Willimiehen jäljillä: Lappeenranta / Salpalinjan pallokorsu\n69 Eyes "Borderline" jos täällä olisi jouduttu tappelemaan, niin olisi Rehvalahden rajalinjalla ollut takuulla yli 69 silmäparia...\nPäivän toinen kohde-esittely. Melkoista innokkuutta taas havaittavissa.\nBloginpitäjälle tippuu säännöllisin väliajoin vihjeitä uusista kohteista. Jotkut niistä olemme esitelleet jo aiemmin tai sitten ne ovat jo valmiiksi meidän kuvauslistallamme. Useimmat vihjeet liittyvät Salpalinjan bunkkereihin, taisteluhautoihin ja muuhun Salpalinjaan liittyvään. Emme halua esitellä kymmeniä samanlaisia bunkkereita, kuin olemme jo blogissamme esitelleet Rutolasta, Hurtanmaalta, Voisalmesta ja Ylämaan Hostikkakin odottaa vielä vuoroaan. Uusien samanlaisten kohteiden esittely ei tuo mitään lisäarvoa kenellekään. Näihin kohteisiin jokainen voi itse tutustua erinomaisen Salpalinjan inventaariluettelon avulla.\nPallokorsun suuaukko. Naamiointi on kohdallaan v.1944 rakennetun korsun ympärillä\nSilti mekään emme ole vielä esitelleet aivan kaikkea Salpalinja-aineistoamme, koska vielä juhannuspäivänäkin…siis tänään, me kävimme eräällä mielenkiintoisella kohteella. Tämänkaltaisia poikkeuksellisia kohteita on kiva esitellä!\nNäkymä vihollisen suunnalta. Seison korsun päällä\nRehvalahden suunnalta läheltä Lemin rajaa löytyy vähän erilaisia bunkkereita. Nämä ovat pieniä noin 8-10 miehelle tarkoitettuja majoituskorsuja, mitkä ainakin Rehvalahdella sijaitsevat juoksuhautojen välittämässä läheisyydessä. Ne olivat tarkoitettu majoittumiseen ja tietenkin myös suojaksi taistelujen riehuessa ympärillä. Näitä näkee harvemmin kuin suuria teräsbetonikorsuja, koska monet niistä ovat tuhoutuneet teitä rakennettaessa tai silkkaa vanhuuttaan. Monet niistä ovat jääneet pihapiireihin ja niitä on käytetty kellareina ja olenpa kuullut, että yksi tällainen olisi muutettu myös saunaksi!\nKaikkiaan näitä tehtiin 850 kappaletta ,joista osa jäi rauhanteon myötä rajan taakse. Valmistusmenetelmä on kuitenkin nerokas ja näitä pystyttiin valmistamaan samalla muotilla jopa kolme kappaletta päivässä. Amerikkalainen idea, joten ihmekös tuo? Minun on turha ryhtyä tässä selittämään valmistusmetodia, koska Salpalinjan asioihin perehtynyt blogi Salpalinjan salat on asian erinomaisesti selostanut. Käykää lukaisemassa imubetonimenetelmällä valmistettujen bunkkereiden rakentamisesta täältä.\nKoska metsän keskellä bunkkeri ei erotu mitenkään ympäröivästä maisemasta, niin Lappeenrannan Rehvalahdella saa paremman käsityksen näiden historiallisten monumenttien koosta. Alueella on näet vuosien saatossa otettu hiekkaa rakentamiseen ja kaksi betonikorsua on pyörähtänyt sorakuopan pohjalle ylösalaisin. Tämä on todellakin näkemisen arvoinen Salpalinjan kohde. Willimies Tours suosittelee…\nRehvanlahden sorakuopan pallokorsuista toinen


Jouko Marttinen - Suomen Lähetysseuran seniorit\nPakistanin lähetystyöntekijä, FM Jouko Marttinen 15.10.1943 Hirvensalmi - 21.12.2021 Helsinki\nJouko aloitti työn Lähetysseurassa Lähetyssanomien toimittajana 1972. Haluamme, että myös hänen oma äänensä kuuluu tässä muistokirjoituksessa. Toinen ääni on hänen lähimmän työtoverinsa ja vaimonsa Chrissen, kolmas hänen pitkäaikaisen työtoverinsa, Reino Junttilan, joka siunasi Joukon taivasmatkalle.\nJouko: Koulussa 50-luvulla raivosin kuin Vanhan testamentin profeetta, kun jotakuta kohdeltiin epäoikeudenmukaisesti. Lukiossa päätin, että̈ ryhdyn papiksi tai näyttelijäksi. Opiskellessani yliopistossa ilmoitin armeijalle, etten aikonut ottaa osaa kertausharjoituksiin. Se johti asialliseen keskusteluun suojelupoliisin kanssa. Olen filosofian maisteri, pääaineena draamakirjallisuus. Kahden muun kanssa perustimme Ryhmäteatterin, joka vielä toimii aktiivisesti. Mutta kun piti aloittaa käytännön harjoitusjakso Teatterikorkeakoulussa, sanoin illuusiolle ei. Halusin ensin kokeilla oikeaa elämää̈. Pienenä̈ haaveilin matkustavani kauas pois. Se toteutui.\nPakistanissa työskennellessäni ymmärsin, että̈ tulen muuttumaan. En pysty välittämään uskon sisäistä̈ olemusta, ellen ota vastaan jotain kanssaihmiseltäni. Jos on vain yksi Jumala, on meidän jaettava hänet kaikkien kanssa. Minulle draama on luonnollisin tapa hahmottaa maailmaa; läpinäkyvä̈ ja haastava tapa esittää̈ mielipiteitä̈. On kysymys voimasta ja vastavoimasta. Draama ei koskaan kuvaa vain yhtä̈ totuutta, vaan monen eri ihmisen sielunliikkeitä̈.\nChrisse: Näin Joukon ensimmäisellä luennolla yliopistossa ja tiesin, että hän on SE. Viisi vuotta myöhemmin Jouko sai työkokouksessa tietää, että Lähetysseuraa tarvitsi Pakistaniin miespuolisia työntekijöitä kristillisen kasvatuksen tehtäviin ja suunnittelemaan kouluja kristityille lapsille. Ensin lähetyskurssille ja sitten Aasiaan. Ironista kyllä SLS sai perheessämme yhden miehen ja kuusi naista. Kolme viidestä tyttärestämme syntyi Pakistanissa. Tyttärien isä otti tyynesti vastaan paikallisten surunvalittelut. Tyttäriään hän kutsui viideksi timantikseen. Oikeudenmukaisuus oli Joukon johtotähti. Sitä hän painotti työssään, kirjoissaan, artikkeleissaan ja videodokumenteissaan. Syvimmin häneen vaikutti tekemänsä video Etiopiasta, Naisten sukuelinten silpominen.\nReino: Pappi vai näyttelijä? Kumpikaan ei toteutunut – ja kumpikin toteutui niin Pakistanissa kuin myös sen jälkeen täällä Suomessa. Joukon vahvuus oli kulttuurin ja sen merkityksen taju. Hän oli yhteisössämme perusteellisin paikallisen kulttuurin tutkija, eikä kenelläkään ollut niin kattavaa Pakistanin kulttuuria ja kieltä koskevaa kirjallisuutta kuin oli Joukon kirjahyllyssä. Työn ymmärrystä vahvisti myös runsas vierasliikenne. Joukon työ jatkui eläkkeelle asti Lähetysseurassa. Tehtävä oli luovaa audiovisuaalista työtä; dokumentteja eri puolilta maailmaa. Kuvan ja äänen käsittely ja ennakkoluuloton sisältö on ollut Joukon tavaramerkki.\nChrisse: Mustapartainen, tummatukkainen ja paikallisissa vaatteissa liikkuva Jouko ei paljon erottunut paikallisista pataani-miehistä. Ero oli, ettei hän kantanut asetta. Hän oli lempeä, huumorintajuinen ja kärsivällinen rauhan mies, joka sai lähteä maailmasta käsi kädessäni.\nAnn-Christine Marttinen ja Reino Junttila


One Direction Suomi: Niall, Harry ja Louis - 18.5 [päivitetty]\nNiall nähtiin eilen Irlannin avoimessa golfturnauksessa.\nLouis nähtiin Daniellen kanssa Meksikon lentokentällä.\nHarry nähtiin Dunkerquessa, Ranskassa.\nAnonyymi 19. toukokuuta 2016 klo 13.36\nIhanan laadukkaita kuvia noi Niallista otetut golf-kuvat! :) Vaikka okei se on niin ihana, että vaikea siitä on huonoja kuvia saada. :D\nAnonyymi 19. toukokuuta 2016 klo 15.49\nHei! Oon tekemässä Zaynista esitelmää kouluun, mutta mulla on pieni ongelma. Onko hänen äitinsä oikea nimi siis Patricia, Tricia vai Trisha? Netistä löytyi näitä kaikkia, joten ajattelin tulla kysymään jos täällä tiedettäisiin :)\nHello 19. toukokuuta 2016 klo 18.00\nKäyttää ainakin sosiaalisessa mediassa nimeä Trisha, mutta jotkut sanovat että hänen syntymänimensä olisi Patricia, josta sitten tuo lyhenne "Tricia" tulisi :)\nAneta Olszarova 19. toukokuuta 2016 klo 23.15\nNiall looks great in sports clothes.


Lauantaina Salohallissa jytisee - kärkikamppailussa Vilpas ja Seagulls :: VilpasVikings.fi\nLauantain karkauspäivänä pelataan Salohallissa erittäin merkityksellinen ottelu ajatellen Korisliigan runkosarjan voittoa. Ykkösellähän on kotietu loppuun saakka, joten panokset ovat taatusti kohdallaan. Seagulls (27/5) johtaa Korisliigaa kahden pisteen erolla Vilppaaseen (26/6), jonka ero kolmantena olevaan Karhubasketiin (25/9) on kaksi pistettä. Näiden tilanne on tosin hämäävä, sillä Kauhajoella on kaksi ottelua enemmän pelattuna kuin salolaisilla. Selvää kuitenkin on, että kolmikon ulkopuolelta ei uhkaajaa enää tule, sillä neljäntenä olevalla KTP Basketilla on tilillä jo 13 tappiota.\nVilppaalla on alla keskiviikkoiset ennätysmurskajaiset Turun Kupittaalta, jossa Ura Basket kaatui peräti 59 pisteellä. Vastustaja oli toki eri luokkaa kuin sarjajohtaja Seagulls, mutta voiton arvoa nostaa se, että sivussa olivat pitkäaikaispotilaiden Rannikon ja Nenosen lisäksi Tobin Carberry ja Jamuni McNeace. Alaraajavammasta kärsivä Carberry ei pelaa vielä lauantainakaan, mutta McNeacen kohdalla on olemassa pienet toiveet ja lopullinen ratkaisu tehdään vasta pelipäivänä.\nMuuten joukkue on iskussa ja keskiviikon vierailu Turkuun antoi varmasti lisäbuustia ryhmälle. Jeremiah Wood on päässyt nopeasti tutuksi joukkuekavereiden kanssa ja tehot kolmessa ottelussa ovat mukavaa luettavaa - pisteitä 21.0, levypalloja 10.0 ja syöttöjä 3.7 ottelua kohden. Tim Coleman pelaa huikealla tasolla illasta iltaan ja on vahva ehdokas uusimaan kuukauden pelaajan tittelinsä. Helmikuussa on syntynyt Kobria vastaan 29/12, Pyrintöä 26/8, Korihaita 26/6 ja Ura Basketia 28/8 eikä plus/miinukset ole jääneet kertaakaan alle +30.\nVilpas on pelannut kaudella 15 kertaa Salohallissa ja poistunut 14 kertaa voittajana. Seagullsin vierassaldo on 11/5 ja kummankin viimeiset kymmenen ottelua näyttää samaa eli kahdeksan voittoa, kaksi tappiota. Vilpas seilaa kuuden voiton putkessa (Ura +59, Korihait +50, Pyrintö +14, Kobrat +23, BC Nokia +7 ja Karhubasket +18), Gullsin voittoputki näyttää neljää (Korihait +34, Pyrintö +32, Kobrat +15, BC Nokia +37). Stadilaisten edellinen tappio tuli Kauhajoella 20 pisteellä.\nLauantaina vastakkain asettuu myös kaksi liigan tulivoimaisinta ryhmää. Seagulls on tehnyt keskimäärin 93.8 pinnaa peliä kohti, Vilpas 93.1. Gulls voi ylpeillä ykköstiloilla myös syötöissä (21.5), menetyksissä (9.1), Vilpas taaas torjunnoissa (3.0) ja kakkosten heittotarkkuudessa (59.6%). Salohallissa nähdään kaksi liigan tarkinta joukkuetta kaaren takana. Gulls on upottanut kolmosensa 40.1 prosentilla, Vilpas 38.1%.\nVilpas oli lokakuussa parempi Salohallissa 100-88, mutta romahti Kisahallissa toisella puoliajalla 111-76 tappioon. Joukkueet kohtasivat myös Suomen cupin finaalissa ja tuon ikimuistoisen kamppailun Seagulls vei pisteellä jatkoajan jälkeen.\nTuplamestari Jussi Laakso johdattaa Salohalliin kivikovan ja ennenkaikkea kokeneen ryhmän. Henkinen johtaja on luonnollisesti Tuukka Kotti (7.8/6.1) ja konkariosastoa edustavat myös Timo Heinonen (9.3/3.6) ja Shawn Huff (10.7/4.6). Antti Kanervo (14.5/2.5) antoi näytteen heittokunnostaan keskiviikkona Ukissa, jossa Huiman kasvatti paukutti taululle huikeat 40 pistettä kahdeksan kolmosen kera.\nUlkomaalaisosastolta Richard Williams (11.7/6.2s) on tervehtynyt ja pelasi Korihaita vastaan jo 24 minuuttia. Takamieskollega Trae Bell-Haynes (13.1/3.9) oli Suomen cupin finaalissa Vilppaalle paha pideltävä ja laituri Elijah Stewartin (18.3/5.3) urheilullisuus on tiedossa. Neljäs Laakson soturi on sisäpelaaja Kazembe Abif (9.3/4.3).\nLauantain ottelu käynnistyy poikkeuksellisesti jo kello 15:00 ja lipunmyynti on käynyt kuumana, joten kannattaa saapua ajoissa hallille ja hankkia lippu etukäteen. Otteluisäntänä on Astrum Auto. Nyt kaikki kannustamaan Vilpasta kohti runkosarjan voittoa!


