Riita-asian valmisteluistunto - Minilex\nRiita-asian prosessi jakautuu valmisteluun ja pääkäsittelyyn. Valmistelu puolestaan jakautuu kirjalliseen ja suulliseen valmisteluun. Riita-asian valmisteluistunnossa asiaa valmistellaan suullisesti pääkäsittelyä varten. Asianosaisen tulee ilmoittaa valmisteluistunnossa vaatimuksensa perusteineen sekä todisteet ja mitä hän haluaa näyttää niillä toteen. Valmisteluistunnon perustana on se, mihin kirjallisessa valmisteluvaiheessa on päädytty. Valmisteluistuntoa ei välttämättä aina tarvitse järjestää, vaan asia voidaan joissakin tapauksissa myös siirtää pääkäsittelyyn jo kirjallisen valmistelun jälkeen.\nTuomioistuin lähettää asianosaisille kutsun valmisteluistuntoon. Tuomari kartoittaa asiaa valmisteluistunnon alussa kertomalla, mistä asiassa on kyse ja pyrkii muun muassa selvittämään, onko sovinnolle olemassa edellytyksiä. Tavoitteena on saada suullinen valmistelu päätökseen yhden istunnon aikana. Useamman valmisteluistunnon järjestäminen ja sillä tavoin asian valmistelun pitkittäminen ei ole suotavaa, koska valmistelu ei saisi kestää liian kauan. Tuomari voi esittää asianosaisille valmisteluistunnossa kysymyksiä käsiteltävästä asiasta. Kysymyksiä esittämällä tuomari pitää huolta siitä, että asianosaiset vetoavat kaikkiin haluamiinsa seikkoihin. Kaikenlaisten kirjallisten lausumien lukeminen ääneen on kiellettyä valmisteluistunnossa. Asianosainen saa kuitenkin halutessaan ottaa valmisteluistuntoon mukaan tekemiänsä muistiinpanoja, jos ne helpottavat hänen muistamistaan. Valmisteluistunnon aikana tuomarin tulee laatia yleensä kirjallisessa muodossa yhteenveto asianosaisten vaatimuksista perusteineen sekä todisteista ja siitä, mitä asianosaiset haluavat näyttää todisteilla toteen. Joissakin tapauksissa myös suullisen yhteenvedon esittäminen saattaa olla mahdollista. Asianosaisille tulee antaa mahdollisuus ottaa kantaa tuomioistuimen laatimaan yhteenvetoon. Yhteenvedon laatiminen on tärkeää, koska sen avulla tuomarin käsitys kyseessä olevasta asiasta välittyy asianosaisille. Tämän jälkeen asia siirretään pääkäsittelyyn. Asia voidaan ratkaista myös jo valmisteluistunnossa, jos asiassa sovintoa pidetään sallittuna ja asia ei ole riitainen esimerkiksi sen vuoksi, että asianosainen on jättäytynyt passiiviseksi. Riitaista asiaa ei ole mahdollista ratkaista valmisteluistunnossa.\nRiita-asian valmisteluistunnossa asiaa käsitellään siis suullisesti. Valmisteluistunnon jälkeen asian käsittelyä jatketaan pääkäsittelyssä, mutta toisinaan asian ratkaiseminen saattaa olla mahdollista jo valmisteluistunnossakin.


PK-37:lle avaustappio | Vartaloharhautus\n← PK-37 – TP-47 3-2 Kakkonen kuvagalleria\nPK-37 – Kerho 07 0-2 Kakkonen kuvagalleria →\nPelin paras – Daniel Caumo oli liian liukas pideltävä iisalmelaisille. Vastassa kotijoukkueen paras Antti Åke.\nIisalmen Pallo-Kerho 37 kärsi avaustappionsa Kakkosen pohjoislohkossa, kun seinäjokelainen Kerho 07 haki täydet pisteet Kankaan tekonurmelta 0-2 lukemin. Kerho onnistui pelaamaan juuri niillä aseilla, miten iisalmelaisia vastaan pitää pelata. Mustapaidat iskivät nopeilla hyökkäyksillä ja näyttävillä pallonsiirtelyillä ohi PK:n keskikentän varsinkin avausjaksolla. Boksin tuntumassa seinäjokelaiset pelasivat ovelia ja nopeita syöttökuvioita ja rynnivät maalin edustalle röyhkeästi.\n– Ei tyydytä, mutta ei tämän enempää olisi tänään ansaittukaan. Kerho oli taitava joukkue ja pyöritti hyvin peliä, PK:n pelaajavalmentaja Mika Lähderinne myönsi.\nKerho 07:n päävalmentaja Max Peltonen kuvasi esitystä kauden parhaaksi seuransa verkkosivuilla.\n– Päästiin hyvin peliin alusta asti mukaan ja olimme kaveria edellä tänään. Vastustaja antoi meille paljon tilaa, varsinkin avausjaksolla ja otettiin tämä tila tietenkin käyttöön. Aktiivinen ja hyvä peli-ilme pysyi koko avausjakson. Toisella jaksolla vastustaja oli pirteämpi, mutta pystyimme silti olemaan hyökkäyspäässä vaarallisia, Peltonen kehui.\nJos vieraiden hyökkäyskuviot toimivat mallikkaasti, PK:lla oli pelinavaamisen kanssa isoja ongelmia koko illan ajan. Kontrolli ja pelisuunnitelma löytyivät vain hetkittäin pelin aikana. Avausjaksolla valkopaidat olivat Lähderinteen sanoin hieman unessa. Se näkyi viiveinä kaksinkamppailuissa, syöttämisen heikossa laadussa ja syöttöjen huolimattomassa vastaanotossa. Kahdessa voitokkaassa pelissä toimineita laadukkaita nopeita suunnanmuutoksia ei nähty.\n– Emme pystyneet hyödyntämään pallonriistoja ja iskemään nopeasti. Jos onnistuimme pelaamaan väleihin, pelaajien peliasento oli väärä. Jouduimme myös kierrättämään liian paljon. Se on pienistä asioista kiinni, Lähderinne arvioi pelinavaamisongelmaa.\nHitaalla pallonsiirtelyllä Kerhon tiivistä nippua oli mahdoton murtaa. Keskikenttäpelaajien kolmio Antti Åke, Jani Vidgren höystettynä KuPS-apu Ali Koljosella ei toiminut odotetusti. Apua ei ollut myöskään puolustajien pelinavaamisesta. Loukkaantumisen takia sivussa olleen pelintekijä Marko Kivilän puuttuminen näkyi selvästi.\nKolmikosta Åke oli kokonaisuudessa paras: keskikenttäpelaaja väänsi kaksinkamppailussa vahvasti ja syötti pallot varmiten omille. Oivallukset ja murtavat syötöt jäivät Åkeltakin puuttumaan. Koljonen pelasi avausjakson kärjen takana, eikä päässyt peliin mukaan kun joukkueen pelaaminen perustui pitkälti pitkiin palloihin. Myös Tuomas Halonen kärjessä ei päässyt peliin flow’hun sisään.