PÄIVÄN PANNU : Kevytsipilöintiä\nKerrotaan, että poliisikouluun pyrkiessä tehtäviin, joissa kysytään, miten menettelet näissä tilanteissa, on kolme oikeaa vastausta. Yksi on "pamputetaan", toinen "sakotetaan" ja kolmas "pamputetaan ja sakotetaan".\nKyseessä saattaa olla vähän vanhentunutta tietoa. Nykyään poliisikouluun pyrkijöiden kannattaa ehkä ottaa varman päälle ja vastata joka kysymykseen: "sakotetaan, sakotetaan, sakotetaan, eikä asemalle tulla takaisin ennenkuin on tienattu valtiolle säkillinen rahaa.\nSiihen, kaavaileeko hallitus jalkakäytävillä kulkevien rollaattorien ylinopeussakkoja tai valintamyymälän ostoskärryjä työntävien rokottamista, ei vielä ole olemassa varmaa vastausta.\nPääministeri Juha Sipilä tuomitsi kansanedustajia synnin tekemisestä, valehtelevat kuulemma, kun häntä hiillostavat. Pääministeri on tietysti oikeassa, vain yksi meistä on synnitön. Ja vaikka ei olisikaan, niin on ainakin kepulainen pääministeri. Johan sen Johannes Virolainen taisi sanoa: "Pääministeri on puhunut, pulinat pois!"\nKuvituskuva: "Siin on mulla toinen tunari!"\nLähettänyt Riku Riemu klo 8.34\nTunnisteet: hallitus, yhteiskunta\nmikis 20. heinäkuuta 2017 klo 12.04\nOngelma on se että poliisille on legitimoitu enemmän valtaa mihin hänen koulutuksensa edellyttäisi.\nToisaalta, ei Suomessa sentään asiat niin huonosti ole, että kun poliisipartion näkee, on parasta juosta mahdollisimman nopeasti pakoon. Siis... mitä syyttömämpi on, sen lujempaa kannattaa juosta. Koska... poliisit näissä (tietyissä maissa, jotka ujouttani jätän mainitsematta) ovat pahimpia rosvoja.\nRiku Riemu 20. heinäkuuta 2017 klo 14.40\nEn usko poliisilla olevan liikaa valtaa, eikä heitä tarvitse pelätä. Asiakkaan lompakon tyhjentävät ihan laillisesti ja rahat menee valtiolle.\nHeh, en minä ole elämässäni saanut kuin kaksi sakkoa, ensimmäinen 80-lätkän puuttumisesta, kun ajokortti oli ollut vielä alle vuoden. Toisen kerran poliisin pakettiauto oli pysäköity laittomalle paikalle ja sieltä kamera välähti. Pysäköintivirhemaksuja, jotka eivät ole sakkoja, olen muutaman saanut. Vuosi sitten parkkifirmalta, jätin sen maksamatta, ei ole asiasta mitään kuulunut.\nmikis 20. heinäkuuta 2017 klo 15.43\nEräänä vuosikymmenenä, josta on niin paljon aikaa etten viitsi sitä edes sanoa, milloin, nukahdin Tampereen Rautatieasemalle. Siinä oli assalla semmoiset (aika) pehmeät sinisellä muovilla päällytetyt penkit. Heräsin siihen kun kaksi poliisia kiskoi minua siitä ylös. Maijaan veivät. Kysyin, kun olin unenpöpperöstäni vähän tokeentunut, että "mihin te minua viette?". Se toinen poliisi, joka istui mun vieressä, löi mua heti. Ei sanonut mitään. (Latojan huomautus: minulla oli silloin risuparta ja pitkä tukka, näytin Terho Pursiaiselta. Tämä poliisi ilmeisesti inhosi meikäläisen näköisi "partaradikaaleja".) Tajusin että nyt pitää pitää turpa kiinni. Tulimme Sorin piirin poliisiasemalle (Reinikaisen työpaikalle!) jossa minut luovutettiin vanhemman poliisin puheille. Nämä innokkat poliisit jotka sinne minut olivat tuoneet odottivat vieressäni mitä tämä heitä arvoasteikolla ylempi konstaapeli/komissaario minuun suhtautuu. Hän kysyi minulta tiedätkö missä olen, tiesin, kysyi päivän ja kuukauden ja mistä olen tulossa ja missä asun... vastasin asiallisesti kaikkiin kysymyksiin. Takeltelematta. Jolloin hän sanoi, "no joo, lähe sitten sinne Sorsapuistoon.." Jolloin tää toinen niistä poliiseista, se joka oli minua lyönyt, sanoi "eiks olis silti parempi panna tää putkaan!" Se ylempiarvoinen poliisi hymähti vain siihen, nyökkäs mulle että lähe nyt van lätkiin tästä.\nPs. Voi vittu jos mua joku vituttaa niin tollaset liikaintoset poliisit. Minkä helvetin syystä hän halusi sekoittaa elämääni enemmän kuin mitä se silloin oli? Eikä minun elämäni silloin edes sekaisin ollut. Kuhan nukahdin, koska olin väsynyt, rautatieaseman penkille (Kiellettyä!).\nRiku Riemu 20. heinäkuuta 2017 klo 16.09\nTummoista on paljon sattunut, mutta olen ymmärtänyt asioiden muuttuneen. Sellainen käsitys minulla on, että ovat nykyään ilkeitä vain silloin, kun asiat sitä edellyttävät.\nNiinkuin nyt virolaisen torikauppiaan kanssa.\nmikis 20. heinäkuuta 2017 klo 17.00\nMyikö tuo eestiläinen kärpässieniä? Vähän ylireagoivat. Puolin jos toisin.\nRiku Riemu 20. heinäkuuta 2017 klo 17.21\nMistäs sen tietää, myikö kärpäs- vai jalkasientään, kun minkäänlaisia lupia ei ollut. Elintarvikemyynti on hyvä pitää kontrollissa ja luulen torikauppiaitakin ärsyttävän, kun ovat toripaikan ja yhtä sun toista maksaneet. ROISTO viskoi myös oikeiden torikauppiaiden tuotteita maahan.\nRiku Riemu 20. heinäkuuta 2017 klo 17.37\nTuosta on jo joku vuosi, mutta muistelen kerrotun, ettei mies tule lähiaikoina Suomeen lomalle.\nmikis 20. heinäkuuta 2017 klo 18.52\nEhkä hän menee Latviaan myymään lumihiutaleitten kokoisia jalkarättejä? Tai myy Liettuassa ensiapupakkauksia (sisältää mm. pamppuja ja deodoranttia, suihkupulloissa + Punaisen Ristin darroja, ym. ym.). - Ei näistä tiedä.\nmikis 20. heinäkuuta 2017 klo 19.06\nPs. Valkoisia kärpässieniä jos myy, missä tahansa, niin ei tuu ostajat valittelemaan. Asianajat voivat. - Mutta pistäppäs jotain karheaa kitarabluussia! (saa soittaa myös kammalla ja aikoinaan vessapaperina myytynä pergamenttipaperilla, sellaisella sileällä, rikkihapolla käsitellyllä, jolla jos pyllyä pyyhki, tuli joskus näppylöitä...)\nRiku Riemu 20. heinäkuuta 2017 klo 19.11\nMiten olisi John Lee Hooker, jolla on tässä tehtävästä suoriutuvana taustabändinään Rolling Stones Eric Claptonilla lisättynä.\nRiku Riemu 20. heinäkuuta 2017 klo 19.21\n60-luvun manageri Tappi Suojanen hankki talliinsa sokean laulajan, koska maailmalla sellaisia oli useita. Suomalainen sokea ei tiettävästi osanut laulaa lainkaan, mutta hänellä oli takuu, Tappi Suojanen lupasi konserteistaan: "rahat takaisin, jos yhtään näkee!"\nBlind Willie McTell laulaa siitä, kuinka olemme syntyneet kuolemaan.\nRiku Riemu 20. heinäkuuta 2017 klo 19.30\nNo jaa, laitetaan vielä samaan rahaan Sisar Rosetta Tharpea, rock´n rollin alkujuuria. Kirkolliset piirit eivät tiettävästi aina tykänneet sähkis Sisaren tyylistä. - "Sataaks siel?"\nmikis 20. heinäkuuta 2017 klo 20.24\nAikoinaan kun soi tämä Helismaan sanoittama ja Mårtensonin laulama "Kaikessa soi blues", ja joka kipusi Top Ten listoilla Suomessa ihan sinne "terävimpään kärkeen", niin äitini kysyi minulta "mitä tuo tarkoittaa tuo blues...". Selitä nyt sitä siinä, olisi pitänyt pitää 1 1/2 tunnin luento, puhua ummet ja lammet afroamerikkalaisista ja muusta, en minä osannut. Rypistelin vain otsaani ja sanoin äidilleni... "Se on tavallaan mielentila, blues." - Äiti hyväksyi vastaukseni.\nSiis tällä ei juurikaan - nuo ÄSKISET olivat aivan mahtavia! - ole bluesin kanssa juuri tekemistä. Mutta Repe riimittelee.\nPs. Ja Lasse oli muuten helvetin hyvä jazzpianisti. Ihan oikeasti.\nRiku Riemu 20. heinäkuuta 2017 klo 20.53\nMårtensson on jo kuollut, mutta ei siitä kauhean montaa vuotta ole, kun näin hänet Kruununhaassa. Osasi ottaa yleisönsä, katua ylittäessään pysähtyi hyvin teatraalisesti keskelle katua kengän nauhojaan solmimaan.\nOikeassa olit, blues on nimenomaan mielentila. Erja Lyytikäisestä en tykkää teknisestä taitavuudestaan huolimatta lainkaan, esityksensä on kuin jääpalapusseja paidan sisällä talvipakkasella.\nMarjo Leinosen laulua J. Karjalaisen Lännen Jukka albumilta olen kuunnellut MONTA kertaa.\nRiku Riemu 20. heinäkuuta 2017 klo 20.57\nMårtensonin Kaikessa soi blues on hieno ja epäilemättä tuohon aikaan ollut Suomessa hyvin eksoottista suuren maailman meininkiä. Paradoksaalista on, että Rock, miksei blueskin, kavensi vanhojen tekijöiden, kuten Helismaan ja Rautavaaran, leipää.


