2. Aatetta ja aatteettomuutta - PDF\n2. Aatetta ja aatteettomuutta\nDownload "2. Aatetta ja aatteettomuutta"\n1 Ritva Raippa Joensuun yliopisto Kasvatustieteen laitos PUNK NUORUUDEN VOIMAVARANA Äärikäyttäytyvän nuoren ymmärtäminen voi olla rankkaa. Kovalla ulkokuorella ja mahdollisesti epämiellyttävällä käytöksellä varustettu nuori voi olla mieluummin pois työntävä kuin tutustumaan houkutteleva. Mutta jos tarkastellaan avoimin silmin nuorta ja nuoruutta, voi ainakin osa vanhoista ennakkoluuloista kadota. Vaikka tutkimuksessani paneudun syvällisesti vain punkkiin, uskoakseni myös muissa nuorisoryhmissä on samansuuntaisia piirteitä. Punk tuli Suomeen Englannista 1970-luvun lopulla. Nuoria innosti alakulttuurin pariin etenkin punkyhtye Sex Pistolsin saama julkisuus. Se, mikä herätti aikuisissa paheksuntaa ja uhkakuvia, veti nuoria yhä enemmän tämän uuden ilmiön pariin luvulla puhuttiin punkin hiipumisesta, jopa kuolemasta. Tällöin myös punkhenkisiä pienlehtiä ja äänitteitä ilmestyi vähemmän (esim. Kuivanen 1999). Mutta 1990-luvulla tämä alakulttuuri alkoi jälleen innostaa nuoria ja innostaa edelleen. Kiinnostus punkkiin alkoi näkyä mm. Klamydia- ja Apulanta-yhtyeen suosion myötä. Vaikka punk on vuosien varrella muuttunut, tämän päivän punkissa on paljon samaa kuin luvun lopun alkuperäisessä ilmiössä. Tutkimuksessani pyrin ottamaan huomioon sekä punkkarin yksilönä (psykologiset teoriat) että punkin yhteiskunnallisena ilmiönä (yhteiskuntatieteelliset teoriat) ja näiden käsitteiden kautta hahmottamaan punkkulttuurin kehitystä Suomessa. Tulosten pohdinnan yhteydessä pyrin vastaaman punkkulttuurin moninaisiin kysymyksiin kasvatustieteellisestä näkökulmasta. Tutkimukseni on jatkoa itäsuomalaisia punkkareita käsittelevään lisensiaatin tutkimukseeni. Nyt kohteena on punkin kaksi vuosikymmentä koko Suomessa. Tarkoituksenani on nähdä punk voimavarana eikä uhkana. Punkin ideologiaa on sanottu epämääräiseksi ja vaikeasti lähestyttäväksi, millä on myös perusteltu sitä, että aihetta on tutkittu vähän (Söderholm 1987, 41-44). Tutkimuksessani olen määritellyt punkin niin kuin haastateltavat (28) ovat sen ymmärtäneet. Olen myös käyttänyt aineistona yli 200 pienlehteä, jotka myös välittävät kuvaa punkista 1970-luvun lopusta tähän päivään. Lisäksi aineistona on punkkareiden kirjeitä, valokuvia, äänitteitä ja havaintomateriaalia. 1. Räväkkää tyyliä Punkissa nousevat voimakkaasti esiin tyyli, ideologia, musiikki ja punkryhmä. Tyyliin kuuluvat hakaneulat, koiran kaulapannat, nyrkkiraudat, riimut, panosvyöt, irokeesikampaus ja ristit ovat punkkulttuurissa saaneet muunnellun merkityksen. Punkkarille tyypillistä on myös muokata tyyliin sopivia asusteita uudelleen: linnakundin rotsista niittitakiksi, isän juhlanylonpaidasta punkpaidaksi, isän puvun takista punktakiksi ja sotilaan maihinnousukengistä vaikkapa vaaleanpunaisiksi punkkarin 1\n2 rauhankengiksi. Tyylittelyä äärimmilleen taas edustaa joidenkin punktyttöjen prostituoitu-look verkkosukkahousuineen, sukkanauhoineen, minihameineen ja voimakkaine ehostuksineen. (Vrt. Ehrnrooth 1988.) Punkkarit itsekin alkoivat kritisoida tyylin liiallista näkyvyyttä ja kaupallistumista 1980-luvun alussa (esim. Miettinen 1983, 90, 91). Esimerkiksi rintamerkkejä pidettiin kalliina, Decadenz -liikkeen kaupallisuudesta puhuttiin, samoin ylikorostettu meikkaaminen ja niittitakit saivat kielteistä palautetta punkkulttuurin sisällä. Tämä tulee esiin niin haastatteluissa kuin pienlehtien kirjoittelussakin. Yleiseen muotiin punkista ovat siirtyneet niin erilaiset asusteet, hiustyylit kuin lävistyksetkin. Kesällä 1999 muutamat haastateltavat kertoivat luopuneensa lävistyksistä juuri sen takia, että ne ovat yleistä muotia eivätkä enää osoita mitään erilaisuutta. Nyt on vaan nää isot korvarenkaat. Kyl mul on ollu niitä (lävistyksiä). Täs huulessa oli, sitten näis, mitä nää nyt on nää korvannipukat, nää täs keskellä ja sit nänneissä oli ja navassa oli. Nänneist ne vaa kasvo ulos sillai että mun iho hylki niitä ja ne mä kyl oisin halunnu pitää, mut piti ottaa ne uudestaan mut sit ei vaan jotenki, se kipu mikä niiden ottamisesta tulee, ei oikein innostanu. Sit senkin takia mä aloin niitä vähentää, ku niistä alko tulee aikamoinen muoti-ilmiö ja tota en mä tota, en mä kumminkaan haluis olla mikään hirveen muodikas ihminen tota tota en mä tiijä mikä siinä oikein on, et haluuko sitä sitten erottua ihan varta vasten massasta vai mikä siinä on, mut sitten ku jostain tulee liian iso juttu, et se ei sitten enää oo mun juttu, et sit mä rupesin niitä vaan vähentää Nää nyt on sitten jääny, kun nää oli niin paksuu rautaa, et näiden kaa oli vähän vaikeeta, et nää sai ees kiinni ja mä jouduin ensin venyttää näitä reikiä (1990- luvun punkkaripoika) Nuorisotyylien sekoittumista näyttää tapahtuneen entistä enemmän 1980-luvulta lähtien (vrt. Ehrnrooth 1988). Sukkuloitumista, vaikutteiden keräämistä eri nuorisotyyleistä, on tapahtunut enemmän 1990-luvulla. Esimerkiksi punkkarin yllä voi nähdä leveitä, hiphoppareille ominaisia housuja (havainnot kesällä 1999). Toisaalta 1990-luvun lopun punknuoret tuovat esiin ajatuksen, voiko kukaan olla sataprosenttisesti punkkari: missä menee punkkarin määritelmän raja, jos kokee, että vaikkapa hiphoppareilla on samansuuntaisia ajatuksia. Nämä nuoret tuovat esiin myös erityisen yksilöllisyyden korostamisen: se on punk, kun on mitä tahansa omaperäistä ja omatekoista yllä. Tämä näkyy jopa rintamerkeissä, esimerkiksi punkkarin takissa vanha Annansilmä-keräyksen merkki sellaisenaan on osoituksena kaupallisuuden vastaisuudesta. (Havainnot kesällä 1999.) Toisaalta niin osa merkeistä kuin asusteistakin voi olla punkkarin yllä vain sattuman takia ilman, että punknuori on sitä itse erityisemmin pohdiskellut. RR: Sulla on piikkilankaympyrä rotsin hihassa. Symboloiks se jotain? Punkkarityttö (syksyllä 1999): En oo aatellu, kuhan piirsin. RR: Ootko sä kuullu, et piikkilanka on halua olla vapaa --? Punkkarityttö: Ai jaa. 2\n3 2. Aatetta ja aatteettomuutta Punkin ideologia on haastateltavien ja pienlehtien mukaan lähinnä yhteiskunnan vastaisuutta ja toimimista omilla ehdoilla. Sitä, kuinka paljon punkkari itse toistaa muilta oppimaansa ja kuinka paljon hän on punkaatteesta todella sisäistänyt, on vaikeampaa selvittää. Toimimista omilla ehdoilla sen sijaan ilmentää tee-se-itse -periaate, mikä tulee englannin do it yourself ilmaisusta ja mistä Suomessakin käytetään lyhennettä DIY (esim. Toivanen 1997). DIY näkyy mm. punkkareiden omaehtoisena tekemisenä niin musiikissa kuin pienlehdissäkin. Voiton tavoittelu tai ammattitaito ei ole pääasia, vaan aito tekemisen ilo. Saarinen ja Blomstedt (1980) pyrkivät tuomaan tätä omaehtoista tekemistä ja pieni on kaunista väittämää kirjallisuuden piiriin jo ja 1980-luvun taitteessa. Punkin omaehtoisessa toiminnassa on aineksia yhä edelleen tämän päivän viihtymispakkoisille ihmisille: jos haluaa jotakin, pitää tehdä se, kuuluu punkin elämänohje. Samansuuntaisia ajatuksia Pelle Miljoona (1981) on tuonut esiin sanoituksissaan 1970-luvun lopulta lähtien: Et voi nousta kenenkään selkään/ ratsastaa siellä läpi elämän/ pyyhi kyyneleesi ja päätä ettet pelkää/ niin saat kaiken ja paljon enemmän. Yhteiskunnalliset virtaukset heijastuvat myös punkkiin. Tämä näkyy mm luvun alkupuolen punkin voimakkaana rasismin vastaisuutena. Esimerkiksi 1980-luvun Itä- Suomessa ei juuri ollut ulkomaalaisia eikä skinheadeja, ei siis ollut mitään syytä erityisesti edustaa rasismin vastaisuutta (Raippa 1999). Toisaalta 1980-luvulla kuitenkin oli natsipunkkareita. Yhden haastateltavan, 1980-luvun miespuolisen punkkarin, käsitys punkista poikkeaa eniten muiden haastateltavien punkaatteesta kertomasta käsityksestä: Oon koko ikäni ollu punkkari, en mitää vitun muotipunkkareja niin ku nää nykyset luonnonsuojelijat! Punk oli sillo sitä, että ei katottu palaako punaset vai vihreet liikennevalot. Se oli suurin piirtein samaa, ku mitä on nykyset skinit. Se oli kapinaa, anarkiaa! Neekerit ja homot hevonvittuun! Nykyset punkkarit on jotain suvaitsevaisia olevinaan. Mutta kymmene viistoista vuotta sitte punkkarit oli ihan ku nykyset skinit. En mie oo skini, mut enne punk oli sellasta. Eläimistä oon aina tykänny, mut ei eläinsuojelu punkkiin liittyny eikä rauhanaate oo punkkia. Punk on anarkiaa: vittuun kaikki järjestelmät! Sillo sekoiltiin ja ei ollu millään mitään väliä. Oli vapaus! Anarkia! Joku voi ihmetellä punkaatteen ristiriitaa, joka on toisaalta kaiken hyväksymistä ja suvaitsemista, mutta toisaalta siihen liitetään esimerkiksi rasismin vastustaminen luvun punkkaripoika perustelee tätä näin: Ne rasistit just ei anna kaikkien olla semmosia kun on nää natsit ja rasistit ei hyväksy, eli se antaa oikeuden vastustaa sitten niitä --. 3\n4 Samoin veganismin tulo yleisemmäksikin ilmiöksi on perusteltua sillä, että EU:n myötä maataloudessa on päädytty yhä suurempiin tiloihin ja eläinmääriin ja eläimen yksilöllisyys on miltei unohdettu. (Esim. Lintunen 1998.) Jos ois vaan yks lehmä ja muutama kana, jotka tuottas tarpeeseen ja ne hoidettas hyvin, varmaan joisin maitoa ja söisin munia. Tätä oon yrittäny mummolle selittää. Että tänä päivänä on ihan eri juttu kun vuosisadan alussa ja vielä 1950-luvulla. (1990-luvun punkkaripoika, vegaani) Straight edgen (streittareiden) tulo myös punkkulttuuriin taas voi ainakin osaksi johtua siitä, että liiallisen alkoholin käytön on huomattu pilaavan monia punkissakin olevia hyviä puolia. Esimerkiksi punkkareiden omissa elinyhteisöissä (punkkareiden yhteiseen elämiseen perustuvat maalaispaikat) yhdenkin päihteitä liiaksi käyttävän elämäntyyli saattaa aiheuttaa ongelmia muiden elämään. Myös julkisuuden antama kuva ja kielteiset ennakkoluulot alakulttuurien nuorista voivat selittää nuoren tarvetta toimia toisin kuin odotetaan. Tämä on myös tapa herättää huomiota. Punkkulttuuriin liitetään keskeisesti myös anarkia. Tämä näkyy tyylissäkin esimerkiksi anarkiamerkkeinä ja lempinimien ympäröityinä a-kirjaimina. Mitä anarkia sitten on? Punkkulttuuriin liitettävä anarkia edustaa lähinnä anarkian väkivallatonta muotoa. Usein punkkarit määrittelevät anarkian paitsi vapaudeksi ja irtiotoksi yhteiskunnan kahleista, myös hyvyyteen pyrkiväksi. Tässä tulee esiin punkkarin ideologinen vastuu, jota osa nuorista kautta punkvuosien on pohtinut hyvinkin syvällisesti. Anarkian määritteleminen, kuten mikään muukaan aatteellinen toiminta, ei kuitenkaan kiinnosta kaikkia alakulttuuriin kuuluvia nuoria. Jos osalle nuorista punk on toimintaa apatiaa vastaan, osa on mieltänyt sen juuri välinpitämättömyydeksi: hauskanpitäminen on tärkeintä. Viime kesänä ja syksynä haastattelemani vuotiaat punkkarit saattoivat vastata kysymykseen, mitä punk on, myös tähän tapaan: RR: Mitä punk on? Tyttö: Kapinaa. Musiikki. Tyyli. Punkkiin kuuluu anarkia. RR: Mitä se on? Tyttö: Yhteiskuntaa vastaan. RR: Mitä tarkoitat? Tyttö: Liiat lait, normit, säännöt, vastaan poliisia. RR: Miksi? Tyttö: No mmm no vaan. 3. Energistä möykettä Punkmusiikille on 1970-luvun lopusta lähtien ollut tyypillistä toteava, huutava laulutapa, kovaääninen soitto ja lyhyet, usein yhteiskuntakriittiset sanoitukset. Asiat halutaan ilmaista suoraan ja kovaa. Punk olikin ensimmäinen musiikin muoto, joka ei perustunut rakkauslauluihin. Myös punktanssi, pogoaminen, on kaukana perinteisestä paritanssista. (Esim. Hebdige 1979, 109; Söderholm 1987, 46, 47.) Punkkia voi tanssia 4\n5 juuri haluamallaan tavalla, eivätkä punkkarit itse välttämättä hyväksy tämän tanssityylin syvällisempää analysointia (Flinck & Minkkinen 1987, ). Rockmusiikin määritteleminen punkiksi ei aina ole yksiselitteistä. Yleisesti esimerkiksi suositun Apulanta-yhtyeen tuotanto luokitellaan punkmusiikiksi (esim. Bruun, Lindfors, Luoto & Salo 1998; Kuivanen 1999; Hämäläinen 2000), mutta kaikki punkkarit eivät pidä yhtyeen musiikkia punkkina. Punkkina he sen sijaan pitävät sitä, että Apulanta levyttää pienessä yhtiössä ja levyjä myydään edulliseen hintaan. Kaikkien ikäpolvien haastateltavista useimmat mainitsevat musiikin yhdeksi tärkeimmistä syistä alakulttuurista kiinnostumiseen. Myös se, että joku toveripiiristä on ollut punkkari, on innostanut punkkulttuurin pariin. Esiin tulee myös punkaatteesta ja tyylistä kiinnostuminen. Vain yksi haastateltavista (1980-luvun puolivälin punkkarityttö) ei pitänyt punkmusiikkia tärkeänä, vaan kuunteli mieluummin heavy metallia. Hän perusteli punkkariksi ryhtymistään punkin suvaitsevaisella ideologialla. Ihmisen, joka ei itse ole kiinnostunut punkkulttuurista, saattaa olla vaikea ymmärtää, mikä huudetussa laulussa tai pogoilussa viehättää. Tämän aineistostakin esiin nousseen ajatuksen toi esiin myös Miettinen (1983, 51) jo punkin alkuaikoina: Sillon sanottiin, että ainakaan se ei ole mitään sellaista, mitä pitäisi seminaareissa ja paneeleissa selitellä. Kylmä elitistinen lähtökohta oli: sen joko tajusi, tai sitten ei tajunnut. Haastateltavat kuvaavat punkkonserttien tunnelmaa tähän tapaan: Keikat oli helvetin hienoja. keikka oli tosi upee. Oli helvetisti punkkeja, oli jotkut punkfestarit ja helvetisti bändejä, oli tosi upee fiilis. Punk on mieletön energia. Mieletön energia! (1980-luvun punkkaripoika.) Toisaalta punkmusiikkia ei tarvinnut osata soittaa eikä laulaa. Tämä mahdollisti myös ei-musikaalisiksi itsensä tuntevien ja varsin alkuvaiheessa olevien soittajien pääsyn yleisön eteen. Näin kertoo erään 1980-luvun alun punkyhtyeen laulaja: Seitkytluvun puolivälissä ei ollu näit (punk)bändejä. Oli Led Zeppelinit ja rikkaat Soittotaito oli tärkeetä Mut punk Sit sie menit lavalle ja mölisit mitä sattuu. 