-liigaa Porin Ässissä ja Kuopion Kalpassa sekä pesäpalloa Ulvilan Pesä-Veikkojen edustusjoukkueessa.\nLapin Kullan Pajan vintti herää henkiin\nPajan vintti oli legendaarinen Lapin Kullan panimon edustustila, jossa kestittiin vieraita ympäri maailmaa. Ensin se sijaitsi tehdasalueen keskellä olevan sepän pajan vintissä - mistä se sai nimensäkin - ja loppuaikoina se oli panimohallin vintillä.\nLapin Kullan tontin ostajasta neuvotellaan\nLapin Kullan oluttehtaan tontille etsitään kiivaasti ostajaa. Uusi omistaja ratkeaa todennäköisesti heinäkuun alkuun mennessä.


Kolo kalliossa on tiedettä ja historiaa | Maanmittauslaitos\nKolo kalliossa on tiedettä ja historiaa\nOravivuoren Struven piste Puolakka sijaitsee Korpilahdella Jyväskylässä. Kuva: Sirkka Image/Markus Sirkka\nKapuamista metsäisellä polulla, portailla kiipeämistä, lopulta huikeita näkymiä. Tätä on Suomen kuudennen maailmanperintökohteen Struven ketjun nykypäivä.\nSaksalaissyntyisen tähtitieteilijän uteliaisuus selvittää maapallon kokoa ja muotoa johti lopulta tähän: Struven kolmiomittausketju on osa Unescon maailmanperintöluetteloa. Mahtaisi professori Georg Wilhelm von Struve (1793–1864) olla tyytyväinen saavutukseen kuten oli lopulliseen mittaustulokseenkin – maapallo on navoiltaan litistynyt.\nStruve haki rahoitusta mittavaan projektiinsa ja Venäjän tsaari näki kolmiomittausketjun poliittisen merkityksen. Tsaari sai yhdistettyä Venäjän länsiosan tiiviisti emämaahan, bonuksena tarkkoja karttoja koko alueesta. Struve sai rahansa.\n2 820 kilometriä ja 265 kolmiopistettä\nMittausprojekti alkoi 1800-luvun alussa. Struve eteni Virosta pohjoiseen ja projektiin mukaan tullut Carl von Tenner eteni Latviasta etelään Mustaltamerelle, nykyisen Ukrainan Izmailiaan asti. 2 820 kilometrin pituinen mittausketju kulki läpi mahtavan Venäjänmaan ja Ruotsi-Norjan personaaliunionin. Viimeinen 265. kolmiopiste mitattiin Jäämeren rannalla lähellä Hammerfestia.\nStruven nimeä kantava astemittausketju kulkee nykyisin 10 valtion läpi. Suojeltaviksi maailmanperintöpisteiksi on valittu 34 mittauspistettä, joista kuusi sijaitsee Suomen alueella. Kolmannes alkuperäisistä 265 mittauspisteistä sijaitsee Suomessa ja suojeltuja pisteitäkin on eniten meillä. Jokainen maa sai valita edustavimmat kohteet maailmanperintöluetteloon. Suomessa valittiin suojeltaviksi kohteiksi kuusi pistettä: Stuorrahanoaivi Enontekiöllä (rakennettu vuonna 1850), Aavasaksa Ylitorniossa (1845), Alatornion kirkko (1842), Oravivuori Jyväskylässä (1834), Porlammi Myrskylässä (1833) ja Mustaviiri Pyhtäällä (1833).\n10 valtion yhteinen maailmanperintö\nMittaukset merkittiin poraamalla kallioon muutaman sentin halkaisijaltaan oleva reikä. Maailmanperintökohteena se ei todellakaan näytä kaksiselta, vain kololta kalliossa mahtavien maisemien keskellä. Tämä kolo on näkyvä merkki aikansa huippututkimuksesta, tieteestä ja maailmanhistoriasta, jota on tehty keskellä korpea 200 vuotta sitten. Intohimoisen tutkijan jäljissä maapallon muoto on tarkentunut ja mittaaminen kehittynyt.\nStruven ketju on edustanut 15 vuoden ajan tieteen ja tekniikan kulttuuriperintöä. Vuonna 2005 Struven maat hakivat ketjua yhdessä osaksi Unescon maailmanperintöluetteloa. Vieläkin se on Unescon maailmanperintökohteista ainoa, jossa on mukana monta eri valtiota. Suomi yhdessä Norjan, Ruotsin, Venäjän, Viron, Latvian, Liettuan, Valkovenäjän, Moldovan ja Ukrainan kanssa jakavat Struven ketjun maailmanperintökohteena.\nStruven ketju näyttää kovin staattiselta, mutta sen ympärillä tapahtuu edelleen. Keski-Suomen maailmanperintökohteet eli Petäjäveden vanha kirkko ja Struven Oravivuoren piste ovat suunnittelemassa yhteistä infokeskusta Petäjäveden vanhan kirkon kupeeseen.\nPohjoiset Struven pisteet Tornionjokilaakson molemmin puolin miettivät, miten pisteiden tunnettuutta saadaan lisättyä ja matkailijoita innostettua paikalle. Pohjoiset Struven pisteet ovat ottaneet yhdeksi tunnuslauseekseen ”Struven ketju on matka”. Sitä se totisesti on.