\nToisella jaksolla PK:n peli parani, vieraiden 0-2 maali oli tyly kuitti siihen nähden. Kahden maalin tappioasemassa PK suoraviivaisti pelaamistaan. Koljonen tippui alemmaksi rakentamaan peliä. Joukkue pelasi enemmän puolenvaihtoja ja pitkiä keskityksiä kärkeen, kuitenkin tuloksetta. Kiri jäi näennäiseksi hallinnaksi.\n– Ei kovin montaa maalipaikkaa tänään saatu. Laitapeli ei toiminut odotetusti, kuten se on toiminut aiemmissa peleissä, Lähderinne totesi.\nCaumo kentän kuningas\nVieraiden ja samalla koko kentän kuningas oli brassihyökkääjä Daniel Caumo, joka latasi illan avausosuman upealla tavalla. 38. minuutilla PK:n puolustus joutui rikkomaan nopeaa kärkeä boksin tuntumassa. Caumo käytti tilaisuuden armotta hyväkseen ja ampui pallon tarkasti etuyläkulmaan.\nBrasialaisen pelinäkemys, pallon suojaamisen taito ja nopeus erottuivat kentällä selvästi edukseen. Myös Kerhon laitapakit Sami Viljanen ja Teemu Penninkangas olivat pelin parhaimmistoa. Penninkangas kävi iskemässä ottelun loppulukemat Juuso Aallon läpisyötöstä.\nPK:n kauden avaustappion jälkeen ei ole syytä huoleen. Kahden voiton jälkeen nähtiin se heikompi päivä. Joukkue ei pystynyt tuttuun liikkeeseen ja pelinopeuteen. Se korostui nopealla pallotempolla pelannutta, organisoitua vastustajaa vastaan. Seuraavaksi PK kohtaa FC YPA:n vieraissa jo sunnuntaina.\n– Käydään tämä peli läpi. Hyvä jengi on silloinkin vastassa, ei Kakkosessa ole helppoja pelejä, Lähderinne arvioi tulevaa.\nPK-37 – Kerho 07 0-2 (0-1) Kakkonen pohjoislohko 3. kierros\n0-1 Daniel Caumo 38\n0-2 Teemu Penninkangas 67\nPK-37 4-2-3-1: Ville Kosonen – Jerry Nissinen, Mika Lähderinne v, Olli Valto (Juho Ruotsalainen 46), Joonas Väisänen – Jani Vidgren v, Antti Åke – llmari Niskanen (Jiri Nissinen 90), Ali Koljonen, Erno Nissilä (Olli Huttunen 72) – Tuomas Halonen v\nKerho 07 4-2-3-1 Joakim Jans – Teemu Penninkangas, Joona Lautamaja, Teemu Lukkari, Sami Viljanen – Juuso Simpanen, Ville Ylinen – Juuso Aalto (Samir Bouroussi 90 v), Veli-Pekka Pajula (Aleksi Ahde 57), Jesse Sarajärvi (Miika Asunmaa 76) – Daniel Caumo\nPosted on Touko 8, 2013, in PK-37 and tagged Iisalmi, Kakkonen, Kerho 07, PK-37. Bookmark the permalink.\tJätä kommentti.


Opintojakson suoritettuaan opiskelija tuntee saksan kielen keskeisimmät rakenteet. Hän on parantanut saksan kielen rakenteiden aktiivista ymmärtämistä ja pystyy erilaisissa vuorovaikutus- ja viestintätilanteissa käyttämään rakenteita.\nKurssilla perehdytään saksan kieliopin perusteisiin erilaisten puhe-, kuuntelu-, luku- ja kirjoitusharjoitusten avulla. Opiskelun runkona käytetään opettajan laatimia harjoitusmonisteita. Kurssilla kerrataan saksan kielen keskeisimmät rakenteet: verbioppi, artikkelin käyttö, sijamuodot, keskeisimmät prepositiot ja niiden käyttö, pronominit, adjektiivin taivutus, sanajärjestys ja sananmuodostus.\nOpetusmoniste, joka jaetaan Moodlen kautta.\n14.8.2020 - 26.8.2020


Anturiumitaudit ja tavat hoitaa niitä - Pensaat 2022\nAnthurium, kasvi, jolla on suuri, joustava levylevy ja mikä tahansa vangitsemisen olosuhteiden rikkominen, vaikuttaa välittömästi sen ulkonäköön. Kun bruttomääräykset eivät noudata hoitoa koskevia sääntöjä, kukkia torjutaan tauteja ja tuholaisia vastaan. Pohjimmiltaan ne vaikuttavat nuoriin, ei vahvistettuihin kasveihin. Monet sairaudet eivät reagoi hyvin hoitoon ja kasvi kuolee.\nSitä ei pidetä loistavana, se ei ole tarttuva tauti. Tarkka syy sen ulkonäköön ei ole vielä määritetty, mutta oletetaan, että laitos on sairas äkillisten hyppyjen vuoksi kosteudessa ja lämpötilassa. Lehtilevy, sairaala kasvi on epämuodostunut, pyöristetty. Se näkyy ulkona. Anthurium alkaa kasvaa epätasaisesti.\nHoito ei edellytä kasvien eristämistä. Riittää, että kasvi käsitellään Antitlin, Fitoverm, Decice\nEi parasiittista tautia, vaan sieni-tauti. Syynä tähän on maaperän ja ilman korkea kosteus, huoneessa, jossa laitosta pidetään. Tunnetaan tummilla, vesipisteisillä pisteillä. Sienien itiöt ovat kehityksen alkuvaiheessa valkoisia ja hankkivat sitten mustan värin. Tauti ilmenee ensin ampuissa ja siirtyy sitten rungolle ja voi johtaa kasvin kuolemaan.\nKun ensimmäiset taudin merkit ilmestyvät, kukka on eristettävä välittömästi muista kasveista, jotka lähetetään karanteeniin. Leikkaa sairaat lehdet ja hoitaa kasvi sienitautien torjunta-aineilla: "Rovral", "Saprolo" tai bioproducts "Phytosparin-M", "Alirin-B". Elokuvan alla, jonka hän muodostaa sienen itiöt, ei selviydy. Jos hoidon jälkeen tauti ei heikennä, kasvi olisi hävitettävä muiden kasvien infektoitumisen estämiseksi.\nPuccinia anthirrhini Diet Et Holw -infektion aiheuttama infektiivinen sieni-tauti. Taudin syitä pidetään huoneen korkeassa kosteudessa ja alhaisessa lämpötilassa. Tämä tulos saavutetaan yhdessä maaperän lisääntyneen kosteuden kanssa. Varrelle ja lehtilevylle on täplät, itiöt, ruosteinen - keltainen sävy. Lehti kuihtuu ja putoaa. Jos ei ole hoitoa, kasvi kuolee.\nVaurioituneet lehdet leikataan ja loput pyyhitään "Bordeaux-seoksella". Voit myös pyyhkiä lehdet sienitautien torjunta-aineilla: "Rovral", "Saprolo". Kasvien suihkutus on kiellettyä, koska terveitä lehtiä on mahdollista tarttua.\nAntrakkosi tai jauheliha\nVirustauti, joka aiheuttaa Solletorichumin sientä. Taudin syy on ilman ja maaperän korkea kosteus. Ensin ilmenee lehtiä, siinä näkyy ruskeita pilkkuja, joissa mustia pisteitä sienen keskellä - itiöitä. Suurella kosteudella itiöt itevät hyvin ja levittäytyvät. Levy tulee väritön, ryppyjä ja laskee. Lehtilevystä tauti voi siirtyä kasvin juureen. Taudin myyjät ovat tuholaisia, thrips.