Yhdistys | Porin Shotokan Karate Do ry\nPorin Shotokan Karate Dojo ry – JKA PORI\nPerinteistä JKA Karatea Porissa vuodesta 1975\nShotokan karate saapui Poriin vuonna 1975 sensei Willy Ortizin mukana. Sensei Ortiz oli harjoitellut Shotokan karatea New Yorkissa vuosia japanilaisten JKA valmentajien opissa. Häntä valmensivat pääasiassa sensei Hiroshi Orito ja Masataka Mori, joiden lisäksi hän sai oppia myös Teruyuki Okazakilta, Katsuya Kisakalta ja Keinosuke Enoedalta.\nSensei Ortiz ohjasi ensimmäiset karateharjoitukset Porissa kesällä 1975 paikallisen judoseuran harrastajille. Elokuussa alkoi ensimmäinen alkeiskurssi ja muutamaa kuukautta myöhemmin rekisteröitiin oma yhdistys; Porin Shotokan karate dojo ry. Ensimmäiseltä alkeiskurssilta on jäljellä yksi harrastaja. Pentti Hannula 3.dan harjoittelee ja valmentaa seurassamme edelleen 45 vuotta ensimmäisen harjoituksen jälkeen.\nPorin Shotokan oli ensimmäinen karateseura Satakunnassa. Alkuaikojen harjoittelu oli kovaa, harjoitusmenetelmät olivat japanilaistyylisiä ja bambukeppi antoi harjoittelijoille lisämotivaatiota. Sensei Ortizin kova ja tinkimätön opetustyyli loi porilaiselle karatelle vahvan pohjan. Sensei Ortiz toimi pääohjaajana pitkään, vaikka muuttikin vuonna 1982 Tampereelle. Koko 80-luvun hän kävi kaksi tai kolme kertaa viikossa Porissa ohjaamassa. Hänen lisäkseen muita alkuvuosien porilaisia karatevaikuttajia olivat mm. Pentti Hannula, Matti Heikkola ja Juhani Mannila. 90-luvan alusta lähtien seuran päävalmentajana on toiminut Anssi Kaltevo.\nYksi seuramme historian kohokohdista oli vuonna 1995 Porissa järjestetyt ESKAn eli European Shotokan Karate-Do Association Shotokan tyylisuunnan EM-kilpailut. Porissa on myös vuosien varrella järjestetty useita karateleirejä ja esimerkiksi sensei Masataka Mori, 8. Dan, JKA Shotokan Karate-Do internationalin päävalmentaja, on valmentanut leireillämme neljästi.\nSeuramme toimintaa ohjaavana elementtinä ovat edelleenkin perinteisen JKA karaten arvot ja Dojo Kun. Harjoittelussa pidämme perustekniikan, kata ja kumiten harjoittelun tasapainossa. Fyysisen suorituksen lisäksi ylempien vyöarvojen vyökoevaatimuksiimme kuuluu myös teoriaa osuus eli ottelusääntöjen ja karaten historian perusasioiden hallinta. Porissa emme jaksa uskoa siihen, että vyöarvoja voidaan nostaa ilmoitusmenettelyllä tai heppoisten vyötestien perusteella. Pidämme ehdottomasti kiinni eri vöiden tasosta ja niiden myöntämisperusteista.\nToimintamme on kattavaa ja moniulotteista. Seurallamme on oma sali Satakunnankadulla, jossa voimme pitää harjoituksia kaikkina viikonpäivinä. Järjestämme toimintaa kaikenikäisille ja tasoisille harrastajille, mutta painopiste on junioritoiminnassa. Aktiivinen panostus lasten ja nuorten karaten harjoitteluun ja kilpailutoimintaan ovat tuoneet tullessaan mielenkiintoisia mahdollisuuksia nähdä karaten tason Suomessa nousevan.\nSeuran valovoimaisimpina karatekoinamme on syytä mainita Jarno Heino ja Helena Kuusisto. Lisäksi Heinon ja Kuusiston jalanjälkiä on seuraamassa todella monta loistavaa tulevaisuuden karatelupausta. Ylpeydellä tunnustamme olevamme yksi kilpakaraten osaajista maassamme, vaikka toimintamme perustuu perinteiseen karateen ja kihonin, katan sekä kumiten tasapuoliseen harjoitteluun.\nSensei Ortizin viitoittama tie, ja päävalmentajamme Anssi Kaltevon kokemus karatesta ja näköalapaikka kansainvälisessä tuomaritoiminnassa ovat oivallinen aihio karaten kehittymiseen Porissa. Kehitämme jatkuvasti myös valmentajiemme jotta voimme taata karaten harjoittajille mielekkäitä ja vaihtelevia harjoituksia.\nPorin Shotokanin tulevaisuus on taattu koska meillä on harrastajien keskuudessa myönteinen harjoitteluilmapiiri ja paljon aktiiviharrastajia. Vaikka karate on perinteinen kamppailulaji, seuraamme aikaa ja kehitämme jatkuvasti toimintaympäristöämme sekä valmentajiemme osaamista.\nPorin Shotokan Karate Do Ry:n Hallitus 2021


Juuri näin. Herätään aamulla sitten, kun ollaan siihen valmiita. Puoli seitsemään asti jaksoimme. Ja se oli riittävästi! Matti lähti rauhallisesti työmaalle. Ei paniikkia, ei puolinukuksissa purettua telinekuormaa eikä ärsyttävää pimputusta tietokoneelta ennen aamun uutisia.\nJäin miettimään keittiön pöydän ääreen vailla mitään paniikkitunnelmia, alanko selvittää lomaraha- ja tylyongelmaa palkanlaskentaohjelmassa, tallennanko jo yhdelle työntekijälle ensi viikon palkanlaskentaa varten uuden verokortin vai teenkö yhden auto kauppakirjan.\nSitten soittaa Pentti Ryth. Metsäkurssi olisi aamulla ja meno Kuikkasuolle Mäkikylään. Tunnustelin itseäni. Hyvin nukuttu yö. Ei tunnetta siitä, että vajoan tänään masennuksen mustaan kaivoon.\nEi ku menox!\nKoska eilisiltaisessa keittiöyhtiökokouksessa koko ensi viikonlopun ohjelmani kääntyi päälaelleen ja sitä myötä seuraavan viikon ohjelma - muun muassa yläkerran siivous, vintin tyhjentäminen ja Leonidin mauseleumin purkaminen siirtyy hamaan tulevaisuuteen - voin vallan hyvin lähteä Kuikkasuolle.\nViikonloppu menee työmailla. Huomenna on lisäksi kirjottajaopiskelijoiden lounastapaaminen Kuopiossa kiinalaisessa ravintolassa. Ensi viikolla loppusuoralla olevalla työmaalla on tarpeeksi väkeä. Minä voin keskittyä palkanlaskentajärjestelmän kanssa painimiseen, omaan kallonkutistukseeni ja toimitusjohtajakurssiin.\nEilen oli kiva vammaisneuvostokokouspäivä. Erityiskivaa ovat lausuntotyöryhmän kokoontumiset helluntaiseurakunnan Gospel-kahviossa. Tekisi mieleni kokoontua samalla porukalla, vaikka mitään virallisesti lausuttavaa ei olisi.


Älä tee ruokaa humalassa - vinkit paloturvalliseen asumiseen - Koti - Voice.fi\nÄlä tee ruokaa humalassa - vinkit paloturvalliseen asumiseen\n27.11.2015 08:45 - Eeva Rajala\nSuomen Pelastusalan Keskusjärjestön SPEKin tiedotuspäällikön mukaan suomalaisille aiheuttaa eniten huolta liesi, jota ei tilastojen valossa osata oikein kunnolla käyttää.\nTällä viikolla vietetään paloturvallisuusviikkoa ja tällä kertaa viikon keskeisiä teemoja on alkoholin käytön vaikutus paloturvallisuuteen. Suomen Pelastusalan Keskusjärjestön SPEKin tiedotuspäällikkö Juha Hassila toivoo, että suomalainen alkoholikulttuuri saataisiin vähemmän humalahakuiseksi.\nVältä uunin tai lieden käyttöä humalassa\n- Jos nyt katsotaan ihan palokuolematilastoja, jopa 70 prosentissa palokuolematapauksia uhri on ollut päihteiden vaikutuksen alaisena. Alkoholin vaarallisuutta tukee sekin, että erilaisissa muissa tapaturmissa alkoholi on myös vahvasti takana. Toisin sanoen tilastot aika koruttomasti kertovat, ettei paljon puhuttua juopon tuuria ei todellakaan ole, Hassila sanoo.\nHassila toivoisi näkevän Suomen alkoholikulttuurin muuttuvan, mutta samalla hän toivoisi ihmisten asenteiden muuttuvan. Ihmiset voisivat siis katsoa toistensa perään enemmän esimerkiksi alkoholintäyteisen illan aikana. Humalassa ei kannata alkaa lämmittää ruokaa esimerkiksi uunissa tai liedellä ravintolaillan päätteeksi. Pikkujouluaikaan Hassila kehottaakin ihmisiä palaamaan kotiin vaikka nakkikioskin kautta.\nLieden käyttö suomalaisille haasteellista\nTulipaloissa on usein kyse ihmisen omasta toiminnasta. Sähkölaitteet ylipäänsä aiheuttavat aika paljon tulipaloja, mutta erityisen haasteellista suomalaisille näyttää olevan lieden turvallinen käyttö.\n- Suomessa on joka päivä noin yhdeksän tulipaloa asunnoissa, niin niistä noin kolme on liesipaloja. Tämä tarkoittaa sitä, että ihmisten pitäisi ehkä tarkemmin lukea liesien käyttöohjeet. Sanotaanko siellä, että on ehdottoman suositeltavaa jättää liesi yksin päälle pulputtamaan. Jos lieden käyttö saataisiin hanskaan, tulipalot vähenisivät huomattavasti, Hassila toteaa.\nLieden ympäristö kannattaa pitää siistinä. Sen voi Hassilan mukaan tarkastaa vaikka heti tänään esimerkiksi töiden jälkeen. Lisäksi kannattaa tarkastaa sähkölaitteiden kunto. Kannattaa myös heti tilaisuuden tullen tarkistaa palovaroittimen toiminta.\nTestaa palovaroittimen toiminta jo tänään\nKyselytutkimusten mukaan jopa noin 95 prosentissa suomalaiskodeista on riittävästi toimivia palovaroittimia. Hassilan mukaan käytännössä näyttäisi kuitenkin siltä, ettei tieto aivan pidä paikkaansa.\n- Todellisuudessa palovaroittimia on aika hyvin, mutta on toinen juttu, miten toimivia ne ovat. Kun pelastuslaitos kuuntelee ihmisten puheita, jos on ollut tulipalo, selviää usein, että patterit ovat olleet loppu tai varoittimessa ei ole patteria lainkaan. Tässäkin kohtaa tilanne vaatisi skarppaamista. Se ei ole suurikaan taloudellinen rasite, että pitää palovaroittimen toimintakunnossa, Hassila huomauttaa.\nPalovaroittimen lisäksi kotona kannattaisi olla jonkinlaisia alkusammutusvälineitä. Hassilan mukaan sammutuspeitteen voi laittaa esimerkiksi keittiöön sellaiseen paikkaan, mistä sen saa nopeasti esiin, jos tarve tulee. Paikallaan on myös sammutin, jolla voi saada isommankin palon hallintaan.\n- Pääasia on, että kotona olisi alkusammutusväline ja että sen käyttöä on treenattu jonkun verran. Voi vaikka kuivaharjoitella lieden ääressä, Hassila neuvoo.\nHuolellisuus poistaisi kynttiläpalot\nJoulun aika näkyy palotilastoissa muun muassa yleistyneinä kynttiläpaloina. Hassilan mukaan kynttilää ei kannata jättää yksin palamaan, kun menee toiseen huoneeseen tai juuttuu puhelimeen juttelemaan pitkäksi aikaa.\n- Kynttilöiden kanssa on tärkeää myös se, ettei kynttilänjalassa ole mitään koristemansetteja, jotka syttyvät. Tällaisia jännittäviä ratkaisuja usein näkee esimerkiksi sisustuslehdissä, Hassila sanoo.\nKynttiläpaloista päästäisiin eroon huolellisuudella. Itsenäisyyspäivänä kannattaa Hassilan mukaan olla erityisen tarkka siitä, ettei ikkunalaudalla olevat itsenäisyyspäivän kynttilät ole liian lähellä verhoja.\n- Ei tarvitse kummoistakaan vetoa, jos avaa ulko-oven porraskäytävään. Se heilauttaa verhoja sen verran, että verho on liekissä. Jotkut kankaat syttyvät todella helposti, Hassila muistuttaa.\nMitä jos tulipalo syttyy?\nJos tulipalo on syttynyt, Hassilan mukaan tärkeintä on pelastaa ihmiset, jotka ovat vaarassa, lapset ja ikääntyneet. Jos näyttää siltä, että alkusammutukseen on mahdollisuuksia, voi alkusammutuksen aloittaa. Hassila painottaa, ettei omaa henkeä kannata laittaa alttiiksi. Kun itsekin on päässyt ulos, kannattaa ovet laittaa kiinni, jottei palo saa happea eikä se enää leviä.\n- Esimerkiksi jos kerrostaloasunnossa syttyy tulipalo, on äärimmäisen tärkeää sulkea asunnon ovi, ettei savu pääse rappukäytävään. Nimittäin jos rappukäytävä on savua täynnä, koko talon asukkaisto on vaarassa, Hassila huomauttaa.\nTee oma paloharjoitus\nKannattaa myös osallistua omaan paloharjoitukseen, jonka voi tehdä Paloturvallisuusviikon omilla nettisivuilla. Oman paloharjoituksen on jo nyt tehnyt lähes 77 000 ihmistä ja yhteisöä. Tee oma paloharjoitus tästä! (Paloturvallisuusviikko)\nOn hyvä myös tutustua Kipinä-sovellukseen, jonka voi ladata omaan kännykkään.Sovelluksen avulla voi myös tehdä oman paloharjoituksen kotona. Sovellus muistuttaa myös kuukauden välein palovaroittimen testauksesta.


Jenkkilaatuisen viiteraakaöljyn hinta jäi alle 64 taalaan barrelilta käytyään liki 63 taalassa. Toisaalta halventunut öljy tietää enemmin tai myöhemmin alhaisempia pumppuhintoja, mikä hillitsee inflaatiota.\nMicrosoft halpeni pari prosenttia, sillä Wall Street Journal -lehti uutisoi yhtiön katkaisseen neuvottelut neljän suuren levy-yhtiön kanssa maksullisen musiikkilatauspalvelun kehittämiseksi. Palvelu olisi ollut vastaus Applen iTunesille.\nLexmarkin kurssi romahti liki 30 prosenttia odotettua huonomman kolmannen neljänneksen tulostintarvikekysynnän vuoksi.