"Porvoon ajot on Suomen hienoin kisa" - Suomen Pyöräily\n”Porvoon ajot on Suomen hienoin kisa”\nHome/Maantie, Uutiset/”Porvoon ajot on Suomen hienoin kisa”\nMaantiepyöräilyn ŠKODA Cycling Cup jatkuu sunnuntaina legendaarisilla Porvoon Ajoilla, Suomen vanhimmalla pyöräkilpailulla. Suomen kärkiajajista cupin johtoa pitävän Matti Mannisen (CIF) viime hetken valmistautumista vaivaa pieni flunssa.\n– Toivottavasti pystyn puolustamaan cupin johtoa. Tiimin kanssa lähdemme ajamaan voitosta, jätkät ovat hyvässä lyönnissä, joten meiltä löytyy useampi kaveri, joka kykenee voittoon, kehuu Manninen.\nTänä vuonna Suomen kärki saa Porvoossa vastaansa muun muassa tiimit Hollannista, Ruotsista ja Virosta.\n– Tulossa on kovatasoinen kansainvälinen kilpailu, viime vuonna voitto meni Hollantiin Sebaastian Potille, kertoo kilpailun johtaja Mathias Hannus Porvoon Akilleksen pyöräilyjaostosta.\n– Porvoon Ajot on varmaan Suomen hienoin kisa. Palkintonakin on muutakin kuin mitali ja ruusu, toteaa Manninen.\nVaativa reitti, myös hiekkanousua\nPorvoon Ajojen vaativalle reitille on lisätty tänä vuonna uusi hiekkapintainen pitkä nousu. Naisten puolella cupin johdossa oleva Hanna Joronen (IBD) lähtee kisaan odottavaisin mielin.\n– Mielenkiintoa kisaan tuovat hiekkatieosuus ja keskustan mukulakivet. Tavoite on olla maalissa mahdollisimman hyvällä sijoituksella, Joronen ennakoi.\n– Tiimimme lähtee toki puolustamaan johtajanpaitaa, hän vakuuttaa.\nPalautteen perusteella naisten matkaa on pidennetty ja miesten matkaa hieman lyhennetty. Naiset ajavat neljä pitkää kierrosta, yhteensä 88 kilometriä, ja miehet kuusi pitkää kierrosta ja neljä lyhyempää kierrosta, yhteensä 154 kilometriä. Kilpailun maalialue on myös muuttunut.\n– Reitti on vauhdikas ja nyt meillä on pitkä maalisuora lopussa, sanoo Hannus.\nTule nauttimaan paikanpäälle\nPorvoon Ajot viettää tänä vuonna 90-vuotisjuhlavuottaan. Kilpailun voittajiin kuuluvat suomalaiset pyöräilynimet kuten Kari Myyryläinen ja Kjell Carlström.\nKilpailunjohtaja Hannus toivoo yleisöä sankoin joukoin paikalle, sillä yleisön viihtyvyyteen on panostettu.\n– Kilpailua voi seurata maalialueelta suoraan jättiscreeniltä. Paikalla on myös ravintolapalveluita sekä näytteilleasettajia. Tervetuloa nauttimaan huippupyöräilystä hienossa kesäsäässä, Hannus vinkkaa.\nMikäli et kuitenkaan pääse paikalle, kilpailua voi seurata livenä oheisestä linkistä.\nPorvoon Ajojen Live-tapahtuma: https://youtu.be/bRRbG0-5u48\nTäältä löydät lisää tietoa Porvoon Ajoista ja myös sen upeasta historiasta:\nTulevat ŠKODA Cycling Cupin osakilpailut 2018:\nBy Helena Collin|2018-06-07T10:54:49+03:0007/06/2018|Maantie, Uutiset|0 Comments


ACO Sun Stick SPF50+ hajusteeton aurinkosuojapuikko— Nettiapteekki.fi\nEtusivu ACO Sun Stick SPF50+ hajusteeton aurinkosuojapuikko\nACO Sun Stick SPF50+ hajusteeton aurinkosuojapuikko\n8 g - 8,43€\nHelposti levittyvä ja välittömästi suojan antava aurinkosuojapuikko, sopii herkälle iholle.\nHelposti levittyvä ja välittömästi suojan antava aurinkosuojapuikko, sopii herkälle iholle. ACO Sun Stick SPF50+ aurinkopuikko on kehitetty erityisesti ihoalueille, jotka altistuvat runsaasti auringolle, kuten nenänpäälle, poskipäille, korvalehdille ja huulille. Miellyttävä puikko pysyy läpikuultavana iholla. Lisäksi puikon sisältämä canola-öljy tekee iholle suojaavan kalvon lukiten kosteutta iholle. Suojakerroin 50+ (erittäin korkea suoja). Erittäin vedenkestävä. Hajusteeton. Dermatologisesti testattu.\nTuotenumero (VNR) 2150241\nLevitä suojapuikkoa ennen aurinkoon menoa iholle. Lisää säännöllisesti tai tarvittaessa.