\nOn väärä jauheliha, joka aiheuttaa sienen Peronospora anthirrhini. Sienien itiöt ovat harmaita. Kyseisessä kasveessa lehtilevy on peitetty klooripisteillä, lehti muuttuu matalaksi. Tämä kasvi kasvaa tylsää.\nHoidossa pitäisi vähentää kastelua, levitä fungisidisia lääkkeitä "Saprolo", "Rovral". Suihkuta kasvi kuparisulfaatilla.\nSeptoria-sienen itiöiden aiheuttama kauhea tauti. Korkea lämpötila ja korkea kosteus aiheuttavat taudin kehittymisen. Leikkauslevyn levy vaikuttaa. Siellä on ruskeaa tai punaista väriä, joilla on keltainen reunus. Suurennuslasin tai suurennuslasin alla voit harkita mustia pisteitä - nämä ovat itiöitä. Vaikutuksensa mukaan lehti kuivuu ja sienen itiöt siirtyvät muihin terveisiin lehtiin ja osuvat niihin.\nKäsittelyn aloittamisen jälkeen vaikuttava kasvi lähetetään karanteeniin muiden kasvien tarttumisen välttämiseksi. Sitten ne alkavat käsitellä lehtiä kuparipitoisilla valmisteilla sekä valmisteilla "Fitosparin", "Arilin". Jos viikossa hoito ei tuota positiivista tulosta, kasvi olisi hävitettävä.\nVaikea sieni-tauti, joka aiheuttaa Fusariumin itiöitä. Sieni-ilmiön syyt ovat runsaan kastelun ja kostean ilman yhdistelmä sekä kasvin pitkäaikainen oleskelu kosteassa ympäristössä. Ensimmäinen merkki, johon sinun on kiinnitettävä huomiota, on pedaanin luonnoton taivutus, jota seuraa muodonmuutos ja vääristyminen yhdestä suunnasta. Lehtilevyssä on tummia pilkkuja - kuollut kudos, kevyt sienipäällyste. Lehti haalistuu ja putoaa. Ilman asianmukaista hoitoa tauti vaikuttaa tukeen. Juuren kauluksen vyöhykkeessä muodostuu valkoista ja vaaleanpunaista plakkia, sieni-itiöitä levitetään kasteluveteen, juurihuoltoon vaikuttaa, kasvi kuolee.\nKun aloitat hoidon, tarvitset ensin tarvittavan laitoksen täydellisen eristämisen. Sitten on välttämätöntä käsitellä maaperä, jossa laitos sijaitsee, valmisteena "Gliokladin". On parempi siirtää kasvi uudelle maaperälle, poistamalla vanha maaperä juurilta. Kun käytät vanhaa ruukkua, se on joko poltettava tai ripoteltava kiehuvalla vedellä. Leikata vahingoittuneet lehdet ja käsitellä "Fundazol". Anthuriumin poistaminen tästä taudista on hankalaa, niin että hoito aloitetaan mahdollisimman pian.\nYleensä tämä sairaus vaikuttaa nuoriin, ei vahvistettuihin kasveihin. Syyt ovat hoitosuositusten rikkominen, nimittäin runsas kastelu ja huono vedenpoisto. Ja myös pitkä oleskelu huonosti ilmastoidussa huoneessa eikä oikea-aikaista poistamista kuivista lehdistä ja kasvien osista. Tappio alkaa rungosta ja saavuttaa versot, ja vain menee lehtiin. Se näkyy harmaiden kerrostumien muodossa. Tauti leviää hyvin nopeasti ja lyhyessä ajassa se voi osua koko pensas.\nVaurioituneita lehtiä ei voi tallentaa, joten ne on poistettava. Kasvi eristetään ja käsitellään fungisideilla "Fitosparin-m", "Rovral".\nTarttuva sieni-tauti. Koska ravintoaineet ovat puutteellisia ja liittyvät tuholaisten - kolvojen ja kirveiden ulkonäköön. Sienet elävät sokerin erittymistä kolhuista ja kirveistä. Tartunnan saaneessa lehdessä on kellertävänvalkoinen väri. Varsi ja nuoret versot ovat myös alttiita taudille. Kasvi ei rotu.\nEnnen hoidon aloittamista kasvi on eristettävä. Vaurioituneet lehdet eivät enää palaa, joten on parempi leikata ne. Taudin alkuvaiheessa voit käsitellä laitetta Potash-saippualla. Hyvä vaikutus antaa käyttöön valmisteet "Fitoverm", "Intavir", "Lightning".\nTämä tauti ei ole tarttuvaa. Se liittyy epäasianmukaiseen hoitoon, korkeaan kosteuteen, alhaiseen lämpötilaan ja ennenaikaiseen päällystämiseen. Myös juurisysteemin vaurio on mahdollista. Tämän seurauksena lehtilevy on epämuodostunut, pyöreän muotoinen kohoumia esiintyy siinä, jonka kasvillisuus on vihertävän keltainen.\nHoito koostuu kastelun vähentämisestä ja potin uudelleen järjestämisestä anthuriumilla lämpimämmässä paikassa. Vältä suoraa auringonvaloa. Eristämistä ei tarvita.\nTartuntatauti, joka aiheuttaa maaperän sieniä. Syyt ulkonäköön, runsas kastelu, jonka vuoksi maaperän kosteus lisääntyy, huono vedenpoisto ja vähäinen maaperän happamuus. Sama syy löytyy tartunnan saaneesta maaperästä. Levy muuttuu vaaleanvihreänä tai mattapintaisena. Ajan myötä se muuttuu keltaiseksi, haalistuu ja kuolee. Tauti vaikuttaa juuristoon. Kasvin juuret muuttuvat mustiksi, pehmeiksi. Juurihaku on jäljessä keskiosan takana. Sivusta tuntuu houkuttelevalta, karhealta. On hajoamistapa.\nJuurirokotusta kärsivät Anthurium-juuret\nVakavia sairauksia on vaikea hoitaa. Laitos on siirretty uuteen lautaseokseen, jossa on suuri raekoko. Vanhaa maata ravistetaan juurista.\nEnnen istuttamista lyhyeksi ajaksi liota laitoksen juuret "Fitosparine" tai "Alirin". Ja elinsiirron jälkeen, anthurium istuttaa juureen samoilla lääkkeillä. Vanha, saastunut maa on paremmin hyödynnettävissä.\nEdellinen ArtikkeliMiksi orkideat ovat pehmeät lehdet? Etsitään vastauksia Seuraava ArtikkeliKasvava huone bambu - vinkkejä kukkaviljelijöille\nPrimula acaulis mix: hoitosäännöt ja 3 lisääntymismallia\nKaramelli- kasvien ominaispiirre on ampuma, joka on sakeutettu polttimona ja lehdet muodossa sen poistoaukosta. Kasvit keräävät ravinteita sipulit. Monilla heistä on voimakas lepojakso, jonka aikana ne hylkäävät kokonaan leh- dän.