Tomb Raider: Underworld (Xbox 360) – Povipommi maan povessa\nArkeologia ei ole seksikäs ala, populaarikulttuurissakin sen tunnetuin edustaja on ruoskan kanssa heiluva harmaantunut fabu. Onneksi kakkosena on seikkailija-arkeologi Lara Croft, jonka ura pelisankarittarena on ollut sellaista vuoristorataa, että useimpia poppari-idoleitakin hirvittäisi.\nLara Croftin ensilevy oli vallankumouksellinen myyntihitti, joka räjäytti neidin välittömään supertähteyteen. Ryöstöviljelty idoli punnersi markkinoille uusia, toinen toistaan huonompia levyjä, seurauksena rappio ja unohdus. Kulahtanut eilispäivän tähti yritti elokuvauraakin, mutta kehnoin tuloksin. Vuonna 2006 Lara, kaikkien yllätykseksi, suoritti onnistuneen comebackin.\nLaran nosti haudasta Crystal Dynamics, jonka kolmas Tomb Raider jatkaa samalla hyvällä linjalla kuin edeltäjänsä Legend (Pelit 5/2006, 88 pistettä) ja ykkösosan remake Anniversary (Pelit 6/2007, 89 pistettä). Perusidea ei muutu: neiti Croft on brittiläisen aristokraattisuvun perijätär, joka vapaa-aikanaan etsii menneen maailman aarteita muinaisraunioiden kätköistä, apunaan vain akrobaattiset taitonsa ja isot pyssynsä. Vanhaan reseptiin on yhdistelty juuri sopivasti moderneja mausteita, jotka pitävät uudelleenlämmitetyn aterian edelleen maukkaana.\nLaran tähtäimessä on itsensä ukkosenjumala Thorin Mjollnir-vasara, jota etsitään ikivanhojen temppelien alta löytyvistä, vieläkin vanhemmista viikinkiraunioista. Seikkailu vie Laran tuttuun tapaan ympäri maailmaa, mutta nimeen sopien maan pinnalta laskeudutaan aina ennemmin tai myöhemmin synkkiin syvyyksiin, joissa asuvia olentoja ei päivänvalo kestä.\nSuurin osa pelistä kuluu massiivisten raunioiden ketterään tutkimiseen. Larakatti loikkii, kiipeilee, ryömii ja svengaa Batman-tyylisellä ammuttavalla vaijerillaan railojen yli ja seinää pitkin. Underworldin loikkiminen on sopiva välimuoto Persian prinssien vähän liian automatisoidulta tuntuvaa helppoutta ja vanhojen Raiderien pikkutarkkaa hyppimistä.\nTomb Raider -perinteen mukaan Lara tippuu kuolemaansa lukemattoman monta kertaa, eikä Underworld ole poikkeus. V-käyrän pitävät kurissa anteliaasti jaetut tallennuspisteet, ja Lara palaa elävien kirjoihin useimmiten pari metriä ennen kohtalokseen koitunutta ansaa. Hyvä niin, sillä äkkikuolemia aiheuttaa oman kädettömyyden lisäksi ajoittain sekoileva kamera, jonka takia Lara hyppää joskus aivan muuhun kuin tarkoitettuun suuntaan.\nTasoloikinta yhdistyy sulavasti ongelmanratkontaan, joka vaatii kevyttä aivonystyröiden hierontaa ja ympäristön hahmottamista. Pitäisi päästä alakertaan, mutta tämä ikivanha hissi ei toimi. Onkohan mekanismi jumissa jossain yläpuolellani? Kiipeänpä tuota seinää pitkin katsomaan.\nOngelmat eivät ratkea putkiajattelulla, sillä Underworldin kentät ovat laajoja ja avoimia komplekseja, joissa on useita etenemissuuntia. Kiipeilykelpoiset pinnat ja reunamat on piilotettu luontevan näköisiksi osiksi ympäristöä. Muinaisrauniot eivät enää tunnu keinotekoisilta temppuradoilta, vaan oikeasti vierailta ympäristöiltä, joissa seikkailija tarvitsee pollaa ja kroppaa pärjätäkseen.\nSeikkailijan varusteisiin kuuluvat jo Legendissä nähdyt taskulamppu ja vaijeri, joista jälkimmäisellä voi nyt heilumisen lisäksi vetämällä siirtää tai romahduttaa seiniä. Fysiikkamoottoria käytetään kekseliäästi muinaismuistojen tärvelemiseen. PDA-kämmentietokone on myös saanut uusia ominaisuuksia, kuten kaikuluotaimella ympäristöä hahmottavan tutkan. Kikasta on tosin hyötyä vain veden alla, missä kulkutiet eivät aina erotu meren sinestä. PDA:ssa on myös suuntaa antava vinkkitoiminto, joka helpottaa pahinta pähkäilyä.\nLaran tavaramerkiksi noussut moottoripyörä on edelleen mukana, mutta irrallisen minipelin asemasta se on osa temppelien tutkimista. Lara kaahaa prätkällään pitkien katakombien läpi ja jalkautuu välillä ratkomaan jotakin ongelmaa. Menopeli pysyy vähän liiankin hyvin hyppysissä, sillä prätkä kulkee fysiikan lakeja kunnioittamatta jopa mutalammikossa kuin juna raiteilla.\nLara vastaan fauna\nRaunioparkouria rytmitetään sopivassa määrin pienimuotoisella taistelulla. Lara kohtaa hektisissä yhteenotoissa yleensä useampia vihollisia, jotka voivat olla tiikereitä, liskoja tai vaikka vihamielisiä salametsästäjiä.\nTaistelu villipetoja vastaan on sopivan intensiivistä tanssahtelua: Laran on väisteltävä päälle painavia hirmuja nopeilla liikkeillä ja pippuroitava niitä klassisilla kaksoispistooleilla tai tehokkaammalla kakkosaseella, joka valitaan kunkin tehtävän alussa pienestä kokoelmasta. Mukana on myös ammuskelusta kasvava raivomittari, jonka täyttyessä Lara voi käyttää vihollisen kerrasta teloittavaa erikoisliikettä. Kikka on ihan kiva, vaikka jääkin nopeasti unohtuvaksi turhakkeeksi.\nIhmisiä vastaan taisteleminen on edelleen ankeaa. Absoluuttisen tarkan automaattitähtäyksen takia laukausten vaihtaminen on tylsää suojan takaa hyppimistä ja paikallaan jököttävien konnien ympäri juoksua, jota piristää veikeä Master Chiefiltä pöllitty vihuun tarttuva kranaatti. Onneksi tulitaisteluita on Underworldissa vähän, ja ne pysyvät sopivan pienimuotoisina. Lähitaistelu Laran kanssa on monen haave, mutta Laran yksinkertainen potku kepittää tehokkaasti liian lähelle eksyvät monsterit.\nNykytrendin mukaan Underworldiin on ympätty komeita kamera-ajoja käyttäviä elokuvamaisia toimintakohtauksia. Crystal Dynamics ansaitsee aplodit siitä, etteivät he ole syyllistyneet laiskan pelinkehittäjän kuolemansyntiin, eli pelkkää reaktionopeutta testaavaan ohjeistettuun nappulanrämpytykseen. Ehei, nopeaa toimintaa vaativissa kohtauksissa Laran ohjaaminen ei muutu, mutta aika hidastuu ja kamerakulma muuttuu. Kikka on erinomainen toimintakohtausten höyste.\nKovaa pudotaan ja korkealta\nVielä puolessa välissä peliä ajattelin, että ensi kerran kymmeneen vuoteen Lara kiipeää yli 90 pisteen. Hiukan haahuilevan alkuepisodin jälkeen kenttäsuunnittelu muuttui loistavasti rytmitetyksi temppeliseikkailuksi, jossa ei kyllästymisestä ollut tietoakaan. Episodit ovat juuri sopivan mittaisia ja tuovat vaihtelua maisemiin ja ongelmiin.\nSimppeli taistelu on sille sopivassa sivuosassa ja antaa juuri sopivasti lisämaustetta seikkailulle. Kaiken kuorruttaa ajoittain aivan uskomattoman hienoihin suorituksiin yltävä audiovisuaalinen toteutus, joka pakottaa välillä pysähtymään haukkomaan henkeä. Näin hauskaa Laran kanssa oli viimeksi ykköspleikkarilla!\nSuureksi harmikseni seikkailu huononee loppua kohden kuin Spielbergin elokuva. Kenttiä venytetään itseään toistavilla harmailla sokkeloilla, ongelmanratkaisun kekseliäisyys kuihtuu ja mikä pahinta, taistelu nousee aivan liian suureen rooliin.\nSeikkailun parissa viimeisessä episodissa vihollisina häärivät epäkuolleet soturit, jotka ovat ikävän hitaita ja ankean kaavamaisia aikaisempiin petoihin verrattuna. Taistelu muuttuu koko ajan helpommaksi pelin edetessä, aina naurettavaan loppuhuipennukseen asti. Loppumetreillä Lara pysäyttää jatkuvasti päälle höökivät vihut salamoita ampuvalla Mjollnir-vasaralla, joka pyyhkii lattiaa kenellä tahansa.\nLopun hyytymisestä huolimatta Underworldista jää hyvä maku suuhun. Se on sopivan pituinen klassinen seikkailu pääosin erinomaisella rytmityksellä, mainiolla kenttäsuunnittelulla ja nokkelalla ongelmanratkonnalla. Olan yli kuvattujen akrobatiaa ja taistelua yhdistelevien pelien saralla on ollut viime aikoina hiljaista.\nEdellisen konsolisukupolven aikana rapistuneen Tomb Raiderin manttelin peri Prince of Persia. Pystyykö Lara viimein kaappaamaan takaisin vanhan valtaistuimensa? Se ratkeaa joulumarkkinoilla, joilla molempien akrobaattisten aatelisten tuoreimmat seikkailut ottavat yhteen.\nPersian prinssi vai Britannian prinsessa, sinun äänesi ratkaisee.


Klassikko - Elokuvat - Levykauppa Äx\nKepeä aihe, mutta raskas katsottava, hoksattavaa on paljon.**½arska / LeffatykkiLoppujen lopuksi olisi tästä toivonut enemmän, mutta lopulta hahmot pelastavat omituisuudellaan.**½P37R1X / LeffatykkiOngelmaksi kuitenkin kehkeytyy tyylilajien sekoitus, joka ei oikein ota kantaakseen.**½Kustaa / LeffatykkiHotakainen on hauska mies, mutta kokonaisuutena tämä on aikamoista soopaa. **Arsi T. Elokolikko / LeffatykkiFantastista syljen suuhun tuomaa puutaheinää.****Jurpo / Leffatykki\nKuvaus KLASSIKKO perustuu Kari Hotakaisen samannimiseen »omaelämänkerralliseen romaaniin autoilevasta ja avoimesta kansasta». Omaelämänkerrallista päiväkirjaromaania kirjoittavan Kari Hotakaisen (Martti Suosalo) kamppailu erään Alfa Romeo 75 Twin Sparkin omistuksesta ajautuu kiihtyvään kujanjuoksuun. Elokuva sisältää totuuden moderneista miehistä ja klassisista autoista. Lujaa kulkeva kuin Alfa-Romeo – ja tyrmistyttävän hauska.\nRooleissa: Martti Suosalo, Janne Hyytiäinen, Matti Onnismaa, Pertti Sveholm, Pirkka-Pekka Petelius, Arvi Lind. Käsikirjoitus ja ohjaus: Kari Väänänen\nMeiju 9 kuukautta sitten


Sveitsissä puuhataan citymaasturi-kieltoa - Taloussanomat - Ilta-Sanomat\nSveitsissä puuhataan citymaasturi-kieltoa\nSveitsissä on citymaastureilla kova kysyntä, sillä kansalaisilla on rahaa, ja miltei jokainen automerkki on tuonut oman mallinsa markkinoille. (KUVA: )\nJulkaistu: 22.8.2006 15:51 , Päivitetty: 23.9.2006 12:42\nKaupunkimaastureiden käytöstä kiistellään kiihkeästi useissa maissa. Sveitsissä niille puuhataan käyttökieltoa, Ranskassa ja Britanniassa pohditaan hiilidioksidimaksun asettamista tai ylimääräistä veroa.\nSveitsissä myydyistä uusista autoista jo kymmenkunta prosenttia on lähinnä kaupunkiajossa käytettäviä kalliita maastoautoja.\nVihreät lanseeraavatkin nyt aloitetta, jonka päämääränä on kieltää koko autojen käyttö. He väittävät saaneensa aloitteelle jo 20 000 ihmisen tai järjestön tuen.\nSveitsin ympäristöministerikin yritti ajaa läpi bonusta, jonka saisivat vähemmän bensiiniä kuluttavien autojen ostajat. Kiistelty esitys ei kuitenkaan saanut hallituksessa muiden kannatusta.\nSveitsissä on citymaastureilla kova kysyntä, sillä kansalaisilla on rahaa, ja miltei jokainen automerkki on tuonut oman mallinsa markkinoille.\nMaastoihin ei autoilla kuitenkaan juuri koskaan mennä. Äidit kuljettavat traktorikaaroilla lapsiaan kouluun ja ärsyttävät pienemmillä peleillä liikkujia, kun mahtiautot eivät mahdu parkkiruutuihin ja puurouttavat liikenteen.


KäYTTöOMAISUUDEN MYYNNIN SELVITYS, KUN TOIMINTA ON KESKEYTETTY - VERKKOSIVUSTO - 2022\nUsein veronmaksajien kohtaama ongelma liiketoiminnan keskeyttämisen aikana on käyttöomaisuuden myynnin selvitys. Epäilykset koskevat lähinnä sitä, voiko verovelvollinen myydä omaisuutta keskeytyksen aikana ja onko hänen maksettava veroa tästä liiketoimesta. No, asia ei ole ollenkaan niin monimutkainen, ja löydät yksityiskohtaisen selityksen alta!\nToiminnan keskeyttäminen - mitä yrittäjä voi tehdä?\nYrittäjää elinkeinotoiminnan keskeyttämisen aikana koskevat säännöt sisältyvät lakiin - Yrittäjälaki. Yleisissä säännöksissä kuvataan tilanteet, joissa verovelvollinen voi keskeyttää toiminnan, sekä häntä sillä hetkellä koskevat oikeudet ja velvollisuudet.\nPääsääntöisesti yrittäjä ei voi yrityksen keskeyttämisen aikana harjoittaa taloudellista toimintaa ja ansaita tällä tilillä juoksevia tuloja. Kaikki toimenpiteet eivät kuitenkaan osoita elinkeinotoiminnan harjoittamista, sillä verovelvollisella on tiettyjä oikeuksia ja velvollisuuksia, jotka on täytettävä, jotta se turvaa tai ylläpitää tulonlähdettä tulevaisuudessa. Liiketoiminnan keskeyttämisen aikana yrittäjä:\nvoi periä saamisia ja on velvollinen suorittamaan ennen keskeytystä syntyneet velvoitteet,\nvoi myydä omaa käyttöomaisuuttaan ja laiteosia,\non oikeus tai velvollisuus osallistua ennen keskeyttämistä harjoittamaansa toimintaan liittyviin tuomioistuin-, vero- ja hallintomenettelyihin,\ntäyttää kaikki laissa säädetyt velvollisuudet,\nvoi saada taloudellista tuloa - myös toiminnasta, joka on suoritettu ennen liiketoiminnan keskeyttämistä,\nvoidaan tarkastaa elinkeinotoimintaa harjoittavalle yrittäjälle säädetyin ehdoin.\nYrittäjällä on oikeus myydä käyttöomaisuutta ja kalustoa, vaikka hän olisi keskeyttänyt toimintansa.\nKäyttöomaisuuden myynnin ja toiminnan keskeyttämisen selvitys\nKoska on jo todettu, että yrittäjällä on oikeus myydä käyttöomaisuutta taloudellisen toiminnan keskeyttämisen aikana, on tarpeen täsmentää, miten se tulee käsitellä. Myyntitulon määrittämiseksi on ilmoitettava verovelvolliselle omaisuuden myynnistä aiheutuneiden verotuksessa vähennyskelpoisten kulujen määrä.\nTuloverosäännösten mukaan verotuksessa vähennyskelpoinen hankintameno yrityksen omaisuuden myynnin yhteydessä on niiden alkuarvo vähennettynä jo tehdyillä poistoilla.\nLiiketoiminnan keskeyttämisen seurauksena käyttämättä jääneestä omaisuudesta ei pääsääntöisesti tehdä poistoja - yritystoiminnan keskeytyskuukautta seuraavasta kuukaudesta alkaen. Toisin sanoen toiminnan keskeyttäminen johtaa poistoajan pysähdykseen, eli alaskirjausten lopettamiseen ja niiden kirjaamiseen kuluihin.\nTärkeää on, että elinkeinotoiminnan keskeyttäminen ei vapauta verovelvollista verokirjanpidosta, joka sisältää lain - Yrittäjälain säännösten sallimat taloudelliset tapahtumat. Käyttöomaisuuden myynnin selvitys tulee kirjata KPiR:ään sillä tilityskaudella, jonka aikana kauppa tehtiin.\nTuloveron ennakkomaksu toiminnan keskeyttämisen yhteydessä - onko se tarpeen?\nToinen mieleen jäävä kysymys on, onko tarpeellista maksaa tuloveron ennakkoa siltä ajalta, jolloin käyttöomaisuus on myyty? No ei - koska yrittäjä on vapautettu tuloveron ennakon maksamisesta elinkeinotoiminnan keskeytymisen aikana. Jos yrityksen keskeyttäminen jatkuu sen verovuoden loppuun, jonka aikana myynti tapahtui, niin saadun tulon määrä selvitetään verovirastolle toimitettavassa vuosittaisessa veroilmoituksessa. Muussa tapauksessa nämä tulot tulee sisällyttää ennakkomaksun laskemiseen ensimmäisen kuukauden ajalta liiketoiminnan aloittamisen jälkeen.\nMuista maksaa ALV!\nMyydessään käyttöomaisuutta elinkeinotoiminnan keskeytymisaikana aktiiviset arvonlisäverovelvolliset ovat velvollisia maksamaan myynnin arvonlisäveron. Syy tähän ratkaisuun on se, että toiminnan keskeyttäminen ei vaikuta verovelvollisen arvonlisäveroasemaan. Tässä tapauksessa käyttöomaisuuden myynti on selvitettävä ja tämä tapahtuma näytettävä lähetetyssä JPK_V7-tiedostossa siltä ajalta, jolloin tapahtuma tapahtui.\nRuokailupaikkojen sulkeminen toistaiseksi - tehtiin valtiovarainministeriön päätös\n2022 © https://mercymatters.net Käyttöomaisuuden myynnin selvitys ja toiminnan keskeyttäminen