Monako FK - Kartingia Alue 7 - Länsi-Suomi / Karting lyhyesti\nTässä aktiiviharrastajan näkemys lajista.\nKartingia voi harrastaa sekä maalla että kaupungissa. Lajin aloiitaminen vaatii liki kaikissa tapauksissa lapsen vanhemman jonkinasteisen innostuksen. Aikaa harrastus vie huomattavan määrän; ei pelkästään liikkumisineen sekä ajamiseen, vaan myös kaluston huoltamiseen. Vanhempien sitoutuminen toimintaan on edellytys, koska junioreiden moottorit vaativat ulkopuolisen käynnistäjän. Poikkeuksen taasen muodostaa muodostaa aikuisharrastaminen!!!\nHuvikseen ajellessaan kustannukset ovat rajallisia. Hankinnasta kertaluonteisesti tai kertaluonteisesti auton vuokrasta. Aina kuitenkin polttoaineista. Aktiivisempi innostuminen johtaa ainakin oman ajokin hankintaan ja kypärän sekä mahdollisesti ajopuvun hankintaan. Kipinä saattaa johtaa vielä kilpailun kautta muodostuneisiin kustannuksiin, joista mainttakoon kilpailulisenssi sekä kilpailuun ilmottautumiskulut. Lisenssin hinta on parinkymmenen euron luokkaa, kilpailuun ilmottautuminen noin kolmenkymmenen euron hintaista. Polttoainetta kuluu sen verran kun jaksaa ajaa, mutta kuluja muodostuu ulosajojen myötä sekä kuluvien osien kautta. Harrastuksen hinta on tällaisena ihan siedettävä, mutta lähdettäessä mukaan kaikenlaiseen varustekilpailuun ei rahanmenolla ole rajoja. Edullisestikkin voi pärjätä myös tässä lajissa, koska harjoittelulla on suuri merkitys.\nAjokin hankintaa harkittaessa tulee miettiä käyttötarkoitusta. Uusi vaiko käytetty? Autojen hinnat on moottoreineen uusien kohdalla noin 2500 euroa ja ylöspäin riippuen luokasta. Käytettyjen hinnat osapuilleen puolet edellämainitusta. Mikäli aikoo kilpailla tosissaan ei paria vuotta vanhempaa runkoa kannata juurikaan ostaa. Harrastamiseen nuo iäkkäämmät soveltuvat erinomaisesti. Jonkin verran tulee olla kädentaitoa, koska ruuvattavaa riittää vaikkakin ajokki olisi uusikin. Tutustuminen lajia harrastaviin ennen oman auton ostoa saattaa säästää rahaa.\nMonakon FK radalla on mahdollisuus koeajaa seuran hallussa olevaa kalustoa, mikäli aihe kiinnostaa.\nHarrastaa on mahdollista vielä tälläkin tasolla, mutta menestys on monesti suoraan suhteessa panostukseen. Mikäli on haluja kärkeen, on ajotunteja ja kilometrejä ajettava paljon. Kokemusta on myös haettava ajokkiin sekä ratoihin. Mikäli kyseessä on Yamaha / KF kokoiset moottorit on myös rengas-ja polttoainekulut suurempia. Näissä luokissa myös auton runko on vaihdettava useammin.\nKarting-harrastuksen hinnakkuudesta on vaikea antaa nopeaa ja yksiselitteistä vastausta. Matkoineen ja harjoittelupäivineen aikaa kuluu paljon ja kaikkihan on loppupelissä kiinni omista arvoista ja arvostuksista. Lajin parissa tulee ainakin junioriväen kanssa vietettyä aikaa.\nMikäli päättää lähteä maailmalle ajelemaan voi sanoa hyvästit harrastamiselle. Tämä on taso, jossa ajetaan vain tosissaan. Matkoihin ei mene enää vain rahaa, vaan myös aikaa. Kilpailuihin ilmottautumiset maksavat huomattavasti enemmän kuin kotimaassa. Tämän lisäksi matkustaminen vie oman osansa niin rahasta kuin ajasta, koska kilpailupaikalle tulee saapua hyvissä ajoin ennen kilpailua. Yksittäiset lahjakkuudet saatetaan harvoissa tapauksissa pyytää ajamaan talliin, muut saavat maksaa tallipaikasta. Tallipaikan maksaa tapauksesta riippuen 3-10 tuhatta euroa kilpailulta.


Panthella by Verner Panton | Rum21.fi\nShop/Inspiraatio/Panthella by Verner Panton\nPanthella lanseerattiin alun perin vuonna 1971 yhteistyönä Louis Poulsenin ja ikonisen muotoilijan Verner Pantonin välillä.\nPanthellasta tuli Pantonin merkityksellisempiä muotoilutöitä, sillä siinä hän pääsi tutkimaan valon ja materiaalin välistä suhdetta. Panton halusi luoda valaisimen, jossa sekä kanta että varjostin heijastavat valonlähteen hohdetta. Tyypillisessä Panton-hengessä hän valitsi pallomaisen muodon, joka muistuttaa suuresti hänen aiempia panostuksiaan Flowerpot-sarjaan. Tuloksena on hurmaava kutsuva valaisin, jonka valo on tunnelmallista ja mukavaa. Vuoden 1971 lanseerauksen jälkeen Louis Poulsen on laajentanut Panthellasta sarjan, jossa on useita malleja useissa eri väreissä.\n”Laadusta tai toiminnallisuudesta tinkimättä maailmankuulu tanskalainen jatkoi uusien materiaalien suunnittelemista värikkäisiin kiehtoviin tiloihin, joita hän loi mielikuvitusta kihelmöivillä kuvioillaan.”\nKatso koko valikoima Louis Poulsenilta\nSisältöVerner Panton, Louis Poulsen, Panthella


Kiinteistönvälittäjä Koivistonkylä, Tampere - Asuntojenmyynti.fi\nKiinteistönvälittäjä Koivistonkylä, Tampere\nKiinteistönvälittäjä Koivistonkylä: alueella Koivistonkylä löytyy 1 kiinteistönvälittäjä. Löydät suurimmat välittäjät alla olevasta listauksesta ja kaikki välittäjät kattavasta, maksuttomasta vertailustamme. Kiinteistönvälittäjän valintaan ja kilpailutukseen kannattaa panostaa, sillä parhaimmillaan se auttaa saamaan asunnosta paremman hinnan ja samalla säästämään merkittäviä summia.\nTop - Kiinteistönvälittäjät Koivistonkylä\nAlta löydät alueen Koivistonkylä suurimmat välitysliikkeet. Kaikkien paikkakunnan välittäjien tiedot löytyvät vertailustamme. Voimme myös kilpailuttaa välittäjät puolestasi, jolloin saat tarjoukset neljältä parhaalta.\nVertaa kaikkia alueen Koivistonkylä välittäjiä tästä\nOletko myymässä asuntoa alueelta Koivistonkylä?\nHarkitsetko asunnon myyntiä alueella Koivistonkylä? Avullamme löydät halvimmat välityspalkkiot, asuntojen hinnat kuin myös juuri sinulle parhaimman kiinteistönvälittäjän.\nVälityshinnat alueella Koivistonkylä ovat maan keskiarvoon verrattuna matalammat\nalueella Koivistonkylä ovat nousseet\nAsuntojen hintaseurantapalvelustamme löydät alueen Koivistonkylä ja kaikkien kaupunginosien asuntojen keskihinnat sekä hintojen kehityshistorian. Katso arvio oman asuntosi hinnasta.\nOletko myymässä asuntoa alueella Koivistonkylä? Silloin kannattaa tutustua siihen, mitä kiinteistönvälittäjä oikeastaan tekee.\nKoivistonkylä: mitä asuntojen välityspalkkiot ovat?\nMiksi kiinteistönvälittäjät kannattaa kilpailuttaa alueella Koivistonkylä?


Tee-se-itse harness | Nahkafoorumi.com\nFetissi ja kinkyhenkisten yhteisö – Nahkafoorumi.com › Foorumit › Fetissit › BDSM › Tee-se-itse harness\nTämä aihe sisältää 1 vastaus, 2 kirjoittajaa, ja siihen kirjoitti viimeksi Murunda 2 vuotta, 10 kuukautta sitten.\nmarraskuu 11, 2016, 11:18 #263401\nOnko porukalla tietoa mistä saisin ostettua noin 2 cm leveää mustaa nahkahihnaa harnessin valmistamiseen? Onko pääkaupunkiseudulla sellaista kauppaa, josta saisi? Tai onko tiedossa hyvää verkkokauppaa? Onko muilla kokemusta harnessin tekemisestä, missä voi mennä pieleen?\nmarraskuu 11, 2016, 20:42 #263406\nOulussa on liike nimeltä Shelby. Siellä on vaikka millasta solkea ja rengasta irtotavarana ja kohtuu edullisesti. Mutta luulen että nahka tai edes keinonahka ei kuulu niiden valikoimaan. Saa myös tilattua kauempaakin.\nYhteensä 35 käyttäjää paikalla - 1 rekisteröityä, 34 vierailijaa.


Kokeiluja | Klaanon\n28.10.2012 Matoro TBS\t2 kommenttia\nSireenit ulvoivat. Linnake kuhisi.\n”Nämä Klaanin uudet hälytyssireenit pitävät ärsyttävää ääntä, miksihän ne ovat niin kovalla. Eihän tässä pysty postin lajitteluun keskittymään moisen mökän alla hei nyt minulta putosi yksi kirjekuori Honar oletko nähnyt leimasinta”, sininen matoran selitti kilpaa hälytyksen kanssa sekavassa postitoimistossa. Toinen ga-matoran hääräsi hänen vierellään vain yksi ajatus mielessään: työparin vaihtuminen.\n”Aiotko muuten olla parini myös seuraavan työvuoron ajan? Aika jännä miten kukaan ei koskaan halua olla kanssani kahta vuoroa, mitähän minä niille olen tehnyt. Ne ovat niin hiljaisikin, oih kuuntele! Siellä puhuu Paaco!” Dinem hihkui.\nKovaäänisistä kuului Klaanin kommunikaatiovastaavan karismaattinen ja satojen matoranien ihailema ääni.\n”Nazorakejen pommituslaivue havaittu tulossa Klaaniin päin. Tyypit, tiedätte paikkanne. Miehittäkää ilmatorjuntapyssyt ja loput menevät väestönsuojiin ja sen sellaisiin. Saatte uusimman biisini helpottamaan työntekoanne”, Paacon ääni selitti. Välittömästi kovaäänisistä alkoi soida elektronista bassojumputusta.\n”Ah, on se Paaco aivan ihana ja niin komeakin miksei muut modet ole samanlaisia klaanissa on tosi paljon ihan ihmeellistä porukkaa. Näin ei kai sais sanoo mutta minusta on aika outoa että meitä johtaa skakdi ja hämähkki ei sillä siis Visuhan on tosi ihana mutta niinku yleensä matoraneja johtaa turagat ja sen sellaset-”\n”Eikö-” hänen työparinsa yritti sanoa väliin.\n”Ja siis ei siinä minusta ole mitään pahaa että meillä on erilaisia johtajia, onhan se Guardiankin ties mikä sotaurho ja Tawakin on niin ihana mutta meinaan niin kuin että se on aika erikoista niin olitko sinä sanomassa jotain aika erikoista, sä et normaalisti paljoa puhukaan-”\n”Eikö meidän pitäisi mennä pommisuoj-”\n”Joo siis pitäähän meidän mutta odotas missäs suunnassa se lähin olikaan eikö se ollut tästä tuonne eikun siis hetkonen, kellarissahan on yksi miksihän ne torakat tähän aikaan hyökkää ei niistä olekaan vähään aikaan kuulunut mitään”\nHonar-niminen matoran tarttui edelleen itsekseen puhuvaan Dinemiin ja työnsi tämän edellänsä postitoimiston ovesta. Keskusradion soittolista vaihtui överiin toimintamusiikkiin. Kaksikko syöksyi parin käytävän läpi alas menevään portaikkoon, josta he pääsivät viime pommituksen jälkeen rakennettuun pommisuojaan. Se oli jo valmiiksi melko täynnä matoraneja, jotka työskentelivät Klaanin linnoituksen pohjakerroksen lukuisissa toimistoissa, kaupoissa ja ravintoloissa.\nAikaa kului. Matoraneja alkoi ihmettää, kun mitään ei kuulunutkaan.\nLopulta Paaco puhui taas.\n”heh källi”, hän aloitti. Taustalla alkoi ulvoa vaara ohi –signaali.