Myydään Rivitalo, Kaksio - Lohja, Gruotila, Kaivolankatu 6 J - Etuovi.com 691762\nKaivolankatu 6 J, Gruotila, Lohja\nHyvällä sijainnilla kaksio kaupan! Kaksio tarjoaa runsaat neliöt arjen pyörittämiseen, sekä asunnon parvi lisätilan ylimääräiselle makuuhuoneelle. Olohuoneessa ja keittiössä on korkea huonekorkeus joka tuo avaruutta ja valoa tähän tunnelmalliseen kotiin. Asuntoa on remontoitu 2010 luvulla. Asunnon sijainti on muutaman minuutin päässä Lohjan keskustasta Lohjan Gruotilassa. Takapihalta aukeaa metsämaisema sekä hyvät puitteet ulkona liikkumiseen. Päiväkoti ja alakoulu ihan kivenheiton päässä Ojaniitun päiväkodissa missä varhaiskasvatus toimii sekä suomeksi, että ruotsiksi. Tule tutustumaan tähän kotiin ! Kodin myy Oskari Ekqvist, 040-7182233 tai oskari.ekqvist@op.fi\nKaivolankatu 6 J, 08150 LOHJA\nVesimaksu mittarin mukaan Sähkö: Nykyisten omistajien sähkön vuosikulutus ollut 13000 kWh. Kulutus sisältää rakennuksen ja käyttöveden lämmityksen lisäksi kaiken käyttösähkön (kodinkoneet, viihde-elektroniikka, sisä- ja ulkovalaistus, ilmanvaihto, sauna, ym).13000 kWh kulutus tarkoittaa euroissa keskimääräistä kuukausikustannusta n. 154 euroa. (Lähde: Kilpailuttaja.fi, sähkön kilpailutus). Vesi: Kulutuksen mukaan, huoneistokohtainen vesimittari, ennakkomaksu 15eur/kk/hlö, tasaus vuosittain. Varainsiirtovero 2% velattomasta kauppahinnasta maksetaan kauppakirjan allekirjoittamisen yhteydessä, mikäli ostaja ei ole varainsiirtoverolain tarkoittama ensiasunnonostaja.\nPintamateriaali: Keittiö: parkettilattia ja maalatut seinät. Olohuone: parkettilattia ja maalatut seinät. Makuuhuone 1: Laminaatti lattia ja tapetoidut seinät. Sauna: laatta lattia ja paneloitu. Kylpyhuone: Laatoitettu. Eteinen: Laminaatti lattia ja maalatut seinät. Wc: laattalattia ja maalatut seinät (laatan alla muovimatto).\nJääkaappipakastin 2020 uusittu, erillisuuni, keraaminen liesi, liesituuletin, astianpesukone 2020 uusittu.\nSauna 2014 paneloitu uudelleen, sähkökiuas 2014 uusittu, kylpyhuone, erillinen wc 2013 uusittu kalusteet, suihku, peilikaappi, allaskaappi, pesukoneliitäntä kylpyhuoneessa, lattialämmitys.\nPelti. Katto pinnoitettu 2011 valtapinnoitteella\nAsunto Oy Gruotilanrauha\nReim / Rauno Salonen\nKaapeli-TV, taloyhtiön työkaluvarasto\n2003 Vesimittarit 2006 Lukot uusittu, varastot maalattu, yläikkunoiden panelit maalattu 2007 Vajoama B, C korjattu 2008 Alipainetuulettimet 2010 Talojen rännit,otsalaudat ja syöksytorvet uusittu 2010 Julkisivujen päätyjen maalaus 2011 Vesikaton pinnoitus/maalaus 2011 Ilmanvaihtokanavien puhdistus 2012 Väliaitojen kunnostus 2014 Sokkelit huoltomaalattu 2015 Julkisivun ylälaudoituksen huoltomaalaus 2015 Vastuunjakotaulukko jaettu 2015 Piha-alueiden kunnostus 2016 Lukostojen uusiminen 2017 Kuntoarvio 2017 Katon pesu 2018 Numerovalaisimien uusiminen\nSuunnitellut: Yhtiön päättämät tai hallituksen ehdottamat korjaukset ja muutokset sekä yhtiökokouksen jälkeen ilmenneet korjaustarpeet, jotka voivat olennaisesti vaikuttaa osakehuoneistojen käyttöön tai käyttökustannuksiin. Yhtiön seuraavan viiden vuoden suunnitellut remontit 2020 Remontti Kuvaus Alkuperäisten sähköpattereiden uusiminen Huippuimurien ja liesikupujen uusiminen tarpeen mukaan Ikääntyneiden märkätilojen saneeraus Osakkaiden toteuttamana, yhtiökokouksen päätös 10.10.2017. Pohja- ja tonttiviemärien painehuuhtelu ja videokuvaus Postilaatikkotelineiden kunnostus Salaojien kuvaus Yläpohjan tarkistaminen / lisäeristäminen 2021 Remontti Kuvaus Ilmastointijärj.tarkistus ja puhdistus 2022 Ei suunniteltuja remontteja. 2023 Remontti Kuvaus Julkisivujen puuosien huoltomaalauksia Lämminvesivaraajien uusiminen 2024 Ei suunniteltuja remontteja.\nHei! Haluaisin lisätietoja kohteesta: Kaivolankatu 6 J, Gruotila, Lohja (https://www.etuovi.com/kohde/691762)


Rengasliike Pirkkalassa - Pirkkalan Rengaskauppa Oy\nPirkkalan Rengaskauppa vuodesta 1983\nTestaa sinulle sopivin rengasluokka › Osta verkkokaupasta ›\nRenkaiden vaihdot non stoppina ›\nAutosta mopoon, maa- ja metsätalouteen – valitse tästä sinulle sopivimmat\nRengasliike Pirkkalassa ja verkossa\nMeiltä saat laajan rengasvalikoiman kaikenlaisiin ajoneuvoihin ja non stoppina toimivan renkaanvaihdon!\nTervetuloa kokemaan kokenut palvelu rengasliikkeeseen Pirkkalaan! Tätä nykyä RengasCenter-ketjuun kuuluva yrityksemme tarjoaa sinulle laajan valikoiman renkaita autosta mopoon ja työkoneeseen sekä tottakai allelaitot. Ne teemme non stop -renkaanvaihtona eli asiakkaiden saapumisjärjestyksessä.\nMeillä on myös Suomen ensimmäisiin kuuluva, alan kivijalkaliikkeen perustama renkaiden verkkokauppa, josta saat sieltäkin hankittua renkaat rahtivapaasti, nopeasti ja ilman välikäsiä. Ja edullisesti! Valikoima on valtava, joten vaihtoehtoja riittää.\nRenkaat henkilöautoon? Aloita tästä eli valitse sinulle sopivin rengas kolmesta vaihtoehdosta: PREMIUM » QUALITY » BUDGET »\nEtsit sitten edullisempaan hintaluokkaan tai vaativimpaan ajoon markkinoiden parhaita pyöriä, meiltä löytyy jokaiselle sopivat. Väkevä alan asiantuntemuksemme on käytettävissäsi kaikissa rengasasioissa. Näin on ollut liikkeemme perustamisvuodesta 1983 lähtien!