Hotellit Santa Cesarea Terme - Etsi KAYAK-sivustolta\nSanta Cesarea Terme hotellit\nEtsi sadoilta matkailusivustoilta kerralla hotelleja Santa Cesarea Terme\nSanta Cesarea Terme, Lecce (maakunta), Italia\nParhaat Santa Cesarea Terme hotellit\nEniten suositellut Santa Cesarea Terme hotellit\nVilla Raffaella - Santa Cesarea Terme - Rakennus\nHotel Residence Oasi d'Oriente - Santa Cesarea Terme - Uima-allas\nHotel LE Macine - Santa Cesarea Terme - Uima-allas\nResidence Conchiglia San Giovanni - Santa Cesarea Terme - Ruokailuhuone\nCasa del Tabacco - Santa Cesarea Terme - Olohuone\nHotel Santa Lucia - Santa Cesarea Terme - Vastaanotto\nAlbergo Palazzo - Santa Cesarea Terme - Rakennus\nResidence Le Fontanelle - Santa Cesarea Terme - Parveke\nPalazzo de Donno - Santa Cesarea Terme - Näkymät ulkona\nCamping La Scogliera - Santa Cesarea Terme - Uima-allas\nHotel Alizé - Santa Cesarea Terme - Rakennus\nLi Catauri - Santa Cesarea Terme - Majoituspaikan palvelut\nMilloin varata hotelli Santa Cesarea Terme\nParhaat vinkit, miten löydät täydelliset Santa Cesarea Terme hotellitarjoukset\nJos etsit halpaa hotellia Santa Cesarea Terme, kannattaa harkita vierailua sesongin ulkopuolella. Sinulla on suurempi todennäköisyys löytää halvempaa majoitusta Santa Cesarea Terme kuukausien marraskuu ja lokakuu aikana.\nHotellihuoneiden hinnat riippuvat monista tekijöistä, mutta todennäköisesti löydät parhaat hotellitarjoukset Santa Cesarea Terme jos majoitus torstai aikana. Mutta tiistai päinvastoin on kallein päivä yleensä.\nUseimmin kysytyt kysymykset, kun varaat hotellin Santa Cesarea Terme\nOvatko hotellit kohteessa Santa Cesarea Terme turvallisia COVID-19-koronaviruskriisin aikana?\nHotellit ovat turvallisia ympäristöjä matkustajille, kunhan ne toteuttavat koronavirukseen (COVID-19) vaatimia siisteystoimenpiteitä. Suosittelemme kuitenkin ottamaan yhteyttä paikallisiin terveysviranomaisiin hotellin Santa Cesarea Terme turvatoimenpiteitä koskien.\nMiten löydän hotellin kaupungin Santa Cesarea Terme keskustasta?\nKun olte tehnyt hotellihaun KAYAK-sivustolla, voit suodattaa hakuasi naapurustojen mukaan, jolloin voit valita helposti keskeiset kaupungin Santa Cesarea Terme alueet. Voit myös tehdä haun kaupungin kartalla valitaksesi tietyn sijainnin, kuten Santa Cesarea Terme kaupungin keskustan\nMissä yöpyä Santa Cesarea Terme?\nLöydät karttamme avulla täydellisen majoituspaikan Santa Cesarea Terme. Näytämme sinulle kunkin hotellin tarkan sijainnin.\nMajoitukset Santa Cesarea Terme\nKaikki hotellit Santa Cesarea Terme\nVertaa parhaat hotellitarjoukset Santa Cesarea Terme! Etsi hotellihuoneita sadoilta eri matkailu- ja varaussivustolta yhden hotellihaun kautta. KAYAK auttaa sinua löytämään halvat hotellit netistä ja varamaan juuri sinulle parhaiten sopivan hotellihuoneen. Varaa edullinen hotelliyö tai muu majoitus kohteessa Santa Cesarea Terme.


Tiedote Fi-Nergy Voima Oy:n, Fi-nergy Voima OÜ:n sekä 365 Hankinta Oy:n sähkönmyyntiasiakkaille - Oulun seudun sähkö\nTiedote Fi-Nergy Voima Oy:n, Fi-nergy Voima OÜ:n sekä 365 Hankinta Oy:n sähkönmyyntiasiakkaille\nma 14. kesäkuuta 2021 13.51.00\nTämä tiedote koskee niitä Oulun Seudun Sähkö Verkkopalvelut Oy:n asiakkaita, joilla on sähkönmyyntisopimus Fi-Nergy Voima Oy:n, Fi-nergy Voima OÜ:n ja 365 Hankinta Oy:n kanssa.\nEnergiavirasto tiedotti 11.6.2021, että Fi-Nergy Voima Oy:n, Fi-nergy Voima OÜ:n ja 365 Hankinta Oy:n toiminta loppuu ja yhtiöiden asiakkaiden sähkönmyyntisopimukset päättyvät 10.6.2021.\nEnergiavirasto kehottaa edellä mainittujen yhtiöiden asiakkaita tekemään heti sähkönmyyntisopimuksen valitsemansa uuden sähkönmyyjän kanssa. Tietoa eri sähkönmyyjistä löydät esimerkiksi Energiaviraston ylläpitämästä www.sahkonhinta.fi-palvelusta. Uusi sähkönmyyntisopimus tulee olla voimassa viimeistään 18.7.2021.\nEmme katkaise sähkönjakelua välittömästi\nSinun ei tarvitse olla huolissasi sähköjen katkeamisesta tämän yllättävän tilanteen vuoksi. Sähkönjakelu jatkuu normaalisti kolmen viikon määräajan.\nSelvitämme tilannetta parhaillaan. Asiakkaamme, joita tilanne koskee, saavat meiltä toimintaohjeet.\nLisää tietoa Energiaviraston tiedotteesta ja ohjeistuksesta.


Edellisen päivityksen jälkeen on saatu taas muutama homma eteenpäin. Sähkärit kävivät tekemässä loput hommat, samoin kvv-työt ovat nyt valmiit. Sähköt on mitattu ja vesiputket koeponnistettu. Listoitushommia ollaan tehty etiäpäin, vielä vaan niitä riittää. Itse asiassa kaiken näköiseen pikkusäätämiseen ja sipistelemiseen on huvennut aikaa ihan reilusti.\nSäilytysjärjestelmä valmiina. Jos joku tuntuu olevan vinossa niin se on kuva. Kaappi on ihan suorassa.\nYläkerran vessakin on nyt toimintakunnossa\nja hanasta tulee vettä.\nSuihkut on asennettu. Tämän lisäksi pyykin- ja astianpesukoneet on kytketty.\nYläkerran makkariin asennettiin puuttuvat parketit.\nTänä viikonloppuna Rosvomäellä nähtiin apuvoimiakin. Kiitokset Tuomolle, Toinille ja Mikolle jälleen kerran. Nyt on viimeinenkin väliovi paikoillaan ja kellarissa kaikki listat, teatterin ovi- ja ikkuna smyygilautoja myöten asennettuna.\nTässä huoneessa pääsi suorastaan nautiskelemaan listoituksesta.\nSarjassa "koskaan aikaisemmin ei olla tehty": Kokolattiamaton asentaminen.\nMatto levällään lattialla. Tästä alkoi sitten reipas puukottaminen.\nLähettänyt Ari klo 22.36 3 kommenttia:


Sormiruokailu – laiskan vanhemman valinta – Lentoaskeleita | Lily\n26.1.2016 elina u.\nSormiruokailu – laiskan vanhemman valinta\nTietäisittepä, miten mummot ja vaarit ovatkaan nauraneet ja pyöritelleet päätään, kun meidän neiti ruokailee. Mieheni mamma oikein tokaisi, että ”onpa hyvä, että tulin syömään, niin näin sitten tämänkin!”. 😀 <3 Kaikenlaista sitä keksitäänkin: laitetaan vauvoille kananpala toiseen ja kesäkurpitsalohko toiseen ja laitetaan ne sitten suttaamaan. Missä soseutettu peruna? 😉 Ymmärrän, että se kuulostaa hassulta ja että moni valitsee paljon mieluumin soseet, mutta haluan nyt vähän kertoa, miksi me valittiin sormiruokailu kuopuksen kohdalla ja myös sen, että miksi väitän sen olevan jopa helpompaa kuin soseiden kanssa ruokailu.\nSormiruokailu ei ollut vielä ihan niin iso ”trendi” poikani vauva-aikana, enkä kokenut sitä silloin yhtään omaksi jutuksi, tai oikein tiennytkään mitä se on. Kuulostaa hippimäiseltä ja suttaavalta, ajattelin. Poika oli muutenkin ennen yksivuotissyntymäpäiviään todella ronkeli ja vähäruokainen. Myönnän ihan surutta valinneeni lopulta kaupan soseet, kun kuitenkin sinne suuhun päätyi puolikas teelusikallinen. Kun poika alkoi syödä koko perheen kanssa samaa ruokaa, hänestä kehkeytyikin oikein hyvä syömäri. Eli ehdottomasti kukin tavallaan, ei ole mitään väärää tai oikeaa, eikä tässä jaeta mitään pisteitä! Kuopuksen kanssa lykkäsin kiinteiden aloittamista lähes sinne suositeltuun kuuden kuukauden ikään ja jo valmiiksi koin ahdistusta siitä soseiden kanssa taistelemisesta. Eksyin kuitenkin jollekin netin useista sormiruokailusivuista ja koin ahaa-elämyksen: annetaan vauvan tutustua ruokaan itse, eikä syödyn ruuan määristä tarvitse stressata, sillä rintamaito pidetään kuitenkin pääasiallisena ravinnonlähteenä yksivuotiaaksi asti. Ja kun esikoisen kanssa saatoin skipata aamuplan ja syödä vasta lounasaikaan pari paahtoleipää, on meillä toki esikoisen vuoksi nykyään säännöllinen ateriarytmi, joten vauvahan voi syödä alusta asti lähes samaa ruokaa toisten kanssa. Ilman stressiä, soseiden surauttelua tai raahaamista kaupasta, omaan tahtiinsa samaan aikaan muiden kanssa. Kokeillaan!\nSormiruokailusivustoilla neuvottiin tarkkailemaan, milloin vauvalle olisi otollinen aika aloittaa kiinteät. Kun huomasin meidän neidin istuvan hyvin jämäkästi sylissä tuettuna ja hapuilevan kaikin keinoin ruokaa lautasiltamme, annoin hänelle suikaleen kurkkua. Voi sitä antaumusta ja riemua, jolla sitä kurkunpalaa tutkittiin ja narskutettiin kutiaviin ikeniin. Toisena ruokana taisin antaa avokadoa ja vitsit miten nauroimme, kun tyyppi riemuissaan tutustui uuteen koostumukseen ja makuun. Pikku hiljaa aloin aina antaa vauvalle jotain pöydästä samalla kun mekin söimme, jotain kunhan se oli suolatonta, maidotonta ja sokeritonta. Erottelin keittoaineista vauvalle oman keiton toiseen kattilaan, enkä lisännyt siihen ollenkaan suolaa ja annoin mennä. Toiset söivät kalaa, riisiä ja vihanneksiä, niin söi hänkin. Tyytyväisenä, omaan tahtiinsa ja hyvin kasvaen. Ja sutaten. Jestas kuinka sutaten. (Tulipa ikävä meidän Pete-koiraa.) Ensin ajattelin, että vauva saa syödä kaiken itse, mutta pari kertaa annettuani vauvan tutustua aamupuuroon itse totesin, että ehkä sellainen kultainen keskitie on enemmän meidän juttu tässä sormiruokailuhommassa, että annetaan ne puurot lusikalla. 😉\nTässä kolme esimerkkiä, että mitäs se meidän yhdeksänkuinen tyllerö sitten syö.\nLasagnepäivä. Tein kaksi eri lasagnea: toisen meille ja toisen tytölle, johon laitoin vain yhden ”raidan” lasagnea pieneen vuokaan. Paistoin jauhelihat, lisäsin joukkoon vähän vettä, valkosipulia, pilkottua tomaattia ja basilikaa, annoin suolattoman tomaattikastikkeen hautua hiljalleen meidän mausteisemman version vieressä omalla paistinpannullaan. Juustokastikkeen sijaan (koska maitotuote, jotka muuten saadaan aloittaa jo parin viikon päästä, jee!) sekoittelin kolme kanamunaa ja kesäkurpitsaraastetta. Kerrostin lasagnelevyjen väliin ja uuniin.\nBataattiranskalaisia, paistettua kesäkurpitsaa ja kanaa. Tytöllä oma suolaton annos. Muut söivät tsatsikin kanssa, raukka sai tyytyä kuivaversioon.\nUunilohta, maissia, riisiä, tomaattia ja kurkkua. Tytön suolaton kalanpala valmistui taas omassa pienessä uunivuuassaan. Salaatin pilkkomisen yhteydessä otin muutaman kurkun palan ja tomaatin sivuun, sillä muut söivät kreikkalaista salaattia, eivätkä oliivit ja feta kuulu vielä neidin ruokavalioon.\nEsimerkkieni oli tarkoitus havainnollistaa, kuinka sormiruokailu on tosi helppo tapa syöttää vauvalle samaa ruokaa muiden kanssa, ilman oikeastaan mitään ylimääräistä työtä, jos kokkausvaiheessa ruuan jakamista kahdelle pannulle/ kahteen kattilaan ei lasketa (okei no joissain ruuissa voi joutua tekemään jonkun pienen jutun, kuten tuo kesäkurpitsa/kananmunakastike, mutta siinäkin meni ehkä kaksi minuuttia). Ja miksi kutsun tätä jopa laiskan valinnaksi? Kenenkään ei tarvitse olla syöttövuorossa oman ruuan jäähtyessä, vaan kaikki ruokailevat samaan aikaan. Helppoa! 😉 Usein teen vielä niin, että laitan tytölle ns. tuplasatsin eli kaksi annosta ja toisen niistä lykkään minigrip-pussissa pakkaseen. Sitten niinä päivinä, kun toiset syövät esimerkiksi noutoruokaa, on helppo sulattaa tytölle oma annos pakkasesta. Silloin kyllä ilmeestä näkee, että huomaan, ettei minun ruokani ole samaa kuin teidän. Reissussa en jaksa pelata sormiruokien kanssa hedelmiä lukuunottamatta ja silloin kannan mukana ihan niitä kaupan pruutattavia ruokia/välipaloja.\nEnnen sormiruokailun aloitusta on hyvä tutustua muutamiin juttuihin ja turvallisuusohjeisiin, eli siihen kuinka vauva aluksi kakoo paloja kurkustaan (mikä on tosi pelottavan näköistä mutta vauvojen yökkäysrefleksi on hyvin herkkä ja vain tapa estää liian isoja palasia joutumasta nieluun) ja tarvittaessa kerrata myös toimintaohjeet mitä tehdä, jos vauvan kurkkuun jää kunnolla jotain jumiin. Onneksi meillä näin ei ole kertaakaan tapahtunut kunnolla, vain kerran olen omenaa mutustaneen vauvan heittänyt äkkiä vatsalleen polvieni päälle, jolloin pala irtosi välittömästi. Ja toki jos vauva jemmaa suuhunsa esimerkiksi kokonaisen mandariininviipaleen niin sen sieltä nappaan ihan sormin pois. Enemmän pelkään tukehtumista esimerkiksi pikkulegoihin, joiden kanssa isoveli saakin leikkiä ainoastaan keittiön pöydän vieressä niin, ettei sisko ole silloin lattialla lainkaan.\nJos aihe kiinnostaa, niin esimerkiksi täältä löytyy lisätietoa, Facebookista löytyy myös hyviä sormiruokaryhmiä! EDIT: Lapsen tahdissa -blogista löytyy myös ihan mahtava tietopaketti aiheesta täältä!\nMeillä kans nyt ihan muutama viikko sitten aloitettiin kuopuksen kanssa sormiruokailut ja nokkamukikin vain annettiin käteen. Tällä hetkellä tilanne on niin ihanteellinen, että me kaikki syömme samaa ruokaa kaikessa rauhassa (vauva tosin vähäsuolaista) ja juominenkin on alkanut sujumaan. Tosin loppupeleissä lähes 1/4 annetusta maitomäärästä on ruokakaukalossa, mut eipä haittaa. Pääasia, että harjoittelee 🙂 Siitä lähtien kun lihan sai aloittaa, eli 6kk (?) on poika syönyt samaa ruokaa kanssamme, tosin soseutettuna (kunnes sormiruokailu alkoi) ja suolattomana, munattomana ja maidottomana. Muutamia lisähaasteita tuo on tuonut matkaan mukaan, mutta nopeestihan tuon ruoat erottelee ennen maustamista erilliseen kippoon.\nHih ne opetteluvaiheet on kyllä melkoisen suttaavia! Meillä neiti kyllä osaa juoda jos on janoinen, mutta hauskempaa olisi silti ravistaa mukista vedet ympäriinsä tai kokeilla purskautella niitä pois suusta… :DD Kivoja ruokahetkiä pikku E:lle! <3\nMeillä saa tyttö myös käsiinsä ruokia, mutta parhaiten kaikki tuntuu menevän mun lautaselta. Toinen lusikallinen omaan ja toinen pienen suuhun. 😀\nTutun kuuloista: ”haluan sitä mitä sullakin on”. 😉