4. Kavereita kaikkialla Tutkimukseni haastateltavat mainitsevat toverit yhdeksi punkkulttuuriin liittymisen perusteeksi sekä tärkeäksi osaksi punkkulttuuria. Punkkarit pitävät yhtä ja puolustavat toisiaan, mikä mahdollistaa hyvän ryhmäitsetunnon muotoutumisen. Yleisestikin toveripiirin tuen katsotaan voimistavan yksilön itsetuntoa (esim. Scheinin 1990, 57). Oli omia ystäviä jotka puolusti. Punkrooli oli vahva, en ehkä itse ollut niin vahva. Mutta rooli oli vahva, vakuutti muut! Ja sit käytöski muuttu: oltiin vahva joukko, sitä pysty olemaan vahva omassa joukossa. -- Sillo kaveripiiri oli tosi laaja. Tuttuja oli Turussa, Imatralla. Menipä minne tahansa, oli aina tuttuja punkkareita. 5\n6 Niihin tutustui festareilla, punk-bailuissa. Tuli matkusteltua tosi kauaskin: Ouluun, Turkuun Viidakkorummut toimi tosi hyvin: jos jonkun serkun serkku oli punkkari ja sillä oli bailut vaikka Oulussa, täältä lähdettiin sinne. Joskus liftillä, joskus jonkun kyydissä, kun jollain oli auto, tyyliin ylilastilla mennään Yhteisö oli kiinteä! Oli hyvä henki! (1980-luvun punkkarityttö) Kannatti olla punkkari. Oli hauskaa! Tuskin muut ihmiset kiertää niin paljo Suomee. Ja aina oli yöpaikka jossakin. Kun oli punkki, hyvin tutustu toisiin. Punk yhdisti alusta asti. (1980-luvun punkkaripoika) Useimmille kesällä 1999 haastatelluille punknuorillekin tovereiden näkeminen on tärkeämpää kuin itse musiikkitapahtuma. Kun kysyin, miksi nuoret tulivat Koria-rolliin (Korialla pidetty rocktapahtuma), nuori punkkarityttö vastasi: Tulin kattoo bändejä, mutta lisäsi heti perään: Yleensä tärkeempää on nähä kavereita, mut sen verran katon, et mitä bändejä on. Siitä tietää, millasta väkee ne vetää. Ja vieressä istuva punkkaripoika sanoi: Tulin kattoo tuttuja, en bändejä. Ostin poikkeuksellisesti lipun. Yleensä en osta luvulla punkkareidenkin järjestäytyminen alkoi yleistyä. Merkittävänä foorumina on vuodesta 1980 lähtien toiminut Vaasassa ilmestyvä pienlehti Toinen Vaihtoehto. Myös internetin yleistyminen 1990-luvun lopulla on mahdollistanut punkkareidenkin välisen tiedonkulun, jopa kansainvälisesti (esim. Anarcho Punk -yhdistys). Samoin on tullut erilaisia tilaisuuksia järjestäytymisen myötä, joihin punkkarit näyttävät osallistuvan. Esimerkiksi musta-vihreät päivät, eläinsuojeluteemat jne. Osalle punkkareista myös tulee ulkomaalaisia punkpienlehtiä, kuten englantilaiset Attitude Problem ja Stonk Age ja amerikkalaiset Profane Existence, Slug & Lettuce ja Heartatta Core. Punkin kansainvälistyminen ja ulkomaalaisen musiikkitarjonnan lisääntyminen sekä suomalaisen punkin esittäytyminen Suomen rajojen ulkopuolella on huomattavasti yleistynyt viimeisen viiden vuoden aikana (Kuivanen 1999). Punk on viime vuosina alkanut kiinnostaa myös tutkijoita. Yksi syy on, että entiset punkkarit tai punkhenkiset ovat alkaneet tehdä siitä tutkimuksia niin Suomessa kuin muuallakin maailmassa (Toivanen 1997, O Hara 1996, Leblanc 1999, Raippa 1999, Hämäläinen 2000.) Ryhmän tärkeys näkyy myös siinä, että merkittävimpänä alakulttuurista irrottautumisen syynä 1970-luvun lopun ja 1980-luvun punkkarit pitävät toveripiirin vaihtumista, esimerkiksi eri paikkakunnalle kouluun menon takia. Yksi 1970-luvun lopussa punkkariksi ryhtynyt mies kertoo näin: Sit välillä punkkeja ei näkyny. Osa muutti, osa lopetti. Mulla hiipuminen alko nopeesti, ettei enää pitäny kamoja (niittirannekkeet, vyöt, korut), noin 24- vuotiaana lopahti ku ei ollu muitakaan ja alko kiinnostaa muutki asiat Punk on aina ollu jonkin verran lauma Seurustelusuhteen alkaminen ei-punkkarin kanssa tulee esiin yhtenä syynä alakulttuurista luopumiseen, etenkin naispuolisilla haastateltavilla. Toisaalta myös ikä 6\n7 karttui, mikä on yleisestikin kehityspsykologisesti ajateltuna omiaan irrottamaan nuoren alakulttuurinomaisesta toiminnasta. Osa haastateltavista on punkkareita yhä edelleen yli 30-vuotiaana. Kaikki heistä ovat miehiä. Mutta mitä punknuoruus tarjoaa? Useissa yhteyksissä olen törmännyt väittämään, että punk ei kyennyt ratkaisemaan esiin nostamiaan vastakkainasetteluja eikä tarjoamaan tilalle mitään rakentavaa (esim. Uotila 1995, 107). Kun tarkastellaan punkkia voimavarana eikä uhkana, huomataan, että punk tarjosi ja tarjoaa myös mahdollisuuksia. 5. Erilaisia elämänkulkuja Erityistä merkitystä tulevaisuuden kannalta näyttää aineiston perusteella olevan sillä, millainen punkkari nuori on ollut. Osalle punk on hauskanpitoa (soppa-, kilju- ja crackpunkkarit), osalle tapa parantaa maailmaa (aatepunkkarit), osalle kova pintakuori (muotipunkkarit) ja osalle kaikkea tältä väliltä (sekapunkkarit). Sekapunkkareille toveripiirin merkitys näyttää aineiston perusteella olevan erityisen tärkeä. Tällainen nuori onkin aatepunkkareita alttiimpi toveripiirin vaikutuksille, ja siksi kasvatuksellisesta näkökulmasta mielenkiintoinen ryhmä. He mahdollisesti ovat esimerkiksi alttiimpia huumausaineiden kokeilulle kuin tiukasti aatteelliset punkkarit, joita ovat esim. straight edgea (päihteistä täysin pitäytyvät), veganismia (pelkän kasvisravinnon käyttäjät) ja rasismin vastaisuutta edustavat nuoret. Tutkimuksessani olen jaotellut yli 25-vuotiaat haastateltavat elämäkertojen perusteella selviytyjiin, alisuoriutujiin ja syrjäytyjiin. Selviytyjällä tarkoitan niitä, jotka ovat saavuttamassa tai saavuttaneet elämäntilanteen, jota ovat tavoitelleet. Tämän lisäksi heillä on koti, normaali toimeentulo sekä tulevaisuuden suunnitelmia. On niitäkin nuoria, joille punk on ollut eräänlainen turvapaikka. Nuorella olisi ollut edellytyksiä hankkiutua koulutukseen ja sitä kautta vaativiin työtehtäviin, mutta rohkeus tehdä ratkaisuja näyttää puuttuneen, ja puuttuu myös aikuisuudessa. He eivät ole tyytyväisiä nykyiseen elämäntilanteeseensa, eikä heillä ole vakavia suunnitelmia muuttaa elämäntilannettaan. Tällaisista henkilöistä käytän käsitettä alisuoriutuja. Syrjäytyjiksi kutsun niitä henkilöitä, joilla ei ole peruskoulun jälkeistä koulutusta, ei työpaikkaa, ei välttämättä edes asuntoa. Heillä on päihdeongelma ja mahdollisesti muitakin sosiaalisia ongelmia. Heillä ei ole perhettä eikä tulevaisuuden tavoitteita. Syrjäytyjien kohdalla on vaikeaa sanoa, johtuuko syrjäytyminen punknuoruudesta vai liiallisesta alkoholin käytöstä. Kaikki alkoholin väärinkäyttäjät eivät kuitenkaan ole punkkareita. Ja osa punkkareistahan on täysin raittiita. Yksi punkkulttuurin merkitys voi olla siinä, että aluksi itsensä aatteelliseksi punkkariksi tunteva on ajautunut hauskanpitäjien joukkoon, jossa alkoholin runsas käyttö on vienyt hänet mukaansa. Toisaalta alkoholia ja jopa lieviä huumausaineitakin käyttäneistä punknuorista on saattanut tulla selviytyjiä. Tyypittelyjen ja yleistysten yhteydessä tulisi muistaa, että jokainen nuori niin punkkari kuin ei-punkkari on yksilö, jolla on paitsi yksilölliset lähtökohdat myös ajatukset punkistakin. Se, että nuori tyylillisesti poikkeaa valtaväestöstä, ei välttämättä tarkoita sitä, että hänellä on esimerkiksi ongelmia kotioloissa tai kouluvaikeuksia. Tämän tutkimuksen haastatellut ovat hyvin erilaisista kodeista. Tätä lähtökohtien erilaisuutta tukee myös mm. Heiskasen ja Mitchellin (1985) tutkimus. Useimmat 7\n8 selviytyjät kuitenkin ovat saaneet kannustusta koulunkäyntiin ja harrastuksiinsa kotoaan. On myös joitakin selviytyjiä, jotka antavat erityistä painoa opettajan tai jonkun muun perheen ulkopuolisen kannustukselle, kun tukea ei ole kotoa saanut. 6. Mustavalkoista rohkeutta Se, että punk antaa rohkeutta, tulee esiin useimmissa haastatteluissa. Toisaalta punk on vahva kuori nuoruuden haavoittuvimpana aikana. Itsensä erilaiseksi tunteva nuori ei koe esimerkiksi punktyyliin kohdistuvaa koulukiusaamista niin satuttavana kuin puuttumista vaikkapa ylipainoon tai iho-ongelmiin. Myös punkryhmässä nuoren tarve tulla hyväksytyksi täyttyy. Aikuistumisen myötä ns. kova kuori saattaa menettää merkityksensä. Punktyyli on ollut osalle haastateltavista keino peittää omaa arkuuttaan, välivaihe, jonka kautta hän on selviytynyt nuoruuden kriisistä (vrt. Eriksonin teoria: esim. Erikson 1968). Punknuoruuden eläneet kertovat nyt aikuisuudessakin arvostavansa erilaisia asioita kuin useimmat ihmiset, esiin tulee myös kaiken erilaisuuden hyväksyminen. Esimerkiksi tähän tapaan: Jos ei ois ollu punkkari, ois eri mieltä vaikka mistä. Nyt sitä tykkää kaikesta kummallisesta! (1980-luvun punkkaripoika) Jokaisen ikäpolven punkkareiden haastatteluissa tulee esiin myös ihmisten mustavalkoinen suhtautuminen punkkareihin: toiset hyväksyivät, toiset eivät. Muutamat haastateltavat ovat kokeneet koulussa opettajien syrjintää punktyylinsä takia. Yleensä maikat oli tosi reiluja, jotkut ihasteli ja ihmetteli, et on hienot meikit Mut sit liikunnan maikka anto loikassa huonomman numeron. Ei voinu uskoo, et osaa suunnistaa, ku on värjätty letti. Ku lähtee vikana ja tulee ekana, ei voinu uskoo. Piti alkaa selittää, et suunnistuksessa on tarkotus mennä rastilta rastille. Mitäs muuta? Kysyttii, mut ei uskonu. Koulussaki monet (koulutoverit) ihaili. Toiset räki päälle, et kahdenlaista suhtautumista Bussissa yks jätkä räki mun tukkaan, istu takana ja räki, koko matkan joku tuntematon nainen tuli auttaa mua, nenäliinalla, et kaks ääritapausta siinäki (1980-luvun punkkarityttö) Useimmat punkkarit ovat kokeneet aiheettomia, kielteisiä epäilyksiä tyylinsä takia, jopa vanhemmiltaan. Isäpuoli ei tykännyt minihameesta vaan sanoi huoran näköiseksi. (1980-luvun punkkarityttö) (Kun aloin punkkariksi) ukko (isä) sai kauheen raivarin ja turpaan tuli. Homoks se haukku ja jotain sellasta. (1980-luvun punkkaripoika) Myös vieraiden ihmisten ennakkoluulot ovat ilmenneet jopa koomisestikin: Oon ollu aina kohtelias. Laskin vanhemmat ihmiset ensin vaikka bussiin. Sit sellasii jäi mieleen kun osoitin vanhemmille, että menkää vaan ensin ja ne katto et mitä toi oikein yrittää ja siirsi käsilaukun toiseen käteen, toiselle puolelle minusta et mitä se yrittää, laukunko varastaa? (1980-luvun punkkaripoika) 8\n9 Muutamat haastateltavat mainitsevat ympäristön kielteisen suhtautumisen yhdeksi syyksi punktyylistä luopumiseen. Etenkin työpaikan hakemisessa punkkarit olettivat tyylin haittaavan työn saantia. Tosin on niitäkin haastateltavia, jotka ovat olleet palvelualalla punktyylisinä ja kertovat saaneensa työnantajaltaan hyvää palautetta. Työhönottaja on yleensä ollut ennestään tuttu. 7. Luovuutta kouluun Kaikenikäisissä haastateltavissa on niitä, jotka kritisoivat ajatusta kun on huono koulussa, on huono kaikessa. Tätä ajatusta kritisoivat myös ne punkkarit, jotka itse ovat menestyneet tai menestyvät koulussa. Muutamista vanhimmista haastateltavista on tullut menestyneitä julkisuuden henkilöitä. Kuitenkin esimerkiksi menestyvän muusikon koulun musiikin arvosana on ollut välttävä, eikä kaikkien kirjoittamisella itsensä elättävien äidinkielen numero ole ollut kiitettävä. Monet nyt aikuiset haastateltavat tuovat esiin, että he ovat pitäneet erityisesti suorapuheisista, rehellisistä ja persoonallisista opettajista. Esimerkiksi 1980-luvun puolivälin punkkarityttö kertoo koulumuistojaan näin: Yks hissanope oli hyvä. Jäi mieleen. Se oli omituinen. Kerran kun se halus keskustella, ennustin sille kädestä. Sitä opea jäin kaipaamaan. Se oli pelottava, otti auktoriteetin. Se oli sarkastinen. Se vittuili päin naamaa niille, jotka sille sanoi jotain. Siitä löyty samaa kapinaa kuin itsestäni. Se antoi takaisin, ei vain hymyillyt ja hymistellyt niin kuin monet. Se letkautti, iski vyön alle. Ne huutelijat saivat takaisin. Myös yksilöllinen huomioon ottaminen ja henkilökohtainen kannustus ovat jääneet erityisesti mieleen, ja niillä on ollut jopa ammatinvalinnallisia seurauksia. Esimerkiksi yksi selviytyjä, 1970-luvun lopussa punkkariksi ryhtynyt mies, kertoo näin: (Kouluun) menoon vaikutti isä, se käski miettii, haluunko koko ikäni kolata katuja. Inhosin sitä kaupungin työtä, ihmiset katto ku halpaa makkaraa, ja faija puhu järkeä. Isän tuki ja painostus oli se, että menin kouluun. Musta ei koskaan olis luuseriks, etten tekis töitä. Se on mussa ja monissa muissa punkkareissa eri. Moni ei oo ollu eikä haluukaan duuniin. Opettajilla oli auktoriteetti, ne katto oppilasta alaspäin ja oli olevinaan yläpuolella, yleensä. Oli poikkeuksiaki. Yks matikan ope oli sellanen joka ei ollu ku muut opettajat. Se tuki mua henkilökohtasesti, se oli sellane, yritti olla vähä ku kaveri. Matikka mulla oli viitonen ja kun tuplasin ysin, se oli jo jouluna ysi, et eikös oo opettajalla jotain vaikutusta? Kyseinen haastateltava työskentelee matemaattisella alalla, esimiestehtävissä. Tärkeänä tekijänä selviytymiseen nousee aineistossa esiin se, että nuorella on aikuinen tai aikuisia, jotka kannustavat häntä ja jaksavat uskoa hänen lahjoihinsa. Jos nuorella ei ole ollut lähipiirissä aikuisia keskustelukumppaneita eikä hän ole saanut 9\n10 tukea, on hänen syrjäytymisensä mahdollisempaa. Tämä tulee esiin myös tavallisia nuoria käsittelevissä syrjäytymistutkimuksissa (esim. Iivari 1996). Tämän päivän punknuoret korostavat yksilöllisyyttä enemmän kuin ja luvun punkkarit, ainakin puheen tasolla, mikä saattaa johtua myös yleisestä ajattelutavasta. Yksilöllisyyden ohessa tulee esiin ajatus siitä, että koulun pitäisi kasvattaa nimenomaan elämää varten. Ei oo elämää, et on nenä kiinni kirjassa koko ajan, et tietää kaiken jostain saakelin banaanikärpäsen lisääntymisestä, niin mitä vittua se elämästä tietää, jos se omistaa elämänsä opiskelulle ja koululaitokselle ja valtiolle ja kaikelle paskalle, niin mitä se opettaa elämästä: kävelet kadulla etkä tiedä mitä sanoa ihmisille. (1990-luvun lopun punkkarityttö) Myös 1980-luvun punkkareissa on niitä, jotka olisivat toivoneet peruskoululta enemmän todelliseen elämään liittyvää tietoa. Aineistosta nousee esiin, että niin opettajalla kuin muillakin nuorten kanssa toimivilla saisi punkkareiden mielestä olla rehellinen, ennakkoluuloton ote, mutta tarvittaessa tiukkakin linja. Virka-aikavälittämisen sijaan toivotaan vapaata, todellista välittämistä. Joidenkin kohdalla erityinen huomioon ottaminen voi olla tarpeen. 