Puheenvuorot - Hirttotuomiot Iranissa (äänestys) - Torstai 4. syyskuuta 2008\nAsiakirjojen elinkaaret : Valitse...RC-B6-0389/2008B6-0389/2008B6-0394/2008B6-0400/2008B6-0401/2008B6-0403/2008B6-0404/2008\n13.2. Hirttotuomiot Iranissa (äänestys)\n− Ennen äänestystä\nMarco Cappato (ALDE). - (IT) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, ehdotan seuraavien tarkistusten lisäämistä päätöslauselman loppuun. Olen pahoillani, että teen sen viime hetkellä, mutta kyse on YK:n vaatimasta kuolemanrangaistuksen käytön keskeyttämisestä, johon parlamentti on jo kolmeen otteeseen ilmaissut kantansa. Siksi uskon pelkän suullisen tarkistuksen olevan riittävä.\nEhdottamani kaksi kohtaa kuuluvat seuraavasti. Luen ne erittäin hitaasti englanniksi:\n(EN) kehottaa esittämään YK:n seuraavassa yleiskokouksessa päätöslauselman, jossa kaikkia niitä maita, joissa kuolemanrangaistus on vielä voimassa, vaaditaan saattamaan YK:n pääsihteerin ja yleisön saataville kaikki tiedot kuolemanrangaistuksesta ja teloituksista, jotta päästään eroon kuolemanrangaistukseen kohdistuvasta valtiollisesta salailusta, joka myös vaikuttaa välittömästi teloitusten lukumäärää lisäävästi;”\nToinen kohta kuuluu seuraavasti:\n”kehottaa hyväksymään uuden päätöslauselman, jossa edellytetään pääsihteerin erityislähettilään nimittämistä, jonka tehtävänä on seurata tilannetta, varmistaa kuolemanrangaistusta koskevan järjestelmän mahdollisimman suuri läpinäkyvyys ja edistää sisäistä kehitystä, joka suuntautuu teloitusten keskeyttämisestä hyväksytyn Yhdistyneiden Kansakuntien päätöslauselman täytäntöönpanoon;”\n(IT) Ymmärrän, että tämä on niin sanotusti lisäkysymys Iranin kohdalla, mutta myös kysymys, jonka osalta on toimittava nopeasti. Siksi pyydän teitä hyväksymään tämän lisäyksen päätöslauselmaamme.\nRaül Romeva i Rueda, päätöslauselmaesityksen esittäjä. − (EN) Arvoisa puhemies, ensinnäkin nämä kaksi tarkistusta liittyvät 9 kohtaan. UNHCR on nimenomaan pyytänyt meitä olemaan mainitsematta sitä päätöslauselmassa. Mielestäni tämä on täysin hyväksyttävää, ja tämän tarkistuksen mukaan pyydän poistamaan sanat ”etenkin tekemään yhteistyötä YK:n pakolaisasiain päävaltuutetun (UNHCR) ja muiden kanssa”. Huomatkaa, että tähän tarkistukseen sisällytämme myös Alain Hutchinsonin suullisen tarkistuksen, jossa hän myös pyysi ottamaan mukaan opposition jäsenet.\nJohdanto-osan K kappaleen kohdalla meillä oli myös sama pyyntö, joka liittyy samaan periaatteeseen, jonka jo mainitsin. Tässä sanat, joiden poistamista päätöslauselmasta pyydämme, ovat ”Geneven neljännen yleissopimuksen 27 artiklan mukaisesti”. Tässä yhteydessä on myös huomattava, että otamme mukaan myös Tunne Kelamin suullisen tarkistuksen. Koska tämä on erityinen pyyntö UNHCR:ltä, vaadin, että otamme sen huomioon.\nPaulo Casaca, PSE-ryhmän puolesta. − (PT) Arvoisa puhemies, katson, että juuri sanottua on korjattava. Voin taata parlamentille, ettei YK:n korkea edustaja missään vaiheessa ole ehdottanut tätä eikä ole samaa mieltä siitä, mitä kollegamme juuri sanoi. Vetoan siksi parlamenttiin, jottei se äänestäisi ehdotusten puolesta. Tämä kyseenalaistaisi kaikkein tärkeimmän näkökohdan – kuten komission jäsen painotti – joka on Geneven yleissopimuksen Ashrafin leirin vangeille tarjoama suojelu. Emme siksi saa hyväksyä tätä esitettyä tarkistusta. Minun on myös huomautettava, että tämä olisi täydellisessä ristiriidassa sen kanssa, mitä kollegani Alain Hutchinson ja myös kollegamme Euroopan kansanpuolueen ryhmästä ehdottivat. Torjun siksi jyrkästi tämän suullisen tarkistuksen.\nBernd Posselt, PPE-DE-ryhmän puolesta. – (DE) Arvoisa puhemies, haluan vain sanoa, että myös meidän ryhmämme vastustaa tätä suullista tarkistusta ja on sitä mieltä, että sopimus on edelleen mainittava, kuten alkuviikosta sovittiin.\nTunne Kelam (PPE-DE). - (EN) Arvoisa puhemies, vastustan jyrkästi johdanto-osan K kappaletta koskevan suullisen tarkistukseni, jolla korvataan ”entiset jäsenet” ”avustajilla”, liittämistä Geneven yleissopimusta koskevan maininnan poistamiseen. Komission jäsen on juuri vahvistanut, että Geneven neljäs yleissopimus koskee myös Ashrafin asukkeja, joten pyytäisin teitä kannattamaan tämän tarkistuksen ensimmäistä osaa, joka on sama kuin Alain Hutchinsonin, mutta vastustamaan Geneven yleissopimusta koskevan maininnan poistamista.\nMogens Camre, UEN-ryhmän puolesta. – (EN) Arvoisa puhemies, haluan ilmaista tukeni kahdelle edelliselle puhujalle, sillä myös UEN-ryhmä vastustaa muutoksia jo tehtyihin, painettuihin suullisiin tarkistuksiin.\nAlain Hutchinson, päätöslauselmaesityksen esittäjä. − (FR) Arvoisa puhemies, haluan vain vahvistaa, ettemme aio kannattaa kollegamme esittämää tarkistusta mutta että olemme esittäneet 9 kohtaan suullisen tarkistuksen, jonka linja on sama kuin kyseisen parlamentin jäsenen esittämä, ja että pysymme tietenkin tässä kannassa.\n(Raül Romeva i Ruedan esittämiä suullisia tarkistuksia ei hyväksytty. Tunne Kelamin ja Alain Hutchinsonin esittämät suulliset tarkistukset hyväksyttiin.)