Ohjaajakurssit - Sukeltajaliitto ry\nTervetuloa ohjaajaksi -kurssi\nKurssilla tutustutaan ohjaamisen perusasioihin ja se sopii kaikille ohjaamisesta kiinnostuneille taitotasosta riippumatta. Kurssille voi osallistua sinä vuonna kun täyttää 15 vuotta. Kursseja järjestävät tilauskursseina Sukeltajaliitto ja urheilun aluejärjestöt.\nKuuttiohjaajakurssi on yli 18-vuotiaille ohjaajille suunnattu jatkokurssi. Kurssilla opiskellaan, miten ohjataan perhesukellusta 3-6 vuotiaille lapsille ja heidän vanhemmilleen.\nNorppaohjaajakurssi on lasten ja nuorten sukellustoiminnan ohjaamisen peruskurssi, joka antaa tietoa ohjaamisesta ja taitojen opettamisesta. Se sopii kaikille, joilla on perustiedot snorklaamisesta. Kurssille voit osallistua sinä vuonna, kun täytät 15 vuotta. Norppaohjaajakurssin sisällön ja pääsyvaatimukset löydät täältä.\nNorppaohjaajan jatkokurssia järjestetään tilauskurssina, jota seura tai useampi seura yhdessä voi tilata omalle paikkakunnalleen. Sisältö koostuu seuran valitsemista teoriaosuuksista ja käytännön osuudesta. Kurssi on tarkoitettu jo jonkin verran ohjanneille norppaohjaajille lisäkoulutukseksi.\nSnorkkelisukelluskouluttajakurssi on kaksi viikonloppua kestävä kouluttajakurssi, joka antaa valmiudet snorkkelisukelluskurssien pitämiseen. Kurssiin liittyy myös etä- ja ennakkotehtäviä. Kurssi on tarkoitettu vähintään 18-vuotiaille, joilla on hyvät snorkkelisukellustaidot.