8. Punk voimana Usein alakulttuurit tuovat esiin yhteiskunnan pohjavirtauksia. Jossain määrin ne voivat olla jopa aikaansa edellä: alakulttuurien ensin paheksutusta ominaisuudesta tulee usein yleisempi, jopa hyväksytty ilmiö, kuten punkin yleiseksi muodiksi tuleminen hiustyylissä, vaatteissa ja lävistyksissä. Sen lisäksi että alakulttuureita tarkastelemalla saatetaan nähdä mahdollisia tulevia ongelmia, alakulttuureissa voi olla sellaistakin, mistä valtakulttuurissa voidaan ottaa opiksi. Esimerkiksi punkille ominaisessa pienlehtien teossa oppii kirjoittamaan, piirtämään, julkaisemaan. Ompelijan taidot kehittyvät muokkaamalla vaatteita tyyliinsä sopivaksi. Raju meikki vaatii jo melkoisia maskeeraajan lahjoja. Musiikin tekemisessä oppii esiintymään, laulamaan, soittamaan. Nämä kaikki ovat taitoja, joista voi olla hyötyä niin työelämässä kuin elämässä yleensä. Monet punknuoruuden eläneet selviytyjät ovat valinneet elämäntavakseen punkkulttuurille ominaisia asioita. Näistä mainittakoon esimerkiksi itsensä vapaaksi tuntemisen tarve, rohkeus tehdä mitä haluaa ja poikkeaminen totutuista tavoitteista. He ovat valinneet työkseen varsin kellonaikoihin sitoutumattomia töitä, kuten vapaa toimittaja, kirjailija, tutkija, muusikko, kotiompelija, taiteilija, suunnittelija Aineiston valossa näyttää siltä, että punknuoruudesta selviytyminen vaatii lujaa luonnetta ja rohkeutta tehdä valtaväestöstä poikkeavia ratkaisuja. Myös luovasti ajatteleminen ja jonkin luovan erityisalan hyvä hallinta ovat mahdollistaneet tämänkaltaisen elämäntavan valinnan. Selviytymiseen on toinenkin tie: tavanomainen työpaikka, mutta harrastuksena omaehtoista tekemistä, joka mahdollistaa itsensä toteuttamisen. Tutkimuksia siitä, mitä seurauksia alakulttuuriin kuulumisesta voi olla elämänkulkuun, on vähän. Kun aikuinen vaikkapa vanhempi, nuoriso- tai sosiaalityöntekijä, opettaja on enemmän tietoinen alakulttuurin toimintaperiaatteista, 10\n11 ajattelumalleista, tavoitteista, ajanviettotavoista, arvoista ja arvostuksista, nuoren ymmärtäminen ja ohjailu voi olla helpompaa. Toisaalta tieto voi lisätä tuskaa mutta on myös mahdollista, että turhat kielteiset ennakkoluulot karisevat. Lisääntynyt käsitys alakulttuurista mahdollistaa myös nuoren ohjaamisen rakentavaan toimintaan alakulttuurin sisällä. Tämä voi olla joidenkin nuorten kohdalla kasvatuksellisesti tehokkaampaa kuin pyrkimys irrottaa nuori kokonaan tästä alakulttuurista. Hauskanpitämisestä innostunutta punknuorta voi kannustaa esimerkiksi pienlehden tekoon tai soittamisen pariin, mikä on nuoren tulevaisuudenkin kannalta rakentavampaa. Se, että nuori on punkkari, ei sinällään ole paha asia. Se, että nuori käyttää päihteitä, ei vielä kerro sitä, että hänestä tulisi syrjäytyjä. Hauskanpitäminen pelkän viinan tai pillereiden voimalla ei ole rakentavaa, mutta hauskanpitäminen vaikkapa punksarjakuvien tekemisen parissa voi olla. Haastatteluissa tulee esiin, että peruskoulussa panostetaan liikaa aineisiin, joita on ylioppilaskirjoituksissa. Näin ollen esimerkiksi käsityöt ja taideaineet katsotaan turhemmiksi. Vaikka niissä olisi hyvä, se ei kohota lukuaineiden keskiarvoa. Voitaisiinko koulussa ja nuorisotyössä kiinnittää enemmän huomiota siihen, onko heikosti koulussa menestyvällä joitakin erityislahjoja tai innostuksia, joita kannattaisi tukea, kuin siihen, että hänellä on ongelmia. Voitaisiinko näin suunnata nuoren energiaa ja tarmoa tulevaisuuteen ja vahvistaa hänen itsetuntoaan? Monet haastateltavat ovat innostuneet koulupinnausnuoruuden jälkeen lukemaan, jopa akateemisia tutkintoja. Myös avoin yliopisto on väylä akateemisuuteen: mitään ei ole menetetty, vaikka nuori ei heti peruskoulusta lukioon menisikään. Myös peruskoulun todistusta ehtii paikkailla myöhemmälläkin iällä. Muutama vuosi vaikka kaupungin hommissa voi antaa todellisen motivaation opiskelumaailmaan. Onko ihmisarvon tai viisauden mitta se, kuinka paljon on käynyt kouluja? Punkkulttuuriin on alusta asti kuulunut tietynlainen ihmisten kahtia jakamisen vastustaminen. Yksi punktyylin tavoite onkin tietoinen halu herättää paheksuntaa. Tyylin lisäksi laulujen sanoitukset, pienlehtien ulkoasu, jopa joidenkin nuorten käytös tai vaikkapa 1980-luvun soppapunkkareiden suosima alkoholistien parissa käytetty Sorbus -viini saattaa olla tapa osoittaa, kuinka valtakulttuurin arvot käännetään toisinpäin: se mikä on yleisesti paheksuttavaa, voi olla punkkulttuurissa arvostettavaa. Tämä on myös keino herättää ihmiset ajattelemaan. Rahan ja keskivertoelämän tavoittelu on kaukana punkin päämääristä. Punkkareilla on usein halu saada elämästä irti enemmän, ajatella enemmän. Tämä elämänasenne ei kaikilta osin iänkään myötä katoa luvun lopun punkkarityttö kiteyttää nykyisen elämänasenteensa näin: On kestäny hirveen kauan, et oon löytäny elämismuodon et mis voi olla niin ku oma itseni ja kuiteski elää tässä koko yhteiskunnassa henkisesti niin ku vapaana --, et mä voin pörrätä kärpäsen lailla mis mä haluun, eikä tarvii olla ku junavaunu: mennään neliskanttina vaan jotain tiettyä rataa pitkin. 11\n12 Lähteet: Bruun, S; Lindfors, J; Luoto, S & Salo, M Jee jee jee: suomalaisen rockin historia. Porvoo: WSOY. Ehrnrooth, J Hevirock ja hevarit: Myytit, tyyli, alakulttuuri. Tapaustutkimus hevareista Joensuun nuorisoyhteisössä. Joensuun yliopiston Karjalan tutkimuslaitoksen julkaisuja 83/1988. Erikson, E. H Identity: Youth and Crisis. New York: Norton. Flinck, J. & Minkkinen, P Räikeitä sanomia. Preesens-sarja. Mänttä: Mäntän kirjapaino. Hebdige, D Subculture. The Meaning of Style. London and New York: Methuen & Co Ldt. Heiskanen, I. & Mitchell, R Lättähatuista punkkareihin: suomalaisen valtakulttuurin ja nuorisokulttuurien kohtaamisen kolme vuosikymmentä. Keuruu: Otava. Hämäläinen, J Poikkeamia valtakulttuurissa undergroundista punkkultuuriin sekä poliittisesta epäpoliittiseen. Helsingin yliopiston historian laitoksen syventävien opintojen tutkielma (painamaton). Iivari, J Osattomuudesta rangaistavaksi: nuorista rikoksentekijöistä nuoruuden alakulttuuriteorian valossa. Helsinki: Vankeinhoidon koulutuskeskus. Kuivanen, J. (toim.) Suomipunk Helsinki: Hakapaino. Lintunen, M Kanallakin on oikeus tehdä mitä se tahtoo vegaanien ajatuksia eläinten oikeuksista. Nuorisotutkimus 16: sivut Miettinen, K Muistelmat, ensimmäiset viisi vuottani Suomi-rockin sekatyöläisenä. Jee-jee Music oy. Porvoo: WSOY. Miljoona, P Pelkistettyä todellisuutta. Tampere: Johanna Kustannus. O Hara, C The Philosophy of Punk: More Than Noise. Edinburg: AK Press. Raippa, R Punkkulttuuri punknuoren elämässä: elämäkertatutkimus itäsuomalaisista punkkareista 1980-luvulta vuoteen Joensuun yliopiston kasvatustieteen laitoksen lisensiaatintutkimus (painamaton). Saarinen, E. & Blomstedt, J Punkakatemia. Soundi-kirja 10. Pirkkala: Lehtijussi oy:n kirjapaino (kirjallinen pamfletti). Scheinin, P Oppilaiden minäkäsitys ja itsetunto: vertailututkimus peruskoulussa ja steinerkoulussa. Helsingin yliopiston opettajankoulutuslaitoksen tutkimuksia 77. Söderholm, S Näkökulmia rockkulttuuriin. Keuruu: Otava. Toivanen, H Do It Yourself DIY vastarinnan sosio-kulttuurisia merkityksiä organisoivana periaatteena ja käytäntönä. Joensuun yliopiston kulttuuriantropologian laitoksen syventävien opintojen tutkielma (painamaton). Uotila, M Pukeutumisen kuvaus: kuvia kulttuurin merkeistä. Helsinki: Yliopistopaino. 12


Neljän jenkkioperaattorin vastattava - Taloussanomat - Ilta-Sanomat\nSenaattori tivaa selitystä korkeille sms-hinnoille\nSms-hinta on kohonnut kaikilla neljällä operaattorilla kymmenestä 20 senttiin. (KUVA: Roni Rekomaa / Lehtikuva)\nJulkaistu: 11.9.2008 9:56 , Päivitetty: 11.9.2008 10:05\nDemokraattisenaattori Herb Kohl vaatii neljää yhdysvaltalaista operaattoria selittämään, miksi tekstiviestien hinnat ovat kaikilla lyhyessä ajassa kaksinkertaistuneet.\nKohl johtaa senaatin oikeudellista alakomiteaa, jonka vastuulla ovat muun muassa antitrustiasiat ja kuluttajien oikeudet. Hänen kirjeensähttp://kohl.senate.gov/~kohl/press/08/09/2008909B29.html on osoitettu Verizon Wirelessin, AT&T:n, Sprint Nextelin ja T-Mobilen johtajille.\n- Jotkut alan asiantuntijat väittävät, että kohonneet hinnat eivät näytä olevan oikeutettavissa millään tekstiviestipalveluihin liittyvällä kulujen nousulla, vaan saattavatkin heijastella kilpailun vähentymistä ja markkinavoiman lisääntymistä, Kohl kirjoittaa.\nKohl huomioi kirjeessään Yhdysvaltain telealalla tapahtuneet jättifuusiot, joiden myötä suurten kansallisten kilpailijoiden määrä on vähentynyt kuudesta neljään.\nSenaattori panee merkille, että sen jälkeen kun Sprint viime syksynä tuplasi tekstiviestin hinnan kymmenestä Yhdysvaltain sentistä 20 senttiin, ovat muut kolme operaattoria tehneet täsmälleen samanlaiset siirrot. Yhdessä nelikon piirissä on yli 90 prosenttia USA:n mobiilikäyttäjistä.\nEuroopan unionissa komissaari Viviane Reding on puolestaan ajanut selvää hintojen laskua tekstiviesteihinhttp://www.itviikko.fi/page.php?page_id=46&news_id=200818539, kun niitä lähetetään jäsenmaiden rajojen yli.\nEuroopan unionin telekomissaari Viviane Reding totesi tiistaina, että EU-maiden rajat ylittävät tekstiviestit on saatava selvästi nykyistä halvemmiksi. 15.7.2008 15:39 Lue lisää ›\nViestintävirasto kertoo, että sen tekemän matkaviestinpalveluiden hintavertailun mukaan pienet palveluoperaattorit haastavat perinteiset toimijat matkapuheluiden hinnoittelussa. 16.7.2008 10:19 Lue lisää ›\nTekstiviesti kertoo hinnan\nTekstiviestitse välitettävät tiedot ruuan hinnasta auttavat kuluttajaa välttämään riistohintoja. Italiassa käytettävä järjestelmä kiinnostaa myös Kuluttajavirastoa. 30.7.2008 16:10 Lue lisää ›\nHalvat tekstiviestit vetivät kolmessa viikossa palvelulle 100 000 käyttäjää\nMaailmanlaajuisesti edullisia tekstiviestejä lähettävän FishText-palvelun kerrotaan keränneen käynnistämisen jälkeen kolmessa viikossa 100.000 käyttäjää. 14.8.2008 10:25 Lue lisää ›


Sheraton Casablanca Hotel & Towers Gal Adole, hotellisi Somalia. Tarjouksella rajattu aika!\n« Takaisin Sheraton Casablanca Hotel & Towers\nSheraton Casablanca Hotel & Towers - Kuvaus\nPerhe-tyylinen Sheraton CasablancaLue lisää\nHotel & Towers-hotelli on varustettu kaikilla mukavuuksilla, joihin kuuluvat esimerkiksi: n.a..Sijaintina on , länsi-Gal Adole, ja etäisyys keskustasta autolla vain 9 minuuttia.\nVastaanottovirkailija sanoi "sorry, ei voi tehdä mitään". Vastaanottovirkailija sanoi "sorry, ei voi tehdä mitään". Vastaanottovirkailija sanoi "sorry, ei voi tehdä mitään". Palvelu toimi hienosti, autoLue lisää on odottanut vaikka olimme myöhässä, kuljettaja puhui Englanti, aivan uuden Mercedes S-luokka on puhdas ja turvallinen. 45 €. Mutta Casablanca on mukavaa! Saimme valtavan 2 huoneen sviitti, joka on ollut melko hyvässä kunnossa - paitsi että ei ollut mitään vesi iltana.Piilota teksti\nProper viisi luokkaa: hyvä facilties, hyviä ravintoloita, erinomainen huonepalvelu ja mukava sänky ja kylpyhuone.\nyleensä Rakastan pysyä Sheraton ominaisuuksia. mutta tämä on sääli Starwood ryhmään.\non erittäin hyvä kokemus, kun olin vierailu Casablanca ja Sheraton hotel.So Tervetuloa Casablanca ja nauttia hyvästä palvelusta tämän hotellin.\nMiellyttävä tarpeeksi anonyymeinä. Ehkä ei ole paljon kilpailua, jotta ei tarvitse yrittää liian kovaa, tai siltä se tuntui. Sakon sänkyä yön ot kaksi, mutta ei paljon muuta. Ehkä ei ole paljon kilpailua,Lue lisää jotta ei tarvitse yrittää liian kovaa, tai siltä se tuntui.Piilota teksti\nTämä on suosikki Hangout matkailijoita sekä paikallisia asukkaita. Hotellissa on myös 4 resturants.\nvain oleskellut yö ryhmämme.)\nMe tarkastettu ja Lady vastaanotosta näytti enemmän halua keskustella joidenkin asiakkaiden, joka asui siellä, kuinka hänen miehensä oli tekemässä, että puhutte meille meidän check in