Joussot-Dubien apuraha > Finlande\nENSCBP on kemiaan, biologiaan ja fysiikkaan erikoistunut korkeakoulu. ENSCBP on yksi kuudesta insinööri korkeakoulusta, jotka kuuluvat Institut Polytechnique de Bordeaux:n (IPB), joka perustettiin huhtikuussa 2009.\nJoussot-Dubien apuraha toivottaa ulkomaalaiset opiskelijat tervetulleiksi ENSCBP:n korkeatasoiseen koulutukseen yhdeksi vuodeksi. Vuodesta 2012 alkaen ENSCBP apuraha tarjotaan yhdessä avaruusteollisuuden johdossa olevan EADS Astriumin kanssa. Apurahan suuruus on 10.000 euroa.\nHakijoiden tutkinnon tason on oltava bac+ 3/+4 fysiikan, kemian tai elintarviketieteiden alalla. Syyskuun alusta 2013 apurahan voittaja aloittaa opiskeluvaihdon.\nNykyään insinööriopiskelijoista on 10% ulkomaalaisia opiskelijoita. Yli 70% insinööriopiskelijoista viettää vähintään 6 kuukautta ulkomailla (harjoittelupaikka tai opiskelupaikka).\nJoussot Dubien apuraha on kunnianosoitus professori Jacques-Joussot Dubienille (1928-2009), joka oli johtajana ENSCPB:ssä vuosina 1982-1986. Hänen uudistuksensa oli ratkaiseva, kun hän kemian opintojen lisäksi juurruttti fysiikan opinnot laitoksen tutkimusohjelmaan. Hän oli tunnustettu tiedemies valokemian alalla ja oli opiskellut Yhdysvalloissa ja kehittti aktiivisesti korkeakoulun kansainvälisiä suhteita.\nHakuaika päätyy 1. toukokuuta 2013\nKoulutus alkaa syyskuussa 2013\nApurahan voittajalla on mahdollisuus halutessaan opiskella englanniksi. Lisätietoa löytyy Master of Science linkistä englanniksi.\nCall for applications for the Jousset Dubien award 2013\nIPB ENSTBB Bordeaux


Polyartriitin syyt ja diagnoosi (polyartikulaarinen niveltulehdus)\nMiksi niveltulehdus enemmän neljässä liitoksessa koskee\nPolyartriitti (tunnetaan myös nimellä polyartikulaarinen niveltulehdus) määritellään niveltulehdukseksi, joka vaikuttaa viiteen tai useampaan nivelet samanaikaisesti. Polyartriitti liittyy useimmiten autoimmuunisairauksiin ja sitä pidetään huolestuttavana, koska se pyrkii etenemään muihin niveliin ajan mittaan.\nPolyartriitti johtuu useimmiten autoimmuunisairaudesta, jossa henkilön immuunijärjestelmä vahingoittaa itseään omia solujaan ja kudoksiaan.\nAutoimmuunisairauksien syitä ei ymmärretä hyvin, mutta uskotaan liittyvän vahvasti genetiikkaan, ympäristöön ja altistumiseen kaikelle säteilyltä toksiiniksi.\nKoska autoimmuunisairaudet yleensä aiheuttavat kaikkien kehon vasteen, nivelet, joihin liittyy niveliä, eivät yleensä näy eristyksissä, koska ne saattavat olla nivelrikkoa (aka "kulutushäiriöitä").\nAutoartiset häiriöt, jotka yleisimmin liittyvät polyartriittiin, ovat:\nPolyartriittiä voivat myös laukaista tietyt niin sanotut alfavirusinfektiot, mukaan lukien chikungunya-virus ja Mayaro-virus .\nVaikka meillä on taipumus liittyä polyartriittiin progressiivisella, ei-palautuva tauti, se voi myös esiintyä osana akuutti sairaus, kuten reumaattinen kuume, jossa tulehdus voi olla ohimenevä ja siirtyä useiden nivelten välille.\nVaikka polyartriitti on yleisimmin liittynyt autoimmuunisairauteen, termi itse yksinkertaisesti kuvaa liittyvien liitosten määrää ja mitään muuta. Sellaisena sitä voidaan käyttää kuvaamaan lukuisia pysyviä tai ohimeneviä olosuhteita, joihin vaikuttaa useampia kuin neljä niveltä.\nTätä varten lääkäri aloittaa tyypillisesti tutkimuksen tutkittavaksi polyartriitin kahdesta todennäköisimmästä syystä: nivelreuma (RA) ja niveltulehdus (OA).\nOn useita vihjeitä, jotka voivat auttaa erottamaan olosuhteet:\nOA: n oireet alkavat tavallisesti kehon toisella puolella ja levitä toiselle. RA: n kanssa oire voi kehittyä sattumanvaraisesti molemmin puolin.