Nordean liikevoitto nousi viidenneksen - Kotimaa - Ilta-Sanomat\nNordean liikevoitto nousi viidenneksen\nJulkaistu: 22.10.2014 9:17\nFinanssikonserni Nordea paransi tulostaan selvästi heinä-syyskuussa.\nYhtiön liikevoitto nousi viidenneksellä 1,1 miljardiin euroon. Liiketoiminnan tuotot kohosivat 2,8 miljardiin euroon. Luottotappiot supistuivat 35 prosenttia.\n– Saimme kolmannella neljänneksellä edelleen lisää asiakkaita ja runsaasti uutta varallisuutta hoidettavaksemme, kertoi konsernijohtaja Christian Clausenhttp://www.is.fi/haku/?search-term=christian+clausen tulostiedotteessa.\nSuomessa pankkitoiminnan liikevoitto kohosi 128 miljoonaan euroon 107 miljoonasta eurosta. Tuloskohennus tuli ennen kaikkea yrityslainoituksesta ja sijoitusneuvonnasta.\nTuloskehitystä synkensi kuitenkin 344 miljoonan euron alaskirjaus, joka johtuu nykyisten tietojärjestelmien korvaamisesta uusilla. Tietotekniikkaan tehtävien investointien määrä nousee 30–35 prosenttia 4–5 vuoden aikana.


Kaikki blogit puheenaiheesta Luokkataistelu — Petri Hirvimäki - nukkuvat.fi\nKaikki blogit puheenaiheesta Luokkataistelu\nVerotus ja luokkataisteluretoriikka\n18.9.2015 13:45 Max Stenbäck\nTörmäsin Hanna Arvelan tekemään julkaisuun Pieni veronkierto-opas. Hauska pikku kirjainen on kuvitettu tekijän sajakuvapiirroksin ja se on pullollaan viihdyttävää paatosta. Jokin sisällössä jäi kuitenkin vaivaamaan mieltäni, joten päätin tehdä pienen laskelman miten voisin hyödyntää oppaan neuvoja.\n10.8.2015 00:27 Henri Autero\n6.12.2014 15:36 Matias Härkönen\nKun muu Suomi juhlii itsenäisyyspäivää, niin anarkistit suunnittelevat jo illan rettelöintiä. Luokkaretki "Lähiöst linnaan" alkaa klo 17.\nHuomenna riittää siis jälleen puheenvuorossa puhuttavaa ja medialla reviteltävää. Todennäköistä on, että jo illan aikana saamme kuulla uutisia anarkistien rettelöinneistä, sen sijaan että keskittyisimme katsomaan linnan juhlia. Tämähän tietysti on myös anarkistien tavoite.


Postiliiton Kouvolan osaston TOIMIKUNNAN PÖYTÄKIRJA 13.06.1991\nAika 13.06.1991 klo 19.00-20.30Pahasaaren kesänviettopaikka, Jaalan Pyhäjärvi. Läsnä puheenjohtaja Esko Huopainen, sihteeriRaimo Heikkilä, taloudenhoitaja Leo Leskinen, varasihteeri Heikki Merivirta, varapuheenjohtaja Hannu Kajander, tiedotussihteeri Kari Laakso, Matti Mallat, Raija Koivunen varajäsen Tuula Nerkko, Tero Kelkka ja Mirja Malmi kutsuttuina luottamusmiehinä. Pj. Esko Huopainen avasi kokouksen, yllemerkityt todettiin paikallaoleviksi ja kokous päätösvaltaiseksi. Sihteerin laatima esityslista hyväksyttiin kokouksen työjärjestykseksi. Toimikunnan kokouksen pöytäkirja 15.5.1991 hyväksyttiin muutoksitta. Taloudenhoitaja on tallettanut valtuuksiensa nojalla n. 27.000 mk Monex-tilille osaston varoja. Uusiksi jäseniksi hyväksyttiin 1.6.1991 Pyötsiä Riitta, Mäkelä Jyrki, Auvinen Jaana 1.7.1991 Vaija Veli-Matti.\nPostimuseon kirje Postiliiton osastoille, jossa se pyytää ammattosastojen julkaisuja kirjastoon. Päätettiin lähettää Postimuseolle osaston lehti ja historiikki.\n2. Postiliiton jäsentiedotus no: 4/9. Talous- ja työmarkkinatilannetta koskeva informaatio- ja keskustelutilaisuus.Postiliiton kiertokirje n:o 16/1991. Liittovaltuuston sääntömääräisen kevätkokouksen asioita.\n3. Postiliiton kiertokirje n:o 17/1991\nPostinkajien työajan lyhentäminen\nLaitoksen auton käyttö postinjakajaninjoilla\n4. Postiliiton osastokirje\nAhtausalan ja autoliikenteen lakko ja autoliikenteen työsulku\n5. Kouvolan Ammatillisen Paikallisjärjestön kiertokirje\nKevätedustajiston kok. tehdyt valinnat ja kannanottoAPJ:n edustajat lääninedustajistossa, APJ:n edustajat lääninneuvottelukunnassa, Nuorten Kotkien keräys, nuorisojaostokysely osastoille. Lähiajan toimintaa yhteisjärjestöjen kanssa.\nPäätetään osaston 50- ja 60-vuotislahjoista. Toimikunta ei löytänyt omaleimaista lahjaa, vaan jäi odottamaan nimenmuutospäätöstä yhdistysrekisteristä. Toimikunta kehoittaa osaston jäseniä miettimään omaleimaisen muistolahjan löytämiseksi osastolle.\nPäätettiin, että ammattiosaston lehti ilmestyy syys-lokakuussa. Liiton pj. Juhani Heino on lupautunut kirjoittamaan lehteen. Toimikunnan jäseniä pyydetään miettimään juttuja lehteen. Tavoitteena on, että jokaiselta toimikunnan jäseneltä tulisi ainakin yksi juttu lehteen.\nLuottamusmiehet: R. Heikkilä, L. Leskinen ja T. Kelkka sekä tsv. Hannu Kajander suorittivat virkamatkan Postiliiton toimistoon. L. Leskinen kertoi käydyistä neuvotteluista.\nTeatteriretki siirrettiin syksyyn. Pj. Esko Huopainen päätti kokouksen klo 20.30.