Virolainen: tammikuuta 2010\n216. Kauhajoen asejuttu: käräjäoikeudelta käsittämätön tuomio\nKuva voisi olla oikeuden ja oikeudenmukaisuuden hautajaistilaisuudesta\n1. Etelä-Pohjanmaan käräjäoikeus antoi tänään tuomionsa Kauhajoen koulusurma-asiassa. Käräjäoikeus käsitteli asiaa viime joulukuussa vielä Kauhajoen käräjäoikeutena, mutta tuonnimistä käräjäoikeutta ei enää olemassa, sillä se yhdistettiin vuoden alussa muodostettuun, Seinäjoella sijaitsevaan Etelä-Pohjanmaan käräjäoikeuteen. Virallinen syyttäjä vaati jutussa komisariolle rangaistusta tuottamuksellisesta virkavelvollisuuden rikkomisesta ja koulusurmassa surmattujen omaiset virkavelvollisuuden rikkomisesta ja 10 törkeästä kuolemantuottamuksesta.\n2. Käräjäoikeus, jonka kokoonpanoon kuuluivat puheenjohtajana ma. laamanni Tuula Lehto ja muina jäseninä käräjätuomarit Jari Rönkkö ja Topi Kilpeläinen, hylkäsi äänestyksen jälkeen kaikki syytteet ja omaisten syytettyä ja valtiota vastaan ajamat vahingonkorvausvaatimukset. Käräjäoikeuden enemmistön muodostivat Lehto ja Rönkkö. Käräjätuomari Kilpeläinen tuomitsi komisarion tuottamuksellisesta virkavelvollisuuden rikkomisesta saamaan varoituksen. Kilpeläinen otti rangaistusta lieventävänä seikkana huomioon, että asia oli sen laatu huomioon ottaen saanut kokonaisuudessaan kohtuuttoman suuren julkisuuden.\n3. Olen seurannut Kauhajoen koulusurma-asian selvittelyä ja oikeudenkäyntiä tiiviisti ja kävin ensimmäisenä istuntopäivänä paikan päällä käräjäoikeuden istunnossa. Täytyy sanoa, että käräjäoikeuden tuomio oli minulle yllätys. Pidin selvänä, että oikeus tuomitsee syytetyn ainakin tuottamuksellisesta virkavelvollisuuden rikkomisesta. Minusta jutussa olisi ollut aineksia pohtia vakavasti myös kuolemantuottamuksista ajettujen syytteiden hyväksymistä, mutta nämä syytteet tulivat hylätyiksi jo sillä, että komisarion ei katsottu syyllistyneen virkavelvollisuuden rikkomiseen. Uhrien omaiset ovat lehtitietojen mukaan ilmoittaneet tyytymättömyyttä tuomioon ja pohtivat nyt mahdollisen valituksen tekemistä hovioikeuteen. Käräjäoikeus oli omaisten suhteen varsin ankara, sillä se paitsi hylkäsi kaikki omaisten vaatimuksensa, myös velvoitti heidät yhteisvastuullisesti korvaamaan valtiolle sen varoista syytetylle maksetuista oikeudenkäyntikuluista 32 000 euroa.\n4. Oikeusvaltiossa tuomioistuimen päätöksiä on lupa kritisoida. Tuomion lainmukaisuutta, oikeellisuutta ja kohtuullisuutta voidaan arvioida ennen muuta perustelujen valossa. Jos perustelut voidaan mukisematta hyväksyä, ei tuomion lopputulosta ole syytä moittia vain siksi, että se sattuu oleman erilainen kuin mitä lukija oli odottanut tai edellyttänyt.\n5. Käräjäoikeuden tuomio on varsin laaja, yhteensä 45 sivua. Asianosaisten syytteiden ja muiden vaatimusten sekä niiden perusteiden yms. aineiston selostaminen käsittää kuitenkin yli puolet mainitusta sivumäärästä, perusteluihin päästään vasta sivulla 25. Tuomio näyttää etenevän johdonmukaisesti, kieli on selkeää ja tuomion luettavuutta edistää muun muassa väliotsikkojen runsas käyttö.\n6. Perustelujen asiasisältö on kuitenkin minulle pettymys. Olen itse suositellut ja edellyttänyt, että tuomion perusteluissa käytetään pro et contra -metodia. Tämä tarkoittaa sitä, että perusteluissa tuodaan puolesta ja vastaan julki erisuuntaisia näkökohtia ja perusteluja, minkä jälkeen tuomioistuin punnitsee mainittujen perustelujen painoarvoa keskenään ja kertoo sitten avoimesti, mihin johtopäätöksiin ja miksi se on tässä punninnassaan päätynyt. Tähän ei riitä, tätä on näköjään syytä korostaa, että tuomion sivumäärästä noin puolet käytetään asianosaisten perustelujen selostamiseen; tämähän ei ole vielä mitään tuomion perustelua ja edellä mainittua pro et contra -punnintaa. Tuomioistuimen pitää ottaa kantaa ja lausua kaikista asianosaisten vaatimuksista ja niiden perusteista sekä asiaväitteistä.\n7. Kauhajoki-tuomion perustelut eivät minusta täytä pro et contra -metodin vaatimuksia. Näyttää lisäksi siltä, että perustelut on laadittu aika tarkoitushakuisesti ja niihin on otettu ainoastaan perusteita, jotka käräjäoikeuden mielestä puoltavat syytteiden hylkäämistä. Saa vaikutelman, että käräjäoikeus on päättänyt ensin, mikä on lopputulos, ja kirjoittanut sitten perustelut tämän mukaisesti. En ole itse seurannut koko oikeudenkäyntiä, mutta sen perusteella, mitä eri lehtien oikeustoimittajien lehtijutuista olen lukenut, käräjäoikeus näyttäisi joiltakin osin karsineen todistajankertomusten selostuksista kohtia, jotka tukisivat syytettä. Monissa kohdin käräjäoikeuden pohdinta on varsin niukkaa ja luonteeltaan toteavaa. Lukijan on vaikeata ellei mahdotonta tietä, millä perusteella käräjäoikeus on itse asiassa kannanottoihinsa päätynyt.\n8. En ryhdy käymään tässä läpi tuomion perusteluja kokonaisuudessaan. Minusta jo käräjäoikeuden tuomiossa lueteltujen riidattomien seikkojen perusteella olisi virkavelvollisuuden rikkomisen osalta voitu aivan hyvin päätyä myös toisenlaiseen lopputulokseen eli siihen, että syytetty oli menetellyt huolimattomasti ja virkavelvollisuuden vastaisesti, kun hän ei ollut määrännyt Saaren asetta poisotettavaksi viimeistään surmapäivää edeltäneenä päivänä eli maanantaina 22.9.2008.\n9. Käräjäoikeuden perustelujen mukaan on riidatonta, että syytetty tiesi aamulla 22.9. seuraavista seikoista:\n- eräät aivan tavalliset ihmiset ja useat poliisilaitoksen poliisit olivat jo edellisenä perjantaina 19.9. esittäneet epäilynsä siitä, että Saari, joka opiskeli po. olevassa ammattikoulussa, voisi toistaa Jokelan koulusurman tapahtumat ja syyllistyä siis koulusurmiin;\n- Seinäjoen poliisilaitoksen apulaispoliisipäällikkö Nyrhinen (jonka puoleen Kauhajoen poliisimiehet olivat hädissään kääntyneet), oli 19.9. eli perjantaina määrännyt Saaren aseen otettavaksi pois, mutta Saarta ei ollut tuolloin tavattu eikä kotietsintää, johon oli varauduttu, tehty;\n- komisario oli nähnyt ainakin kolme Saaren YouTube-sivustolle lähettämää ja kuvaamaa ampumisvideota, jotka esittivät hänen aseenkäyttöään;\n- komisario oli nähnyt netissä Saaren kirjoittaman englanninkielisen tekstin sodasta ja kuolemasta;\n- komisariolle oli kerrottu erään poliisimiehen kertomasta Saaren omalaatuisesta hihittelystä aseen näyttötilaisuudessa (poliisimies oli tuolloin todennut työtoverilleen , että ei kai vain tuossa ole uusi Jokelan ampuja);\n- Saarella oli halussaan suhteellisen tulivoimainen, itselataava kertatuliase;\n- komisario on tiennyt Saaren IRC-gallerian sivulla olleesta viittauksesta Columbinen koulusurmiin (Saari oli kiinnostunut mainitusta koulusurmasta).\nLisäksi jutussa kuullut poliisimiehet ovat kertoneet monista muistakin epäilyttävistä ja pelottavista havainnoista, jotka syytetty komisario on oikeudessa joko kiistänyt tai joiden merkitystä puolustus on vähätellyt.\n10. Lainsäädännön mukaan näyttäisi täysin selvältä, että komisarion olisi tullut määrätä ase poisotettavaksi Saaren hallusta. Ampuma-aselain 92.1 §:n mukaan, jos on perusteltua syytä epäillä, että ampuma-asetta käytetään väärin, poliisin on viipymättä tehtävä päätös aseen ottamisesta väliaikaisesti poliisin haltuun. Saman pykälän 2 momentin mukaan poliisimiehen on otettava ase pois sen haltijalta, jos aseen väärinkäytön vaara on ilmeinen. Jo edellä mainittujen riidattomien seikkojen nojalla useimmille tavallisille ihmisille olisi varmaankin ollut yleisen elämänkokemuksen mukaan selvää, että ase tuli ottaa kiireesti pois.\n11. Eri mieltä lopputuloksesta ollut käräjätuomari Topi Kilpeläisen perustelut ovatkin ymmärrettäviä:\n- Poliisimiesten kertomuksilla on näytetty, että poliiseilla oli 19.9.2008 ollut Saaren internet-aineiston perusteella viitteitä epäillä tätä tulevaksi kouluampujaksi. Internet-aineistosta on ilmennyt Saaren kiinnostus aseisiin ja Columbinen koulun joukkomurhaan. Kysymyksessä on epäily sellaisesta aseen väärinkäytöstä, josta voi seurata useiden henkilöiden kuolema. Saaren ase on ollut suhteellisen tulivoimainen.\n12. Kilpeläinen jatkaa:\n- Nyrhinen (= Seinäjoen apulaispoliisipäällikkö) oli 19.9. hyväksyttävän taktisen syyn vuoksi siirtänyt asian ratkaisun maanantaiaamuun (Tällä tarkoitetaan sitä, että jos poliisi olisi suorittanut perjantaina kotietsinnän Saaren ollessa pois asunnostaan, Saari olisi palattuaan asuntonsa huomannut asian ja tullut tietämän, että poliisi jahtaa häntä; tämä olisi voinut saada Saaren suunniltaan ja toteuttamaan tekonsa välittömästi). Komisarion mukaan tämän ratkaisun peruste oli jäänyt hänelle hieman epäselväksi. Katson, että syytetty on edellä mainituissa olosuhteissa ollut velvollisuus poistaa tämä tilanteen kiireellisyys- ja vaarallisuusarviointia koskeva epäselvyys. Soitto Nyrhiselle olisi olluthelppo tehdä.\n13. Johtopäätöksenään tuomari Kilpeläinen sanoo näin:\n- Katson, että Saaren internet-aineiston sekä muun selvityksen perusteella syytetyllä on ollut velvollisuus määrätä saaren ase poisotettavaksi jo maanantaiaamuna 22.9.2008. Syytetty olisi voinut täyttää tämän velvollisuutensa vielä iltapäivällä Saaren puhuttelun jälkeen. Syytetty on kuitenkin päätösharkinnassaan antanut liian paljon painoarvoa sille käsitykselle, jonka hän oli saaresta lyhyen puhuttelun aikana saanut. Syytetty on perusteettomasti sivuuttanut Saaren internet-aineiston, joka on viitannut koulumurhiin. Kysymyksessä on ollut ilmeinen harkintavallan väärinkäyttö, minkä vuoksi katson syytetyn syyllistyneen virkavelvollisuuden rikkomiseen.\n14. Miksi käräjäoikeuden kaksi jäsentä sitten päätyivät hylkäämän syytteen? - Ensinnäkin käräjäoikeus katsoi - minusta aika yllättäen - että poliisilaitoksen muut poliisimiehet olivat todistajankertomuksissaan liioitelleet uhkaa. Käräjäoikeuden mukaan epäilyt Saaren tulevasta käyttäytymisestä ja vaaran olemassaolosta eivät ole maanantaina 22.9.2008 voineet olla niin vahvoja, kuin mitä kertomuksista käy ilmi. Tätä enemmistö perustelee sillä, että poliisit eivät olleet perjantai-iltana 19.9. suorittaneet kotietsintää Saaren asunnolle aseen etsimiseksi. "Mikäli uhka ja epäily tulevasta ampumisesta olisi ollut niin vahva kuin oikeudessa on esitetty, ei asian hoitamisessa olisi voitu menetellä edellä todetuin tavoin", sanovat laamanni Lehto ja käräjätuomari Rönkkö.\n15. Näin lausuessaan enemmistö on sivuuttanut yhden varteenotettavan vastatosiseikan, jonka tuomari Kilpeläinen otti huomioon, mutta joka ei ilmeisesti oikein sopinut enemmistön perustelujen "pirtaan." Nyrhinen nimittäin kertoi todistajana, että Saaren asuntoon jätettiin menemättä taktisesta syystä eli siksi, ettei Saari olisi asuntoon palattuaan huomannut poliisien käyneen etsimässä asetta. Kuten edellä jo totesin, Saari olisi voinut saada poliisin kotietsinnästä kimmokkeen toteuttaa surmatyöt koululla saman tien. - Kun syytettynä oleva komisario jätti maanantaina Saarta puhuteltuaan aseen poisottamatta, Saari ilmeisesti sai juuri tästä lopullisen ärsykkeen toteuttaa aikeensa mahdollisimman pian ja ennen kuin ase ehdittäisiin ottaa häneltä pois.\n16. Syytettynä oleva komisario oli poliisilaitoksella aseluvista päättävä poliisimies, joten oli luonnollista - toisin kuin käräjäoikeuden enemmistö tuntuu ajattelevan - että kyseinen asia jätettiin hänen harkintaansa maanantaiaamuksi. Komisariolle ilmoitettiin sitä paitsi poliisien käynnistä Saaren asunnolla jo lauantai-iltana eräässä häätilaisuudessa, jolloin yksi poliisimiehistä oli ehdottanut aseen poisottamista Saarelta jo seuraavana iltana, jolloin Saari palaisi asunnolleen, "ettei tulisi uutta Jokelaa."\n17. Käräjäoikeuden enemmistö ei ole kuitenkaan jostakin syystä ottanut näitä kertomuksia huomioon. Käräjäoikeus on sen sijaan antanut yllättävän suuren painoarvon syytetyn omille selityksille. Lehtitietojen mukaan joku tai parikin poliisimiestä oli ollut kertonut oikeudessa todistajana, että syytetty komisario oli ollut suorastaan närkästynyt siitä, että hänen alaisensa olivat ottaneet sanotussa asiassa yhteyttä naapuripiiriin poliisipäällikköön ja siten tavallaan ohittaneet hänet. Tästä ei näytä olevan käräjäoikeuden perusteluissa minkäänlaista merkintää.\n18. Käräjäoikeuden enemmistö on ratkaissut asian itse asiassa sillä perusteella, että komisariolla oli asiassa ratkaisuvalta ja -pakko ja että juuri hänen tuli tehdä arvio siitä, oliko syytä epäillä Saaren käyttävän ampuma-asetta värin. Perustelujen mukaan Haapala oli perehtynyt asiaan, hankkinut itselleen ratkaisun teossa tarvittavaa aineistoa ja puhutellut Saarta. Kun nämä muodollisuudet oli täytetty ja komisario oli toiminut harkintavaltansa rajoissa, hän ei ollut syyllistynyt virkavirheeseen, vaikka ratkaisunsa olikin jälkikäteen arvioiden väärä. Käräjäoikeus ei siis kiinnitä minkäänlaista huomiota ratkaisun sisältöön ja mahdollisiin vaikutuksiin. Käräjäoikeus vetoaa siihen, että Haapala oli "työsään erittäin tarkka." Tällaisiin seikat tuntuvat yllättäviltä ja suorastaan naiiveilta perusteluilta, kun otetaan huomioon toisessa vaakakupissa monet muut aivan toisenlaista arviointia puoltavat seikat. Eräs todistajana kuultu poliisimies kertoi, että komisario on hänen mielestään varsin arka tekemään päätöksiä kantelujen pelossa. Käräjäoikeuden mielestä ilmeisesti juuri tämä osoittaa syytetyssä erinomaista tarkkuutta.\n19. Kuten sanottu, enemmistön mielestä komisario oli tehnyt ratkaisunsa harkintavaltansa rajoissa -ja sillä siisti, voisi rivien välistä lukea. Käräjäoikeus ei puntaroi komisarion menettelyä lainkaan poliisilain 1 §:n valossa ja siltä kannalta, että poliisimiehellä on ensisijainen velvollisuus huolehtia turvallisuuden ylläpitämisestä ja uhkaavien rikosten estämisestä. Käräjäoikeuden perusteluja lukiessa tuntuu siltä, että komisarion ensisijaisena velvollisuutena oli oikeuden mielestä huolehtia pikkutarkasta lupamenettelystä. Käräjäoikeus tyytyy itsekin perusteluissaan lähinnä pikkutarkkaan pykälillä saivarteluun ja näyttää unohtaa, että komisarion olisi tullut sanotussa tilanteessa ottaa huomioon ennen kaikkea se, mitä ihmisten ja koululaisten turvallisuus edellytti, kun useiden järkevien ihmisten mielestä potentiaalinen koulusurmaaja oli liikkeellä ase hallussaan.\n20. Käräjäoikeuden tulkinta virkavelvollisuuden rikkomista koskevan RL 40 luvun 10 §:n tulkinnasta on yllättävä. Käräjäoikeuden mielestä virkamiehen ratkaisun tulee olla ilmeisesti virheellinen, jotta hänet voitaisiin tuomita tuottamuksellisesta virkavelvollisuuden rikkomisesta. RL 40:10:ssä ei kuitenkaan sanota näin, vaan siinä säädetään, että virkamies on tuomittava tuottamuksellisesta virkavelvollisuuden rikkomisesta, jos virkamies virkaansa toimittaessaan huolimattomuudesta rikkoo virkatoiminnassa noudatettaviin säännöksiin tai määräyksiin perustuvan virkavelvollisuutensa, eikä teko huomioon ottaen sen haitallisuus ja vahingollisuus ja muut tekoon liittyvät seikat ole kokonaisuutena arvostellen vähäinen. Lakitekstissä ei siis ole minkäänlaista sanaa tai viittausta menettelyn ilmeiseen virheellisyyteen. Käräjäoikeus on kuitenkin katsonut, että syytetyn menettelyn olisi tullut ilmeisen virheellinen - jota se käräjätuomari Kilpeläisen oikeana pitämäni kannan mukaan toki olikin - jotta syytetty olisi voitu tuomita rangaistukseen. Käräjäoikeus on siis nostanut virkamiehen tuomitsemiskynnyksen tasolle, jota laki ei edellytä.\n21. Käräjäoikeus vetoaa tässä kohdin KKO:n ennakkopäätökseen KKO 2000:14, joka koski kuitenkin erilaista tapausta ja tilannetta kuin mistä nyt on kysymys. Po. ennakkopäätöksessä oli kysymys siitä, millä edellytyksellä tuomioistuimessa tapahtuneessa näytön arvioinnissa ja siihen perustuvassa oikeudellisessa arvioinnissa tehty virhe on sellainen, että sitä voidaan pitää (tuomarin) tuottamuksellisena virkavelvollisuuden rikkomisena. Käräjäoikeus on perusteluissaan tempaissut sanotun ennakkopäätöksen perusteluista pari virkettä ja vedonnut niihin tässä poliisin menettelyä koskevassa tapauksessa. Käräjäoikeus on katsonut, että komisarion kyseisessä harkintatilanteessa on ollut asiallisesti "samanlaisia piirteitä" kuin tuomioistuimen ratkaisutoiminnassa. Kun korkein oikeus oli perusteluissaan todennut, että tuomioistuimen näytön arvioinnin ja oikeudellisen arvioinnin tulee olla ilmeisen virheellinen, jotta menettelyn voitaisiin katsoa olevan RL 40:10:n tarkoittamalla tavalla huolimatonta, käräjäoikeus on katsonut, että myös komisarion menettelyn rangaistavuus edellyttäisi, että hän olisi tehnyt ilmeisesti virheellisen ratkaisun käytettävissään olevan tiedon perusteella.\n22. KKO:n ratkaisun 2000:14 perusteluja, joita ei muuten ole ko. osin (ilmeinen virheellisyys) otettu ratkaisuselosteen otsikkoon oikeusohjeeksi, on kuitenkin oikeuskirjallisuudessa varsin perustellusti monen kirjoittajan toimesta kritisoitu, koska RL 40:10:n sanamuodossa ei mainita menettelyn virheellisyyden ilmeisyyttä. Käräjäoikeus mainitsee sanotun kritiikin, mutta ei kerro, mitä tuo kritiikki sisältää; tämä on yksi esimerkki tuomion perustelujen tietynlaisesta "suurpiirteisyydestä." Kauhajoen poliisin syyteasiassa tilanne ei ole ollut käräjäoikeuden väittämällä tavalla verrannollinen tuomioistuimen harkintaan oikeusjutussa.\n23. Komisariolla on ollut ratkaistavaan turvaamistoimen luontoinen asia, jossa intressivertailutilanne on selkeä. Yhtäältä useiden kadunmiesten ja harkitsevien poliisimiesten potentiaalisena koulusurmaajana pitämän Matti Saaren oikeus saada pitää hallussaan asetta, jolle hänellä ei ole ollut mitään järjellistä käyttötarkoitusta - epäasianmukaista aseella räiskimistä ja ampumisvideoiden julkaisemista internetissä ei voida pitää hyväksyttävänä tarkoituksena - ja toisaalta koululaisten ja muiden ihmisten turvallisuudesta huolehtiminen ja monien pelkäämän rikoksen estäminen. Kummalle intressille pitäisi antaa etusija? Komisario on antanut etusijan ensiksi mainitulle intressille ja käräjäoikeuden enemmistö on siunannut tämän, "koska komisario toimi harkintavaltansa puitteissa." Käräjäoikeus ei ole suorittanut asiassa minkäänlaista intressivertailua - todella hämmästyttävää.\n24. Syyttäjä oli vaatinut komisariolle rangaistusta myös sillä perusteella, että tämä oli laiminlyönyt selvittää internetissä olleita Saaren tietoja. Asianomistajat ovat vaatineet lisäksi rangaistusta "usean eri selvitysvelvollisuuden laiminlyönnin perusteella", näitä vaatimuksia ja niiden perusteluja käräjäoikeus ei ole perusteluosassaan vaivautunut edes yksilöimään. Käräjäoikeuden puhti tuntuu tässä kohdin lopahtaneen, sillä perusteluissa todetaan lakonisesti vain, että hallintolain 31 §:n säännös viranomaisen selvittämisvelvollisuudesta on "hyvin yleispiirteinen ja jättää soveltajalle laajan harkintavallan. Käräjäoikeus katsoo, ettei komisario ole ylittänyt tuota harkintavaltaansa." - Tällaista ylimalkaista tokaisua ei voida pitää minkäänlaisena perusteluna.\n25. Kuolemantuottamussyytteiden osalta käräjäoikeus on "päässyt" helpolla, kun se on hylännyt virkavelvollisuuden rikkomissyytteen. Asianomistajat ja heidän avustajansa panostivat jutussa paljon juuri valtiota vastaan esitettyihin korvausvaatimusten perustelemiseen. Käräjäoikeus sen sijaan kuittaa nämä vaatimukset ja niiden perustelut sangen lyhyillä perusteilla. Käräjäoikeuden mielestä Saaren internet-aineisto ei ole sisältänyt selvää ja yksiselitteistä uhkausta tulevista joukkomurhista ja ettei asiassa ole riittäviä perusteita sille tulkinnalle, että Kauhajoen poliisin olisi pitänyt tietää ihmisten henkeä uhanneesta todellista vaarasta ja välittömästä vaarasta. Mutta monet kauhajoen poliisilaitoksella työssä olleet poliisithan kertoivat oikeudessa aivan toisella tavalla: he pitivät koulusurman vaaraa hyvin todennäköisenä ja uhkaavana. Eräs poliisimies ei olisi uskaltanut lähettää lapsiaan edes kouluun maanantaiaamuna, koska pelkäsi surmaajan iskevän silloin.\n26. Käräjäoikeus on viitannut kintaalla myös sille tosiasialle, että Haapajärven poliisi ei välittänyt reagoida sille tulleeseen nimettömän viestiin, jossa varoitettiin Matti Saaren uhkaavasta käyttäytymisestä. Sisäministeriö sai puhtaat paperit käräjäoikeudelta siksi, että lainsäädäntövalta Suomessa kuluu eduskunnalle eikä sisäministeriön päätöksillä voida muuttaa ampuma-aselakia! Huh, siinäpä todella painava peruste! Ja lopuksi, ikään kuin kaiken huipennuksena tyypillisen populistinen perustelu, joka esitetään tässä yhteydessä aina myös maallikkojen nettikeskustelussa: Joukkomurhat teki Matti Saari ja vain rikoksentekijä vastaa lähtökohtaisesti rikoksensa aiheuttamista vahingoista. Varmemmaksi vakuudeksi käräjäoikeus julistaa vielä loppukaneettinaan - ilman minkäänlaisia perusteluja - että "valtion menettely" ei ole oikeudellisesti "riittävässä" syy-yhteydessä henkilöiden kuolemiin, vaan syys-yhteys on katkennut Saaren tahallisten rikosten vuoksi.\n27. Käräjäoikeuden perusteluista vahingonkorvausvaatimusten osalta voi saada käsityksen, jonka mukaan käräjäoikeus ei vaivautunut ottamaan korvausvaatimuksia ja niiden perusteluja kovinkaan vakavasti. Ilmankos käräjäoikeus ei olisi alun perin halunnut millään ottaa vahingonkorvausvaatimuksia tutkittavaksi rikosjutun yhteydessä. Tämä näkyy myös siinä, että käräjäoikeus päätti velvoittaa surmattujen omaiset korvaamaan valtiolle kolme neljäsosaa valtion varoista syytetylle maksetuista oikeudenkäyntikuluista eli 32 000 euroa eli siltä osin kuin omaiset esittivät jutussa omia vaatimuksiaan, jotka poikkesivat syyttäjän vaatimuksista.\n28. Oikeudella olisi ollut valta kohtuullistaa sanottua korvausvelvollisuutta tai jättää se kokonaan tuomitsemattakin, jos asia on pidettävä niin epäselvänä, että hävinneellä osapuolella on ollut perusteltu syy oikeudenkäyntiin. Tätä mahdollisuutta käräjäoikeus ei kuitenkaan halunnut käyttää, vaan omaiset tuomittiin korvamaan valtiolle kulut täysimääräisinä. Pitäähän valtion toki saada omansa pois! Oikeus oli surmattujen omaisille tyly: siitäs saitte, kun kehtasitte tulla oikeuteen vaatimaan korvauksia!\n29. Mitä tästä opimme? Tapaus osoitti todeksi ainakin sen monissa kyselytutkimuksissa saadun tuloksen: suomalaisilla on lapsenomaisen naiivi usko poliisin rehellisyyteen ja oikeamielisyyteen. Kyselyjen mukaahan n. 80-90 prosenttia suomalaisista uskoo ja luottaa poliisiin, muut virkamiehet ja viranomaiset, tuomioistuimet mukaan luettuna, eivät pääse lähellekään vastaavaa lukua. Tuskinpa edes Pohjois-Koreassa luottamus poliisiin on yhtä korkealla kuin Suomessa. Etelä-Pohjanmaan käräjäoikeus on nyt tuomiollaan osoittanut omalta osaltaan vahvistanut kyselytutkimusten tulokset oikeiksi; Pohjanmaallahan usko ja luottamus poliisiin on aina ollut erityisen korkealla.\n30. Käräjäoikeuden tuomiosta voidaan lukea viesti, että vaikka lakiin kirjattujen periaatesäännösten mukaan poliisin ensisijaisena tehtävänä on torjua ja estää rikosten tekemistä ja huolehtia ihmisten turvallisuudesta, poliisia ei kuitenkaan voida tuomita juuri koskaan tämän takia virkavelvollisuuden rikkomisesta, sillä poliisihan voi aina väittää toimivansa harkintavaltansa rajoissa. Pitäähän poliisin sanaan toki voida luottaa! Media tuntuu olevan samaa mieltä. Tämän päiväisen tuomion jälkeen haastateltiin ainoastaan komisarion avustajaa, joka melkein tippa silmässä kertoi päämiehensä olevan hyvin huojentunut tuomiosta. Yksikään toimittaja ei ole välittänyt kysyä, miltä murhattujen omaisista tuntuu ja miten he kokevat sen, että poliisi, joka jätti murha-aseen surmaajalle, vapautettiin kaikesta vastuusta.\n31. Asejutussa tai koulusurmajutussa annettu tuomio oli nyt toimintansa lopettaneen Kauhajoen käräjäoikeuden viimeinen tuomio. Olin kolmisenkymmentä vuotta sitten nuorena miehenä Kauhajoen tuomiokunnan kihlakunnantuomarina eli "ukkotuomarina." Myös tämän vuoksi olisin toivonut, että Kauhajoen käräjäoikeus olisi päättänyt päivänsä hieman kunniakkaammissa merkeissä.\nLähettänyt Jyrki Virolainen klo 1/29/2010 55 kommenttia:\nTunnisteet: "korppi korpin silmää", ampuma-aselaki, Kauhajoen koulusurmat, Kauhajoki-case, massacre, poliisi, school shooting, tuomion perustelut, virkavastuu\nLähettänyt Jyrki Virolainen klo 1/28/2010 9 kommenttia:\n1. Supon 2002-2003 Stasi-jupakassa suorittama Rusi-tutkinta on jälleen tapetilla. Ylihuomenna pidettävillä DocPoint -festivaaleilla esitetään Pekka Lehdon ohjaama dokumenttielokuva Epäilyksen varjossa, josta on ollut viime päivien lehdissä runsaasti ennakkomainosta. Viime sunnuntain Helsingin Sanomien Sunnuntai-sivulla kerrottiin Supon tutkinnasta ja haastateltiin tutkintaan tavalla tai toisella liittyviä henkilöitä.\n2. Yksi HS:ssa haastatelluista oli nyt jo eläkkeellä oleva valtionsyyttäjä Jarmo Rautakoski, joka teki Rusi-asiassa 11.6.2003 syyttämättäjättämispäätöksen. Rautakosken yksi lausuma oli nostettu jutun kakkossivun otsikoksi: "Rusi-tutkinnan syyttäjä sanoo nyt, että tutkinta olisi voitu lopettaa aiemmin."\n3. Jarmo Rautakoski sanoi haastattelussaan näin: "Jälkiviisaana voi sanoa, että tutkinta olisi voitu lopettaa sen jälkeen, kun Stasin vanhat upseerit olivat kertomuksensa antaneet." Ja edelleen: "Tutkinta kesti turhan pitkään ilman muuta, mutta ongelma oli, että tietoa Saksasta saatiin tipoittain."\n4. Niinpä, mutta puhuuko valtionsyyttäjä Rautakoski jälkiviisaita tavallaan omassa asiassaan? Olisiko Rautakoski itse voinut tehdä jotain kyseisen tutkinnan nopeuttamiseksi ja lopettamiseksi aiemmin?\n4. Lain mukaan poliisin, siis myös Supon, on ilmoitettava sille tutkittavaksi tulleesta rikoksesta syyttäjälle, kun jotakuta voidaan epäillä syylliseksi rikokseen (ETL 15.1 §). Ilmoitusta ei kuitenkaan tarvitse tehdä, jos asia on yksinkertainen. Suomessa syyttäjä ei johda esitutkintaa, mutta syyttäjän velvollisuutena on seurata tutkintaa ja olla yhteistyössä tutkintaa suorittavan poliisin kanssa. Muun muassa juuri tämän vuoksi poliisin on ilmoitettava tutkinnasta olevista rikoksista syyttäjälle. Kyse on paljon puhutusta poliisin ja syyttäjän välisestä yhteistyöstä, jonka merkitystä juuri valtakunnansyyttäjänvirasto on Matti Kuusimäen johdolla korostamistaan korostanut.\n5. Mutta toimiiko sanottu yhteistyö myös käytännössä? Olen epäillyt tätä, ja monet esimerkkitapaukset viittaavat siihen, että yhteistyö toimii usein vain papereilla, mutta ei läheskään aina käytännössä tyydyttävällä tavalla. Olen sen vuoksi vuodesta (ks. esimerkiksi kirjaani Rikosprosessioikeus I 1998) toiseen "jankuttanut", että myös Suomessa esitutkinnan johtaminen tulisi uskoa syyttäjälle, vähäisiä ja yksinkertaisia rikoksia lukuun ottamatta. Yhtä sitkeästi VKSV on jaksanut vastustaa sanottua ehdotusta.\n6. Rusi-tutkinnasta Supo ilmoitti maan poliittiselle johdolle ja tietyille korkeille virkamiehille. Näihin virkamiehiin kuului myös valtionsyyttäjä Jarmo Rautakoski. Näin ilmeisesti siksi, että valtakunnansyyttäjä Matti Kuusimäki oli määrännyt juuri Jarmo Rautakosken seuraamaan kyseistä esitutkintaa. Se, että Supo oli ilmoittanut esitutkinnasta - jo ennen paljon puhuttua tietovuotoa - muun muassa Jarmo Rautakoskelle, ilmenee muun muassa eduskunnan oikeusasiamiehen Alpo Rusin kantelun johdosta 3.2.2005 antamasta päätöksestä.