\nOA: n oireet alkavat yleensä yhdellä nivelellä ja leviävät ulospäin niin, että niihin liittyy muita viereisiä niveliä. RA: lla oireet voivat kehittyä pienissä tai suurissa nivelissä ilman näkyvää mallia.\nOA-oireet kehittyvät vähitellen. RA voi iskeä nopeasti ja yhtäkkiä.\nOA: lla ei yleensä ole systeemisiä oireita. RA: aan liittyy tyypillisesti jatkuva väsyminen ja yleinen huonovointisuus.\nOA: n kanssa nivelet saattavat särkyä ja olla hellävaraisia, mutta niillä on vain vähän tai ei ollenkaan turvotusta. RA: lla nivelet ovat tuskallisia, turvotettuja ja jäykkiä.\nRiippuen epäiltystä syystä voidaan tilata röntgensäteitä, ultraääntä, verikokeita ja nivelfluidianalyysi (tunnetaan myös nimellä niveltulehdus ).\nRA: lle erityisesti kaksi verikokea, joita kutsutaan reumatoiditekijäkokeen ja anti-syklisen sitrulliinipitoisen peptidin (anti-CCP) vasta-ainetestillä, voivat vahvistaa diagnoosin.\nSitä vastoin verikokeita ei ole vahvistettu OS: n varmistamiseksi. Diagnoosi perustuu fyysiseen tutkimukseen, kuvantamistesteihin ja veren ja niveliinien arviointiin RA: n ja muiden syiden poistamiseksi.\n> Ledingham, J. "Tulehduksellisen niveltulehduksen diagnoosi ja varhainen hoito." BMJ. 2017; 358: j3248. DOI: 10,1136 / bmj / j3248.\n> Pujalte, G. ja Albano-Aluquin, S. "Differentiaalinen diagnoosi polyartikulaarisesta niveltulehduksesta." Olen Fam-lääkäri. 2015; 92 (1): 35-41.\nComorbidity ja niveltulehdus: kasvava huolenaihe\nMiten estää maksasyövän\nOver-the-Counter Nasacort Allergy 24hr nenäsumutetta allergioille\nMitkä ovat Chagan terveydelliset hyödyt?


Blue Poem / DROPS Extra 0-1268 - Ilmaiset virkkausohje DROPS Designilta\nSalomoninsolmuin virkattu DROPS huivi ”Kid-Silk” -langasta.\nTagit: huivit, salomoninsolmu,\nDROPS Design: Malli nro ks-111\nMitat: Korkeus keskeltä takaa n. 80 cm.\n75 g nro 26, harmaanvihreä\nVIRKKUUTIHEYS: n. 8 x 8 salomoninsolmuruutua koukulla nro 3,5 = 10 x 10 cm.\nVirkataan kärjestä ylöspäin (kts. piirrokset A.1 ja A.2).\n1.RIVI: Virkkaa 1 kjs (= piirroksen A.1 kohta C) koukulla nro 3,5 ja Kid-Silk -langalla. Virkkaa 1 salomoninsolmu seuraavasti: *Vedä koukulla oleva silmukka n. 1 cm:n pituiseksi, tee 1 langankierto koukulle ja vedä lanka pitkän ketjusilmukan läpi, vie koukku pitkän silmukan takana syntyneen lenkin läpi (kts. piirros A.2, lenkki = piirroksen A.2 kohta D), 1 langankierto koukulle, vedä lanka lenkin läpi (= 2 s koukulla), 1 langankierto koukulle, vedä lanka koukulla olevien 2 s:n läpi*.\nToista *-* vielä 3 kertaa (= 4 salomoninsolmua) ja yhdistä ne ruuduksi virkkaamalla 1 ks ensimmäiseen kjs:aan (= C).\n2.RIVI: Käännä työ, virkkaa 3 salomoninsolmua, 1 ks 1. krs:n 3. salomoninsolmuun, virkkaa 3 salomoninsolmua ja 1 ks 1. krs:n 2. salomoninsolmuun (= 2 ruutua rivillä).\n3.RIVI: Käännä työ, virkkaa 1 salomoninsolmu ja kiinnitä se 1 ks:lla edellisen rivin 2. salomoninsolmuun (eli viimeiseksi virkattuun ruutun), olet nyt kääntänyt työn ja voit jatkaa tämän rivin virkkaamista: Virkkaa 3 salomoninsolmua, 1 ks edellisen rivin viimeisen ruudun kärkeen, 2 salomoninsolmua, 1 ks seuraavan ruudun kärkeen, 3 salomoninsolmua, 1 ks edellisen rivin ensimmäisen ruudun 1. salomoninsolmuun (= 3 ruutua rivillä). TARKISTA VIRKKUUTIHEYS!\n4.RIVI: Käännä työ, virkkaa 1 salomoninsolmu ja kiinnitä se 1 ks:lla edellisen rivin viimeisen ruudun 2. salomoninsolmuun, olet nyt kääntänyt työn ja voit jatkaa tämän rivin virkkaamista: Virkkaa 3 salomoninsolmua, 1 ks edellisen rivin viimeisen ruudun kärkeen, 2 salomoninsolmua, 1 ks seuraavan ruudun kärkeen, 2 salomoninsolmua, 1 ks seuraavan ruudun kärkeen, 3 salomoninsolmua, 1 ks edellisen rivin ensimmäisen ruudun 1. salomoninsolmuun (= 4 ruutua rivillä).