25.5 Veikkausvihjeet: Rooman derby!\nHomeEnnakot urheilutapahtumiinJalkapallo25.5 Veikkausvihjeet: Rooman derby!\nMaanantain ehdotonta ykkösluokan urheiluviihdettä on illan ainokainen Italian Serie A –ottelu, jossa kamppaillaan ikuisen kaupungin herruudesta.\nPanosta riittää pelissä muutenkin Rooman ykkösvaltikan lisäksi. Joukkeiden välillä on vain yksi piste sarjataulukossa AS Roman ollessa toisena ja Lazion kolmantena.\nTällä hetkellä punakeltaiset ovat menossa suoraan lohkovaiheeseen ja Lazio on joutumassa karsintaan. Lisäksi Napoli hengittää vielä iskuetäisyydellä, joten isännät tarvitsisivat ainakin pisteen varmistaakseen kolmannen tilansa ennen ensi viikon keskinäistä kohtaamista.\nLazio tulee tähän peliin hieman rasittuneena, sillä se hävisi jatkoajalle venyneen Italian Cupin finaalin Juventukselle 2-1. Muutenkin joukkueen vire on ollut hieman laskusuuntainen: kaksi voittoa viimeisistä seitsemästä. Roma on napsinut tarvittavia pinnoja ottamalla kolme voittoa viimeisistä viidestä pelistään.\nViimeisimmät keskinäiset kohtaamiset ovat olleet tasaisia. Viidestä edellisestä derbystä molemmat ovat voittaneet yhden ja kolmesti on pelattu tasan.\nMielestämme AS Roma on himpun verran laadukkaampi osapuoli ja paikallisottelussa Lazion kotietu on käytännössä syöty. Ei Roma tätä ainakaan häviä.\nAS Roma +0 2,29 Pinnacle


Horus Casino kokemuksia 2019 – poimi 1000 euron bonus!\nKyseessä on kovalla ryminällä liikenteeseen lähtenyt nettikasino; heti ensimetreistä alkaen se on pamauttanut tiskiin melkoiset tarjoukset sekä pelivalikoiman.\nBonukset ovat mukavan monipuolisia ja pelien valtavasta joukosta löytyy tekemistä varmasti jokaiselle. Ainoa miinus tulee suomenkielisyyden puutteesta sekä Curacaon lisenssistä. Muuten kyseessä on ehdoton laatuyksilö kasinomarkkinoilla.\nUuden pelaajan talletusbonus on Horus Casinolla valtavan kokoinen jättäen varjoonsa käytännössä melkeinpä kaikki kilpailijansa - yhteensä tarjolla on 100% aina 1000 euroon saakka, minkä päälle jaetaan vielä 125 ilmaiskierrosta.\nKatso miten bonukset jakautuvat ja mitkä ovat bonuskoodit niiden lunastamiseen alta:\n100% 200 € asti + 25 Ilmaiskierrosta bonuskoodilla 100FIRST\n50% 400 € asti + 65 Ilmaiskierrosta bonuskoodilla 50SECOND\n100% 400 € asti + 35 Ilmaiskierrosta bonuskoodilla 100THIRD\nJättimäisen ensibonuksen jälkeenkin etuja jaetaan runsain mitoin. Horus Casino järjestää esimerkiksi kuukausittaisia kilpailuja, joissa palkintoina voi olla käteispalkintoja, ilmaiskierroksia ja bonuksia.\nLisäksi pelaajilla on käytössä viikoittainen kierrätysvapaa cashback, jonka voi hyödyntää 250 euroon asti.\nLisäksi koska tahansa ja kuinka monta kertaa tahansa pelaajat voivat käyttää ilmaiskierroksia tuovan talletusbonuksen; 20 euron talletus tuo 30 ilmaiskierrosta, ja siitä summa kasvaa aina suuremmaksi 500 euron talletuksen tuomaan 250 ilmaiskierroksen pakettiin.\nTarjousten ja bonusten lisäksi aktiiviset pelaajat voivat hakea mukaan Horus Casinon VIP-ohjelmaan. VIP-pelaajille on tarjolla esimerkiksi esklusiivisia tarjouksia, parempi cashback, tilinhoitaja ja nopeammat kotiutukset.\nOhjelmaan voi päästä kutsulla, tai sitä odotellessa voi myös tiedustella asiakaspalvelusta mukaan pääsemisen mahdollisuutta.\nBonusten minimitalletus on 20 euroa, ja niiden yleinen kierrätysehto on 0x (talletus + bonus). Muista syöttää bonuksen koodi ennen tekemääsi talletusta, jotta saat bonuksen käyttöön. Suurin sallittu panos kierrätykseen on neljä euroa. Skrill- ja Neteller-maksutapojen käyttäjät eivät ole oikeutettuja talletusbonuksiin. Ilman talletusta saatavien etujen voittokatto on asetettu 150 euroon.\nPelivalikoima on yksi Horus Casinon valttikorteista - sen suuruus kohoaa kasinon omien sanojen mukaan yli 4 000 peliin!\nKasinolla surffaillessa voidaan vahvistaa, että tämän hetkinen luku on vähintäänkin 2 000 peliä, mikä alkaa olemaan alan kovimpia numeroita.\nPelivalmistajien liste jatkuu silmäinkantamattomiin; mukana ovat muun muassa Betsoft, NetEnt, Microgaming, Play´n GO, GameArt, Pragmatic Play, Spinomenal, Quickspin, Habanero, Yggdrasil, Rabcat, ELK Studios og Big Time Gaming.\nKasinon pelejä pääsee testailemaan jo ennen kirjautumista niiden demo-versioilla, mikä on mukava ominaisuus. Pelisaleissa ensimmäisenä katetaan tarjottimelle pelisuositukset.\nTämän jälkeen sivulta löytyvät selkeästi eri kategoriat; jackpot, videoslotit, raaputusarvat, pöytäpelit, videopokeri ja videobingo. Lisäksi uusille peleille on omistettu oma osio, josta pääsee nopeasti tarkastamaan uusimmat tulokkaat.\nKolikkopelejä on valtava määrä, ja myös jackpot-pelien salissa pelaaja kumartaa kunnioituksesta - 100 vuotta sitten odottelevat tulevia miljonäärejä. Joukosta löytyvät muun muassa suositut Mega Moolah -pelisarjan jackpot.\nKasinolla on käytettävissä normaalien pöytäpelien lisäksi videovälityksellä toimiva live-kasino ; pokeri, baccarat, blackjack, ruletti, Sic Bo, Dragon Tiger ja monet muut toimivat siellä pelaajien viihdykkeenä.\nYksi vuoden 2019 kiinnostavimmista uutuuksista Horus Casino, pelipaikka, joka tarjoaa kansainväliselle pelaajayleisölle valtavan määrän kasinopelejä sekä tyylikkään peliympäristön selkein pelisäännöin.\nMuinaisen Egyptin taivaanjumala Horus liittyi mukaan perheeseen, johon kuului ennestään jo kolme muuta netticasino; 4Kingslots Casino, Universal Slots Casino, Wcasino Online.\nPerheen päänä toimii Mirage Ent, Kyprokselta käsin operoiva ammattitaitoinen alan osaaja. Kasino toimii Curacaon lisenssin valtuuttamana.\nSivuston käyttöön vaaditaan hitunen kielipäätä, sillä suomen kielellä sitä ei vielä päästä käyttämään – intuitiivisen sivusuunnittelun avulla kuitenkin navigointi on helppoa. Muita käyttökieliä englannin lisäksi ovat saksa, espanja ja norja.\nTyylikkään tumma ulkoasu ja selkeä käyttöliittymä tekevät Horus Casinolla pelaamisesta hienon kokemuksen. Teema on kiintoisa – se pohjautuu muinaisen Egyptin taruihin, ja pääroolissa kasinolla nähdäänkin Horus, haukanhahmoinen taivaan- ja auringonjumala. Sivustolla pääsee pelaamaan rekisteröimällä pelitilin, mikä käy helposti yksinkertaisen lomakkeen avulla. Myös kirjautuminen helppoa; sekä rekisteröinti- että kirjautumispainikkeet löytyvät heti etusivulta selkeästi tummasta taustasta korostettuna.\nSivuston useisiin maksuvälineisiin kuuluvat Visa, Mastercard, Skrill, Neteller, ecoPayz, PaysafeCard, Neosurf, Astropay, Bitcoin, Ethereum, Litecoin ja Ripple. Talletus- ja kotiutustavasta riippuen voi rahaliikenteen hoitamiseen voi sisältyä kuluja, mutta ne ovat usein itse rahapalvelun tarjoajan asettamia.\nPienin talletus, mikä voidaan Horus Casinolla tehdä on 20 euroa. Huomaathan, että kaikki talletetut summat tulee pelata vähintään kerran – tämä on yleinen käytäntö, ja se vaaditaan rahanpesun estämiseksi.\nKotiutukset luvataan käsitellä kahden työpäivän sisään. Tämän jälkeen riippuu pelaajan valitsemasta kotiutusmenetelmästä, kuinka pian voitot näkyvät omalla pankkitilillä. Kotiutuksen minimisumma on 30 euroa, ja maksimisumma 5 000 euroa / viikko.\nAsiakaspalveluun voi ottaa yhteyttä sekä sähköpostitse että live-chat-kautta. Sähköpostia voi lähettää joko sivulta löytyvällä lomakkeella tai lähettämällä suoraan viestiä osoitteeseen [email protected] Nopein tapa saada vastauksia on live chat, josta ongelmiin saadaan apua yleensä korkeintaan muutaman minuutin odottelun jälkeen. Asiakaspalvelu on auki viikon jokaisena päivänä ympäri vuorokauden. Tarjolla on myös melko kattava FAQ-osio, josta löytyvät useimmin kysytyt kysymykset. Asiakaspalvelukielenä toimii englanti.\nMobiilipuoli toimii mainiosti responsiivisten sivujen ansiosta – pelaamiseen älylaitteilla ei tarvita erillisiä sovelluksia. Valikot ja ikonit pysyvät mukavan suurikokoisina pienelläkin näytöllä pelatessa, joten käyttömukavuus ei kärsi.\nHorus Casino toivoo asiakkailtaan vastuullista pelaamista, ja se voi asettaa pelitilille päivittäisiä, viikoittaisia sekä kuukausittaisia rajoituksia. Pelaaja voi myös itse pyytää rajojen asettamista, jos pelaaminen tuntuu vievän liikaa aikaa. Peliriippuvuus voi olla vakava ongelma, joten mikäli tunnistat itsessäsi ongelmakäyttäytymistä, etsi tukea ja apua, miten lopettaa.\nHorus Casino ei ole huijausta. Kasinon toimintaa valvoo säännöllisesti Curacaon pelilisenssin myöntänyt viranomainen, joten sen tulee noudattaa jatkuvasti sovittuja toimintatapoja ja pelisääntöjä. Pelien toiminnan taustalla jauhaa satunnaislukugeneraattori, mikä takaa pelien puolueettomuuden.\nUusimmatkasinot.com » Arvostelu » Horus


Edullisia perunaruokia – Ruokaideat\nruokaideat\tUncategorized\t 9 kesäkuun, 2020 14 kesäkuun, 2020 8 Minutes\nTässä kirjoituksessa luettelen halpoja perunaruokia. Tarkoitan tässä perunaruuilla pääruokia, joissa on pääraaka-aineena peruna. Perunalisäkkeitä täällä.\nPerunalaatikko jauhelihalla tai lihajalosteella\nKinkku-perunalaatikko viimeisen käyttöpäivän kinkuista.\nn. 500-600 g perunoita (kiinteitä tai yleisperunoita)\n400 g sika-nautajauhelihaa TAI 200-300 g nakkeja TAI makkaraa TAI kinkkua TAI meetvurstia TAI valmiita lihapullia TAI valmiita jauhelihapihvejä\n1 dl juustoraastetta (50 g – käy mikä tahansa raastettava juusto)\nyhteensä 4 dl kaadettavia maustamattomia maitotuotteita (esim. 2½ dl täysmaitoa + 1½ dl kuohukermaa TAI esim. koko määrä ruokakermaa tai ruokakerman ja maidon sekoitusta)\n(halutessa pinnalle juustoraastetta ja/tai korppujauhoja)\n(halutessa pinnalle voinokareita tai öljyä – mieluiten vain silloin, kun koko 4 dl oli maitoa ja pinnalle ei laitettu juustoraastetta)\nJos käytät tuoretta sipulia, kuori ja silppua se. Jos käytät muuta lihatuotetta kuin jauhelihaa, pilko se sen kokoisiksi, että sitä on mukava perunalaatikon seassa syödä.\nRuskista lihatuotteet paistinpannulla voissa tai öljyssä. Lisää ruskistetun lihatuotteen joukkoon sipulisilppu tai sipulijauhe. Paista koko ajan sekoittaen vielä muutama minuutti sipulisilpun tapauksessa tai yksi minuutti sipulijauheen tapauksessa. Sekoita mukaan suolaa, jos lihatuotteessa ei ollut jo. (Tähän määrään jauhelihaa lisään itse 1 tl suolaa.) Siirrä pois kuumalta levyltä.\nKuori perunat. Leikkaa ne ohuiksi viipaleiksi.\nVoitele uunivuoka (n. 3-4 litran vetoinen). Lado perunaviipaleita voidellun uunivuoan pohjalle vierekkäin niin, että uunivuoan pohja suurin piirtein peittyy. Ripottele perunaviipaleiden päälle vähän suolaa. Levitä päälle lihatuoteseos paistorasvoineen (osa mausta on paistorasvassa). Ripottele päälle juustoraaste. Lado loput perunaviipaleet päälle limittäin niin, että lihatuoteseos ja juustoraaste suurin piirtein peittyy.\nSekoita keskenään maitotuotteet, kananmunat ja suolaa (itse laitan tähän kohtaan 1 maustemitan suolaa). Kaada seos vuokaan vähän kerrallaan niin, että se kastelee kaikki perunaviipaleet. Ripottele päällimmäisten perunaviipaleiden päälle vielä suolaa. (Halutessa ripottele pinnalle vielä juustoraastetta tai korppujauhoja. Voinokareita tai öljyäkin voi laittaa päälle, jos ei ripotellut pinnalle juustoraastetta, eikä munamaitoon tullut kermaa.)\nPaista 200-asteisen uunin keskitasolla, kunnes perunat ovat kypsiä, pinta saanut väriä ja munamaito hyytynyt (noin 1 tunti). Anna mielellään vetäytyä vähintään 5 minuuttia uunista ottamisen jälkeen. Hyvää sekä tuoreeltaan että uudelleenlämmitettynä. Sopii myös pakastettavaksi.\nJauhelihan tai lihajalosteen sijaan voi käyttää myös tähteeksi jäänyttä kypsää lihaa n. 200 grammaa. Sen voi pilkkoa suupaloiksi ja ripotella kylmänä perunakerrosten väliin. Kylmän lihakerroksen päälle voi ripotella mausteita ja/tai paistettua sipulia halutessa. Tähteeksi jäänyttä kypsää lihaa käytettäessä suosittelen käyttämään osaksi nesteestä kermaa ja/tai lisäämään pinnalle juustoraastetta, voita tai öljyä.\nNesteenä voi käyttää kaadettavien maitotuotteiden sijaan myös lihalientä tai esimerkiksi lihaliemi-kermasekoitusta. Silloin huomioi lihaliemestä tuleva suola (5 dl lihalientä lihaliemikuutiosta sisältää yleensä 1 tl suolaa). Jos käyttää koko nesteen lihaliemenä, silloin suosittelen lisäämään pinnalle jotain rasvaista, kuten juustoraaste, voi tai öljy.\nRaakojen perunaviipaleiden sijaan voi käyttää myös saman määrän tähteeksi jääneitä keitettyjä perunoita. Silloin ruoka on valmis sitten, kun pinta on saanut väriä ja munamaito hyytynyt. Pinnan ruskistumista voi nopeuttaa pinnalle ripoteltavalla juustoraasteella ja/tai korppujauhoilla.\nPerunaviipaleet voi korvata myös pakasteperunaviipaleilla. Hinta esimerkiksi Rainbow’n pakasteperunaviipaleille on tätä kirjoittaessani 2,39 €/kg. Kypsennä silloinkin, kunnes pinta on saanut väriä, munamaito hyytynyt ja perunat kypsiä.\nKokeile lihatuotteen sijaan myös broileria tai broilerijalosteita (esim. valmiit broileripyörykät). Broileri voi myös olla tähteeksi jäänyttä kypsää broileria, jolloin sitä riittää tähän määrään n. 200 grammaa. Poista broilerista luut ja nahka, jos on (ne voi säästää esim. pakkaseen ja käyttää kanaliemeen). Pilko broilerin lihat suupaloiksi. Raa’at broilerin lihat kannattaa ruskistaa ensin pannulla voissa tai öljyssä ja sitten maustaa, jos oli maustamatonta. Valmiiksi kypsät broilerin lihat voi laittaa paloiteltuina perunakerrosten väliin kylmänä, ja ripotella päälle mausteita, jos ei ollut jo. Broileria käytettäessä suosittelen käyttämään vähintään osaksi nesteestä kermaa ja/tai ripottelemaan päälle juustoraastetta, voita tai öljyä. Osa nesteestä voi silloin olla myös kanalientä, mutta huomioi kanaliemen suolaisuus (5 dl kanalientä kuutiosta sisältää yleensä 1 tl suolaa).\nJauheliha-perunalaatikko tähteeksi jääneistä keitetyistä perunoista.