\nEsko Huopainen Raimo Heikkilä\nVuosi 1991 on ollut taloudellisten ja yhteiskunnallisten mullistuksien aikaa Euroopassa. Neuvostoliitto valtiona on lakkautettu. Itä-Euroopan taloudellinen epävarmuus ja yhteiskunnalliset erimielisyydet ovat tuoneet rajoillemme turvapaikan hakijoita. Suomi, muiden länsivaltojen kanssa on aloittanut talousavun itänaapureillemme. ETA-sopimuksesta on käyty neuvotteluja ja keskusteltu siitä, pitäisikö Suomen hakea EY:n jäsenyyttä Ruotsin mallin mukaisesti. Suomen kansantalous on syvässä lamassa. Työttömiä on lähes 300000 ja Kymenläänin työttömyysprosenttina oli maaraskuussa 14,2. Laman syynä on mainittu mm. Suomen markan sitomisen seuraamaan EY:n valuuttaa Ecua ja työn tuotavuutta suuremmat palkankorotukset. Yhteiskutasopimus, jolla olisi laskettu kustannuksia 10 %, ei toteutunut mm. ammattiyhdistysliikkeen SAK:n vastustukseen. 3.10 palkansaajien keskusjärjestöt järjestivät Helsingissä suurmielenosoituksen hallituksen ja työnantajan työntekijöiden kuristustoimia vastaan. Suomen Keskusta kasvoi Suomen suurimmaksi puolueeksi. Syntyi Esko Ahon porvarihallitus, joka on selvästi ay-vastainen ja työnantajan puolella. Hallitus esitti kahden viikon pakkolomaa valtion ja kuntien työntekijöille. Pankinjohtaja Kalevi Sorsa yritti Tupo-ratkaisun synnyttämistä, siinä onnistumatta. Hallitus päätti devalvoida Suomen markan 14%:lla 14-15.11. TUPO-ratkaisu syntyi ilman palkankorotuksia. Hallitus asetti ylimääräisen veron palkansaajille. Valtion virkamiesten palkkoja korotettiin 1.5. Posti-Tele on voimakkaasti rationalisoinut toimintojaan kuluneena vuonna. Tele on luonut aivan uutta organisaatiota, jossa virat on laitettu uushakuun. Posti on supistanut toimipaikkaverkkoaan. Kouvolan toimipaikka-alueen 111 postikonttorista on jäljellä 43. Posti on siirtymässä laatikkoon jakeluun pientaloalueilla ja kaksikerroksisissa kerrostaloissa. Luukkuunjakelu säilyy erityistä palvelumaksua vastaan. Kouvolan jakelualueella on laskettu noin 10000 talouden siirtyvän laatikkoonjakelun piiriin. Tämän kaiken tarkoituksena on henkilöstömäärän voimakas supistaminen. Avoinna olevat virat ovat jäädytettyjä toistaiseksi. Tätä menettelyä ei Postiliitto eikä ammattiosasto voi hyväksyä. Epävarmuus työpaikkojen säilymisestä vaivasi mieliämme. Pitkään palvelleitten määräaikaisten palvelusuhde on turvattava.\nPostiliiton puheenjohtaja Pertti Jyrkinen erosi tehtävästään 15.3. Tehtäviä siirtyi hoitamaan varapj. Matti Kuhlberg siihen saakka kunnes liittovaltuusto 22-23.5 valitsi puheenjohtajantehtävään Juhani Heinon.\nKuvassa vasemmalta: Raimo Heikkilä, Taru Nojd, Kaarina Tähtinen, Hannu Kajander, Päivi Vuovirta, Markku Matilainen, ?.\nPosti jäädytti Tykkimäen postikeskuksen rakennushankkeen toistaiseksi. Kuvassa Kouvolan postikeskusta sunnitteleva työryhmä. Työterveyshoitaja Kaarina Tähtinen ja lääkintävoimistelija Taru ovat olleet mukana postikeskuksen sunnitteluryhmässä, jossa tavoitteena ovat työviihtyvyyden, terveellisen ja turvallisen työympäristön luominen - unohtamatta työntekijän terveyden työn asettamien vaatimusten yhteensovittamista.\nPostin johtoryhmä oli kokouksessa 27.3.1991 hyväksynyt Kouvolan postikeskuksen rakennushankkeen toteutettavaksi laaditun kustannusarvion mukaisesti. Rakennuskustannuksien arvioitiin olevan 23.800.000 mk. Rakentaminen aiottiin aloittaa maaliskuussa 1992 kestäen noin yhden vuoden. Tontin koko oli 3 ha, mikä sijaitsi Tykkimäen teollisuusalueella Tehontien ja Palonojantien risteyksessä. Rakennuksen bruttoala oli suunnitelmien mukaan 3800 neliötä. Hanke pantiin viime hetkillä jäihin ja uuteen harkintaan. Ammattiosasto arvosteli työnantajaa tehdystä päätöksestä. Rakennushankkeen suunnittelukustannusten arvioitiin menneen Kankkulan kaivoon. Kouvolan Tykkimäkeen suunniteltu postikeskus osoittautui Postin johdon mielestä liian suureksi hankkeeksi toteuttaa tässä vaiheessa. Vaikka hanke kariutuikin, niin se ei muuttanut miksikään sitä tosiasiaa, että Kouvolan postikeskuksen tilat olivat auttamattomasti postin käsittelyyn sopimattomat. Osaston päällimmäisenä asiana oli saada Kouvolan postikeskukselle uudet tilat vuokraamalla tai omistamalla vapaana olevaa postin tuotantoon soveltuvaa tilaa. Posti siirsi konelajiteltavan 2 lk. postin suurimpiin konelajittelukeskuksiin vuonna 1992. Kymenlaakson postien keskittämisellä Kouvolaan Kotkasta siirtyi 26 postinkäsittelytehtävissä toimivaa työntekijää Kymenlaakson lajittelukeskukseen postinkäsittelytehtäviin. Tämän mahdollisti Kouvolan keskustassa toimineen postinlajittelukeskuksen muuttaminen Kanervistontiellä toimiviin remontoituihin tiloihin..\nOsaston vuosikokous pidettiin 9.2, jossa päätettiin muuttaa osaston nimi Postiliiton Kouvolan osasto 124 r.y:stä Postiliiton Pohjois-Kymenlaakson osasto 124 r.y:ksi. Oikeusministeriö hyväksyi sen 21.10. Nimenmuutos oli osa Kouvolan ja Kuusankosken osaston yhdistymissopimusta. Postiliiton Pohjois-Kymenlaakson osasto 124 ry. sai Veikko Bäckmanin suunnitteleman viirin 14.5.1992. Viirin perusvärinä oli punainen ja keskellä viiriä oli kullan värinen Kymijokea kuvaava mutkitteleva raita. Ensimmäisenä toimtavuonnaan, ammattiosastojen yhdennyttyä, on yhteistyö ammattiosastossa ollut kiitettävää. Suurilta erimielisyyksiltä on vältytty, unohtamatta oikeutta jokaisen omaan mielipiteeseen ja sen kuulemiseen sekä julkituomiseen.