\nJatka virkkaamista tähän tapaan, käännä työ jokaisen rivin jälkeen kuten 3. rivillä ja virkkaa jokaisella rivillä 1 ruutu enemmän. Kumpaankin reunaan virkataan 3 salomoninsolmua, muuten virkataan aina 2 salomoninsolmua (jokaiseen neliöön tulee yht. 4 salomoninsolmua). Virkkaa kunnes huivin korkeus keskellä takana on n. 80 cm. Katkaise lanka ja päättele langanpäät.\n= A lenkki\n= B solmu\nKiitos, kun valitsit DROPS Design -ohjeen. Panostamme siihen, että ohjeemme ovat virheettömiä ja helppoja ymmärtää. Kaikki ohjeet käännetään norjasta ja voit aina tarkistaa mitat ja luvut alkuperäisestä ohjeesta (DROPS Extra 0-1268) .\nSalomoninsolmu - kolmio\nLisää kommentti ohjeeseen DROPS Extra 0-1268


Ruukkiasuntojen nakertaminen ei paranna yhtiön tilaa omalibre\nTämä Olli Tammilehdon kirjoitus on julkaistu Etelä-Uusimaassa 27.3.2013. Uudelleen julkaiseminen toivottavaa. Siitä tarkemmin tekijän kotisivulla.\nHammarborgissa keskellä Billnäsiä on ilmeisesti aarrekätkö. Muutoin on vaikea ymmärtää kaupungin viime aikaisia toimia: ensin kaupungin suosikkiyrittäjälle Olli Muuraiselle päätetään myydä Ruukkiasunnot-yhtiö, johon Hammarborg kuuluu ja sen jälkeen hänelle myydään Hammarborg vielä erikseen. Viime sunnuntain EU:ssa yhtiön hallituksen puheenjohtaja Rauno Kousa ja kaupunginjohtaja Mårten Johansson koettavat perustella tätä perin kummallista liiketointa. Heidän argumenttinsa eivät kuitenkaan hälventäneet kaupan mystisyyttä vaan saivat aikaan vaikutelman, että he ovat tulleet haastatteluun suoraan jonkin lukumystiikkaa harrastavan salaseuran istunnosta.\nNiinpä Hammarborgin myynnin perustelu ”talouden tasapainottamisella” tuntuu kummalliselta, kun samalla yhtiö menettää 15 talouden vuokratulot. Toisaalta yhtiön menot eivät vähene samassa suhteessa kuin asunnot: esimerkiksi isännöin ja huollon kustannuksia ei lasketa neliömetrittäin. Itse asiassa, mikäli kaupunginjohtomiesten aikaisempia puheita on uskominen, Hammarborgin kunnossapito on asuntoa kohti ollut kaikkein halvinta. Ruukkiasuntojen myyntiä on nimittäin perusteltu sillä, että ne eivät sovellu vuokra-asunnoiksi, koska ne sijaitsevat vanhoissa hajallaan olevissa puutaloissa, joita on kallista pitää kunnossa. Hammarborg on kuitenkin iso kivitalo.


Opinnäytetyön tavoitteena oli tutkia yrityksen IT-tuen IT-prosesseja, ja löytää niille mahdollisia kehityskeinoja järjestelmärekisterin avulla. Järjestelmärekisterin käyttöönotolla pyrittiin myös yhdistämään yrityksen datalähteitä, ja tuottamaan niistä liiketoimintadataa. Järjestelmärekisteriin luotiin hallittavista asseteista objektityypit, ja niihin tuotiin niitä vastaava data yrityksen tietolähteistä. Objektit linkitetettiin toisiinsa yksilöivien attribuuttitietojen avulla kuvaamaan omistajuussuhteita, sijainteja ja sisältöjä. Järjestelmärekisteri integroitiin osaksi Service Deskiä, ja sinne luotiin uusia kenttiä käyttämään rekisterin dataa ja objekteja.\nOpinnäytetyössä esitellään ensin yleisesti järjestelmärekisterin toteutukseen käytettävää työkalua Jira Insightia ja IT-tuen ympäristöä Jira Service Deskiä. Tämän jälkeen prosessien teoriaa ja työssä tutkittavia prosesseja. Lopuksi käsitellään järjestelmärekisterin käyttöönottoa ja kehitystä ja sen tuottamia muutoksia datalähteissä ja tukiportaalissa.\nTyön tuloksena syntyi kolme eri tietolähdettä yhdistävä järjestelmärekisteri tuottamaan liiketoimintadataa ja hallitsemaan assetteja. Dataa ja assetteja käytetään tukipyyntöjen ratkaisemisen ja luomisen tukena, ja niiden avulla luodaan automaattisia tehtäviä ja raportteja helpottamaan ja hyödyttämään IT-tuen prosesseja.