\nKiusaus jauhelihasta tai lihajalosteesta\nn. 400 g kinkkua TAI sika-nautajauhelihaa TAI 200-300 g nakkia TAI makkaraa TAI meetvurstia TAI valmiita lihapullia TAI valmiita jauhelihapihvejä\n1 sipuli + 1 rkl voita (+ 1 tl sokeria) (TAI korvaa tuore sipuli 1 tl:lla sipulijauhetta, silloin ei tarvitse paistaa eikä lisätä sokeria TAI sipulituotteet voi myös jättää pois)\n5-6 dl kuohukermaa TAI vispikermaa TAI ruokakermaa (ruokakermaa käytettäessä suosittelen lisäämään myös liemitiivistettä, esim. 1 lihaliemikuutio, mutta huomioi siitä mahdollisesti tuleva 1 tl suolaa)\n(halutessa juustoraastetta pinnalle)\nJos käytät tuoretta sipulia, kuori ja silppua se. Jos käytät muuta lihatuotetta kuin jauhelihaa, pilko se suupaloiksi.\nJos käytät jauhelihaa, ruskista se paistinpannulla voissa. Lisää sipulisilppu tai sipulijauhe, ja paista vielä silpulisilpun tapauksessa muutama minuutti koko ajan sekoittaen, sipulijauheen tapauksessa 1 minuutti. Mausta jauheliha suolalla (itse lisään tähän määrään jauhelihaa 1 tl suolaa). Sipulisilppua käytettäessä sekoita halutessasi mukaan sokeria, jota sopii laittaa tähän kohtaan 1 tl. Siirrä paistetut tuotteet pois kuumalta levyltä.\nJos et käytä jauhelihaa, mutta käytät sipulisilppua, paista pelkkä sipulisilppu voissa tai öljyssä. Mausta sipulisilppu halutessa sekoittamalla mukaan 1 teelusikallinen sokeria. Siirrä paistamisen jälkeen pois kuumalta levyltä. Jos et käytä jauhelihaa etkä sipulisilppua, pannulla ei tarvitse paistaa mitään. Muut lihatuotteet kuin jauhelihan voi käyttää tähän ruokaan kylmänä ruskistamatta ensin.\nKuori perunat. Leikkaa ne ohuiksi tulitikkumaisiksi suikaleiksi.\nVoitele uunivuoka (n. 3-4 litran vetoinen). Levitä sen pohjalle puolet perunasuikaleista. Levitä päälle valmistellut lihatuotteet (paistorasvoineen, jos on). Levitä päälle sipulisilppu tai ripottele päälle sipulijauhe, jos käytät niitä, mutta ne eivät olleet lihatuotteen seassa. Levitä päälle loput perunasuikaleista mielellään niin, että liha- ja sipulituotteet peittyvät.\nSekoita kermaan suolaa. (Itse sekoitan tässä ruuassa tähän kermamäärään 2 tl suolaa.) Kaada kermaseos vuokaan vähitellen niin, että kaikki perunasuikaleet kastuvat. (Pinnalle voi halutessa ripotella juustoraastetta. Suosittelen sitä erityisesti silloin, kun kerma ei ollut kuohu- eikä vispikermaa ja lihatuote ei ollut jauhelihaa, nakkia, makkaraa eikä meetvurstia.)\nPaista 200-asteisen uunin keskitasolla, kunnes perunat ovat kypsiä, kerma ei näytä enää ohuelta ja pinta saanut väriä (noin 1 tunti). Anna mielellään vetäytyä vähintään 5 minuuttia. Ylijääneet kiusaukset voi lämmittää seuraavana päivänä uudelleen tai pakastaa.\nJauhelihan tai lihajalosteen sijaan voi käyttää myös tähteeksi jäänyttä kypsää lihaa n. 200 grammaa. Sen voi pilkkoa suupaloiksi ja ripotella kylmänä perunakerrosten väliin. Kylmän lihakerroksen päälle voi ripotella mausteita ja/tai paistettua sipulia halutessa. Tähteeksi jäänyttä kypsää lihaa käytettäessä suosittelen käyttämään nesteenä kuohu- tai vispikermaa ja/tai lisäämään pinnalle juustoraastetta.\nTuoreiden perunoiden sijaan voi käyttää myös pakaste peruna-sipulisekoitusta pakkauksen ohjeen mukaan. Sipulin ja sipulijauheen voi silloin jättää pois. Paistoaika on yleensä silloinkin 1 tunti. Esimerkiksi Kotimaista 1kg peruna-sipulisekoitus maksaa tätä kirjoittaessani 1,35 €/kg.\nKokeile lihatuotteen sijaan myös broileria tai broilerijalosteita (esim. valmiit broileripyörykät). Broileri voi myös olla tähteeksi jäänyttä kypsää broileria, jolloin sitä riittää tähän määrään n. 200 grammaa. Poista broilerista luut ja nahka, jos on (ne voi säästää esim. pakkaseen ja käyttää kanaliemeen). Pilko broilerin lihat suupaloiksi. Raa’at broilerin lihat kannattaa ruskistaa ensin pannulla voissa tai öljyssä ja sitten maustaa, jos oli maustamatonta. Valmiiksi kypsät broilerin lihat voi laittaa perunakerrosten väliin kylmänä, ja ripotella päälle mausteita, jos ei ollut jo. Broileria käytettäessä suosittelen käyttämään nesteenä kuohu- tai vispikermaa ja/tai ripottelemaan päälle juustoraastetta.\nKinkkukiusaus palvikinkusta, perunoista, kuohukermasta ja sipulista.\nPerunasoselaatikko jauhelihalla tai lihajalosteella\nn. 1,3 kg jauhoisia perunoita tai yleisperunoita (n. 1 kg kuorittuina)\n2-3 dl täysmaitoa tai tarvittaessa enemmän\nKuori perunat. Keitä ne kypsiksi. Kaada keitinvesi pois. Survo kypsät perunat soseeksi. Sekoita niihin voi. Sekoita mukaan maitoa sen verran, että tulee löysä sose. Sekoita mukaan suolaa (esim. ½ tl). Siirrä jäähtymään.\nJos käytät sipulia, kuori ja silppua se.\nJos käytät muuta lihatuotetta kuin jauhelihaa, pilko se suupaloiksi. Ruskista lihatuote paistinpannulla voissa tai öljyssä. Lisää sipulisilppu tai sipulijauhe. Sipulisilppua käytettäessä paista vielä muutama minuutti koko ajan sekoitellen. Sipulijauhetta käytettäessä paista sekoittaen vielä 1 minuutti. Jauhelihaa käytettäessä sekoita mukaan suolaa (ja halutessa muita mausteita, jolloin voi paistella sekoitellen vielä 1 minuutin). (Itse lisään tähän määrään jauhelihaa 1 tl suolaa.) Siirrä pois kuumalta levyltä.\nSekoita kaksi kananmunaa tasaiseksi esim. kierrevispilällä. Sekoita kananmunat perunaseokseen. Sekoita keskenään perunaseos ja valmisteltu lihatuote (paistorasvoineen). Kaada seos voideltuun uunivuokaan. (Halutessa ripottele päälle juustoraastetta. Juustoraastetta voi halutessa myös sekoittaa perunaseokseen.)\nPaista 200-asteisen uunin keskitasolla, kunnes seos ei ole enää löysää ja pinnassa on väriä. Anna mielellään vetäytyä vähintään viisi minuuttia. Ylimääräiset voi lämmittää seuraavana päivänä uudelleen tai pakastaa.\nJauhelihan tai lihajalosteen sijaan voi käyttää myös tähteeksi jäänyttä kypsää lihaa n. 200 grammaa. Sen voi pilkkoa suupaloiksi (halutessa sekoittaa siihen mausteita ja/tai paistettua sipulia) ja sekoittaa kylmänä peruna-kananmunaseokseen. Tähteeksi jäänyttä lihaa käytettäessä suosittelen sekoittamaan perunasoseeseen myös juustoraastetta sekä ripottelemaan juustoraastetta pinnalle.\nPerunasoseen tekemisessä voi oikaista tekemällä muusin esimerkiksi perunasosejauheesta pakkauksen ohjeen mukaan tai käyttämällä pakasteperunamuusia. Esimerkiksi Rainbow pakasteperunamuusin hinta on tätä kirjoittaessani 2,58 €/kg.\n1 kg jauhoisia perunoita tai yleisperunoita\n400 g sika-nautajauhelihaa TAI 200-300 g nakkeja TAI makkaraa TAI kinkkua TAI meetvurstia TAI valmiita lihapullia TAI valmiita jauhelihapihvejä TAI 200 g tähteeksi jäänyttä kypsää lihaa\nJos käytät sipulia ja/tai valkosipulia, silppua ne. Jos käytät muuta lihatuotetta kuin jauhelihaa, pilko se suupaloiksi. Ruskista lihatuotteet paistinpannulla voissa tai muussa rasvassa (paitsi tähteeksi jäänyttä kypsää lihaa ei tarvitse ruskistaa, vaan sen valmisteluksi riittää suupaloiksi pilkkominen). Jos käytät sipulisilppua, paista rasvassa muutama minuutti (lihatuotteen seassa tai ilman). Jos käytät valkosipulisilppua, paista sitä 1 minuutti rasvassa (sipuli- ja/tai lihatuotteen seassa tai ilman).\nSekoita kattilassa tomaattimurska, valmisteltu lihatuote, mahdolliset silput sekä mahdolliset muut mausteet paitsi suola ja sokeri. Kiehauta. Laske lämpö pienimmälle ei-nollalle ja jätä hautumaan ilman kantta siksi aikaa, kun valmistelet perunakerroksen.\nKuori perunat. Perunat voi pilkkoa lohkoiksi, jos haluaa nopeuttaa perunoiden kypsymistä. Keitä perunat kypsiksi vedessä, joka juuri ja juuri peittää perunat. Kaada kypsistä perunoista keitinvesi pois. Survo perunat soseeksi. Lisää maito, voi ja suola (esim. ½ tl). Sekoita tasaiseksi muusiksi. Maista, ja lisää tarvittaessa suolaa, voita ja/tai maitoa. Riko kananmuna ensin juomalasiin, ja sekoita sen rakenne tasaiseksi haarukalla. Sekoita kananmuna perunamuusiin kierrevispilällä hyvin sekoittaen. (Perunamuusiin voi halutessa sekoittaa myös juustoraastetta.)\nVoitele uunivuoka. Sekoita liha-tomaattikastikkeeseen 1 tl sokeria ja maun mukaan suolaa (esim. 1½ tl suolaa, jos liha oli suolatonta). Maista, ja mausta kastikkeen suolaisuus sopivaksi, jos ei ollut jo. Levitä kastike uunivuoan pohjalle. Levitä sen päälle perunamuusi. (Pinnalle voi halutessa ripotella juustoraastetta.)\nPaista 200-asteisen uunin keskitasolla noin 25 minuuttia tai kunnes pinta on ruskistunut ja perunamuusi kiinteytynyt. Uunistaoton jälkeen anna mielellään vetäytyä 10 minuuttia.\nPerunamuusin teossa voi oikaista samoilla tavoilla kuin edellä kohdassa Perunasoselaatikko/Vinkkejä.\nLihakastikekerroksena voi käyttää myös tähteeksi jäänyttä kastiketta, kuten bolognesekastike, ruskea jauhelihakastike, nakkikastike, makkarakastike, kanakastike yms.\nAlla on linkkejä muihin tästä blogista löytyviin edullisiin perunaruokiin.\nPyttipannu raaoista perunoista, makkarasta ja sipulista\nUunipyttipannu ylijääneistä grillatuista makkaroista ja raaoista perunoista\nNikkarinvuoka raaoista perunoista\nTalonpojan munakas perunamuusista (voi tehdä myös keitetyistä perunoista)\nruokia perunasta ja jauhelihasta\nPublished 9 kesäkuun, 2020 14 kesäkuun, 2020\nPrevious Post Helppoja arkiruokia lapsiperheille\nNext Post Liha-makaronilaatikko ilman keittämistä ja pannulla paistamista


Välimeren satamissa ankkurisotkuilta tai pikkuongelmilta ei aina voi välttyä. Jos itse toimii huolellisesti ja taitavasti, viereen tulevat veneilijät aina välillä järjestävät jonkinlaisen sotkun. Ja turhaa on uskoa, ettei itsellekin jokin moka voisi sattua, joskus.\nTavallista on, että joku myöhemmin saapuva vetää ankkurinsa useammankin veneen kettinkien yli eikä tietysti ole se aamulla ensimmäisenä lähtevä.\nOngelmalähteitä ovat mm. satamien pohjassa oleva romu, pohjassa olevat paikallisten kiinteät ankkuriköydet ja -painot, joissain satamissa paksut kettingit jne. Noita kettinkejä (paksua ison laivan ankkurikettinkiä) on monessa satamassa rannan suuntaisena 25-30 m etäisyydellä laiturista. Niissä on yleensä kiinni "mooring"-köysiä, silloin omaa ankkuria ei käytetä vaan laituriin tullessa otetaan köysi ja kiristetään keula sen avulla. Tosin monin paikoin köydet puuttuvat, silloin tuo kettinki muodostaa ansan oman ankkurin käyttäjälle. Jos ankkuri takertuu kettinkiin vilkkaassa satamassa, kuten Rodos, parasta on heti kutsua sukeltaja, omat irrotusyritykset voivat muodostua vaarallisiksi.\nHyvä varotoimi on laskea oma ankkuri riittävän kauas, 30-40 m kettinkiä ulos riittää. Jos satamissa ankkuri ei heti tartu, sitä ei pidä vetää vinssillä pitkin pohjaa ainakaan montaa metriä. Jos näin käy, ulos laiturista, ankkuri ylös ja lasku uudelleen hieman toiseen paikkaan (kauemmas?).\nPohjaan takertunutta ankkuria voi yrittää irrottaa monellakin tavalla:\nKelataan kettinki 2 x syvyyden mittaiseksi ja ajetaan puoliympyrä kettinki kireällä ankkurisuunnasta ensin esim. myötäpäivään. Jos ankkuri ei irtoa, sama alkutilanteesta vastapäivään. Huom:\n-> Ensin kuorma pois vinssiltä kettinkilukolla tms.\n-> Auttaa, jos joku voi snorkkelin kanssa tähystää ankkurin lähellä ja antaa ajo-ohjeita.\nAnkkurin perään voi sukeltamalla käydä kiinnittämässä nostoköyden.\nPinnalta snorkkelin kanssa voi ankkurin perään saada uitettua koukun + nostoköyden.\nNostoköyden voi uittaa ankkuriin omaa kettinkiä pitkin. Iso sakkeli tai esim. 0,5 m kettingin pätkä (Penelopen jollan ankkurista) oman kettingin ympärille, siihen nostoköysi, ankkurikettinki tiukalle (irti pohjasta) ja jollan tai toisen veneen avulla nostoköysi uitetaan ankkurin yli. Veto toisesta veneestä tai omasta ajamalla kettinki löysänä ankkurin perän puolelle.\nOmalla veneellä tai jollalla voi kiertää ankkurin ja samalla saada kettinki kiertymään ankkurin kaulan ympäri (tähystäjä vedessä), sitten veto ankkurin perän suuntaan.\nTilataan sukeltaja paikalle, yleensä rannan ravintolassa tiedetään sukeltaja, jos ei niin Port Police tietää. Kulut ehkä 100 euroa.\nAnkkurit ristissä naapurin kanssa\nJoskus oman ankkurin mukana nousee naapurin ankkurikettinki tai -köysi. Tai sitten oma ankkuri ei vaan nouse, kun kettingin päällä lepää jonkun toisen vielä raskaampi kettinki ja ankkuri. Silloin on helpointa peruuttaa takaisin laituriin ja pyytää naapuria (myöhemmin tullut) lähtemään ensin.\nTavallisesti tuo kettinki nousee pintaan ja kuvan koukun avulla naapurin kettinki voidaan pitää hetken ajan ylhäällä (koukun paksumpi köysi esim. keulaknaapiin kiinni) ja oma ankkuri vapauttaa. Sitten naapurin köysi/kettinki vapaaksi koukun ohuesta vapautusköydestä nykäisemällä. Koukun roolin voi tietysti korvata köydenpätkälläkin, koukku on kätevämpi.\nOman kettingin noston aikana merestä voi nousta naapurin ankkuri. Veneen keula pitäisi pitää naapurien ankkurilinjojen välissä, ankkuri koukulla tai apuköydellä kiinni, oma kettinki vapaaksi ja lopuksi naapurin ankkuri mereen. Hommaa helpottaa, jos naapuri samalla antaa löysiä kettinkiinsä, silloin ankkurin voi ehkä vapauttaa käsin nostamalla. Voi olla tarpeen kiertää omaa venettä esim 90 astetta (ajamalla varovasti eteenpäin ruori ääriasennossa ja tarvittaessa keulapotkurilla auttaen), jotta ankkurin pääsee pudottamaan.\nAnkkuripaikoilla ongelmia voi tulla esim. pohjassa olevasta louhikosta, johon ankkuri jumiutuu. Jos pohjan laadusta ei ole tietoa tai se vaikuttaa hieman epäilyttävältä, ankkurin perään kannattaa kiinnittää "trip line", veden syvyyttä 1-2 m pitempi köysi ja sen päässä poiju tai vaikkapa pieni lepuuttaja.\nJos ankkuri sitten jumiutuu pohjaan, poijun varassa olevasta köydestä voi ankkurin nostaa (peruuttaa) jumin muodostaneesta kallion kolosta tms.\nSuositun ankkuripaikan keskellä oleva louhikko (syväys 5-6 m), vaikea huomata suoraan ylhäältä (Kreikka, Lipso).