\n”Joo siis, tämä oli harjoitus. Hyvin meni, ette te ihan kaikki kuolleet. Illanjatkoja”, moderaattorin ääni kertoi radion välityksellä.\nEn ole yksin, enhän?\nKaikki oli täysin hiljaista. Matoro ei tuntenut vastausta telepaattisille viesteilleen. Hän oli varma, että hänessä – tai jossakin hänen mukanaan olevassa esineessä – oli jokin olento tai voima. Siihen johtopäätökseen hän oli tullut Oraakkelin kanssa käydyn keskustelun jälkeen. Arkkienkelillä se jokin oli käskenyt häntä käyttämään Nimdaa.\nKuka olet? Mitä haluat? Matoro jatkoi itsekseen ajattelemistaan. Vastausta ei kuulunut.\nToa nousi seisomaan ja silmäili alusta. Melkein kaikki nukkuivat. Auringon nousuun olisi muutamia tunteja. Vain Bloszar huhki höyrykattilan ääressä. Jään toa oli yrittänyt jo pitkään nukkua, muttei ollut onnistunut siinä. Hänestä oli oikeastaan huolestuttavaa miten vähän hän oli nukkunut viime aikoina. Ja kun hän muisteli, ei hän kovin paljoa syönytkään ollut.\nKolme ja kaksi toaa nukkuivat eri puolilla alusta. Nazorak oli kauempana nurkassa. Ikkunoista näkyi pimeä ja pilvinen yötaivas. Alus kiisi vakaasti kohti pohjoista, kohti Klaania. Matoroa jaksoi edelleen hämmästyttää Laivaston matoranien insinööritaito. Hän ei uskoisi matkustavansa höyrykäyttöisellä laitteella, ellei tietäisi sitä. Eikä se ollut ensimmäinen kerta kun hän ihmetteli sitä, mitä kaikkea höyrykoneilla oli mahdollista saada aikaan.\nToa käveli pari ympyrää ja päätti istuutua jälleen. Ei hänen oikeastaan olisi tarvinnut olla vartiossa, mutta ei hän untakaan saanut. Hän päätti käydä vielä kerran läpi tulevat suunnitelmat. Klaanissa hänen pitäisi hakea Arkistosta tarkempia tietoja Deltasta ja Arupakista. Lisäksi hän tarvitsisi halukkaita klaanilaisia mukaansa Metru Nuille. Sekä aluksen. Reitti legendojen kaupunkiin kulkisi Xian kupolin kautta. He suuntaisivat Ga-Metruun ja sieltä Arupakin mielisairaalaan.\nAamulla he olisivat Klaanissa. Nimda pitäisi palauttaa Admineille.\nJa silloin Matoro tajusi, ettei hän oikeasti ollut niin varma tulevaisuudesta kuin luuli olevansa.\nEdellinen artikkeliLegenda kalastajakylästäSeuraava artikkeliPuolijumalatkin jättävät jälkiä\n2 thoughts on “Kokeiluja”\nPaaco on kyllä ihan suosikkihahmojani. Et kysynyt lupaa Dinemin käyttämiseen, mutta tuo pätkä oli kyllä tosi kiva!\nMatoro puhuu äänelle päässään -juttu kyllä kiinnostaa! Teoriani on, että se on Itroz, joka ehkä tarttui sen päähän Rozumilla. Odotan jatkoa innolla!\nEi kukaan kysynyt enää lupia hahmojen käyttämiseen 2012 :/


Luomuviljaketjun kehitysnäkymät vuonna PDF\nDownload "Luomuviljaketjun kehitysnäkymät vuonna 2015"\n1 Luomuviljaketjun kehitysnäkymät vuonna 2015 Vilja-alan yhteistyöryhmä laati tilannekatsauksen luomuviljaketjusta vuodenvaihteessa 2014/2015. Selvitystä varten haastateltiin toimijoita ketjun eri portaista sekä käytettiin kirjallisia lähteitä. Selvitystä on rahoittanut maa- ja metsätalousministeriö. SISÄLLYSLUETTELO 1. Johdanto Toimintaympäristön näkymät lähivuosille Tukipolitiikka Lainsäädäntö ja valvonta Luomuviljan tarjonta Alkutuotanto Luomusiemenen hankinta Viljakauppa, tuonti ja logistiikka Luomuviljan käyttö kotieläinrehuna Kotieläintuotannon kehitys Luomuviljan ja valkuaisen hankinta Rehuteollisuuden kehitys Luomuviljojen elintarvikekäyttö Elintarviketeollisuus Vähittäiskauppa ja kuluttajakysyntä Ammattikeittiöt Luomutuotteiden vienti Luomuviljan viennin kehittäminen Yhteenveto ja ehdotukset luomuviljaketjun kehittämiseksi LÄHTEET JA LISÄTIETOJA\n2 1. Johdanto Kesäkuun 2011 hallitusohjelmassa Suomen maatalouspolitiikan yhdeksi strategiseksi tavoitteeksi nostettiin luomu- ja lähiruoan osuuden kääntäminen vahvaan nousuun. Hallitus sitoutui toteuttamaan luomualan kehittämisohjelman, jonka avulla luonnonmukaista tuotantoa monipuolistetaan ja lisätään kysyntää vastaavaksi sekä kehitetään koko luomuruokaketjua. Luomupeltoala on kasvanut jatkuvasti vuodesta 2008 lähtien. EU:n Manner-Suomen maaseudun kehittämisen ohjelmakauden tavoite, hehtaaria luomuviljeltyä peltoa, ylitettiin ohjelmakauden lopulla. Vuonna 2014 luomuala oli jo lähes hehtaaria (9,5 % kokonaispeltoalasta). Tästä ha oli siirtymävaiheessa olevaa luomupeltoalaa. Manner-Suomen maaseudun kehittämisen uudella ohjelmakaudella luomun asema korostuu edelleen. Tavoitteena on nostaa luomupeltoalan osuus 20 %:iin vuoteen 2020 mennessä. Kaupallisen mittakaavan luomuviljely vaatii ammattimaisuutta ja riittävää volyymiä. Tätä ei saavuteta, jos tavoitteena on pelkästään kotimaan kysyntään vastaaminen. Elintarvikelaatuisen luomuviljan kokonaiskäytöstä vientiin päätyi arviolta 80 % vuosina , valtaosa viljatuotteina. Luomuviljaa vietiin jalostamattomana noin 0,4 miljoonaa kiloa vuonna 2014, tuonnin ollessa noin 8 miljoonaa kiloa. Kotimaan kysyntä on kehittynyt hieman joissakin tuoteryhmissä viime vuosina, mutta silti luomun markkinaosuus koko päivittäistavaramyynnistä oli alle 2 % vuonna Viljatuotteissa markkinaosuudeltaan suurin ryhmä hiutaleet saavutti kotimaassa noin 10 % markkinaosuuden. Luomun edistämisessä luomukotieläintuotannon monipuolistaminen ja lisääminen on keskeistä. Tällöin korostuu valkuaisrehun riittävyyden turvaaminen. Kansallisen ruokastrategian tavoitteena on nostaa rehuvalkuaisomavaraisuus 15 prosentista 50 prosenttiin (Maa- ja metsätalousministeriö 2014). Luomumaito on pitänyt suosionsa markkinoilla, mutta luomulihan kuluttajakysyntä reagoi herkästi suhdanteiden muutoksiin. 2. Toimintaympäristön näkymät lähivuosille 2.1 Tukipolitiikka Uusi maataloustukijärjestelmä tuli voimaan (Maaseutuvirasto 2014). Luomutuet muuttuivat korvauksiksi ja luomusopimukset sitoumuksiksi. Luomu on nyt oma toimenpiteensä, jossa on kaksi sitoumustyyppiä: Luonnonmukainen tuotanto ja luonnonmukainen kotieläintuotanto. Sitoumus voidaan rajata koskemaan pelkästään avomaan vihannesten viljelykierrossa olevaa peltoa. Luonnonmukaisen kotieläintuotannon sitoumus sisältää kasvinviljelyn. Kotieläintuotannon loppuessa sitoumus on muutettava luonnonmukaisen tuotannon sitoumukseksi. Luomutiloilla on mahdollista sitoutua useimpiin ympäristökorvausten ehtoihin. Samoista toimista ei kuitenkaan makseta kahden eri tukimuodon kautta. Suorien tukien viherryttämistuen vaatimukset eivät koske luomutiloja. 2\n3 2.2 Lainsäädäntö ja valvonta EU-luomulainsäädännön uudistus on meneillään ja sen suunnitellaan astuvan voimaan vuonna 2017 (MMM 2014). Kotimainen lainsäädäntö ei tuo merkittäviä vilja-alaan vaikuttavia asioita. EU lainsäädännön ei myöskään odoteta tuovan merkittäviä muutoksia vilja-alalle. Jatkossa luomuvalvontaviranomaiset pyrkivät koko ketjun tarkasteluun. Mitä aukottomammin ketju pystyy hoitamaan velvoitteet, sen parempi on läpinäkyvyys ja luottamus ketjun toimintaan. Viljelijän velvollisuus on kertoa, mikäli viljaeriin liittyy rajoituksia tai markkinointikieltoja (Heinonen 2015). Ostajien suositellaan sitoutuvan yhtenäiseen toimintatapaan - laatujärjestelmiin ja omavalvontaan. Tällöin yrityksen sisäinen valvonta toimii, samoin neuvonta viljan toimittajille. Laatujärjestelmä määrittelee mitkä toimet tehdään rutiininomaisesti ja mitkä erityistapauksissa. Alalla tulisi sopia käytännöistä missä tilanteissa ja mitä viranomaisvaatimukset ylittäviä tarkastustoimia tarvitaan (Heinonen 2015). Käytännössä luomuvalvonnan byrokratia on monesti vienyt paljon aikaa ja voimavaroja ketjun toimijoilta. Ylimääräistä työtä ja kustannuksia on aiheutunut lukuisista tarkastuksista esimerkiksi viljan vastaanotossa. Eri tarkastajien esittämät vaatimukset ovat joskus olleet ristiriidassa sekä toistensa että valvovan viranomaisen sanoman kanssa. Pienille toimijoille kuten maatiloille ja pienmyllyille byrokratian ja lisääntyvien ehtojen pelko on joissain tapauksissa ollut esteenä luomutuotantoon siirtymiseen. Vaikka byrokratia koetaan monesti vaivaksi, siitä on hyötyäkin. Suomalainen viranomaisvoimin toteutettu luomuvalvonta on toimijoille edullisempaa kuin useimmissa maissa yksityisenä liiketoimintana tehty valvonta. Korkeatasoinen valvonta merkitsee luotettavuutta ja on suomalaisen viennin valttikorttina maailmalla. 3. Luomuviljan tarjonta 3.1. Alkutuotanto Luomutilojen lukumäärä on noussut vuodesta 2008 lähtien 3800 tilasta 4240 tilaan vuonna Luomutilojen keskikoko on noussut 51 hehtaariin. Luomuhyväksytty pinta-ala on kasvanut vuodesta 2007 lähtien ja oli vuonna 2014 yhteensä noin ha eli 9,5 % Suomen peltoalasta. Tästä oli siirtymävaiheen peltopinta-alaa yhteensä ha. Tämä tarkoittaa sitä, että kahden seuraavan vuoden aikana ko. peltoala tulee luomukäyttöön edellyttäen että poistumaa luomutuotannosta ei tapahdu. Luomuviljaa tuotettiin lähes hehtaarin alalla vuonna Vuonna 2014 tehdyssä tutkimuksessa kiinnostus luomuun siirtymiseen oli laskenut 14 %:sta 11 %:iin kasvinviljelytiloilla vuodesta 2012 (TNS Gallup 2014). Kyselyn mukaan luomutilojen määrä voisi kuitenkin kasvaa 1,5-kertaiseksi ja nousta 6300:aan vuoteen 2020 mennessä. Tämä voisi merkitä luomupeltoalan kasvua jopa hehtaariin (14 % koko peltoalasta). 