Fantic Motor Performance 50 Motard Edullinen Rahoitus ja kuljetuspalvelu 50 cm³ 2019 - Pori - Mopo - Nettimoto\nEdullinen huippuhieno mopo! Mopossa on tehokas Minarellin 2T 50cc moottori tuorevoitelujärjestelmällä, pakoputki Big One-äänenvaimentimella, Racing mustat pinnavanteet, teräksinen ohjaustanko, ryyppyvipu ohjaustangossa, Halogenivalot, Led takavalo, Domino tupit, uudet 2019 tarrat, tehokkaat levyjarrut, uutuutena upside down 41mm etuiskunvaimentimet, takahaarukka linkuilla ja FANTIC FRS iskunvaimennin. Tämä mopo on tarkoitettu sinulle joka haluat laatumopon hiukan edullisempaan hintaan. Saatavana kahta väriä: valkopunainen ja uutuusväri mustakeltainen.\nToimituskulut 100 € Päivitetty 01.11.2019\nFantic Motor Performance 50 Motard Edullinen Rahoitus ja kuljetuspalvelu\nTämä mopo on tarkoitettu sinulle joka haluat laatumopon hiukan edullisempaan hintaan. Saatavana kahta väriä: valkopunainen ja uutuusväri mustakeltainen.\nNettimoto ID 2461659


"Yhteistyövanhemmuuden kolmio" työvälineenä -perehdytys - Ensi- ja turvakotien liitto\nEtusivu » Tietoa liitosta » Ajankohtaista » Tapahtumat » Apua » Ero lapsiperheessä » ”Yhteistyövanhemmuuden kolmio” työvälineenä -perehdytys\n21.4.2022 13-16 Teams -koulutus\nTurvalliset lapsen ja vanhemman väliset suhteet toimivat lasta suojaavana tekijänä silloin, kun vanhemmat eroavat. Vanhempien keskinäisellä vuorovaikutuksen tavalla on suuri merkitys lapsen psyykkiselle hyvinvoinnille eron jälkeen. Ero on parisuhteen loppu ja uudenlaisen vanhemmuussuhteen toteuttamisen alku. Toimivan yhteistyövanhemmuuden lähtökohtana on lapsen tarpeiden ja edun ensisijaisuus. Vanhempien välinen sovinnollisuus ja yhteistyö edesauttavat lapsen hyvinvointia sekä turvallista kasvua ja kehitystä kohti aikuisuutta.\nYhteistyövanhemmuuden kolmio on kehitetty työvälineeksi eronneiden ja eroa pohtivien vanhempien kanssa työskentelyyn. Työväline soveltuu käytettäväksi niin yksilö- ja paritapaamissa kuin vertaisryhmissä sekä eronneille vanhemmille suunnatuissa erilaisissa info- ja tukitilaisuuksissa.\nYhteistyövanhemmuuden kolmiota on testattu työvälineenä Ero lapsiperheessä-tilaisuuksissa sekä Vanhemman neuvo-vertaistukiryhmissä. Kolmiota on käytetty vapaaehtoisten vertaistukijoiden koulutuksissa. Kolmiota on käytetty myös perheoikeudellisissa yksiköissä lastenvalvojien työvälineenä sekä perhetyössä eroperheiden tukemisessa.\nYhteistyövanhemmuuden kolmio on koettu helpoksi käyttöön ottaa omassa työssä. Kolmio on selkeä kuva, jonka avulla perheen tilanteessa olevia muutoksia voi käsitellä.\nTutustu Yhteistyövanhemmuuden kolmioon tästä.\nYhteistyövanhemmuuden kolmio on saatavilla myös ruotsin ja englannin kielellä.\nPerehdytyksen tavoite: auttaa osallistujaa ottamaan Yhteistyövanhemmuuden kolmio asiakastyön työvälineeksi.\nPerehdytyksen sisältö: Perehdytys pitää sisällään alustuksia sekä pienryhmätehtäviä ja kolmion käytön harjoittelua. Perehdytyksen aikana tutustutaan yhteistyövanhemmuuden käsitteeseen, sen merkitykseen vanhemmalle sekä lapselle. Päivässä pohditaan ammattilaisten mahdollisuuksia tukea vanhempien välistä vanhemmuussuhdetta ja yhteistyövanhemmuutta. Päivässä käsitellään yhteistyövanhemmuuden tukemista tilanteissa, joissa vanhemmat eivät ole eronneet tai on kyseessä sateenkaareva- tai apilaperhe tai vanhempi on totaaliyksinhuoltaja.\nKenelle: Perehdytys on tarkoitettu sosiaali-, terveys- ja kasvatusalan ammattilaisille (esimerkiksi lastenvalvojat, varhaisen tuen työntekijät, perhetyöntekijät, terapeutit, olosuhdeselvitysten työntekijät, perheneuvolan työntekijät ja tapaamispaikkaohjaajat). Koulutus on avoin niin julkisen, 3.sektorin kuin yksityisen puolen työntekijöille.\nHinta: Perehdytyspäivä on osallistujille maksuton. Osallistujat sitoutuvat vastaamaan kolmion käyttökokemuksia kartoittavaan kyselyyn perehdytyksen jälkeen. Kokemuksia kysytään anonyymillä lomakkeella, josta vastaaja ei ole tunnistettavissa. Osallistujat saavat itselleen käyttöön Yhteistyövanhemmuuden kolmion painetun version.\nOsallistujilla on mahdollisuus tilata Yhteistyövanhemmuuden käsikirja hintaan 20€. Kirjan tilaukset täältä.\nPerehdytyksen voi tilata myös omaan työyhteisöön. Perehdytys toteutetaan paikan päällä tai etäyhteydellä.\nEro lapsiperheessä -työn asiantuntija Päivi Hietanen, 0504385290 sekä paivi.hietanen@etkl.fi