Säästöä kiinteistöjen hallinnointiin sekä hyviä arjen asiakaskokemuksia Rollock-järjestelmällä - Rollock\nTilaCenter-toimitilat etsi modernia ja avainten hallintaa helpottavaa lukkojärjestelmää. Valinta osui Rollockiin, jonka etäavaussysteemi ja mobiilisovellus vakuuttivat. Uusi järjestelmä on helpottanut suuresti TilaCenterin arkea ja tuonut niin rahallisia kuin ajallisiakin säästöjä.\nTilaCenter-toimitilat rakentaa moderneja, energia- ja kustannustehokkaita sekä ympäristöystävällisiä teollisuus- ja toimitiloja. TilaCenterin toimintamalliin kuuluu kiinteistöjen rakentamisen lisäksi kohteiden vuokraaminen sekä myös kiinteistön kokonaisvaltainen hallinnointipalvelu. TilaCenter tarjoaa palvelujaan kiinteistösijoittamisen ammattilaisille niin yksityis -kuin instituutiotasolla.\n– Tiesimme aikaisemmista kokemuksistamme, että manuaalisten avainten hallinta on erittäin työlästä ja myös kallista, jonka vuoksi etsimme modernimpaa ratkaisua. Rollockin etäavausmahdollisuus sekä mobiilisovellus vakuuttivat, TilaCenter-toimitilojen Miikka Mäntykorpi taustoittaa.\n– Päivittäinen työmäärämme on pienentynyt selkeästi. Vuokralaisten kulkuoikeuksien hallinnointi on selkeästi helpottunut. Olemme siis saaneet ajallista sekä rahallista säästöä, kun perinteisiä avaimia ei ole tarvinnut hankkia sekä esimerkiksi sarjoittaa uudelleen vuokralaisten vaihtuessa, Mäntykorpi huomauttaa.\nTilaCenterin Miikka Mäntykorpi on ollut tyytyväinen Rollock -älylukitusjärjestelmään


Ennakointi pitää dekolteen pidempään kauniina | Natural Goods Company\nEnnakointi pitää dekolteen pidempään kauniina\ntoukokuu 9, 2018,\nDekolteen hoito kuuluu lähtökohtaisesti kasvojenhoidon yhteyteen. Puhdistus, kasvovesi, kosteutus, kuorinnat ja naamiot sopivat yhtä hyvin myös rintakehällä ja kaulalla käytettäviksi. Ennakointi pitää dekolteen ihon pidempään kauniina!\nDEKOLTEEN IHO ON ERITYISHERKKÄ\nDekolteen iho eroaa vartalon muusta ihosta radikaalisti. Se on ohutta, herkkää ja sen sidekudos sisältää vähemmän talirauhasia, kuin iho muualla. Tästä syystä dekoltee veltostuu ja kuivuu nopeammin, ja siinä näkyvät herkästi ensimmäiset ikääntymisen merkit. Myös auringon UV-säteet jättävät helposti rintakehälle jälkensä. Asiaa ei auta yhtään se, että dekolteen suojaaminen unohtuu helposti.\nSuojaamattomasta tai hoitamattomasta ihosta tulee ryppyinen ja veltto. Siinä voi esiintyä myös pigmenttimuutoksia. Dekolteen suojaaminen on siis syytä aloittaa jo nuorena, ja levittää kasvojen aurinkoivoide aina myös rintakehälle. 35-40 -vuotiaalle tai nuorena paljon auringolle altistunutta dekolteeta on syytä helliä myös säännöllisin tehohoidoin.\nTEHOHOITOA VAHINGOITTUNEELLE DEKOLTEEN IHOLLE\nLaadukkaat antioksidantit ja omega-rasvahapot ovat parasta ravintoa pigmentoituneelle, ikääntyneelle ja rypistyneelle dekolteen iholle. Dekoltee vahvistuu, kun sitä ravitaan oikein. Antioksidantit ja omegat tasapainottavat ihoa, parantavat tulehduksia ja rauhoittavat sekä sisäisiä solutulehduksia että ulkoisia ihotulehduksia.\nAntioksidantit korjaavat jo vahingoittuneita soluja, estävät uusia soluvaurioita, sekä hidastavat ikääntymistä vähentämällä oksidatiivista stressiä eli solujen hapettumista iholla. Antioksidanti lisäävät ihon joustavuutta ja suojaavat soluja. Antioksidanteilla on myös tärkeä tehtävä estää vapaiden radikaalien, kuten ilmansaasteiden, epäpuhtauksien ja UV-säteiden vaikutuksia ihoon. Ne korjaavat myös jo syntyneitä vaurioita.\nLoistotuotteita dekolteen hoitoon ovat luonnonkosmetiikan tehokkaat kasvoöljyt. Ne korjaavat, suojaavat ja ravitsevat ihoa.\nLevitetä öljyt aina kostealle dekolteelle – alle voit sipaista kosteuttavaa kasvovettä sekä kulloinkin käytössä olevaa kasvovoidetta, tai sekoittaa voidetta ja öljyä kämmenellä pienen määrän. Kaulalle ja dekolteelle voiteet ja öljyt levitetään aina ylöspäin suuntautuvin, hellin vedoin.\nMádara Superseed Age Recovery -öljyssä on mukana anti-age- vaikutteisia kasviöljyjä, jotka stimuloivat solujen uusiutumista. Luonnollisessa muodossa oleva ruusunmarjan vahva pro-retinolin vilkastuttaa solujen uusiutumista ja kiinteyttää ihoa luonnollisesti, ja kun kollageenin tuotanto virkistyy, ihon sävy tasoittuu ja siitä tulee täyteläinen. Retinoiinihappo toimii stimuloimalla ihon metabolisia muutoksia ja siten nopeuttaa normaalia solujen kasvua. Hyaluronihappo syväkosteuttaa ja tasoittaa ihon pintaa.\nMádara Superseed Soothing Oil kosteuttaa kuivemmastakin ihosta kimmoisan – se on oikea kuivan ihon ihme-eliksiiri. 8 erilaista ravitsevaa kasviöljyä tehokosteuttavat, lisäävät ihon elastisuutta ja tekevät ihosta välittömästi tasapainoisen. Soothing Hydration on täynnä ihon superruokaa – omega-rasvahappoja, jotka saadaan kylmäpuristamalla puolukan, mustaherukan ja mansikan siemenistä. Ne ravitsevat ihoa ja ihon mikrobiomia, vähentävät ihoärsytyksiä ja hoitavat tulehduksia. Tyrnimarjan harvinainen omega 7 vähentää ihoärsytystä ja vahvistaa ihoa, lisää kollageenin tuotantoa ja silottaa ihoa. Avokado-, parsa-, purasruoho- ja helokkiöljyt ovat Soothing Hydrationin tehokosteuttajia.\nWhamisan Organic Flowers Facial Oil Deep Moisture -kasvoöljy on valmistettu 98% luomuraaka-aineista. Se antaa iholle luonnollisen suojan, ravitsee, kosteutta sekä suojaa ihoa ympäristön haittavaikutuksilta ja kosteuden haihtumiselta. Öljy parantaa ihon immuniteettia, elastisuutta ja ihon öljy-vesi tasapainoa.\n« Auta meitä kehittymään – vastaa kyselyyn!\nMádaran huikea uutuus: luonnonmukaiset aurinkovoiteet suojaavat ihoa monitehoisesti »


RR-tietopalvelu -hankekuvaus S20606, OSKU mediatalo\nHankkeen nimi: OSKU mediatalo\nSuunnitelman mukainen toteutusaika: Alkaa 1.2.2016 ja päättyy 31.1.2019\nHakijan virallinen nimi: Kaakkois-Suomen sosiaalipsykiatrinen yhdistys ry\nJakeluosoite: Kymenlaaksonkatu 20 D 123\nHankkeen yhteyshenkilön nimi: Kivilahti Pekka\nYhteyshenkilön sähköpostisoite: pekka.kivilahti(at)innovi.fi\nYhteyshenkilön puhelinnumero: 0405652146\nHankkeen tarkoitus on luoda Kotkan-Haminan seudulle erityisen heikossa työmarkkina-asemassa oleville henkilöille uudenlainen innostava toiminta- ja oppimisympäristö. Toiminnan keskiössä on internetissä radio-ohjelmaa, videomateriaalia ja lehteä julkaiseva ”Osku Mediatalo”, jonka sisältöjen tuottaminen tarjoaa osallistujille erilaisia työtehtäviä ja mahdollisuuksia. Toiminta edistää osallistujien yhteiskunnallista osallisuutta, elämänhallintaa ja yleistä toimintakykyä. Lisäksi kehitetään palveluprosesseja ja verkostoja tukemaan osallistujien oppimis- ja työelämävalmiuksia ja ohjautumista ammatillisiin opintoihin ja työhön.\nKohderyhmät ovat nuorisotakuun piirissä olevat henkilöt sekä pitkään työelämästä poissa olleet henkilöt, jotka tarvitsevat tuetun työllistymisen palveluja edetäkseen kohti opiskelu- ja työelämää. Erityisiä kohderyhmiä ovat työttömät osatyökykyiset henkilöt, joilla on mielenterveys- ja päihdeongelmia sekä maahanmuuttajataustaiset henkilöt. Toiminta kohdistuu myös osallistujien kanssa työskenteleviin ammattihenkilöihin, vapaaehtoistyöntekijöihin ja organisaatioihin. Välillinen kohderyhmä on mediaa seuraava laaja yleisö.\nToteutus perustuu Recovery oriented practice –viitekehykseen (hyvinvointilähtöinen viitekehys), jossa jokainen ihminen on vastuullinen oman elämänsä asiantuntija. Ohjaajien rooli on tukea ja kannustaa. Mukana on myös vierailevia media-alan ja kulttuurin arvostettuja ammattilaisia, joilta osallistujilla on mahdollisuus saada virikkeitä. Toimintaan sisältyy osallistujien työ- ja opiskeluhistorian, ja nykytilanteen selvittävä kartoitus. Tulevaisuutta varten tehdään suunnitelma. Tuloksellisuutta seurataan toimintakykymittareilla.\nHenkilökohtaiset suunnitelmat heijastuvat Osku Mediatalon ohjelmasisällöissä. Ne muodostuvat osallistujien tarpeiden ja mielenkiinnon mukaan. Ohjelmien tuotanto tapahtuu pienissä tiimeissä. Osku Mediatalo käyttää myös muualla tuotettuja sisältöjä kuten musiikkia, sekä harrastajaryhmien tuottamaa ohjelmaa. Osku Mediatalon työntekijät ovat median, taiteen ja/tai sosiaali- ja terveysalan ammattilaisia.\n• Osallistujien mukaantulo\n• Mediatuotanto ja julkaisutoiminta\n• Osallistujien henkilökohtaiset jatkosuunnitelmat ja arvioinnit\n• Osallisuutta ja työelämävalmiuksia edistävien palveluprosessien kehittäminen\n• Hyvien käytäntöjen havaitseminen ja soveltaminen\n• Toiminnan jatkuvuuden varmistaminen\n• Osallistujat kiinnittyvät toimintakykyä ja osallisuutta tukevaan toimintaan, osa aloittaa ammatilliset opinnot tai työn\n• Yhteistyöverkosto vahvistuu ja palveluprosessit kehittyvät (ohjaajien ja organisaatioiden valmiudet kasvavat)\n• Hyviä käytäntöjä voidaan hyödyntää muiden kohderyhmien psykososiaalisia valmiuksia ja työkykyä edistävissä toiminnassa\n• Osku Mediatalon toiminta vakiintuu\nKohderyhmät ovat nuorisotakuun piirissä olevat henkilöt sekä pitkään työelämästä poissa olleet henkilöt, jotka tarvitsevat tuetun työllistymisen palveluja edetäkseen kohti opiskelu- ja työelämää. Toiminta kohdistuu myös osallistujien kanssa työskenteleviin ammattihenkilöihin ja organisaatioihin.\nErityisiä kohderyhmiä ovat työttömät osatyökykyiset henkilöt, joilla on mielenterveys- ja päihdeongelmia sekä maahanmuuttajataustaiset henkilöt. Mediatalossa kohderyhmälle voidaan tarjota elämänhallintaa ja toimintakykyä ylläpitävää ja edistävää yksilö- ja ryhmäohjausta, työkokeilua, kuntouttavaa työtoimintaa ja palkkatuettua työtä.\nKohderyhmän valinnassa on huomioitu Sosiaali- ja terveysministeriön määritelmä jonka mukaan heikossa työmarkkina-asemassa olevia ryhmiä ovat fyysisesti vaikeavammaiset, kehitysvammaiset, mielenterveys- ja päihdeongelmaiset, ihmiset, joiden elämänhallinta ja toimintakyky ovat alentuneet sosiaalisista syistä, nuoret, joiden perus- ja/ tai ammatillinen koulutus on keskeytynyt, pitkäaikaistyöttömät ja toistuvaistyöttömät, ikääntyneet työnhakijat, joiden koulutus ja kokemus eivät vastaa työelämän vaatimuksia sekä osin maahanmuuttajat ja etniset vähemmistöt.\nOsku Mediataloon ohjautuminen:\nOhjautumisessa pyritään toteuttamaan nopeaa pääsyä palvelun piiriin byrokratian esteet minimoimalla.\nOsallistujien ohjautumisesta on alustavasti sovittu Kaakkois-Suomen TE toimiston, Etelä-Kymenlaakson ammattiopiston Rannikkopajojen Etsivän nuorisotyön, Kotkan kaupungin nuorisotyön Ohjaamon, Kotka - Haminan työvoiman palvelukeskus Väylän kanssa. Lisäksi henkilö voi ohjautua osallistujaksi myös itse.