\nPuheenjohtaja Esko Huopainen\nVarapuheenjohtaja Hannu Kajander\nSihteeri Raimo Heikkilä\nVarasihteeri Heikki Merivirta\nTaloudenhoitaja Leo Leskinen\nLomavastaava Unto Autio\nNuorisovastaava Tero Kelkka\nTiedotussihteeri Kari Laakso\nOpintosihteeri Eero Takki\nO saston toimikunta ja osanotto kokouksiin\nToimikunta kokoontui 12 kertaa. Toimikunnan kokouksiin ovat voineet osallistua varsinaisten jäsenten lisäksi varajäsenet ja osaston luottamusmiehet.\nToimintavuonna osastoon liittyi 58 henkilöä ja erosi tai ei enään ollut Posti-Telen palveluksessa 14 henkilöä. Postiliiton Pohjois-Kymenlaakson osasto 124 r.y:ssä on maksavia jäseniä 31.12.1991 376 henkilöä, joista naisia 190 ja miehiä 186. Osaston kokonaisjäsenmäärä on 486.\nOsaston vuosikokous asetti Kouvolan- ja Lappeenrannan jakelualueiden pääluottamusmiesehdokkaaksi Raimo Heikkilän ja Kouvolan Jakelualueen työsuojeluvaltuutettuehdokkaaksi Hannu Kajanderin. Kouvolan jakelualue pitää sisällään kaksi tuotantoaluetta Kouvolan ja Kotkan tuotantoalueet. Käydyissä vaaleissa Raimo Heikkilä ja Hannu Kajander tuli valituiksi kyseisiin luottamustoimiin. 31.10 sanomalehdenjakajat valitsivat luottamusmiehekseen Seija Virkkulan. Muita alueluottamusmiehiä ovat Tero Kelkka päiväjakelu, Mirja Malmi Tele-siivoojat, Leo Leskinen Kouvolan Postikeskuksen henkilökunta ja Ismo Ihonen Posti-Tele Kouvolan korjaamo. Kymen Varhaisjakelu Oy:n perustamishanke on vaatinut aktiivisuutta edunvalvontaorganisaatiolta.\nJAOS- JA TYÖHUONETOIMINTA\nOsastossa on Automies- ja 31.10 perustettu sanomalehdenjakajien jaos. Kouvolan Postikeskuksessa on käsittelyn Vuoromieshuonekunta, mikä kokoontui neljä kertaa. Kuusankoskella toimii osaston aluetoimikunta, mikä kokoontui yhden kerran.\nAutomiesjaos jatkoi perinteistä toimintaansa kuluneena vuotena. Pääpainona urheilutoiminta ja jäsenten viihtyvyyden lisääminen. Jaos panosti automiesten valtakunnallisiin hiihtomestaruuskilpailuihin peräti kolmen hiihtäjän voimalla, menestyen kohtalaisesti. Kesällä pidettiin automiesjaoksen Petanque-kilpailu, osanotto oli kiitettävää. Jaos kokoontui 3 kertaa. Neuvottelupäiville osallistuttiin kahden miehen voimalla.\nEsko HuopainenKouvolan Kansalaisopiston oppilaskunnan puheenjohtaja.\nRaimo Heikkilä Postiliiton liittovaltuuston varajäsen ja Postiliiton Kaakkois-Suomen piirijärjestön sihteeri.\nLeo Leskinen Postiliiton Kaakkois-Suomen piirijärjestön taloudenhoitaja.\nHeikki Merivirta Kuusankosken APJ:n puheenjohtaja, Kuusankosken kaupunginvaltuuston jäsen ja - kultturilautakunnan jäsen.\nHannu Kajander Kuusankosken kaupungin teknisen lautakunnan jäsen ja Kuusankosken Kaupungin valtuuston varajäsen.\nKouvolan Ammatillisen paikallisjärjestön edustajisto Seppo Järvinen, Raija Koivunen, Esko Huopainen ja Matti Mallat.\nKuusankosken Ammmatillisen päikallisjärjestön edustajisto Heikki Merivirta ja Mikko Vuori.\nKouvolan APJ:n VTY-jaoksen sihteeri Raija Koivunen.\nTSL:n Kuusankosken Opintojärjestö Pirkko Liikala ja Eira Kujala.\nVTY:n yksityistämispaneelikeskustelu Raija Koivunen.\nTero Kelkka edusti osastoa Kansainvälisillä Nuorisofestivaaleilla Jamaikalla.\nKäsittelyn-, jakelun- ja kiinteistötyöntekijöiden neuvottelupäivät Hannu Kajander, Aila Ahtiainen, Heikki Merivirta ja Raimo Heikkilä.\nAutonkuljettajien neuvottelupäivät Leo Leskinen, Ismo Ihonen.\nNuorisovastaavien neuvottelupäivillä Tero Kelkka, Jukka Peippo ja Jyrki Ahtiainen.\nPostiliiton Anjalankosken osaston kokous Esko Huopainen, Raimo Heikkilä ja Tero Kelkka.\nOsasto on kannatusjäsen Kouvolan Työväen sekakuorossa.\nMuu osaston toiminta\nOsasto luovutti kaksi palkintoa Kouvolassa 2-3.3 pidettyihin Posti-Telen hiihtomestaruuskilpailuihin.\n13.8 Kouvolan alueen Posti-Telen eläkeläiset Suolajärvellä.\nKuvassa vasemmalta Mosse Karjalainen, Pili Raunio, Leksa Savolainen ja Mikko Vuori.\nOsasto esitti Postiliiton Kaakkois-Suomen piirijärjestön vuosi kokoukselle kaksi esitystä, koskien edustuksellisuutta piirijärjestön toiminnassa.\nSanomalehdenjakajien palvelussuhteen-ehtojen säilyttämiseksi ja työpaikkojen turvaamiseksi osasto oli yhteidessä kansanedustaja Antero Kekkoseen.\nKouvolan Ammatillinen Paikallisjärjestö tuomitsi Postin menettelyn sanoessaan irti sanomalehdenjakajat.\nEsimiesisteilylle osallistui kuusi osaston jäsentä.\nOsasto mukana laitoksen pilkkikilpailussa ja osasto piti osaston jäsenille pilkkimestaruuskilpailun. Pilkkimestäriksi leivottiin Leo Savolainen, toiseksi tuli Juha Päivärinne ja kolmas sija meni Vesa Lotille.