\n7. Minulla ei ole tietoa, miten tiivistä yhteistyötä Supon tutkijat ja valtionsyyttäjä Jarmo Rautakoski tekivät Supo-tutkinnassa. Mutta on syytä olettaa, että syyttäjää pidettiin ajan tasalla tutkinnan etenemisestä ja sen päälinjoista. Jos poliisitutkijoilla oli tutkinnassa joitakin oikeudellisia ongelmia, he saattoivat kääntyä Rautakosken puoleen. Tällä tavallahan poliisin ja syyttäjän välistä esitutkintayhteistyötä on aina tapana perustella.\n8. Eikö Jarmo Rautakoski siis tutkinnan edetessä ja polkiessa ilmeisesti melko tavalla paikallaan nähnyt, että eihän tästä taida tulla oikein mitään, eli näyttöä epäillystä törkeästä vakoilusta ei näyttänyt olevan saatavilla? Jos näki, niin kertoiko hän mielipiteensä tutkinnanjohtajalle? Tätä emme tiedä ja tuskin saamme tietääkään. Sen Rautakoski ja tutkijakin varmaankin havaitsivat jo tutkinnan alkuvaiheessa, että syyteoikeus tavallisesta vakoilusta oli vanhentunut. Jos syyttäjä Rautakoski olisi lausunut käsityksensä näytön ohuudesta tutkijoille, nämä olisivat, näin voisi olettaa, ottaneet arvovaltaisen syyttäjän näkemyksen vakavasti ja päättäneet kenties lopettaa tutkinnan jo paljon aikaisemmin. Syyttäjä ei voi määrätä poliisia ja lopettamaan tutkintaa, koska tämä kuuluu tutkinnanjohtajana toimivan poliisimiehen tehtäviin. Mutta voihan syyttäjä, jos hän todella seuraa aktiivisesti tutkintaa - niin kuin pitäisi - aina ilmaista mielipiteensä asiasta tutkinnanjohtajalle. Käytännössä poliisi tosin pitää - näin ainakin väitetään - "seuraajasyyttäjän" usein ulkona kuvioista, kun se ei halua ammattitaidottoman syyttäjän sekaantuvan tutkintaan. En voi kuitenkaan uskoa, että Rusi-tutkinnassa olisi ollut kysymys tästä.\n9. Oli miten oli, mutta yksi asia on varma. Rusi-tutkinta ja sen jälkipuinti on jälleen kerran yksi osoitus siitä, millaisiin hankaluuksiin ja epäkohtiin voidaan joutua ja usein myös joudutaan, kun rikosten esitutkinnan johtamista ei ole annettu syyttäjälle, vaan tutkinnan johtamisesta päättää yksin poliisi.\n10. Rusi-tutkinnassa tapahtui paljon puhuttu tietovuoto, johon syyllistä ei ole saatu selville. Rusi-jutussa annetun tuomion perusteluista samoin kuin eduskunnan oikeusasiamiehen edellä mainitusta päätöksestä on luettavista, että potentiaalisia tietolähteitä oli runsaasti. Supo ilmoitti esitutkinnasta presidentti Tarja Haloselle, ex-presidentti Martti Ahtisaarelle, silloiselle pääministerille Paavo Lipposelle, silloiselle sisäministeri Ville Itälälle, silloiselle ulkoministeri Erkki Tuomiojalle, silloiselle poliisiylijohtaja Reijo Naulapäälle, valtionsyyttäjä Jarmo Rautakoskelle, ulkoasiainneuvos Juhani Suomelle ja HVA:n entiselle tiedustelu-upseerille Peter Kellerille. Oikeusasiamiehen päätöksen mukaan myös Suomen Keskustan silloinen puheenjohtaja Esko Aho sai tiedon tutkinnasta sisäministeri Ville Itälältä ja silloinen puoluesihteeri Eero Lankia puolestaan eräältä yksityishenkilöltä. Tietovuodon takia käräjäoikeus ja sittemmin hovioikeus velvoittivat valtion suorittamaan Alpo Rusille vahingonkorvausta henkisestä kärsimyksestä, ks. edellistä blogiani.\n11. Valtionsyyttäjä Jarmo Rautakoski määrättiin aikanaan eli vuonna 2003 seuraaman syyttäjänä myös niin sanottua Irak-gate -asiaa, jossa epäiltynä olivat ex-kansliapäällikkö Martti Manninen ja ex-pääministeri Anneli Jäätteenmäki. Kuinka ollakaan, Rautakoski meni ja otti Helsingin Sanomissa - jälleen kerran tuo sama lehti - julkaistussa lehtihaastattelussaan jo ennen syyteharkinnan alkamista kantaa asiassa julkisuuteen vuodettujen tietojen salaisuuteen asettuen näin tukemaan jutussa asianomistajana olleen UM:n virkamiesten esittämää mielipidettä. Tämä syytteen nostamisen kannalta olennaista seikkaa koskeva syyttäjän kannanotto poikkesi täysin rikoksesta epäiltyjen avustajien julkisuudessa esittämästä kannasta. Rautakosken sanottu kannanotto julkaistiin HS:ssa elokuun lopulla, vaikka asian esitutkinta päättyi vasta 25.9.2003, jolloin VKS Matti Kuusimäki otti syyteharkinnan itselleen ja määräsi valtionsyyttäjä Jarmo Rautakosken toimimaan syyteharkinta-asiassa esittelijänä.\n12. Kantelin asiasta 30.9. 2003 oikeuskanslerille, koska katsoin Rautakosken tulleen sanotulla ennakkokannanotollaan asiassa syyttäjänä ja VKS:n esittelijänä esteelliseksi. Oikeuskansleri Paavo Nikula antoi päätöksen kanteluuni 20.1.2004. Nikula totesi, että Rautakosken lausuntojen "tulkinnanvaraisuuden vuoksi" hänen ei voitu "ainakaan yksiselitteisesti" katsoa menetelleen tavalla, joka olisi tehnyt hänet esteelliseksi. Oikeuskanslerin ratkaisu oli minusta aika oudosti ja epäjohdonmukaisesti perusteltu ja olenkin kritisoinut sitä, ks. Virolainen - Pölönen, Rikosprosessioikeus II (2004) s. 145. Nikula päätyi ratkaisuunsa luultavasti lähinnä siksi, että Jarmo Rautakoski oli ehditty jo ennen oikeuskanslerin päätöstä vaihtaa toiseen syyttäjään.\n13. Kanteluni oikeuskanslerille johti siis toivomaani tulokseen jo ennen oikeuskansleri Nikulan päätöstä. Valtakunnansyyttäjä Matti Kuusimäki päätti 24.1.2003 vaihtaa Irak-gate -jutun syyteharkinnan esittelijää ja määräsi valtionsyyttäjä Jorma Äijälän Jarmo Rautakosken sijasta esittelijäksi. Äijälä ajoi myös jutussa käräjäoikeudessa syytettä. Martti Manninen tuomittiin jutussa sakkoon, mutta Anneli Jäätteenmäkeä vastaan avuannosta Mannisen rikokseen koskeva syyte hylättiin.\n14. Kantelustani po. tapauksessa oli (myös) se hyöty, että nykyisin VKSV:ssa suhtaudutaan aiempaa paljon kriittisemmin syyttäjien antamiin lehtilausuntoihin ennen esitutkinnan ja syyteharkinnan valmistumista. Tuorein tapaus on näinä päivinä Helsingin käräjäoikeudessa aloitettava tai jo aloitettu ns. hoitajamurhia koskeva juttu, jossa helsinkiläistä 60-vuotiasta perushoitajaa syytetään useisiin vanhuksiin kohdistuneista myrkyttämistapauksista. Tämän jutun syyteharkinnan aikana paikallinen kihlakunnansyyttäjä antoi Helsingin Sanomille - jälleen tämä lehti - haastattelun, jossa hän kertoi avoimesti, että epäiltyä koskeva "syytekynnys ylittyy varmasti."\n15. Heti tämän lausunnon jälkeen apulaisvaltakunnansyyttäjä Jorma Kalske päätti vaihtaa kyseisen syyttäjän toiseen syyttäjään. Kalskeen mielestä paikallissyyttäjän kyseinen lausunto oli ennenaikainen ja saattoi herättää epäilyksiä syyteharkinnan puolueettomuudesta. Kalskeen mukaan syyttäjien tulisi lausua syyteharkinnan lopputuloksesta vasta syyteharkinnan valmistuttua. Ennen sitä he voivat kertoa julkisuudessa vain se, milloin syyteharkinta valmistuu.\n16. Olen Jorma Kalskeen kanssa asiasta täysin samaa mieltä. Olin samalla kannalla jo vuonna 2003, jolloin tein valtionsyyttäjä Jarmo Rautakosken esteellisyyttä koskevan kantelun oikeuskanslerille. Rautakosken tapaus oli mutatis mutandis samanlainen kuin tapaus, jossa Kalske päätti vaihtaa syyttäjää.\nLähettänyt Jyrki Virolainen klo 1/26/2010 10 kommenttia:\nTunnisteet: esitutkinta, esteellisyys, rikosjutut, Rusi Alpo, Stasi, Supo, syyttäjä, syyttäjän esteellisyys, valtionsyyttäjä\n213. Ex-oikeusministeri Johannes Koskisen menettely oikeuskanslerin tutkittavaksi\n1. Suomen perustuslain 108 §:n 1 momentin mukaan oikeuskanslerin tehtävänä on valvoa valtioneuvoston ja tasavallan presidentin virkatointen lainmukaisuutta. Tehtäväänsä hoitaessaan oikeuskansleri valvoo perusoikeuksien ja ihmisoikeuksien toteutumista.\n2. Niin sanotussa Rusi-jutussa Helsingin käräjäoikeus tuomitsi vuonna 2007 Suomen valtion maksamaan Alpo Rusille 70 000 euron suuruiset korvaukset niin sanotusta Stasi-jupakasta. Julkista valtaa käytettäessä virheen johdosta aiheutuneesta taloudellisesta vahingosta Rusille tuomittiin korvausta 20 000 euroa ja julkista valtaa käytettäessä virheen johdosta aiheutuneesta henkisestä kärsimyksestä 50 000 euroa. Vahingonkorvauksella oli tuomion mukaan kaksi eri perustetta.\n3. Ensinnäkin valtio tuomittiin maksamaan Rusille korvausta kärsimyksestä ja vahingosta, joita kesken esitutkinnan tapahtunut tietovuoto (tv-uutiset 10.9.2002) oli Rusille aiheuttanut. Esitutkintaa suorittaneesta Suposta lähtöisin ollut tieto Rusia koskevasta törkeästä vakoiluepäilystä vuosi julkisuuteen, kun joku virkamies tai poliitikko, jolle Rusia koskeneesta rikosepäilystä oli kerrottu, rikkoi salassapitovelvollisuutensa.\n4. Toinen ja julkisuudessa paljon vähemmälle huomiolle jäänyt korvausperuste oli silloisen oikeusministerin Johannes Koskisen 12.6.2003 julkisuuteen antama haastattelulausuma, jolla Koskinen rikkoi Euroopan ihmisoikeussopimuksessa (EIS 6 artiklan 2 kappale) turvattua syyttömyysolettamaa, joka on oikeudenmukaisen oikeudenkäynnin keskeisiä elementtejä. Kun Alpo Rusia koskeva vakoiluepäily oli käsitelty loppuun valtionsyyttäjän tekemällä 11.6.2003 syyttämättäjättämispäätöksellä, oikeusministeri Koskinen antoi seuraavana päivänä julkisuuteen lausunnon, jossa hän käräjäoikeuden tuomion mukaan kommentoi asiaa syyttömyysolettaman vastaisesti. Käräjäoikeus katsoi, että ministeri Koskinen oli antanut kyseisen lausuntonsa julkista valtaa käyttäessään. Jutussa Johannes Koskiselle oli varattu tilaisuus tulla kuulluksi.\n5. Johannes Koskinen totesi kyseisessä haastattelulausunnossaan, että esitutkinnassa ei löytynyt näyttöä juuri törkeästä vakoilurikokseen, mutta sen sijaan kyllä sinänsä lainvastaisesta toiminnasta. Rikoksen vanhentumisen takia ei Koskisen mukaan voitu tutkia, missä määrin asiassa on syyllistytty tavalliseen rikokseen. - Koskisen lausumaa on pidettävä sangen leimaavana ja loukkaavana Alpo Rusin kannalta, koska esitutkinta oli nimenomaan osoittanut Rusin syyttömyyden epäiltyyn vakoiluun.\n6. Valtio valitti käräjäoikeuden tuomiosta hovioikeuteen ja vaati Rusin kanteen hylkäämistä siltä osin kuin Alpo Rusi oli vaatinut korvausta henkisestä kärsimyksestä. Johannes Koskisen menettelyn osalta valituksessa katsottiin, ettei ministerin lausuma ollut syyttömyysolettaman vastainen eikä vääränsisältöinen. Koskisen lausumaan ei valituksen mukaan liittynyt mitään henkisen kärsimyksen korvaamista koskevassa säännöksessä mainittua rikosta.\n7. Helsingin hovioikeus antoi tuomionsa 22.10.2009. Hovioikeus muutti käräjäoikeuden tuomion lopputulosta niin, että valtio velvoitettiin suorittamaan Rusille käräjäoikeuden henkisestä kärsimyksestä tuomitseman korvauksen sijasta korvausta kipuun ja särkyyn verrattavasta kärsimyksestä 7 000 euroa ja henkisestä kärsimyksestä 20 000 euroa.\n8. Johannes Koskisen menettelyn osalta hovioikeuden tuomiossa todetaan seuraavaa (s. 8-9):\n- Hovioikeus katsoo, kuten käräjäoikeuskin tuomionsa kohdassa 3.2.3., että silloisen oikeusministeri Johannes Koskisen lausuma lehtihaastattelussa 12.6.2003 on ollut syyttömyysolettaman vastainen. Oikeusministerin asiana ei ole ollut ottaa kantaa yksittäiseen rikostutkintaan. Ottaessaan kuitenkin kantaa yksittäiseen rikostutkintaan hänellä on ollut velvollisuus noudattaa erityistä varovaisuutta kannanottonsa suhteen.\nVahingonkorvauslain 3 luvun 2 §:n 1 momentin mukaan julkisyhteisö on velvollinen korvaamaan julkista valtaa käytettäessä virheen tai laiminlyönnin johdosta aiheutuneen vahingon. Oikeuskäytännössä on pidetty julkisen vallan käyttönä myös sellaisia viranhoitoon liittyviä toimenpiteitä, joissa ei ole kysymys mistään muodollisesta päätöksentekomenettelystä, mutta joilla on tosiasiallisesti vaikutuksia kansalaisten asemaan. Hovioikeus katsoo, että ministerin asemaan liittyvä merkittävyys ja näkyvyys ja tehtävien laaja-alaisuus huomioon ottaen kaikkia valtioneuvoston jäsenen toimia omalla toimialallaan, mitkä toimet ovat omiaan vaikuttamaan yksittäisen kansalaisen asemaan, on pidettävä edellä kerrotussa säännöksessä tarkoitettuna julkisen vallan käyttönä. Selvää on, että haastattelulausumaa on Koskiselta pyydetty juuri hänen oikeusministeriasemansa takia. Kysymyksessä olevan Koskisen menettelyn on katsottava tapahtuneen julkista valtaa käytettäessä. Menettelyn osalta toimen suorittamiselle kohtuudella asetettavia vaatimuksia ei ole noudatettu. Valtion viranomaisen on siten katsottava menetelleen virheellisesti haastattelulausuman suhteen.\nValtio on velvollinen korvaamaan Rusille tältä osin valtion viranomaisen tuottamuksellaan aiheuttaman vahingon.\n9. Hovioikeus lausui henkistä kärsimyksen tuomitsemista koskevissa perusteluissaan muun muassa seuraavaa (s. 11 ja 13)\n- Valtion on edellä katsottu olevan korvausvastuussa tietovuodon ja valtioneuvoston jäsenen antaman haastattelulausuman johdosta.\nKysymyksessä olevana ajankohtana voimassa olleen vahingonkorvauslain 5 luvun 6 §:n (412/1974) mukaan henkisen kärsimyksen korvaaminen edellyttää, että kärsimys on aiheutettu muun muassa kunniaan kohdistuneella tai muulla sen kaltaisella rikoksella.\n- Valtion korvausvastuu henkisestä kärsimyksestä oikeusministeri Koskisen syyttömyysolettaman vastaisen lausuman perusteella edellyttää vahingonkorvauslain 5 luvun 6 §:n mukaan ensinnäkin menettelyn objektiivisen puolen osalta, että lausuman antaminen on kunniaa loukkaava tai sen kaltainen teko. Hovioikeus katsoo, että julkisesti esitetty perusteeton vihjaus toisen syyllistymisestä lainvastaiseen toimintaan on tyypillisesti kunniaa loukkaavaa menettelyä. Koskisen käräjäoikeuden tuomion kohdassa 3.2.3 yksilöity lausuma on siten objektiivisessa suhteessa perusteltua katsoa Rusin kunniaa loukkaavaksi.\nNiinkuin edellä on todettu vahingonkorvauslain 5 luvun 6 §:ssä tarkoitetun korvausvelvollisuuden edellytyksenä on tahallinen rikos. Koskinen ei ole tässä asiassa asianosaisena. Sen vuoksi ei tässä asiassa - oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin kuuluvasta syyttömyysolettamasta johtuen - voida ottaa kantaa siihen, onko Koskinen syyllistynyt kunniaan kohdistuneeseen tai muuhun sen kaltaiseen rikokseen. Hovioikeus katsoo edellä mainitun korkeimman oikeuden ratkaisussa (KKO 2008:10) tarkoitetun perus- ja ihmisoikeusmyönteisen tulkinnan johtavan siihen, ettei valtion korvausvelvollisuuden edellytyksenä voida pitää sen selvittämistä, onko Koskinen syyllistynyt Rusin kunniaan kohdistuneeseen rikokseen. Kun kysymys on valtion viranomaisen menettelystä, valtion korvausvastuun on harkittava pelkästään edellä mainittujen objektiivisten seikkojen perusteella eli sen mukaan, miten ja millaisin seurauksin Koskisen lausuma todellisuudessa on ilmennyt. Hovioikeus katsoo kuten käräjäoikeuskin tuomionsa kohdassa 4.4.2.2, että valtio on velvollinen korvaamaan Koskisen syyttömyysolettaman vastaisen lausuman johdosta Rusille aiheutuneen henkisen kärsimyksen.\nHovioikeus ei tuomiossaan eritellyt, mikä osuus tuomitusta korvauksesta johtui tietovuodosta ja mikä taas oikeusministerin syyttömyysolettamaa loukkaavasta lausumasta. Hovioikeus totesi, että "on selvää, että tietovuoto ja ministerin haastattelulausunto ovat osaltaan aiheuttaneet Rusille merkittävää kärsimystä (s. 13, viimeinen kappale).\n10. Helsingin hovioikeuden tuomio on saanut lainvoiman, sillä valtio ei valittanut tuomiosta KKO:een. Johannes Koskinen ei ollut Rusi-jutussa asianosaisena eikä hänen virka- tai rikosoikeudellinen vastuunsa siis ollut tuomioistuimen tutkittavana. Tuomion perusteluissa Koskisen on kuitenkin katsottu syyllistyneen tuottamuksellaan menettelyyn, josta on aiheutunut menettelyn kohteeksi joutuneelle merkittävää kärsimystä. Osaksi Koskisen tuottamuksen perusteella valtio on tuomittu tuntuvaan vahingonkorvausvastuuseen.\n11. Johannes Koskisen virkamiesoikeudellinen vastuu ei ole ollut tiettävästi missään instanssissa tutkittavana; oikeuskanslerikaan, jolle valtioneuvoston jäsenten virkatointen lainmukaisuuden valvonta kuuluu, ei tiettävästi ole ottanut kantaa Koskisen menettelyyn. Koskisen menettelyä ei ole syytä jättää tähän, vaan oikeuskanslerin on perustuslain mukaisesti otettava asia tutkittavakseen. Oikeusministerin menettely loukata julkisessa haastattelulausunnossa keskeistä ihmisoikeutta välittömästi sen jälkeen kun virallinen syyttäjä oli päättänyt jättää syytteen asianomaista vastaan nostamatta, ei ole sopivaa, vaan sitä voidaan pitää suorastaan törkeänä tomintana, josta yksityiselle ihmiselle aiheutui hovioikeuden tuomion mukaan merkittävää vahinkoa ja valtiolle tuntuva korvausvastuu.\n12. Pyydän oikeuskansleria selvittämään, miten oikeusministeri Johannes Koskisen keskeistä perus- ja ihmisoikeutta loukannutta lausumaa on arvioitava ministerin virkavastuun kannalta ja onko Koskinen menettelyllään mahdollisesti syyllistynyt virkavelvollisuuden rikkomiseen tai johonkin muuhun virkarikokseen. Pyydän myös selvitystä siitä, onko valtio käyttänyt vahingonkorvausvelvollisuuden osalta regressioikeuttaan Johannes Koskisen osalta.\nLähettänyt Jyrki Virolainen klo 1/26/2010 12 kommenttia:\nTunnisteet: Koskinen Johannes, oikeuskansleri, Rusi-tuomio, virkavastuu\nLähettänyt Jyrki Virolainen klo 1/25/2010 17 kommenttia:\n1. Matti Vanhasta on koeteltu monin eri tavoin: Jarmo Korhonen, Nova-miehet, vaalirahoitussotkut, Ruusus-käräjät, Ari Korvola, lautakasa-jupakka, Rukan hanget, talouslama, kivuliaat jalat jne, jne. Ja nyt sitten kaikkien kamaluuksien päälle vielä epärehellinen tietokoneen korjaaja ja yksityisen valokuvan varkaustapaus! Kyseisen huolto- tai korjausmiehen kerrotaan korjanneen pääministerin virkahuoneen tietokoneen sähköpostista Vanhasta ja hänen eräästä naisystävästään eli kansanedustaja Merikukka Forsiuksesta otetun valokuvan niin sanotusti parempaan talteen.\n2. Lehtitietojen mukaan kyseisessä kuvassa "pääministeri viettää aikaansa kansanedustaja Merikukka Forsiuksen kanssa yksityisasunnossa vuonna 2007 (HS)." Mikähän tuossa kuvassa on mahtanut huoltomiestä (ei sentään talonmiestä) niin kovasti kiinnostaa? Yksityisasunto on paikka, jossa vietetään yksityistä ja intiimiä elämää. Luultavasti kyseinen kuva oli lähetetty pääministerille jonkinlaisena muistona "ihanasta illasta", jos nyt sitten kyseessä oli illalla otettu kuva; tähän me emme voi toki tietää.\n3. Rikos mikä rikos ja varsin kavala sellainen kaiken lisäksi. Teko, jota tutkitaan törkeänä viestintäsalaisuuden loukkaamisena, paljastui, kun sanottua kuvaa - ilmeisesti viime syksynä - yritettiin panna jakeluun ja kaupitella (luultavasti joillekin alan lehdille). Konnuus on lehtitietojen mukaan tapahtunut jo vuonna 2007, jolloin turvallisuussopimuksen valtioneuvoston kanssa tehneen yrityksen huoltomies kävi - aivan yksin - pääministerin virkahuoneessa tietokonetta näpelöimässä. Kaupittelu tapahtui kuitenkin vasta viime syksynä ja asian rikostutkinta lienee aloitettu joulunalusviikolla, näin olin lukevinani nettiuutisista. Oliko kuvan pöllinyt mies kaupitellut kuvaa itse, tätäkään emme vielä tiedä.\n4. Tapaus herättää luonnollisesti monenlaisia kysymyksiä. Onko pääministerin ja yleensä ministereiden ja valtioneuvoston tietoturvallisuus asianmukaisessa kondiksessa, kun joku huoltomies pääsee lukemaan pääministerin sähköpostia tämän virkahuoneessa yksin muina miehinä? Ovatko näin tärkeät valtion turvallisuutta liittyvät asiat todellakin ulkoistettu yksityisille yrityksille ja vieläpä ilman minkäänlaista valvontaa? Mitä kaikkea muuta luottamuksellista ja salassa pidettävää tietoa voisi vuotaa tällaisten töppäysten johdosta vääriin käsiin? - No, erilaista ulkoistamista toki tapahtuu kaiken aikaa eri tahoilla, Pääministerin johtama keskustakin ulkoisti vuoden 2007 vaalien alla liikemiesten ja yritysten lahjoittamien vaaliavustusten vastaanottamisen ja jakamiseen KMS-nimiselle yhdistykselle. Eikä Vanhanen kertomansa mukaan tiennyt tästäkään yhtään mitään!\n5. Miksi pääministeri ei poistanut kuvaa sähköpostitiedoistaan, vaikka hänen salainen ystävyytensä Merikukka Forsiuksen kanssa lopahti lehtitietojen mukaan äkisti joskus vuonna 2007? Ehkäpä Matti ei raaskinut luopua kuvasta, vaan katseli joskus heikkoina hetkinään sitä ja muisteli menneitä? "Sun muistosi on mulle kallis" - niinhän sitä taidetaan laulaa vanhassa suomalaisessa iskelmässäkin. Tällaiset muistelot voivat kuitenkin tulla pääministerille kalliiksi, jos niitä koskevat todistuskappaleet pääsevät vuotamaan julkisuuteen. Kopioitiinko pääministerin sähköpostista kenties useampia kuvia, vaikka vain yhtä niistä olisi nyt kaupiteltu? Entäpä sitten "muistojen" ohella myös pääministerin viranhoitoon liittyviä muistioita?\n6. Asiasta toiseen. Pääministeri ilmoitti - täysin yllättäen - luopuvansa puolueensa puheenjohtajan samoin kuin pääministerin paikalta ensi kesäkuussa juuri joulun alla eli muistaakseni 22.12. kirjoittamassaan blogissa. Samoihin aikoihin myös kuvavarkauden tutkinta oli juuri alkanut. Pääministerin on siis täytynyt saada jo ennen eroilmoitustaan tieto varkaudesta ja viestintäsalaisuuden loukkauksesta. Pääministeri ei ole suostunut kertomaan luopumisensa syitä, vaan on vedonnut salaperäisesti vain "kokonaisarvioon", ainoastaan ensi syksyksi suunniteltu jalojen operointi mainittiin konkreettisena syynä luopumiseen. Kun pääministeri salailee luopumisensa syitä, saattaa mieleen juolahtaa, että voisiko tämä nyt paljastunut valokuvajuttu kenties olla yksi tekijä, joka on vaikuttanut pääministerin sanottuun kokonaisarvioon. Mutta silloin yksityiskuvassa on luultavasti ollut todella jotain raflaavaa.\n7. Matti Vanhasen yksityiselämä siis kiinnostaa. Onhan se kiinnostanut toki ennenkin. Esimerkiksi Pääministerin morsian -kirja puhuttaa edelleen. Kirjaa koskeva oikeusjuttu on ollut korkeimmassa oikeudessa (KKO) käsiteltävänä viime keväästä lähtien. Ensi viikon maanantaina, siis jo muutaman päivän kuluttua eli 25.1. KKO pitää suullisten käsittelyjen salissaan Pohjoisesplanadi 3:ssa jutussa suullisen istunnon, joka alkaa kello 10.00. Matti Vanhanen, joka tyytyi Helsingin hovioikeuden asiassa 10.2.2009 antamaan tuomioon, on kutsuttu sanottuun istuntoon "itse tai asiamiehen edustamana uhalla, että poissaolo ei estä asian käsittelyä ja ratkaisemista."\n8. Matti Vanhasta itseään ei KKO:n istunnossa varmastikaan nähdä, sillä hän nimenomaan vastusti jutussa tuomittujen Susan Ruususen ja kirjan kustantajan Kari Ojalan vaatimusta suullisesta käsittelystä ylipäätään. Ruusunen ja Ojala pyysivät valituksissaan, että KKO velvoittaisi Matti Vanhasen saapumaan istuntoon henkilökohtaisesti, jotta Ruususen ja Ojalan avustajat voisivat esittää Vanhaselle asian selvittämistä tarkoittavia kysymyksiä. Pyyntö on ymmärrettävä, sillä Ruusunen ja Ojala eivät olleet saaneet hovioikeudessa tilaisuutta kuulustella Vanhasta.\n9. KKO, jonka puheenjohtajana toimii oikeusneuvos Kari Raulos, kuitenkin epäsi Ruusunen ja Ojalan sanotun pyynnön. Perustelu oli tyypillisen mitäänsanomaton: "KKO katsoo, että asiassa ei ole kysymys sellaisista epäselvistä ratkaisuun vaikuttavista tosiseikoista, että asianosaiset olisi velvoitettava saapumaan asian selvittämistä varten henkilökohtaisesti KKO:ssa pidettävään suulliseen käsittelyyn." Todettakoon, että Euroopan ihmisoikeustuomioistuin on antanut muutamissa Suomea koskevassa tuomiossaan sapiskaa juuri siksi, että asianomainen tuomioistuin (yleensä on ollut kyse hovioikeudesta) ei olisi saanut evätä sellaisen todisteen esittämistä, jota asianosainen itse pitää jutussa merkittävänä, vaikka kyseisellä todisteella ei asianomaisen tuomioistuimen mielestä olisi merkitystä.\n10. Mutta korkein oikeus näyttää haluavan viitata tässäkin kysymyksessä kintaalla ihmisoikeustuomioistuimen ratkaisuille; vrt. tapaus Kari Uoti. Reilu viikko sitten korkein oikeus sai viimeksi ihmisoikeustuomioistuimelta sapiskaa sen johdosta, että se oli evännyt poliisiylitarkastaja Keijo Suuripään virkarikosjutussa suullista käsittelyä koskevan pyynnön (EIT 12.1.2010, Suuripää v. Suomi). Tuossa jutussa, joka käsiteltiin ensimmäisenä asteena hovioikeudessa, hovioikeus hylkäsi vuonna 2000 syytteen. KKO kumosi vuonna 2002 antamassaan tuomiossa suullista käsittelyä pitämättä hovioikeuden tuomion ja tuomitsi Suuripään lahjusrikkomuksesta sakkoon ja 3 000 euron määräiseen hyödyn menetykseen valtiolle. Ihmisoikeustuomioistuin katsoi, että KKO ei ollut voinut päättää jutusta asianmukaisesti arvioimatta välittömästi valittajan henkilökohtaista kertomusta ja pitämättä suullista käsittelyä. Ihmisoikeustuomioistuin ihmetteli myös sitä, että KKO Suuripää ja hänen asianajajalleen ei ollut KKO:ssa varattu tilaisuutta vastata edes kirjallisesti KKO:n aikomukseen tuomita syytetty rangaistukseen. KKO:n olisi siis tullut informoida syytettyä mahdollisesti tulossa olevasta rangaistuksesta.\n11. Ruususen ja Ojalan tapauksessa korkein oikeus tosin järjestää suullisen käsittelyn, mutta se on evännyt syytteen edelleen kiistävien tuomittujen pyynnön saada kuulla istunnossa asianomistaja Vanhasta henkilökohtaisesti. KKO ei näytä ottaneen huomioon, että niin sanottuja oikeuskysymyksiä eli lain soveltamiseen liittyviä kysymyksiä ei voida mainitunlaisissa tapauksissa koskaan täysin erottaa jutun tosiseikoista, vaan faktat ja normit esiintyvät jutussa aina tietyssä vuorovaikutussuhteessa toisiinsa. Normit vaikuttavat faktoihin ja päin vastoin. Siksi faktojen selvittämistä asianomistajaa kuulustelemalla ei pitäisi KKO:n nyt tekemin tavoin torjua varsinkin, kun pyyntö asian selvittämisestä mainitulla tavalla on esitetty puolustuksen ja jutussa rangaistukseen tuomittujen syytettyjen taholta.\n12. On ilmeistä, että mainitunlaisissa olosuhteissa korkeimman oikeuden suullinen istunto on vain näennäinen, jotta tietyt muotovaatimukset tulisivat täytetyksi. Istunnossa ei ole tarkoituskaan puuttua faktoihin, jotka tuomittujen mukaan kaipaisivat selvittämistä. Itse asiassa KKO lienee jo tehnyt jutussa alustavan ratkaisun. Tämä on mahdollista, koska Suomen lain - itse asiassa vain KKO:n itse omaksuman käytännön mukaan - KKO voi käsitellä suulliseen käsittelyyn menevää juttua etukäteen kirjallisessa esittelymenettelyssä; tämä on menettelyn välittömyyden ja reiluuden kannalta ongelmallinen käsittelytapa. Periaatteenhan on, että tuomioistuimen jäsenillä ei tulisi ennen pääkäsittelyä olla ennakkokäsitystä asiasta. KKO:n jäsenet ovat kuitenkin voineet myös tässä jutussa muodostaa kantansa jutun asiakirjojen ja esittelijän esittelyn perusteella jo ennen ensi maanantaina pidettävää muodollista suullista käsittelyä. KKO antanee Ruusus-jutussa tuomionsa melko pian suullisen käsittelyn jälkeen.\n13. Tämä epäilyttävä käsittelyjärjestys ei ole KKO:ssa toki mitään uutta. Näin tapahtui esimerkiksi myös viime kesänä, jolloin KKO käsitteli jyväskyläläisen käräjätuomarin virkarikosjuttua ainoastaan puolisen tuntia kestäneessä suullisessa käsittelyssä, joka oli laadultaan hyvin muodollinen ja näennäinen. Olen selostanut tuota virkarikosjuttua ja siinä KKO:ssa pidettyä suullista käsittelyä, - se ei todellakaan ollut mikään mieltä ylentävä tilaisuus - blogissani 116/22.6.2009. Tuomio sanotussa jutussa annettiin vain kahta viikkoa myöhemmin (KKO 2009:62), katso blogi 126/9.7.2009.\n14. Tämä meni nyt vähän vakavaksi, mutta eipä vaivuta synkkyyteen. Pannaan tähän iskelmälyriikkaa mukaileva loppukevennys:\n- Oi, jos oisit kultaseni\nPitäisin sut koneellani vain\nMutta voi, voi tätä surkeutta\nsut saattais ottaa mukaan.\n- Oi, jos kaunis kultaseni\nHaastaisin sun käräjille\nhän uhraa kalleimpansa."\nLähettänyt Jyrki Virolainen klo 1/21/2010 17 kommenttia:\nTunnisteet: Korkein oikeus, Matti Vanhanen, pääministeri, Pääministerin morsian -kirja, ulkoistaminen, valokuvat, viestintäsalaisuus\nLähettänyt Jyrki Virolainen klo 1/19/2010 13 kommenttia:\nLähettänyt Jyrki Virolainen klo 1/14/2010 23 kommenttia:


Zinciriye Hotel - Special Class Mardin alk. 42 € - vertaa huoneiden hinnat - KAYAK\nMedrese Mahallesi 243, Sokak No. 13, Mardin 47100, Turkki\nTietoja Zinciriye Hotel - Special Class\nZinciriye Hotel - Special Class sijaitsee keskustassa, joten Zinciriye Medresesi löytyy kivenheiton päästä ja Mardinin museo puolestaan vain 10 minuutin kävelymatkan päästä. Käytössäsi on express-sisäänkirjautuminen, express-uloskirjautuminen ja kuivapesula-/pesulapalvelut. Hyödynnä lentokenttäkuljetukset (saatavilla ympäri vuorokauden).\nKuvat: Zinciriye Hotel - Special Class\nSaatavilla olevat huoneet: Zinciriye Hotel - Special Class\nDouble-huoneet(30 € - 66 €)\nHotellin Zinciriye Hotel - Special Class palvelut\nArvostelut: Zinciriye Hotel - Special Class\nUseimmin kysytyt kysymykset Zinciriye Hotel - Special Class varaukselle\nMissä Zinciriye Hotel - Special Class sijaitsee?\nZinciriye Hotel - Special Class osoite on Medrese Mahallesi 243, Sokak No. 13, ja sen etäisyys kaupungin Mardin keskustasta on 0,4 km. Hotellin Zinciriye Hotel - Special Class lähin maamerkki on Zinciriye Medresesi.\nMitkä ovat hotellin Zinciriye Hotel - Special Class sisään- ja uloskirjautumisajat?\nHotellin Zinciriye Hotel - Special Class sisäänkirjautumisaika on 13:30 ja uloskirjautumisaika 11:30.\nTarjoaako Zinciriye Hotel - Special Class ilmaisen WiFi-yhteyden?\nKyllä, Zinciriye Hotel - Special Class tarjoaa ilmaisen WiFi-yhteyden.\nTarjoaako Zinciriye Hotel - Special Class ilmaisen pysäköinnin?\nKyllä, Zinciriye Hotel - Special Class tarjoaa ilmaisen pysäköinnin.\nKuinka kaukana Zinciriye Hotel - Special Class on lentokentältä?\nHotellin Zinciriye Hotel - Special Class etäisyys on 13,9 km kentältä Mardin. Hotellin Zinciriye Hotel - Special Class etäisyys on 51,6 km kentältä Kameshli.\n41 % halvempiKadim Otel7.7 Hyvä (38 arvostelua)0,06 kmHuonepalvelu, Ilmainen langaton internet, WiFi-yhteys on käytettävissä kaikilla alueillaalk. 25 €\n14 % halvempiKaya Ninova Hotel8.7 Erinomainen (132 arvostelua)0,2 kmRavintola, Huonepalvelu, Ilmainen langaton internetalk. 36 €\nReyhani Kasri - Special Class0,21 kmRavintola, Huonepalvelu, Ilmainen langaton internetalk. 2369 €\n52 % halvempiDara Konagi8.2 Erinomainen (148 arvostelua)0,34 kmHuonepalvelu, Ilmainen langaton internet, Kahvin-/teenkeitinalk. 20 €\n45 % halvempiDarius Kona0,36 kmRavintola, Huonepalvelu, Ilmainen langaton internetalk. 23 €\n36 % halvempiKervansaray Special Class0,83 kmLangaton internetalk. 27 €\nTughan Hotel10 Erinomainen (1 arvostelu)0,62 kmRavintola, Huonepalvelu, Ilmainen langaton internetalk. 54 €\nMardius Tarihi Konak9.5 Erinomainen (18 arvostelua)0,23 kmRavintola, Huonepalvelu, Ilmainen langaton internetalk. 287 €\nMirsoum Hotel9.2 Erinomainen (43 arvostelua)0,23 kmHuonepalvelu, Ilmainen langaton internetalk. 190 €\nGazi Konagi Butik Hotel9.1 Erinomainen (103 arvostelua)0,37 kmRavintola, Huonepalvelu, Ilmainen langaton internetalk. 50 €\nEtsi Zinciriye Hotel - Special Class alennushintoja Mardin KAYAK-sivustolta. Etsi halvin Zinciriye Hotel - Special Class hotellitarjous Mardin. KKAYAK hakee sadoilta matkailusivustoilta auttaakseen löytämään ja varaamaan sinulle parhaiten sopivan Zinciriye Hotel - Special Class tarjouksen. Lue arvosteluja ja kokemuksia ja nappaa halvin hinta! alk. 42 € per yö (Viimeisin hinta tälle hotellille).