\nYksilön mahdollisuuksiin tulla osallistujaksi Osku Mediatalon toimintaan työvoimahallinnon, Kelan tai kotikunnan tukemana vaikuttaa henkilön ikä, henkilökohtainen elämäntilanne ja työttömyyden pituus. Nuorelle henkilölle voi Työ- ja elinkeinotoimisto laatia työllistymissuunnitelman, joka sisältää työllistämistä edistäviä palveluja. Osku Mediatalossa voi olla työkokeilujakso ja/tai palkkatukityö. Työkokeilujaksolla nuori saa työttömyysetuuden ja kulukorvauksen Työ- ja elinkeinotoimiston käytäntöjen mukaisesti. Pitkään työttömänä olleelle henkilölle Työ- ja elinkeinotoimisto ja Kotka - Haminan työvoiman palvelukeskus Väylä voivat laatia myös aktivointisuunnitelman, jonka tavoitteena on parantaa henkilön työllistymisedellytyksiä ja elämänhallintaa. Mediatalossa toiminta keskittyy silloin yksilöllisen aktivointisuunnitelman tavoitteiden suuntaiseen toimintaan yhteistyössä asiakkaan verkoston kanssa. Osallistuja voi olla Osku Mediatalossa kuntouttavassa työtoiminnassa ja hänen toimeentulonsa perusteena on toimeentulotuki tai työmarkkinatuki. Kuntouttavan työtoiminnan jaksolta hän saa päiväkohtaisen korvauksen ja matkakorvauksen.\nToimintaan osallistuva voi olla mm. kuvallisen ilmaisun perustutkintoa tai audiovisuaalisen viestinnän perustutkinnon opintoja suunnitteleva, opinnot suorittanut tai alan opinnot keskeyttänyt. Myös tietotekniikka sekä tieto- ja viestintäteknologian ammatillinen tutkinto voi olla mielenkiinnon kohteena, tai aiemmin hankittuna tutkintona.\nToimintaan osallistuminen ei edellytä aiempaa osaamista, tai koulutusta, vaan osallistumisen lähtökohtana on oma mielenkiinto ja yhteistyöverkoston kanssa laadittu suunnitelma. Osallistujien koulutuksellisiin tavoitteisiin liittyen hanke tekee yhteistyötä mm. Etelä-Kymenlaakson ammattiopiston kanssa.\nOsallistujien määrä on vuositasolla 20 - 30 eri henkilöä, eripituisia aikoja ja koko hankkeen aikana arviolta noin 60 - 90 henkilöä. Viikkotasolla on hankkeen 1. toimintavuotena on mukana vähintään 7 osallistujaa (jotka tulevat mukaan 3 kk:n hankkeen käynnistymisvaiheen jälkeen) 2. toimintavuotena vähintään 10 osallistujaa ja 3. toimintavuotena vähintään 12 osallistujaa.\nVälillisiin kohderyhmiin kuuluvat Osku Mediatalon toimintaa ja julkaisuja seuraavat henkilöt, sekä laaja yleisö, jonka asenteisiin hankkeen ensisijaista kohderyhmää ja osallistujia kohtaan pyritään myös vaikuttamaan. Hankkeessa toimii myös vapaaehtoistyöntekijöitä.\nVälilliseen kohderyhmään kuuluvat myös työ- ja opiskeluelämän ulkopuolella olevat henkilöt (jotka täyttävät varsinaisen kohderyhmän kriteerit), jotka mediatalon toimintaa seuraamalla voivat ottaa kantaa / osallistua sisällön tuottamiseen ja tiedustella toiminnasta (esim. sosiaalisen median kautta), ja lopulta rohkaistua itse hakeutumaan osalliseksi toimintaan.\nMyönnetty EU- ja valtion rahoitus: 230 022\nToteutunut EU- ja valtion rahoitus: 216 924\nSuunniteltu julkinen rahoitus yhteensä: 260 021\nToteutunut julkinen rahoitus yhteensä: 246 924\nKunnat: Miehikkälä, Pyhtää, Hamina, Virolahti, Kotka\nKaakkois-Suomen työllisyystilaston 10/2015 mukaan naisten osuus työttömistä työnhakijoista oli Kotka-Hamina seudulla 44,4%. Osallistujien sukupuolijakaumassa tämä on huomioitu.\nMediatalon toiminnassa on huomioitu miesten oletettu hieman suurempi osuus kohderyhmästä. Toiminta ja kehitetettävät palveluprosessit tukevat osaltaan myös miesten osallisuuden kasvua työ- ja toimintakykyä edistävissä palveluissa.\nTeema on taustalla lähestymistavassa ja toiminnassa ja oletettua miesten hieman suurempaa osuutta on pyritty huomioimaan yllä esitetyllä tavalla.\nEi erityistä vaikutusta, teemaa voidaan käsitellä Osku internetradion lähetyksissä.\nHankkeen osallistujat ja toimijat laativat oman kierrätysjärjestelmän ja julkistavat asiaa internet radiossa.\nHanke luo mahdollisuuksia ja pohjaa laajemmalle mikroyritysten syntymiselle ja verkostolle.\nOsku -hanke tuottaa radio-ohjelmia ja YouTube TV videoita. Lisäksi hanke kehittää palveluprosesseja työ- ja toimintakyvyn edistämiseksi.\nHanke on seudullinen Osallistujien matkustamisessa käytetään pääasiassa julkisia kulkuvälineitä. Hankkeen toteutuksessa ja etenkin verkostoitumisessa ja hyvien käytäntöjen hankkimisessa kuljetaan myös henkilö- tai pakettiautolla. Tällöin pyritään siihen, että autossa kulkee mahdollisimman monta henkilöä.\nHankkeen erityinen tavoite on edistää osallistujien hyvinvointia ja laajemmin hanke tukee myös suomalaisen hyvinvointiyhteiskunnan säilymistä ja kehittymistä.\nHanke edistää eri ihmisryhmien ja sukupuolien välistä tasa-arvoa. Mainittu näkökulma huomioidaan ja on mukana kaikissa toiminnoissa, mm. palveluprosessien kehittämisessä.\nKohderyhmä ja hankkeen osallistujat edustavat taustaltaan laajaa kirjoa ihmisiä. Hanke tukee heidän yhdessä toimimistaan ja yhdessä toinen toisiaan tukien voimaantumistaan. Voimaantumisen myötä kohderyhmän edustajien yhteiskunnallinen osallisuus vahvistuu.\nHanke toimii ja verkostoituu vahvasti Kotka- Haminan seudun kulttuuritoimijoiden kanssa (ns. institutionaalisista toimijoista aina alakulttuurien toimijoihin asti).\nHankkeen toiminta rakennetaan ympäristön puhtautta ja kestävää kehitystä huomioivaksi. Radio Osku voi lisäksi tuottaa ohjelmaa, joka kannustaa ympäristöstä huolehtimiseen ja kestävään kehitykseen.\nHankkeen tarkoitus oli luoda Kotkan-Haminan seudulle erityisen heikossa työmarkkina-asemassa oleville henkilöille uudenlainen innostava toiminta- ja oppimisympäristö ”Osku Mediatalo”, jossa erilaisten sähköisten mediasisältöjen tuottaminen (mm. internet radio, YouTube videot, animaatiot, tietokonegrafiikka, 3D mallinnus, koodaus ja kuvankäsittely) tarjoaa osallistujille erilaisia työtehtäviä ja mahdollisuuksia. Toiminta edistää osallistujien yhteiskunnallista osallisuutta, elämänhallintaa ja yleistä toimintakykyä. Lisäksi tavoitteena oli kehittää palveluprosesseja ja verkostoja tukemaan osallistujien oppimis- ja työelämävalmiuksia ja ohjautumista ammatillisiin opintoihin ja työhön.\nHanke toimi Kotkassa ja Haminassa. Keskeisiä yhteistyökumppaneita olivat Kotkan kaupungin nuorisotoimi, Kotkan nuorisoteatteri, Kymi Sinfonietta, TE-palvelut ja Kymenlaakson TYP verkosto ja työllistymistä edistävä monialainen yhteispalvelu (Kotkan ja Haminan Väylä).\nKohderyhminä olivat nuorisotakuun piirissä olevat henkilöt sekä pitkään työelämästä poissa olleet henkilöt, jotka tarvitsevat tuetun työllistymisen palveluja edetäkseen kohti opiskelu- ja työelämää. Toteutus perustui Recovery Oriented Practice –viitekehykseen (toipumista tukeva viitekehys), jossa jokainen ihminen on vastuullinen oman elämänsä asiantuntija. Ohjaajien rooli oli tukea ja kannustaa osallistujia.\nToipumisorientaatioajattelussa työskentely ammattihenkilön ja palvelunkäyttäjän (Oskun osallistuja) kanssa perustuu tasavertaiseen dialogiin, jossa ammattihenkilö tuo osallistujan prosessiin ammatillisen tietonsa, taitonsa ja kokemuksensa ja osallistuja tuo omat tietonsa, taitonsa ja kokemuksensa. Dialogissa kumpikaan tiedon laji tai kokemus ei pyri olemaan toista tärkeämpi tai arvokkaampi eikä asiantuntijavallan käyttö kuuluu yhteistyöhön. Yhteistyö perustuu tasavertaisuuteen, jossa tuetaan osallistujan oman identiteetin vahvistumista, autetaan häntä uskomaan voimavaroihinsa ja löytämään itselleen tärkeitä ja mieluisia elämänsisältöjä ja tavoitteita.\nToipumisorientaatioajattelussa yksilöä ei motivoida ulkoapäin painostamalla, vaan motivaatio omien tavoitteiden suuntaan voi löytyä, kun se lähtee yksilön omista mielenkiinnon kohteista. Kun huomaa itse pystyvänsä ja onnistuvansa, toiveikkuus omien voimavarojen ja mahdollisuuksien suhteen vahvistuu.\nOsku Mediatalon ohjaajat olivat median, taiteen ja/tai sosiaali- ja terveysalan ammattilaisia.\nOsku mediatalon toimintaan osallistui yhteensä 44 henkilöä Haminassa ja Kotkassa (23 miestä ja 21 naista). Alle 30- vuotiaita oli 37 ja yli 30 - vuotiaita 7. Osallistujien jatkopolut / toiminnasta pois siirtyneiden syyt: 10 siirtyi opiskeleman, 7 sai työpaikan ja 12 henkilökohtaisista syistä. Hankkeen päättyessä mukana oli 16 osallistujaa.\nOsku mediatalon internet sivulla (www.osku .media) on hankkeen päätyessä yli 70 000 käyntiä . YouTube kanavalla on 138 julkaisua ja niitä on katsottu yhteensä yli 12 000 kertaa.\nHanketta koordinoi Kaakkois-Suomen sosiaalipsykiatrinen yhdistys ry.\nHankkeen esittelyvideo: https://youtu.be/c8icRI_zRhU


Halvat lennot Kuuba - Bravofly\nHalvat lennot Kuuba\nLennot Helsinki Havanna\nÄlä unohda ladata Bravoflyn SmartPhone-sovellusta ostettuasi lennot kohteeseen Kuuba. Näin voit etsiä halpalentoja missä tahansa oletkin, vaikka Papua-Uudessa-Guineassa, jos siellä vain on verkkoa.\nOlemme luoneet hakutuloksista listan lentotarjouksia kohteeseen Kuuba. Olemme varma, että löydät niistä sinulle sopivan tarjouksen. Mikäli et kuitenkaan löydä toiveitasi vastaavaa lentoa, tee uusi haku.\nTulitko Bravoflyn sivuille, koska etsit halpalentoa kohteeseen Kuuba? Täytä hakukriteerit, käynnistä haku, ja valitse toiveitasi parhaiten vastaavat halpalennot.\nLentotarjoukset maan Kuuba tärkeimpiin kaupunkeihin\nlokakuuta n lennot kohteeseen Havanna\nLennot kohteeseen Guantánamo\nLennot kohteeseen Santiago\nLennot kohteeseen Varadero\nLähdössä 9. lokakuuta 2017 ja palaamassa 14. lokakuuta 2017.\nElinkustannukset kohteessa Kuuba\nMaitokahvi 1,02 €\nMcDonald's-ateria 4,21 €\nVesi (0,33 litraa) 0,61 €\nKuukausikortti 7,54 €\nYksisuuntainen lippu 0,34 €\nTaksin lähtöhinta (normaalikustannus) 0,68 €\n1 kesämekko kauppaketjussa (Zara, H&M,...) 36,31 €\n1 pari farkkuja (Levi's 501 tai vastaava) 25,22 €\nKeskimääräinen kuukausittainen käteen jäävä palkka (verojen jälkeinen netto) 19,65 €\nHelsinki - Kuuba\nCancun - Kuuba\nMexico City - Kuuba\nKööpenhamina - Kuuba\nLos Angeles - Kuuba\nTallinna - Kuuba\nSan Salvador - Kuuba\nMontego Bay - Kuuba


Julkaistu: 7.9.2007 15:54\nKäteisostotarjous on arvoltaan 13,07 euroa osakkeelta, mikä vastaa Applixin noin 248 miljoonan euron käteisvaroja. Tavoitteena on viimeistellä kauppa vuoden loppuun mennessä. Applix on kehittänyt TM1-nimisen olap-palvelimen (on-line analytical processing) taloushallinnan analysointiin. Yhtiön tuotteet täydentävät Cognosin lippulaivatuotteita, Cognos 8 Planningia, Cognos 8 Controlleria ja Cognos 8 Business Intelligencea, erityisesti taloudellisen suorituskyvyn johtamisen alueella. Applix-sovellusten avulla organisaatiot voivat analysoida isoja taloushallinnon tietomassoja, tehdä skenaarioita ja hallita liiketoimintasääntöjä sekä suorittaa esimerkiksi kannattavuusanalyysejä. 1983 perustetun Applixin viimeisen kahdentoista kuukauden liikevaihto oli noin 45 miljoonaa euroa ja sen vuotuinen kasvu 45 prosenttia, Cognos kertoo.