3\n4 Luonnonmukaisessa tuotannossa olevat maatilat ja peltoala Suomessa Maatilat luonnonmukaisen viljelyksessä tiloja, kpl viljelyn mukaan ha luomutilat, luonnonmuka Lähde: Evira 1) Tila kuuluu luonnonmukaisen tuotannon valvontajärjestelmän piiriin (punainen) 2) Luomuhyväksytty ala ja luomutuotantoon siirtymässä oleva ala yhteensä (vihreä) Luomuviljan osuus nousee hitaasti Luomuviljasato oli vuonna 2014 noin 103 miljoonaa kiloa Tiken viljelijäkyselyn perusteella. Tuotanto kasvoi edellisvuodesta noin 20 %. Kaura oli jälleen suurin luomuvilja, vaikka 40 miljoonan kilon sato onkin hieman edellisvuotta pienempi. Luomun osuus koko viljantuotannosta oli 2,5 %. Luomukauran osuus oli 4 % ja luomurukiin 9 miljoonan kilon sato oli jopa 12 % koko ruissadosta. Vehnän tuotanto kasvoi 13:sta 15 miljoonaan kiloon. Luomuvehnäsatoja on saatu nousemaan uuden luomulannoitteen ansiosta. Luomuohran tuotanto oli 14 miljoonaa kiloa, eli se nousi 10 % edellisestä vuodesta (Tike 2014) Luomuviljan tuotannossa tähtäimenä ei tulisi olla pelkästään kotimaan luomuruuan kysynnän täyttäminen vaan tuotannon kasvattaminen vientivetoisesti. Viennin tuoman volyymipohjan varassa ja tuella luomuviljely voi menestyä ja kehittyä. Suuri tuotantomäärä auttaa valmistamaan monipuolisen ja riittävän luomuviljatuotevalikoiman myös kotimaan kasvavan kysynnän tarpeisiin ja luomutavoitteiden saavuttamiseksi. (Kuusela, Meltovaara, Mäki- Reinikka 2013) Kaupallisen mittakaavan luomuviljely vaatii erikoistumista, pitkäjänteisyyttä, ammattimaisuutta ja riittävää volyymiä. Tällaiselle toiminnalle pitäisi luoda taloudelliset edellytykset, joita ei synny jos markkinat rajoittuvat kotimaiseen luomuviljatarpeeseen (Kuusela, Meltovaara, Mäki-Reinikka 2013). Luomuviljelijät ovat esittäneet VYR:in luomuviljatyöryhmässä toiveen, että he saisivat tarkempaa tietoa kysynnästä mille viljoilla ja laaduille on kysyntää kotimaassa ja vientimarkkinoilla. 4\n5 Luomukasvien tuotanto Suomessa vuosina Lähde: Luke/maataloustilastot 3.2 Luomusiemenen hankinta Luomusiementä tuotettiin noin 2000 hehtaarin alalla ja sadan viljelijän toimesta vuonna Luomuviljelyssä käytettiin vuoden 2013 viljojen kylvöihin 1,9 miljoonaa kiloa sertifioitua luomusiementä, mikä oli 18 % koko käytöstä. Lajista riippuen luomusiemenen tarpeesta täyttyy vain 6-23 %. Sen sijaan tavanomaisessa viljelyssä sertifioidun siemenen osuus oli 27 % eli runsas 80 miljoonaa kiloa. Öljykasveista kevät- ja syysrypsin siemeniä on markkinoilla luomuna kysyntää vastaavasti (Mäkinen 2015). Tällä hetkellä ei tiedetä, mitkä lajikkeet soveltuvat luomuun parhaiten. Tähän tarvittaisiin kokeita ja tutkimusta (Kuoppamäki 2015). Tavanomaisen peittaamattoman siemenen käyttömäärä luomuviljelyssä ei ole tarkkaan tiedossa. Tavanomaista siementä saa käyttää luomu-tuotannossa, jos luomusiementä ei ole saatavilla. Silti luomutilojen kylvösiemenen käytössä on esiintynyt sääntöjen vastaisuutta luomutarkastuksen näkökulmasta silloin kun luomuviljelijä ei ole hankkinut poikkeuslupaa tavanomaisen siemenen käytölle. Luomusiemenalalla kaivattaisiin selkeitä pelisääntöjä siitä milloin on luvallista käyttää tavanomaista peittaamatonta siementä. Luomusiementuotantoa ja -kauppaa säätelevät siemenkauppalaki, luomu-asetukset, kasvinjalostajan oikeus ja ankaran vastuun periaate. Luomusiementuotannossa keskeisiä asioita ovat: - Parhaiden lajikkeiden saaminen luomutuotantoon - Reagointi luomusadon kysynnän muutoksiin riittävän nopeasti. - Siementen kunnostustekniikkaan panostaminen ja siemenlevintäisten tautien hallinta (Hollo 2014). 5\n6 Luomusiementuotannossa olisi tilaa uusille viljelijöille, noin viljelijää vuodessa (Kylvösiemen 2014). Erityisesti luomuviljelyyn siirtymässä olevalla siementuotantoon kelvollisella tilalla on mahdollisuus jo siirtymävaiheen aikana päästä tuottamaan luomutuotantokelpoista siementä (MTK 2014). Hukkakauraa ei pidetä ongelmana. Viljelykierto helpottaa sen hallintaa, etenkin syyskylvöt vähentävät riskiä. Luomupellossa on myös runsas pieneliöstö, mikä heikentää hukkakauran itävyyttä. 3.3 Viljakauppa, tuonti ja logistiikka Luomuviljakaupan eräkoon kasvattamiseksi on perustettu luomurehu- ym. viljan tuottajarenkaita, jotka kokoavat viljaeriä ja markkinoivat ne myllyille, vientiin tai rehuksi. Osa renkaista toimii hyvin. Viljelijät maksavat pienen maksun renkaan kustannusten kattamiseksi. Viljat varastoidaan pääsääntöisesti tiloilla, joillakin keräilijöillä on myös pieniä varastoja. Osa tuottajarenkaista on lopettanut toimintansa keskinäisen luottamuksen puuttuessa tai muista käytännön ongelmista johtuen. Yhteistyön ja logistiikan toiminnassa on kehittämisen varaa. Kauppatavat luomuviljakaupassa ovat samat kuin tavanomaisella viljalla. Toimijasta riippuen kokemukset vaihtelevat. Teollisuus varmistaa raaka-aineen saannin enenevässä määrin viljelysopimuksilla. Sopimuskulttuurissa on edelleen kehittämisen varaa. Luomuviljakaupassa viljelijän paperityön helpottamiseksi viljanostaja voi kauppaa tehdessään hakea ns. luomuhakupalvelusta voimassa olevan asiakirjaselvityksen viljelijän kuluvan vuoden tuotannosta ja tuotteiden vaiheista. Viljakaupan helpottamiseksi VYR kehitti vuona 2013 Viljapassin, joka korvaa erilaiset kuormakirjat. Kuorman mukana seuraa ainoastaan viljapassi. Viljapassi laajennettiin pian myös luomuviljan kauppaan sopivaksi. Tulevaisuudessa viljapassi saadaan mahdollisesti sähköiseen muotoon. Tuonti Rukiin tuonti on ollut välttämätöntä kotimaan kysynnän täyttämiseksi. Vuoden kilosta luomurukiin tuonti nousi 4,3 miljoonaan kiloon vuonna Vuonna 2015 ruissadon toivotaan kasvavan mahdollisesti 100 % omavaraisuuteen saakka, mikä merkitsisi pienempää rukiin tuontia. Luomukauraa tuotiin vuonna 2012 noin 5,2 miljoonaa kiloa ja vuonna 2013 noin 3,3 miljoonaa kiloa. Tuontitarvetta nostaa luomukauratuotteiden voimakkaasti kasvanut kysyntä vientimarkkinoilla. 6\n7 4. Luomuviljan käyttö kotieläinrehuna 4.1 Kotieläintuotannon kehitys Luomuviljasadon käytöstä Suomessa ei ole saatavilla täysin kattavaa tilastotietoa. Vilja-alan yhteistyöryhmän toimesta on vuodesta 2011 lähtien pyritty muodostamaan arvio luomuviljan tarjonnasta ja kysynnästä. Lähteenä on käytetty Tiken ja Eviran tilastoja, Maa- ja metsätalousministeriön Suomen Gallup Elintarviketiedolla teettämiä luomuviljayrityskyselyjä sekä VYR:in luomuviljatyöryhmän asiantuntija-arvioita. Rehun käytöstä maatiloilla ei ole saatavilla tarkkoja tietoja, koska sitä ei tilastoida. Luomulihasta merkittävä osa myydään suoraan tiloilta loppukäyttäjille, niin ravintoloille kuin kuluttajille. Näin ollen luomulihan ja lihavalmisteiden kulutuksesta on haastavaa saada kokonaiskuvaa. Viljan rehukäyttö on suorassa suhteessa kotieläintuotannon kehitykseen. Viljan osuus rehusta vaihtelee tuotantoeläinten ja jossain määrin tilojen välillä. Esimerkiksi luomurehujen tuoteryhmistä uusin ja pienin broilerinrehu sisältää viljaa 60 %. Luomukotieläintilojen määrä oli yhteensä 825 vuonna 2014, mikä oli neljänneksen suurempi kuin vuonna Satovuonna 2013/2014 noin 76 miljoonan kilon luomuviljasadosta käytettiin rehuksi arviolta 24 miljoona kiloa eli kolmasosa. Taulukko: Luomun osuus kotieläintuotannosta vuosina 2012 ja TNS Gallup / Pro Luomu Luomumaitotiloja oli 153 vuonna 2014 ja eläimiä niissä Sekä tilojen että eläinten määrät nousivat edellisvuodesta. Luomumaidon tuotanto oli vuoden 2014 lopulla hieman kysyntää suurempi. Kysynnän uskotaan olevan kasvussa. Lihanautojen määrä kasvoi vuoden :stä 6500:aan vuonna Luomutuotteiden suosion ollessa suurimmillaan vuonna 2013 markkinoille tuli useita valmisteita naudanlihasta. Sittemmin luomulihavalmisteiden valikoima on supistunut. Luomunaudanlihasta valtaosa myydään suoramyyntinä. 7\n8 Luomusianlihaa tuotettiin 14 tilalla vuonna Lihasikojen määrä on vaihdellut viime vuosina. Vuonna 2014 niitä oli noin 4500, mikä oli kolme kertaa niin paljon kuin vuonna Luomusianlihan tuotanto oli 0,7 milj. kg vuonna 2013, mikä oli 0,4 % maan sianlihan tuotannosta. Luomulihan kysyntä tuoreena kasvoi vuonna 2014, mutta lihajalosteiden myynti laski. Vuonna 2014 joulukinkun myynti oli kaksinkertainen edelliseen vuoteen verrattuna. Alalla uskotaan kasvun tasoittuvan tänä vuonna (Kottila 2015). Luomulihan menekin kasvattamisessa haasteena on saavuttaa kaikkien ruhonosien tasainen kysyntä. Naudanlihan kysyntä arvioidaan suuremmaksi kuin sianlihan. Kuluttajat ovat toivoneet luomubroileria markkinoille. Luomubroilerin tuotanto alkoi Suomessa vuonna 2014 neljällä tilalla ja eläimiä teurastettiin kg. Tuotannon määrää ja laatua pyritään kasvattamaan mm. rakentamalla luomubroilerin emoketju hankevarojen tuella (Maaseutuvirasto 2015). Luomubroilertuotteita markkinoidaan kaupan ketjujen kautta lähinnä pääkaupunkiseudulla ja suurimmissa kaupungeissa. Broilertuotteiden menekkiä rajoittaa niiden hinta, joka on kolminkertainen tavanomaiseen broileriin verrattuna. Munivia kanoja oli luomutuotannossa 37 tilalla noin vuonna Kanojen ruokintaan voidaan arvioida käytetyn noin 7 milj. kg luomuviljaa. Luomutuotantoon siirtyminen on edelleen kiinnostanut viljelijöitä. Neuvontajärjestön koulutuksiin on osallistunut vuonna 2014 arviolta 30 % enemmän luomutuotantoa harkitsevia viljelijöitä eri puolilla Suomea kuin edellisinä vuosina. Luomutuotantoon siirtymistä saattaa jarruttaa tiettyjen rikkakasvien pelko. Myös byrokratian pelätään oleva suurempaa luomutuotannossa. Samat tekijät tulivat esiin TNS Gallupin kyselyssä (Vihonen 2014) Luomuviljan ja valkuaisen hankinta Soijaa on käytettävissä hyvin rajallisesti luomutuotannossa ja siellä pula valkuaisesta on suurempi kuin tavanomaisessa tuotannossa. Lypsylehmillä paras valkuaisen lähde on nurmi. Taloudellisin valkuainen saadaan perusrehuista eli hyvälaatuisesta säilörehusta ja viljasta. Valkuaistäydennystä (rypsipuristetta) käytetään kun halutaan nostaa maidontuotosta. Luomurypsin hinta pitäisi saada tasapainoon, jotta se olisi kannattavaa sekä viljelijälle että kotieläintilalle. Silloin kun hinnat ovat korkealla, on rypsipuriste kallis raaka-aine lihantuottajalle (Korolainen 2015). Toisaalta kovin alhaiset hinnat eivät kannusta viljelijää myymään rypsisatoaan. MTT:n kokeiden perusteella rypsirouhe tai puriste voidaan korvata kokonaan tai osittain herneellä, härkäpavulla tai sinilupiinilla lypsylehmien