Seinävalaisinpohdintoja olohuoneeseen - 2forliving\nTämän syksyn sisustushuuma on aiheuttanut sen että olohuoneen seinä on alkanut tuntua kovin tyhjältä. Ja onhan se tyhjä, sillä kyseistä kulmaa ei ole tähän mennessä koristanut kuin sohva ja kaiuttimet.Tuohon kulmaan, kulmasohvan taakse, olen alusta asti suunnitellut mielessäni valaisinta sekä muutamaa suurempaa taulua. Tämän hetken valaisintrendi on selkeästi nuo pidemmän varren omaavat valaisimet, jotka ovat ehdottomasti kolahtaneet minuunkin. Näistä keräsinkin suosikkini yhteen, sillä tiedän etten ole ainut näiden ajatuksien kanssa kamppaileva!\n1. Flos 265 € 811,00 / 2. Madrid, Jotex € 76,90 / 3. By Rydens, Astro € 78,00 / 4. Artemide Tolomeo Mini Parete € 226,00 / 5. Oxford, Ellos home € 119,00 / 6. By Rydens, Bazar € 139,00\nMustat valaisimet varsinkin vaalealla seinällä ovat ehdottomasti omaan silmääni niitä tyylikkäimpiä ja ihastelen niitä aina muiden kodeissa! Kuitenkin jo ennen muuttoamme ajattelin etten hanki mitään mustaa vaan menisin mahdollisimman luonnollisilla väreillä sisustuksessa. Tässä ollaan toistaiseksi vielä pitäydytty, mutta ehkä näiden värien suhteen ei kannattaisi olla niin ehdoton. Varsinkin kun nämä mustat valaisimet kovasti ovat makuuni ja muutama yksityiskohta voisi sopia muuten niin vaalean sisustukseemme loistavasti!\nSitten niitä itselleni varmimpia valintoja – vaaleita sävyjä. Harmaata ja valkoista. Ja hieman kultaista, vaikkei se hopean väristen kattovalaisimien kanssa meille täysin ehkä sovikaan. Mutta tuo House Doctorin valaisin alla on vain niin kaunis! Ehkä makuuhuoneeseen sitten? Toki monethan ovat sitä mieltä että näitä kahta eli kultaista ja hopeaa voi myös sekoitella, mitäs mieltä olette? Oletteko pitäytyneet vain toisessa vai toimivatko myös samassa tilassa?\n1. Oxfor, Ellos home € 119,00 / 2. House Doctor, Swing € 236,00 / 3. Tolomeo Parete Micro, € 201,00 / 4. Design by Frandsen, Job € 124,90 / 5. Lightyears, Caravaggio Read Wall € 268,00\nMitä mieltä olette näistä valaisimista? Heräsikö omia uusia suosikkeja vai joko teiltä löytyy oma upea valaisin sisustuksestanne josta haluaisitte vinkata?\nMuistakaahan myös osallistua Habitare -messulippujen arvontaan ennen sunnuntaita!\nJulkaissut: Elisa / 2 for Living - 30.8.2017 klo 23:29 -