Elätkö oikeasti? | Suhteet | Iltalehti.fi\nTykkäätkö itsestäsi? Olisitko oma ystäväsi, jos voisit valita? Kelpaatko edes itsellesi?\nOle rohkeasti tyytymätön!\nKirjailija-toimittaja Hilkka Olkinuora sanoo, että positiivinen ajattelu on paholaisen keksintöä.\n- Että pitäisi olla aina tyytyväinen elämään. Onko naisen riittämättömyyden tunto seurausta siitä, että työelämässä mikään ei riitä, ainakaan pitkään? Vai siitä, että hänet palkittiin lapsena kiltteydestä eikä rohkeudesta?Kiltit pyrkivät täydellisyyteen, eivät malta olla suostumatta moneen.\n- Kunnes havaitset, että ystäväsi ovat kadonneet, koti on muuttunut asunnoksi, elämä on tyhjää. Aika on huristanut ohi, kun olet ollut suorittamassa muiden elämää.\nEtenkin naiset ovat taipuvaisia olemaan kaikkien - puolison, lasten, pomon, työtoverien, ystävien ja omien vanhempien - saatavilla. Elämän edetessä jokin sisällä alkaa kuitenkin vaatia tilaa. Vielä koskaan ei ole ollut hänen vuoronsa.\n- Suotta luulet, että muiden itsetunto olisi niin paljon enemmästä kotoisin kuin omasikaan, sanoo pastori, toimittaja Hilkka Olkinuora.\nHäneltä on juuri ilmestynyt kirja Elä ihmeessä! (Helmi Kustannus). Ajattelijana ja kolumnistina tunnettu Olkinuora patistelee liiasta kiltteydestä pois.\n- Meille sanotaan, katsokaa peiliin. Mutta älä tuijota peiliin. Liian pitkään olet luullut, että voit muuttaa vain itseäsi. Sinulla on oikeus ja velvollisuus muuttaa myös maailmaa.\nKiltti tekee muita iloiseksi, mutta ei osaa enää itse iloita. Rajaton kiltti on Olkinuoran mukaan altis riippuvuudelle.\nNaisen tahtominen lannistetaan usein jo lapsuudessa. Kiltti tyttö on tottunut toivomaan ja odottamaan.\n- Mutta hänen pitää ryhtyä myös tahtomaan ja haluamaan, sanoo Hilkka Olkinuora.\nMitään tahtomattomattona ihminen odottaa, että elämän tarkoitukset ja tyydytys vain tulisi eteen jostain. Jos sitä ei kuulu, pitää lähteä etsimään.\n- Rimpuilet kiusausta vastaan, kunnes on pakko antaa ihanasti periksi. Samalla luovutat vastuun: Oli ihan pakko saada... ostaa. Juoda. Jäädä töihin. Palata sen miehen luo. Ihan pakko.\nHitauden ylistämiseksi on viime vuosina kirjoitettu paljon kirjoja. Annetaan samanlaisia täsmäkeinoja kuin siinä tehoelämässä, josta halutaan kaikki irti.\n- Juostessasi jatkuvasti et ehdi tarkistaa kompassistasi suuntaa. Hengen ja ruumiin on hyvä olla joskus kesannolla. Kuka haluaa elää elämäänsä juoksumatolla?\nOlin liian kiltti\nYlikiltteyteni johti loppuun palamiseen, sitten masennukseen. Vasta silloin oli pakko tarkistaa elämäni suuntaa, kertoo 43-vuotias Leena.\nLeena työskenteli suuren sairaalan palveluksessa. Hän tietää itsekin olevansa ylitunnollinen työntekijä.\n- Suostuin aina vaihtamaan vuoroni. Tulin töihin vaikka keskellä kesälomaa, jos se helpotti jonkun toisen tilannetta. Olin aina ystävieni tukipuu.\nLeena arvelee saaneensa vääränlaisen kiltteyden eväät äidinperintönään. Äiti joutui isänsä kuoleman jälkeen huolehtimaan sisaruksistaan. Hän omaksui työmoraalin, jossa oma etu asetettiin taka-alalle. Työtä tehtiin vuorotta.\n- Kotona tunteista oli vaikeaa puhua. Ne korvattiin kovalla työllä, suorittamisella, hyväksynnän hankkimisella työn kautta.\nPerheessään Leena teki kaiken lapsilleen ja eli kuten mies halusi hänen elävän. Mies oli mustasukkainen siitäkin, että Leena halusi tavata ystäviään työajan jälkeen.\nLoman alkaessa Leena olisi halunnut vaikka vain yhden vapaapäivän pyykinpesuineen, vaan ei. Heti seuraavana aamuna piti olla lähdössä anoppilaan ja auto pakattuna.\n- Ehkä pakenin työhön omaa heikentyvää avioliittoani ja sitten avioeroani ja sen tuomaa huonoa oloani. En enää nauttinut elämästäni miltään kohdin. Olin täysin uupunut.\n- Pysähdyksen jälkeen olen opetellut uutta: olen opetellut sanomaan ei. Kieltäytymisen voima on tuntunut ihanalta. Ihanalta tuntuu myös edelleenkin olla kiltti niitä kohtaan, jotka sitä arvostavat. Osaan myös ottaa aikaa vain itselleni.


Daniel, 13, hengittää nyt uusilla keuhkoilla – harvinainen sairaus vei pojan teho-osastolle ja lopulta elinsiirtoon: "Pahinta, mitä vanhempi voi seurata, on selviytymistaistelu" - MTVuutiset.fi\nJulkaistu 23.01.2021 06:26 (Päivitetty 23.01.2021 14:36 )\nJenna Puontin pojalla Danielilla todettiin lokakuussa pulmonaalihypertensio, PAH, eli keuhkoverenpainetauti. Hän sai elinsiirtona uudet keuhkot ja vietti 13-vuotissyntymäpäiväänsä sairaalaosastolla.\nJenna kertoo, että Danielin oireet alkoivat hengenahdistuksella.\n– Hänen henkeään ahdisti välillä ihan paikallaan ollessakin. Huomasimme, ettei hän jaksa kävellä mäkiä eikä portaita. Hän hengästyi paljon eikä lopulta jaksanut olla enää liikuntatunneilla mukana. Hän joutui jäämään pois kävelyretkeltäkin.\nLue myös: Itkevät hoitajat ovat todellisuutta teho-osastolla työskentelevälle hoitajalle: "Emme jaksa enää, jos potilasmäärä nousee kevään tasolle"\nDiagnoosi on erittäin harvinainen\nDanielin kunto heikkeni eikä hän lopulta jaksanut enää kävellä kuin parisen sataa metriä. Perhe epäili syyksi astmaa ja Danielin kanssa lähdettiin astmatutkimuksiin.\n– Sellainen hengenahdistus saattaa maallikon silmään näyttää astma- tai paniikkikohtaukselta. Sitä ei kukaan pystynyt arvioimaan, kuinka vakava tilanne lopulta oli. Astmatutkimuksissa selvisi, että tarvitaan lisätutkimuksia, Jenna kertoo.\nTilanteen vakavuus selvisi, kun Danielin sydän ja keuhkovaltimot tutkittiin ultraäänellä. Diagnoosi oli erittäin harvinainen: Terveyskirjaston mukaan PAH todetaan vuosittain noin 30 suomalaisella.\n– Meille tehtiin geenitestitkin ja selviteltiin, tuleeko tämä suvun puolelta. Mutta todettiin, että tämä on niin sanottu idiopaattinen PAH, eli mitään selitystä ei löytynyt.\nÄiti syyllisti itseään\nKyseessä on niin harvinainen sairaus, ettei sitä olisi voinut kukaan arvata, mutta äiti syyllisti itseään.\n– Omatunto alkoi soimata, kun olin tsempannut lasta, että kyllä sinä nyt jaksat kävellä. Tuli olo, että apua, miten en ole tätä nähnyt? Mutta lääkärit sanoivat, että niin se menee – PAH näyttää päällisin puolin joltakin muulta kuin mitä se on. En olisi ikinä uskonut, että kyse on näin vakavasta sairaudesta, Jenna kertoo.\nEdessä oli pitkä jakso teho-osastolla\nKontrollikäynti sairaalassa säikäytti koko perheen.\n– Siellä tuli paha kohtaus. Hänen happisaturaationsa putosi niin alas, että hänet otettiin osastolle, Jenna kertoo.\nJuttu jatkuu alempana. Katso myös video: Jade-tyttö selvisi hengissä ECMO-laitteen ansiosta.\nDaniel vietti teho-osastolla yli 50 päivää. Elettiin koronapandemian aikaa ja perhe iloitsee siitä, että Daniel sai tehohoitopaikan.\n– Hän ei olisi selvinnyt kohtauksesta ilman tehohoitoa. Emme ehtineet edes pelätä, oliko paikkoja vapaana, kun kaikki tapahtui niin nopeasti. Korona pelotti kyllä muuten, koska hän on korkean riskin ihminen. Mutta siitä huolimatta olemme olleet turvallisin mielin sen vuoksi, että hän on hyvässä hoidossa.\n"Veri kulki putkissa Danielin ulkopuolella"\nSairaalajakso teho-osastolla oli kovaa aikaa nuorelle pojalle, jonka elämä oli laitteiden varassa.\n– Oli teinille rankkaa olla sängyssä. Hänellä oli ecmo, eli kehon ulkoinen hapetuslaite. Se meni hänen kaulastaan läpi ja tuli nivusista ulos. Veri kulki putkissa Danielin ulkopuolella. Hän ei päässyt liikkumaankaan – ihan pientä jumppaa oli hoitajien valvonnassa. Ne olivat hänelle vaikeita päiviä.\nEcmolaitteen käytön aikana ilmeni komplikaatioita.\n– Hänelle tuli sisäinen verenvuoto ja hänet tähystettiin kaksi kertaa. Vatsa jouduttiin leikkaamaan auki ja myös avanne asennettiin, että nähdään, jos suolet vuotavat.\nHoitajat, isoveli ja ystävät ilahduttivat rankan hoitojakson aikana\nYhteys ystäviin ei katkennut sairaala-aikana ja pelisessiot toivat pientä piristystä.\n– Hänellä on pleikkari ja sitä kautta hän on pystynyt viestittelemään ja pelaamaan kavereiden kanssa. Lastenosastolla on myös ollut todella ihania ja leikkimielisiä hoitajia, jotka ovat vitsailleet Danin kanssa – leikkimiekkailuakin on harrastettu, Jenna sanoo.\nTeho-osastolla oli myös luonnollisesti voimassa tiukat koronarajoitukset. Vain vanhemmat saivat vierailla osastolla ja vierailijoiden oli lievienkin oireiden ilmaantuessa käytävä koronatestissä.\nDanielin isoveli Benjamin, 15, pääsi käymään katsomassa Danielia erikoisluvalla kahdesti.\n– Kolmen kuukauden aikana he pääsivät kaksi kertaa moikkaamaan toisiaan. Tällä hetkellä vierailuaika on 5–15 minuuttia kerrallaan.\nDaniel on yhä teho-osastolla eikä Benjamin voinut osallistua veljensä syntymäpäiväjuhliin. Toistaiseksi vain vanhempien vierailut sallitaan.\n– Pikkuhiljaa häneltä otetaan hengitysputkea pois ja välillä se on ollutkin pois ja hän on päässyt puhumaan. Pikkuhiljaa hän toipuu, päivä kerrallaan. Hän on mielettömän hieno taistelija ja hoitajat ovat kehuneet reippaaksi pojaksi.\n"Pahinta on ollut selviytymistaistelu"\nNyt on kulunut hieman yli kolme kuukautta siitä, kun Daniel otettiin osastolle. Tässä ajassa Daniel on ehtinyt saada elinsiirrolla uudet keuhkot.\n– Kaikki on tapahtunut vauhdilla. Ystävät ja läheiset ovat olleet tärkeä tuki.\nSairaalajakso on ollut koettelemus koko perheelle.\n– Pahinta, mitä vanhempi voi seurata, on selviytymistaistelu. Se, selviytyykö lapsi kaikesta. Nyt on enemmän toivoa, että kuntoutuminen lähtee tästä käyntiin. Mutta tämä on ollut pelottavaa ja on ollut öitä, jolloin ei ole kovin paljoa nukuttu.\n"Aamulla tuli puhelu, että keuhkot on siirretty"\nSopiva siirre löydettiin tammikuussa.\n– Keuhkot siirrettiin hänelle heti seuraavana yönä. Aamulla kymmenen aikaan tuli puhelu, että nyt on keuhkot siirretty ja kaikki on hyvin, huojentunut Jenna kertoo.\n– Kyllä se leikkaus pelotti. Se oli aivan vieras ajatus. Ei olisi uskonut, että sellainen sattuu oman perheen kohdalle, omalle lapselle.\nLuovuttajan tietoja ei anneta\nDaniel ei tiedä, kenen keuhkoilla hän tästä lähtien hengittää, sillä elinsiirtolain mukaan tiedot elinten luovuttajista ovat salassa pidettäviä.\n– Toki alkuvaiheessa kyseltiin, että mitäs jos tulee vähän isommat, vaikka 20 prosenttia isommat keuhkot, tai saako esimerkiksi laittaa, jos on C-hepatiittipositiivisen keuhkot. Siihen joko annetaan suostumus, tai sitten ei anneta, Jenna sanoo.\n– Leikkauksen jälkeen ei saa tietoa, keneltä ne ovat tai mistä ne ovat. Niitä etsittiin hänelle yli Suomen rajojen. Ne ovat voineet tulla ihan mistä vain, hän jatkaa.\nHuojentunut Jenna-äiti kertoo, että kaikki on leikkauksen jälkeen mennyt suunnitellusti, vaikka toki uusilla keuhkoilla hengittäminen vaatii harjoitusta.\n– Hengitysputki on kokeiltu ottaa pois niin, että Daniel oli puoli päivää ilman putkea. Sitten hän sanoi, ettei jaksa hengitellä itsekseen. Se on vähän uuden opettelua, kun hänellä on nyt vähän isommat keuhkot. Pitää opetella uudestaan hengittämistä.\nDaniel on yhä teho-osastolla toipumassa leikkauksesta. Arviota kotiutumisen ajankohdasta ei vielä ole.\n– Kuntoutuminen on lähtenyt käyntiin todella hienosti eikä mitään poikkeavaa ole ollut. Kaikki näyttää todella hyvältä tällä hetkellä. Oma arvioni on, että olemme normaaliarjessa ehkä jopa puolen vuoden kuluttua. Lapsethan ovat sinnikkäämpiä ja toipuvat melkein paremmin kuin aikuiset. Tämä vuosi on kaikkein kriittisin aika, kun pitää seurata, tuleeko hylkimisreaktiota.\n"Elinluovutustahto auttaa pelastamaan henkiä"\nElinsiirtoja tehtiin pandemiasta huolimatta viime vuonna 408, joista 20 tehtiin lapselle. Daniel oli yksi heistä.\nHelsingin ja Uudenmaan sairaanhoitopiiri kertoo tiedotteessaan, että elinsiirtojen määrä oli viime vuonna toiseksi korkein historiassa.\nHUS:sta kerrotaan, että vuonna 2018 tehtiin 393 siirtoa ja vuonna 2019 taas 453 siirtoa.\nVuoden 2020 lopussa elinsiirtoa odottavien potilaiden määrä oli 541. Vuosittain yli kymmenelle prosentille ei löydy soveltuvaa siirrännäistä ajoissa. HUS:ista kerrotaan, että elinluovutusten määrää on tarpeen lisätä.\nMyös Danielin äiti toivoisi, että ihmiset allekirjoittaisivat elinten luovutuskortin.\n– Tiedossa oleva elintenluovutustahto auttaa pelastamaan ihmishenkiä. Ei voi ikinä tietää milloin itse tarvitsee tätä korvaamatonta apua tuntemattomilta ihmisiltä.\nKoko maailmassa tehdään lapsille noin 100 keuhkonsiirtoa vuodessa, kertovat HUS:n lääkärit viestintäasiantuntija Jonna Suometsän välityksellä.\n– Lasten keuhkonsiirtojen toiseksi yleisin syy on idiopaattinen pulmonaalihypertensio (IPAH). IPAH-tautia voidaan hoitaa lääkehoidolla, mutta kyseessä ei ole parantava hoito. Kaikki potilaat tarvitsevat keuhkonsiirron ennen aikuisikää.\nJuttua muokattu kello 14.35: Video poistettu ja pääkuva vaihdettu jutussa kerrotun Danielin toiveesta.\nJuttua muokattu 25.1. kello 9:22 muokattu toimenpiteiden päivämääriä.\nKatso myös video alta: Lastensairaalan syöpäosasto sai kovaa kritiikkiä keväällä ristiiriitaisista koronaohjeistaan.\nSairaudet ja taudit Terveys ja hyvinvointi Sairaalat ja hoitolaitokset Kotimaa