ruokinnassa (Kuoppala 2014). Varmuus rehuraaka-aineen saannista on tärkeää kotieläintiloille, mutta luomuraaka-aineiden toimitusketju ei toimi. Kysyntä ja tarjonta eivät kohtaa, eikä tieto kulje siitä, missä viljaa olisi saatavilla. Kotieläintilat ja luomurehun valmistajat joutuvat etsimään rehuraaka-aineita. Viljaliikkeet välittävät luomurehuja. Sikatilat ovat omavaraisempia, koska ne käyttävät enemmän oman tilan viljaa (Hemmilä 2015). Erityisen haastavaa rehujen hankinta on nautatiloilla, koska viljantuotanto on pääasiassa Etelä-Suomessa ja lihantuotanto Keski- ja Pohjois-Suomessa. Luomuvalkuaisen tuotantomäärät ovat pieniä ja laajalla alueella. Hehtaarisatojen toivotaan nousevan erityisesti 8\n9 lihantuotantoalueilla, jotta muualta tuotavaa rehun määrää voitaisiin pienentää. Taloudellisesti pienin kannattava toimituserä on kokonainen rekkakuorma, mutta käytännössä joudutaan toimittamaan myös pienempiä eriä. Kasvinviljelijät ovat perustaneet erilaisia alueellisia organisaatioita, jotka tuottavat viljoista ja valkuaiskasveista logistisesti tarkoituksenmukaisia toimituseriä Näitä toimitetaan lihantuottajille esimerkiksi Pohjanmaalle (Käki 2014). Isoilla kotieläintiloilla on yhteistyökumppaneina satelliittitiloja, jotka toimittavat niille luomuviljaa. Yhteistyötä ja työnjakoa on kehitetty tilojen välillä muutenkin, esimerkiksi rahtipuintien ja logististen ratkaisujen muodossa. Kaksi tilaa voi jakaa rekallisen rehua, koska se on liian suuri erä yhden sikatilan rahoitettavaksi. Kotimaasta ei ole saatu riittävästi valkuaisrehua Länsi-Suomeen, joko logististen haasteiden tai tuotannon rajallisuuden vuoksi. Valkuaisrehua joudutaan tuomaan, esimerkiksi rypsiä Virosta (Leskinen 2014). Myös teurastamot ovat välittäneet luomutiloille pieniä määriä ohraa, joko tilojen välisin kuljetuksin tai maahantuotuna Virosta. Luomukauraa on myös välitetty suoraan tilalta toiselle. Kuva:Raisioagro Suurimpina ongelmina rehuviljakaupassa pidetään pieniä eriä ja ylipäätään pientä kysyntää ja tarjontaa. Lisäksi ostajat ja myyjät sijaitsevat kaukana toisistaan ja luomuerät tarvitsevat omat varastopaikkansa. Kehityksen kannalta voisi kaikkien toimijoiden yhteinen luomuviljaportaali olla harkitsemisen arvoinen idea, tämä yhdistäisi ostajat ja myyjät (Nieminen 2014). 4.3 Rehuteollisuuden kehitys Teollinen luomurehujen valmistus laajeni Suomessa vuonna 2012, kun suuret toimijat Hankkija ja Raisioagro tulivat markkinoille muiden pienempien rehunvalmistajien rinnalle. Nautakarjalle valmistetaan täysrehuja, puolitiivisteitä ja tiivisteitä. Sikatiloille tuotetaan ns. yhdistelmä-tiivisteitä. Maatilat voivat tilata myös räätälöityjä rehuseoksia sekä kivennäis- ja vitamiinitäydennyksiä. Siipikarja, lähinnä munivat kanat ja broilerit käyttävät teollisia täysrehuja tai tiivisteitä. Käytettävät luomuraaka-aineet valitaan niiden soveltuvuuden mukaan. Lypsylehmien teolliset luomurehut täydentävät kotoista ruokintaa ja täydennyksen tarve on pääasiassa ohutsuolessa imeytyvässä valkuaisessa (OIV). Sen määrä ei ole suoraan verrannollinen raaka-aineen raakavalkuaisen määrään, vaan siihen vaikuttaa myös sulavuus. Esimerkiksi härkäpavussa on hyvin korkea raakavalkuaispitoisuus, mutta ohitusvalkuaista siinä on vain vähän. Tästä syystä valkuaisruokinnassa pääraaka-aine on rypsipuriste. Eri viljojen avulla haetaan lopputuotteisiin maittavuutta, tasalaatuisuutta, kuitua ja ensiluokkaista raelaatua. Viljojen valintaan vaikuttaa myös saatavuus ja hinta, mutta pääpaino on niistä saatavalla ruokinnallisella hyödyllä (Parviainen 2014). Myös luomurehun valmistajat joutuvat etsimään rehuraaka-aineita. Toimijoilla ei ole tietoa, missä ja minkä laatuista luomuviljaa on myytävänä ja toisaalta viljelijät joutuvat etsimään 9\n10 ostajaa. Viljan saatavuus ja hinta on myös vaihdellut tilojen lykätessä viljan myyntiä paremman hinnan toivossa. Yksimahaiset tuotantoeläimet, erityisesti siipikarja, tarvitsevat teollisen rehunsa päivittäin. Rehunvalmistajat ovat joutuneet tuomaan luomuviljaa Baltian maista silloin kun kotimaasta ei ole luomuviljaa saatu tai sen hinta on ollut liian korkea kotieläintuottajille. Kotimaisen luomuviljan hinta on usein epäselvä (Parviainen 2014, Hemmilä 2015). Tasainen viljavirta olisi koko ketjun etu. 5. Luomuviljojen elintarvikekäyttö 5.1. Elintarviketeollisuus Myllyteollisuus ja leipomoteollisuus Luomuvehnän jauhatus heijastaa leivän kulutuskysyntää kotimaassa ja viennissä. Satovuonna 2011/2012 vehnää jauhettiin 8 miljoona kiloa ja vuotta myöhemmin 8,4 miljoonaa kiloa. Voimakas pudotus tapahtui kesästä 2013 alkaen: viimeisen satovuoden aikana vehnän jauhatus oli vain 6,8 miljoonaa kiloa. Tähän on vaikuttanut luomuvehnätuotteiden viennin väheneminen ja luomuleivän myynnin jyrkkä lasku kotimaassa. Tosin samaan aikaan myös tavanomaisen leipomoleivän myynti on laskenut. Luomuleivän myynnistä Horeca-sektori ja kaupan paistopisteet muodostavat 10 %. Paistopisteiden leivistä osa voi olla ulkomaista alkuperää. Luomuviljan käyttö kotimaan teollisuudessa ja käytön muutokset satokausina 2012/13 ja 2013/14 (milj.kg) Luomurukiin käyttö on tasaista, kuusi miljoonaa kiloa vuodessa. Leipomoilla oli vaikeuksia luomujauhojen saannissa vuosina Tilanne on sittemmin kohentunut ja tällä hetkellä niin vehnän kuin rukiin saatavuus on hyvä, osin tuonnin ansiosta. Luomukauran käyttö kasvaa voimakkaasti. Kauratuotteiden suosio on ollut kasvussa jo 10\n11 muutaman vuoden kotimaassa ja ulkomailla. Vuonna 2013 kotimaan kauramyllyjen valmistuskapasiteetti nousi ratkaisevasti, kun Fazer aloitti tuotannon uudessa kauramyllyssään. Tämä selittää osaltaan luomukauran käytön kasvua 21 %:lla lähes 14 miljoonaan kiloon satokaudella Vuonna 2015 kauran elintarvikekäyttö tulee kasvamaan edelleen, kun Helsingin Myllyn kauramyllyn laajennus valmistuu. Vientikysyntä sisältyy oheisessa taulukossa kotimaan käyttölukuihin ja kauran elintarvikekäytöstä se käsittää %. Luomuohran mallastus Vuosina luomuohran elintarvikekäyttö vaihteli välillä 0,5-0,8 miljoonaa kiloa. Luomuohran elintarvikekäytöstä suurin osa on mallastusta. Luomumaltaan valmistuksessa raaka-aineen saanti oli alun perin ongelma ja sitä lähdettiin parantamaan yhdessä neuvontajärjestön kanssa. Yleisesti oli käsitys, että ohran viljely luomuna olisi äärimmäisen vaikeaa ja mallasohralaadun tuottaminen mahdotonta. Näin ei kuitenkaan ole ja ennakkonäytemateriaalin perusteella voidaan sanoa kausilta 2012 ja 2013 että luomussa voidaan päästä tavanomaista vastaavaan mallasohran laatuun (Kivelä 2014). Luomuohran viljely oli alun perin myös lajikekysymys, jotta uskallettiin viljellä luomuna ensinnäkin ohraa ja toiseksi kaksitahoisia mallasohralajikkeita. Onnistuneet viljelykokemukset ja niiden jakaminen ovat varmasti menestyksen takana. Lisäksi on panostettu luomulajikekokeisiin, mutta toistaiseksi materiaalia on kovin vähän. Samat lajikkeet soveltuvat mallasohran sopimusviljelyyn sekä luomuna että tavanomaisessa tuotannossa. Sadosta 2012 alkaen Suomessa on oltu omavaraisia kotimaisen luomumallasohran suhteen. Luomuohran viljely ja mallastuskäyttöön kelpaavien luomumallasohra-lajikkeiden viljely on kasvanut Suomessa sadosta 2011 alkaen. Luomumaltaan kysyntä on vakiintunut nyt kun kotimaista luomumallasohraa on ollut saatavilla (Kivelä 2014). Luomuohran muu elintarvikekäyttö ja vientikysyntä ovat vähäisiä (Kuusela 2014) Vähittäiskauppa ja kuluttajakysyntä Luomuelintarvikkeita myytiin Suomessa yhteensä noin 220 miljoonalla eurolla ajanjaksolla Myynti lisääntyi noin kaksi prosenttia edellisvuoden vastaavasta ajanjaksosta (vertaa: kaikkien elintarvikkeiden myynnin kasvu oli 1,8 %, Päivittäistavarayhdistys). Vuonna 2014 luomun osuus elintarvikemyynnistä oli 1,7 %. Tuoteryhmässä jauhot, tärkkelykset ja muut viljatuotteet luomun markkinaosuus oli vajaa 9 % arvossa ja vajaa 6 % määrässä vuonna Yhä useampi syö aamupuuronsa tänä vuonna luomuna, kertovat S-ruokakauppojen myyntiluvut. Luomu on saanut osansa puuroja suosivasta trendistä, joka on nähtävissä myös muissa maissa. UK:ssa ja Tanskassa alkanut puurobaari-ilmiö on rantautunut Suomeenkin. Aamiaistuotteiden luomuvalikoima on kasvanut, kun perinteisempien luomukaurahiutaleiden rinnalle on noussut erikoisempia tuotteita: gluteenittomia luomukaurahiutaleita, luomuspelttiä, luomuriisihiutaletta ja 7-viljan hiutaleita. Niiden myynnin kasvu on ollut voimakasta vuonna Myös pikapuuron luomuversiot käyvät hyvin kaupaksi. Luomuhiutaleita myytiin vuonna 2014 yhteensä 1,5 miljoona kiloa. Luomun markkinaosuus tuoteryhmässä hiutaleet ja suurimot oli noin 10 % niin arvossa kuin määrässä. 