Paras Deittipalsta On / Synttäribileet\nParas deittipalsta on\n23/02/2018 23/02/2018 Janita Starling\nsyyskuu OkCupidia käyttäessä ei ole ihan varma, onko se deittisovellus vai ilmainen . mietiskelee losebellyfatloss.co E-kontakti on tällä hetkellä hyvä deittipalsta monestakin eri syystä. Kysymys siitä, onko Happy Pancake vai Suomi24 Treffit Suomen paras ilmainen. tammikuu Nettideittailussa hyvä profiilikuva on paras valttikortti. Ruotsalainen mielestä deittipalvelu on hyvä tapa löytää seuraa vanhemmalla iällä siitä.\nParas deittipalsta on -\nMutta kun kyseessä on sen lähes tärkeimmän asian löytäminen elämässä lämpimän suojan ja ravinnon jälkeenmiksi pihistellä rakkauden suhteen? Lue myös vinkkimme täydellisen deittiprofiilin kirjoittamiseen. Itselläni on käytössä Iphone, ja appstoresta Her löytyy! Varsinkin naiset saavat deittipalveluissa yleensä paljon viestejä.\n: Paras deittipalsta on\nSEKSI CHAT ESCORT CIF Escort paris sms seksi\nParas deittipalsta on 825\nTissit omakuva myyn seksiä 225\nESCORT HÄMEENLINNA SUOMIPORNO 96\nE-kontakti on tällä hetkellä hyvä deittipalsta monestakin eri syystä. Kysymys siitä, onko Happy Pancake vai Suomi24 Treffit Suomen paras ilmainen. Paras deitti sivusto varmaan nopsatreffit, sieltä löytää helposti treffi seuraa naisesta kuin miehestä, hyvä portaali ku saa erikoisjuttuja. Tästä artikkelista löytyy se paras deittisivusto jokaiseen eri tarpeeseen – kaiken ikäisille ja -taustaisille ihmisille. Näihin sivustoihin voi suhtautua kuin.\nEi koske tutkimuskutsuja sekä osto- ja myynti-ilmoituksia. Viesti ei liity aiheeseen, tai ei ole suomea tai ruotsia. Miten tuollainen on edes mahdollista. Vertaa deitit Katso sinulle sopivin vaihtoehto. Kannattaa vaihtaa deittisivustoa, jos seuraa ei tunnu löytyvän. Nuori ja kiireiseen työelämään keskittynyt tapaus. Toivottavasti saat toimimaan, vaikuttaa yllätävän kivalta näin lyhyen käytön jälkeen -Anne.\nescorts slovakia big coçk\nalastonsuomi seinäjoki sihteeriop\nSex tallinna milf massage\nKajaani suomi sex porno


Polkujuoksukurssi innosti ja zemppasi väkeä! | Easymove\nPolkujuoksukurssi innosti ja zemppasi väkeä!\nZempin ensimmäinen polkujuoksukurssi ja tiettävästi ensimmäinen laatuaan koko Oulun alueella järjestettiin tänä keväänä. Kurssi sisälsi kymmenen erilaista juoksukertaa helmikuun pakkasista toukokuun helteisiin. Sää olosuhteetkin siis vaihtuivat laajasti, mikä toi mukavan lajiin kuuluvan mausteen. Eräänkin kerran, kun juoksimme nilkkoja myöten vesi- ja lumisohjossa, kurssilaisten suusta kuului iloisesti ”tämä on osa lajia” :).\nKurssilla käytiin läpi juoksutekniikkaa, tehtiin harjoituksia juoksutekniikan ja lihaskunnon parantamiseksi, haettiin vauhtia poluilla juoksemiseen, sekä testattiin kuntoa mäkitreeneissä.\nPolkujuoksuhan on siitä mahtava laji, että siinä yhdistyy lihasvoiman, koordinaatiokyvyn ja kestävyyskunnon harjoittaminen, psyykkisiä vaikutuksia unohtamatta. Tällaisella kurssilla, porukassa kuntoillessa tulee myös liikunnan sosiaalinen vaikutus täytettyä. Heti kurssin alusta asti ilmapiiri ryhmässä oli leppoisa ja yhdistävä. Nimesipä joku meidät hauskasti Team Sopuliksi 🙂\nKöykkyri on paikkana oivallinen polkujuoksuun. Tämä tuli todistettua jopa näin lumisena talvena – polkuja riitti hyvin!\nLuonnon merkitys nykyihmiselle näyttää kasvavan, siitä kertonee luontokohteiden lisääntyneet vierailijamäärät ja tietenkin polkujuoksutapahtumien kasvava suosio! Polkujuoksutapahtumat ovat matalankynnyksen kisoja, joissa useimmin hauska yhdessä tekeminen, huikeat maisemat, ja tapahtumien hyvä fiilis saavat kuntoilijat haastamaan itseään.\nKurssille osallistuneet juoksijat toivoivat jatkoa syksylle. Seurailkaahan tilannetta, jos uusi kurssi järjestyy, sinne ovat tervetulleita niin uudet kuin vanhatkin! 🙂\n”Palautteena Riikka iso kimppu ruusuja! Huippu mukavaa oli, ja paljon hyödyllisiä vinkkejä annoit. Ihanasti tsemppasit ja annoit palautetta. Voin suositella muillekin sinun polkujuoksutreenejä.”\n”Haluan kiittää tästä ikimuistoisesta kurssista mahtavaa vetäjäämme Riikkaa, jonka ansiosta kipinä polkujuoksuun syttyi pysyvästi! Toivottavasti kurssi saa jatkoa! ”\n”Minulle tuo kurssi oli kuin ”nenä päähän”. Sain sinulta hyviä vinkkejä niin tekniikkaan kuin harjoitteluun yleensä.”\nKirjoittaja on Liikuntakeskus Zempin Polkujuoksukurssin vetäjä, polkujuoksukonkari Riikka Tulppo.