11\n12 Eräiden luomuviljatuoteryhmien myynti (1000 kg) suurimmissa vähittäiskaupan ketjuissa vuosina 2012, 2013 ja Lähde: Ruokakeskon, Lähikaupan ja SOK:n myyntitilastot 1000 kg Luomuviljatuotteiden myynti vähittäiskaupassa Tuoreet leipomotuotteet Hiutaleet ja suurimot Jauhot, tärkkelykset ja muut viljatuotteet Panimojuomat (1000 l) Tuoreen luomuleivän kulutuskehitys kotimaassa on sen sijaan ollut syöksylaskua. Vuonna 2012 luomuleipien myynti saavutti kaikkien aikojen huippunsa 2,5 miljoonaa kiloa. Vuonna 2014 luomuleipiä myytiin enää 1,1 miljoonaa kiloa. Se oli noin 1,1 % vähittäiskaupan koko leivän myynnistä. Luomuoluiden kysyntä oli kasvussa vuoteen 2013, jolloin se ylitti miljoonan litran rajan. Vuonna 2014 kysyntä tasaantui noin litraan mikä oli noin 0,2 % oluen vähittäiskauppamyynnistä. Luomutuotteiden kysyntä on kasvanut Suomessa kuitenkin hitaammin kuin monissa maissa. Luomutuotteet ovat kalliimpia, joten kuluttaja odottaa saavansa lisäarvoa tuotteista. Luonnonmukainen tuotantotapa ei ole yksin riittävä peruste korkeammalle hinnalle. Esimerkiksi tuoreleivän tarjonta on monipuolistunut uusien myymäläleipomoiden myötä. Luomuleipien tulee vastata kilpailuun laadulla. ProLuomun mukaan luomutuotteiden menekin lisäämiseksi tarvittaisiin enemmän hyviä ja kohtuuhintaisia tuotteita sekä viestintää, tietoa luomusta. Kuluttaja ei tunne maataloustuotantoa eikä tavanomaisen ja luomutuotannon eroa. Tuotteistaminen tulee viedä loppuun asti. Markkinoinnissa tuotteen mukaan tulisi liittää tarina. Erikoistuotteilla on sijansa kuluttajan ostoskorissa, kun hinta ja laatu ovat oikeassa suhteessa. S-ryhmä, Arla ja ProLuomu toteuttivat syksyllä 2014 tutkimuksen kuluttajien asenteista luomuun. Säännöllisesti luomua käyttävät kuluttajat tuntuivat tietävän tarkastikin, mitä luomu tarkoittaa esimerkiksi raaka-aineiden, valmistuksen ja eläinten kasvatusolosuhteiden vaatimusten suhteen. Niillä kuluttajilla, joilla tietämystä oli, löytyi uskoa ja luottamusta luomutuotteisiin selkeästi enemmän kuin luomua vähemmän käyttävien joukosta. Heille oli epäselvempää, mitä luomu tarkoittaa esimerkiksi eläinten syömän rehun osalta. Luomua 12\n13 vähän käyttäviä epäilytti myös esimerkiksi se, mitä lisäaineita valmistuksessa saa käyttää vai saako käyttää mitään. Päätelmänä tutkimuksessa todettiin, että ilman tietoa ei ole luottamusta ja toisaalta epäilykset luomua kohtaan ovat vahvemmat (SOK Patarumpu 2015) Ammattikeittiöt Monissa Euroopan maissa on jo usean vuoden ajan voimakkaasti ohjattu joukkoruokailun julkisia hankintoja kohti luomua. Suomessa valtioneuvoston tavoitteena julkisen sektorin ruokapalveluiden osalta on mm., että ruokapalveluissa tarjottavasta ruoasta 10 % on luomua vuoteen 2015 ja 20 % vuoteen 2020 mennessä. Suomessa on toiminut vuodesta 2002 lähtien Portaat Luomuun -vapaaehtoinen ohjelma, jonka tarkoituksena on auttaa ammattikeittiöitä lisäämään luomutuotteiden käyttöä osana kestävän kehityksen mukaista toimintaa. Vuoden 2015 alusta toiminta muuttui maksulliseksi. Ohjelmassa on tätä kirjoittaessa mukana 2236 keittiötä ( ). Portaat luomuun - ohjelmaa ylläpitää Savon koulutuskuntayhtymä/ekocentria. Luomutuotteiden käyttömäärät Portaat luomuun ohjelman toimipaikoissa vuonna 2012 ja Yksikkö kg tai litraa vuodessa. Lähde: Portaat luomuun. Luomutuotteiden käyttö ammattikeittiöissä on lisääntynyt. Tätä ovat osaltaan edistäneet uudet tuotteet, pakkauskoot ja luomutuotteiden parempi saatavuus. Luomuviljatuotteiden käyttömäärät ovat kaksin-kolminkertaistuneet Portaat luomuun - kehitysohjelmassa olevissa keittiöissä vuodesta 2012 vuoteen Suomalaisista ammattikeittiöistä lähes 73 % käyttää luomua ainakin joskus. Vähintään viikoittain luomua käyttää yli neljäsosa ammattikeittiöistä (27 %) ja päivittäin 11 prosenttia. Käytetyimpiä luomutuotteita ovat viljatuotteet sekä vihannekset ja kasvikset (Lähde: Suurtaloustutkimus 2014/Taloustutkimus Oy). Luomutuotteista ammattikeittiöiden saatavilla on parhaiten erilaisia myllytuotteita, maitotuotteita, kananmunia sekä kasviksista perunaa ja porkkanaa. Tukkuliikkeiden valikoimissa luomujauhoja ja -hiutaleita on saatavilla myös suurkeittiöpakkauksissa. Paikallismyllyt pystyvät joustamaan myllytuotteiden pakkauskoossa asiakkaan mukaan. 13\n14 5.4. Luomutuotteiden vienti Myllytuotteet Kauran suosio kuluttajien keskuudessa on vahvassa nousussa maailmalla. Luomukauratuotteiden vienti on kasvanut voimakkaasti viimeiset viisi vuotta. Viennin kohdemarkkina-alueena ovat jo lähes kaikki maanosat. Afrikan maista toistaiseksi vain Etelä-Afrikkaan viedään luomukauratuotteita. Vuosien viranomaistyön tuloksena suomalainen kaura on saanut vientiluvan Kiinaan, missä kaura on nyt kiinnostuksen kohteena. Kauran vientiä pyritään edistämään muun muassa vuonna 2014 alkaneen Team Finland -vientiohjelman avulla. Tällä hetkellä viennin osuus elintarvikelaatuisen luomukauran kotimaan jalostuksesta on noin %, kaikista luomuviljatuotteista yhteensä 70 %:n luokkaa. Kuva: Fazer Group Suomi on maailman suurimpia kauran tuottajia. Luomukauran viljely tarjoaa erikoistumismahdollisuuden Suomen viljantuotannossa. Suomalainen kaura on huippulaatuista monilla kriteereillä: lajikkeet, kasvuolosuhteet, viljelymenetelmät, laadunvalvonta, maku. Raaka-aineen saatavuus ja hintavaihtelu ovat pullonkauloja luomuviljan viennissä. Vuodesta 2010 lähtien luomukauran kotimaan tuotanto ei ole riittänyt kattamaan vientikysyntää (Kuusela 2014). Gluteeniton luomukaura on Suomelle suuri mahdollisuus. Sitä ei ole käytännössä ollut saatavilla, mutta vuonna 2015 sitä aletaan viljelyttää sopimustuotantona. Gluteenittoman kauran tuotannossa on varmistettava monta osa-aluetta: osaaminen, koulutus, logistiikka ja erityisesti siemenhuolto. Luomuvehnäjauhon markkinat ovat lähialueilla ja siellä vallitsee kova kilpailu. Kilpailijana vientimarkkinoilla on Ruotsi, pienemmässä määrin Saksa. Myös Baltia on tulossa erittäin voimakkaasti kansainvälisille luomuviljamarkkinoille (Kuusela 2014). Luomuleipä Luomuleivän vientiä rajoitti vuosina 2011 ja 2012 raaka-ainepula. Nykyään Suomessa tuotetaan riittävästi luomuruista ja vehnää myös viennin tarpeisiin. Luomuleipää vietiin Suomesta vuonna 2013 noin miljoona kiloa. Viennin kasvu on ollut voimakasta ja vuonna 2014/2015 vienti on arviolta 2-3 miljoonaa kiloa vuodessa. Vientiin valmistetaan ruisvehnäsekaleipää ja se toimitetaan pakasteena. Suurin kohdemaa on Saksa, muita vientimaita ovat Puola, Sveitsi ja Ranska (Meltovaara 2014). 14\n15 Suomalaisella luomuviljalla ja luomuviljatuotteilla on hyvät mahdollisuudet menestyä viennissä, koska täällä viljellään ehkä maailman puhtainta viljaa, jonka maine on jo hyvä. Hyvän laadun tukena on luotettava valvontajärjestelmä. Varsinaista suomalaista alkuperää merkittävämpää on suomalainen luotettavuus. Suomalaisten perusrehellisyys ja luotettavuus on merkittävä arvo ruoka- ja ympäristökohujen maailmassa. Aasiassa puhtaus ja turvallisuus on erityisen tärkeä vientivaltti. Haasteena on saada nuo lupaukset brändättyä ja kaupallistettua. Suomalaiselle kauralle ollaan hakemassa nimisuojaa. Jotta saavutetut asemat vientimarkkinoilla saadaan pidettyä, tulisi markkinoille kehittää uusia tuotesovelluksia (Kuusela 2014). Kuva: Leipätiedotus Luomutuotteiden vientiä voidaan kehittää viennin edistämistoimilla. Luomuala kehittyy, jos kaupalliset kanavat kehittyvät, minkä vauhdittamana alkutuotantoa voidaan kehittää. Viennin edistäminen pitäisi määritellä ja projektoida, siihen liittyy muutakin kuin messut, mm. nimisuojan hakeminen tietyille tuotteille, kansainvälinen brändi- ja tunnettuustyö, viennin esteiden raivaaminen ja investointituet (Kuusela 2014). 5.5 Luomuviljan viennin kehittäminen Luomuviljamarkkinat ovat hyvin häilyvät ja markkinamuutokset poikkeuksellisen suuria. Aikaisemmin Englanti oli iso suomalaisen luomuviljan ostaja, nykyään kysyntä on laskenut voimakkaasti ja rooli vaihtunut. Viime vuosina Suomesta on viety pieniä määriä luomukauraa Saksaan. Ostajat edellyttävät jatkuvuutta viljan toimituksiin ja pitkäaikaisia sopimuksia. Uusien markkinoiden valtaamista vaikeuttaa epävarmuus viljan saatavuudesta (Vesikkala 2014). Suomen kanssa luomuviljan vientimarkkinoista kilpailevat Ruotsi ja pienessä määrin Saksa. Viime vuosina luomukauran tarjonta Baltiasta on kasvanut voimakkaasti, joten markkinat ovat siinä mielessä muuttuneet ja kannattava luomukauravienti on vaikeutunut. Luomumyllykauran kysyntä on kasvanut myös kotimaassa (Pekkala 2014). Viimeisen vuoden aikana on ollut havaittavissa hienoista kasvua luomuviljan viennissä. Kohdemaat ovat pääasiassa Euroopassa, mutta kiinnostus on kuitenkin selvässä kasvussa myös idässä, jopa Aasiassa asti (Parviainen 2014). Haasteena viennissä on koko luomuviljasektorin kapea-alaisuus. Viljat ovat erittäin pieniä tuotteita ja jo vähäisetkin muutokset tarjonnassa tai kysynnässä muuttavat markkinatilanteen nopeasti. Raaka-ainetta riittää juuri ja juuri nykyisen kysynnän kattamiseen. Hieman lisää saisi olla ja lisää tarvitaan erityisesti silloin kun kasvua kysynnälle on odotettavissa (Pekkala 2014). Luomuviljely on korkean tuen ja pienten satojen toimiala, jossa on vaikea saada sitoutettua viljelijöitä mukaan viljelijärengastyyppiseen toimintaan ja etsimään uusia vientikanavia. Vientitoimijoita on vain muutama ja kaikilla pienet vientimäärät, mistä johtuen logistiset 15\n16 kustannukset nousevat suuremmiksi kuin tavanomaisen viljan viennissä. Suuri käytännön ongelma on myös vientiasiakirjojen laatiminen. Sama paperityö tarvitaan, vietiinpä kontillinen (25 tonnia) tai laivalasti (2500 tonnia). Pienelle erälle yksikkökustannus on korkea. Luomuviljan vienti kehittyy tällä hetkellä vain kriisien kautta. Kotimaan hintojen ja kysynnän laskiessa hyvin alas kiinnostuvat viljelijät viennin kehittämisestä. Onnistuakseen kehittämisen tulisi olla jatkuvaa. Luomusektorilla kaivataan lisää koulutusta viennistä ja markkinoista viljelijöille (Virolainen 2014) Haasteena luomuviljan viennin kehittämisessä ovat myös toimintatavoiltaan ja tavoitteeltaan erilaiset luomuviljelijät: Alalle toivotaan lisää viljelijöitä, jotka ovat sitoutuneita kehittämään tuotantoaan niin määrän kuin laadun suhteen. Yhteistyö suomalaisten toimijoiden kesken on ollut perinteisesti vähäistä, mutta viime vuosina on tapahtunut pientä edistystä. Viljelijät ovat perustaneet viljanvientiliikkeitä. Avoimuutta luomubisneksessä kaivattaisiin lisää. Alan kasvu vaatii toisten toimijoiden tukemista periaatteella: Jos naapurilla menee hyvin, niin minullakin tulee menemään paremmin. 16\n17 6. Yhteenveto ja ehdotukset luomuviljaketjun kehittämiseksi Kesäkuun 2011 hallitusohjelmassa Suomen maatalouspolitiikan yhdeksi strategiseksi tavoitteeksi nostettiin luomuruoan osuuden kääntäminen vahvaan nousuun ja hallitus sitoutui toteuttamaan luomualan kehittämisohjelman. Luomupeltoala onkin kasvanut jatkuvasti vuodesta 2008 lähtien. Kotimaan kysyntä on kehittynyt hieman joissakin tuoteryhmissä viime vuosina, mutta silti luomun markkinaosuus koko päivittäistavaramyynnistä oli alle 2 % vuonna Luomuviljan elintarvikekäyttö on kasvanut kauran osalta osin kotimaan kulutuksen kasvaessa mutta ennen kaikkea suuren vientikysynnän johdosta. Luomukauratuotteista jopa 90 % menee vientiin. Luomuohran viljelyn salat aukenivat luvulla ja se mahdollisti kotimaisen luomuoluen tuotannon, jossa on saavutettu omavaraisuus maltaan osalta. Luomumarkkinoiden toimivuus, viljan markkinointi, tiedottaminen ja tiedonkulun kehittäminen ovat avainroolissa koko ketjussa. Luomun käytön lisäämisessä luomukotieläintuotannon monipuolistaminen ja lisääminen on keskeistä ja siinä korostuu valkuaisrehun riittävyyden turvaaminen. Kotimainen öljy- ja valkuaiskasvien tuotanto ei ole pystynyt kattamaan luomuvalkuaisrehun tarvetta. Niinpä rypsirouhetta on tuotu mm. Baltian maista. Luomutuotannossa viljaerät ovat pieniä mikä aiheuttaa omat haasteensa viljan varastointiin, markkinointiin ja kuljetuksiin. Luomukotieläintuotanto kasvoi, esimerkiksi vuodesta 2012 vuoteen % ja se on osaltaan lisännyt luomuviljan käyttöä. Raporttia varten tehdyissä haastatteluissa ja Vilja-alan yhteistyöryhmän luomuviljatyöryhmässä on noussut esiin luomuketjun kehittämistarpeita. Tilastointi Yksi jo aiemmin tiedostettu ongelma on tilastointi. Aikaisemmin ei luomutuotantoa ole tilastoitu erikseen, mutta Tike /Luke on pyrkinyt sitä kehittämään. Erityisesti kaivataan tietoa markkinoille tulevan luomuviljan määrästä. Myös luomulihan ja lihavalmisteiden kulutuksesta on haastavaa saada kokonaiskuvaa, koska luomulihasta merkittävä osa myydään suoraan tiloilta loppukäyttäjille, niin ravintoloille kuin kuluttajille. Viljelyn kehittäminen Tarvittaisiin kokeita ja tutkimusta siitä, mitkä lajikkeet soveltuvat luomuun parhaiten. Luomuöljykasvien tuotantoa tarvitaan lisää valkuaisomavaraisuuden kohottamiseksi. Laadukkaan leipävehnän ja mallasohran tuottaminen vaatii lisälannoitusta, mitä nitraattiasetus säätelee. Viljelijöiden taholta on esitetty lihaluujauhovalmisteiden sopivan tarkoitukseen sijoituslannoituksena käytettynä. Karjatilojen lannan hyödyntämistä kasvitiloilla tulisi kehittää säädösten puitteissa. Kuljetuskustannusten alentamiseksi lantaa voisi jalostaa pienissä laitoksissa kotieläintilojen tuntumassa. Tilat voisivat toimittaa lannoitetta paluukuormassa esimerkiksi rehuviljan vastaanoton jälkeen. Viljakauppa ja logistiikka Luomuviljaerät ovat pieniä ja toimijoiden on vaikea löytää toisiaan markkinoilla. Rehuviljakaupassa teurastamot näkevät ongelmana pienet erät ja ylipäätään pienen 17\n18 kysynnän ja tarjonnan. Logistiikkaa ja kuljetusten taloudellisuutta tulisi edelleen kehittää yhteistyöllä ja kuormien yhdistämisellä. Kaikkien toimijoiden yhteinen luomuviljan internetportaali voisi olla harkitsemisen arvoinen idea, tämä yhdistäisi ostajat ja myyjät. Viljelijäkoulutuksiin kaivataan aiheiksi mm. kaupallisen ajattelun kehittämistä ja tietopakettia viennin asettamista vaatimuksista tuotteille ja toiminnalle. Luomusiementuotanto ja valvonta Viljalajista riippuen luomusiemenen tarpeesta täyttyy vain 6-23 %. Ongelmia aiheutuu käytännössä tulkinnoista, milloin tavanomaisen siemenen käyttö on sallittua. Alalla on pohdittu erilaisia vaihtoehtoja. Yhtenä vaihtoehtona on esitetty Hollannissa käytössä olevaa mallia, missä vuosittain syksyllä selvitettäisiin valtakunnallinen luomusiemenen tuotanto ja myyntiin tulevat määrät. Jos luomusiementä on tuotettu riittävästi sertifioidun luomusiemenen tarpeeseen nähden, poikkeuslupia ei annettaisi kyseessä olevalle kasvilajille. Jos luomusiemenen tuotanto ei riitä kattamaan tarvetta, sallittaisiin tavanomaisen peittaamattoman siemenen käyttö kyseessä olevasta kasvilajista seuraavissa kylvöissä. Näin syntyisi yleinen kielto tai hyväksyminen tavanomaisen siemenen käytöstä eikä tapauskohtaisia poikkeuslupia tarvittaisi. Tämä estäisi myös luomusiemenmarkkinoiden ohjailun erillisillä ilmoituksilla, joiden seurauksena Elykeskukset sallivat tai kieltävät tavanomaisen peittaamattoman siemenen poikkeusluvat. Hollannin malli on aiheuttanut myös epäilyksiä. Ketjun ja viranomaisten yhteistyönä tulisikin laatia ohjeistus ja oikeudenmukaiset pelisäännöt, jotka mahdollistavat tasapuoliset mahdollisuudet siemenhankintaan kaikille luomuviljelijöille. Luomuvalvonta Luomuvalvontaa esitetään kehitettävän yhteistyössä toimijoiden kanssa. Ketju toivoo byrokratian kevenevän. Tarkastusten periaatteeksi on ehdotettu tuotannon kehittämistä: tarkastukset voisivat auttaa huomioimaan riskitekijöitä ja epäkohtia sekä parantamaan tilannetta. Varsinkin viljantuottajien kohdalla tilanne on monesti ollut täysin päinvastainen. Jos tarkastus kuitenkin toimisi kehittämisen välineenä, olisi tilanteesta paljon hyötyä ja se veisi luomualan kehitystä eteenpäin. Tarkastuksia voisi tehostaa tarkastamalla kerralla useampia asioita ja kohteita, jolloin vältyttäisiin päällekkäisyyksiltä ja väärinymmärryksiltä. Samalla aikaa säästyisi huomattavasti. Alan toimijat toivovat myös säädösten tulkintaan enemmän yhtenäisyyttä eri alueilla. 18\n19 LÄHTEET JA LISÄTIETOJA Evira Luomutilastot Hollo, Jukka, Tilasiemen Oy, Esitys Luomupäivillä Kuoppala, Kaisa Maaseudun Tiedetreffit Mustiala Kuusela, Meltovaara, Mäki-Reinikka Esitys MMM:ssä ja VYR luomuviljatyöryhmässä. Kylvösiemen 4/2014. Luomusiementä tarvitaan lisää. Luke Luomusatotilasto Maa- ja metsätalousministeriö Hallituksen luomualan kehittämisohjelma ja luomualan kehittämisen tavoitteet vuoteen 2020.Valtioneuvoston periaatepäätös Lisää luomua. MMM tiedote Maaseutuvirasto Tuet ja palvelut. Luonnonmukainen tuotanto. Maaseutuvirasto, Ruokaketjuhankkeet Luomubroilerhanke. MTK Siemenalan kehittämishanke. Siementuotanto-opas. Parviainen, Essi Esitys Luomupäivillä Portaat Luomuun ohjelma Luomua lisää, toimeenpanosuunnitelma ProLuomu SOK/Patarumpu TNS Gallup Luomun kehitysnäkymät raportti. TNS Gallup / Pro Luomu Toimijoiden haastattelut Heinonen, Sampsa, Evira 2015 Hemmilä. Terhi, Rehux Oy 2015 Karlsson, Jyrki, Ruokakesko Oyj 2015 Kivelä Sanna, Viking Malt Oy 2014 Korolainen, Perttu, Kankaisten Öljykasvit 2015 Kottila, Marja-Riitta, ProLuomu ry 2015 Kuusela, Miska, Helsingin Mylly 2014 Käki, Reijo 2014 Leskinen, Ulla-Maija, ProAgria 2014 Meltovaara, Kari, Leipomo Rosten 2014 Mäkinen, Timo, Naturcom Oy 2015 Nyholm, Steve, Skogsjö Gris Ab 2014 Parviainen, Essi, Hankkija Oy 2014 Nieminen, Janne, A-Rehu 2014 Tapio, Katja, SOK 2014 Vesikkala, Eero, Intergreen Oy 2014 Vihonen, Erkki, ProAgria 2014 Virolainen, Tomi


Jarmo & Juha Karhu - Suomen poliisikoirayhdistys\nJarmo (Harmaahurstin Jarmokalevi) & Juha Karhu, Kaakkois-Suomi\nJuha Karhu ja Jarmo (Harmaahurstin Jarmokalevi) paikallistivat Kuusankoskella 14.9.17 palvelukeskuksesta kadonneen, alzheimeria sairastavan naisen. Nainen oli kadonnut klo 19 aikaan, ilta alkoi jo hämärtyä ja ulkona oli satanut reippaasti vettä koko päivän.\nJarmon annettiin haistella kadonneen vaatteita. Ensimmäinen Jarmon ottama jälki loppui kuitenkin nopeasti. Karhun keskustellessa etsintätaktiikasta partiokaverinsa kanssa, hän huomasi koiransa tarkkaavaisen olemuksen.\nKarhu antoi Jarmon haistaa vaatetta uudelleen, jonka jälkeen Jarmo ampaisi jäljelle palvelukeskuksen takana olevaa peltoa kohti. Pian Jarmo löysikin vatsallaan makaavan naisen pellolla olevasta syvästä ojasta, jonka pohjalla oli vettä.\nNainen oli riippuvainen ulkopuolisesta avusta, eikä hän olisi päässyt ojasta ylös omin voimin. Ilman Jarmon tarkkaa vainua, naista ei todennäköisesti olisi kyetty pelastamaan.


Miksi valita Fristads | Fristads\nKOSKA TIEDÄMME TYÖVAATTEILLE ASETETUT VAATIMUKSET\nMeillä on jo yli 90 vuoden kokemus, joten ymmärrämme ammattilaisten tarpeet ja pystymme tarjoamaan täydellisen valikoiman laadukkaita työvaatteita toimivalla ja ajattomalla muotoilulla. Päästä varpaisiin, ympäri vuoden - kestävällä ja innovatiivisella tavalla.\nVaaditko työvaatteelta erityistä joustavuutta? Entä tulisiko sen olla palosuojattu? Vai tarvitsetko suojausta ankariin sääoloihin? Kehitämme jatkuvasti tuotteitamme, jotta ne täyttävät tarpeesi ja tukevat työtäsi. Etsimme jatkuvasti parhaita materiaalivalintoja ja jos emme löydä niitä, kehitämme itse uusia ratkaisuja.\nNoudatamme työssämme tiukkoja standardeja koskien työskentelyoloja ja työntekijöiden oikeuksia. Tästä syystä teemme yhteistyötä Fair Wear Foundation -järjestön kanssa ja kohtelemme työntekijöitämme aina oikeudenmukaisesti.\nSaatavuus on tärkeää ja hyvän jälleenmyyjäverkoston ansiosta lähelläsi on aina paikallinen jälleenmyyjä.\nKOSKA KEHO ON TÄRKEIN TYÖKALUSI\nTyövaatteiden suunnittelussa keskitymme sinuun ja kehoosi sekä työympäristöösi. Suunnittelemme toimivia työvaatteita, jotka antavat sinulle mahdollisuuden tehdä parhaasi kaikissa olosuhteissa. Meille turvallisuutesi on aina etusijalla. Kun tarvitset suojaa sähköltä, sulalta metallilta tai vaarallisilta kemikaaleilta, Fristadsin työvaatteissa on paras suojaus eurooppalaisten standardien mukaan.\nKOSKA HYVÄ OLO PARANTAA SUORITUSTA\nSinä olet ammattilainen ja haluat tehdä parhaasi. Me Fristadsissa autamme sinua ja teemme olostasi miellyttävän. Kun suunnittelemme työskentelyäsi tehostavia työvaatteita, paneudumme työhömme jokaista yksityiskohtaa myöten. Teemme yhteistyötä johtavien toimittajien kanssa ja käytämme vain materiaaleja, joiden tiedämme toimivan eri sääolosuhteissa ja ympäristöissä.