\n24.5 pidettiin YT-ilta Suolajärvellä\nMatka kohti Verlassa olevaa Suolajärveä alkoi iloisissa tunnelmissa. Väkeä karttui lisää matkan varrelta Kuusankoskelta ja Voikkaalta, loppumatkalla olikin koossa noin 30 henkilöä. Linja-auton viimeiset kilometrit olivat kapeasta mökkitiestä johtuen kehnonlaiset. Tuuria ja taitoa käyttäen selvittiin perille majalle. Tästä oli kiittämien linja-autoa kuljettanutta Esko Huopaista.\nKuvassa Kalervo Kero ja Eeva Multanen\nPerillä odotti makoisat voileivät ja kahvit, joiden valmistamisesta ja tarjoilusta olivat huolehtineet Leo Leskinen ja Markku Ojala. Tervetulotoivotuksien jälkeen kutsuvieraat, Kalervo Kero, Eero Pennanen, Kaarina Tähtinen, Teija Komulainen ja Kari Kuosa käyttivät puheenvuorot. Jumppari Taru Koskinen-Nöjd venyttelytti osanottajien lihakset vetreiksi ja veret kiertämään jäsenissä tehokkuudella, mikä sai raihnaisimmat osallistujat miltei liikuntakyvyttömiksi. Makkaranpaistoa, tikkarikilpailua ja saunomista silmälläpitäen ilma oli mitä mainioin. Lisäksi tunnelmasta huolehti haikeasti soiva haitari ammattimaisesti soittavan Matti Virtasen käsissä. Innostuttiinpa yhteislauluunkin Päivi Vuovirran johdolla.\n1.6 kevätretkeiltiin Viipuriin.\nPostiliiton retkeilypäiville Rovaniemellä osallistui 7 jäsentä.\n24.8 Postiliiton Kotkan osaston kutsumana risteiltiin Kaunissaareen.\n26.10 tehtiin teatteriretki Lahteen, huvinäytelmä Tohvelisankarin Rouva.\n14.12 pikkujouluiltiin yhteisissä pikkujouluissa Ravintola Fikarossa.\nKouvolan Postin Kesäkotiyhdistys ajautui taloudellisiin vaikeuksiin. Suolajärven mökin säilymiseksi postin henkilökunnan käytössä maksoi osasto Kesäkotiyhdistyksen velat ja sitoutui huolehtimaan mökin kunnosta ja isännöinnistä. Mökki siirtyi Kouvolan Postin Kesäkotiyhdistyksen sääntöjen mukaisesti osastolle. Pahasaaren kesänviettopaikka Jaalan Pyhäjärvellä on ollut jäsenten yhteisessä käytössä. Isännöitsijöinä ovat toimineet Timo Paatinen ja Matti Jaakkola.\nVuoden 1991 kuvassa kouluttajana toimi Matti Lindegren.\nEsko Huopainen 12-14.2 Yhteistoimintakurssi\nEsko Huopainen 20-24.5 Pj.- ja sihteerikurssi\nEsko Huopainen 9-10.9 Sopimustoiminnan kurssi\nAsiakirja ja arkistointikurssi Esko Huopainen.\nEsko Huopainen 21-25.10 Liikelaitoksen talous 1\nLeo Leskinen 12-14.2 Yhteistoimintakurssi\nLeo Leskinen 13-15.5 Jakelun Työntutkimuspäivät\nLeo Leskinen Kuukauden kurssi\nRaimo Heikkilä 18-19.9 Työntutkimuspäivät\nRaimo Heikkilä 21-22.9 Asiakirja ja arkistointikurssi\nLuottamusmiesten koulutuspäivät Hannu Kajander, Raimo Heikkilä.\nOjala Markku 15-17.4 Lm perehdyttämiskurssi\nEira Kujala 23-27.9 Järjestöelämän puheviestintä 1\nMirja Malmi 16-17.11\nAila Ahtiainen "\nMarjut Lappi "\nArja-Maija Kärki "\nAnja Yläoutinen "\nIrja Penttilä "\nKoulutuspäiviä kertyi yhteensä 93 päivää.\nOsaston lehti Kirjekyyhky ilmestyi Vappuna ja syyskuussa 700 kappaleen painoksena. Yli 20 sivuisena numerona lehti on tarjonnut tietoa osaston toiminnasta.\nIlmoitustaulut ovat toimineet toisena tietokanavana.Tiedotussihteerinä on toiminutKari Laakso.\nTyönantajan ja maan hallituksen ammattiyhdistysliikkeen\nnujerrustoimet ja julkisen hallinnon supistumisvaateet luovat entisestään vaatimuksia ammattiyhdistysliikkeen toiminnalle. Posti-Telen osakeyhtiöittämishankkeet, mitoitus- ja palkkausjärjestelmien muutokset sekä toimintojen yksityistäminen vaatii osastoltamme yhtenäisyyttä ja voimannäyttöjä edunvalvonnan turvaamiseksi.\nKYMEN VARHAISJAKELU OY PERUSTETTIIN\nP osti käynnisti 10.4.1991 yt-lain mukaiset neuvottelut varhaisjakeluyhtiön perustamiseksi Kymenlaaksoon. Osaston edustajat neuvotteluissa olivat pääluottamusmies Raimo Heikkilä ja työsuojeluvaltuutettu Hannu Kajander. Perustettavalle yhtiölle, Kymen Varhaisjakelu Oy:lle siirrettiin sekä Postin että Kotkan Sanomien hoitamat varhaisjakelut. Kouvolassa allekirjoitettiin 6.3.1991 asiasta aiesopimus ja samana päivänä informoitiin luottamusmiehiä ja Postiliittoa. Asia oli esillä Posti-Telen yhtymän hallituksessa 27.3.1991.\nKouvolan seudun sanomalehdenjakajille pidettiin 8.10.1991 tiedotus- ja keskustelu-tilaisuus. Tiedotusta pitivät Postiliitosta Erkki Pohjolainen ja Torsti Korhonen sekä Kirjatyöntekijäin liitosta Raili Paajanen. Osasto tarmokkaasti puolusti sanomalehdenjakajien etuja heidän siirtyessä Kymen Varhaisjakelun palvelukseen. Osaston keskeinen tavoite oli, että työsuhteen ehdot eivät saaneet huonontua. Paikallissopimuksen neuvottelijat toivat neuvottelutuloksen sanomalehdenjakajien päätettäväksi. Enemmistö kokoukseen osallistujista oli sitä mieltä, että näillä ehdoilla ei Kymen Varhaisjakelun palvelukseen mennä, mutta kun työsopimuksien allekirjoittaminen koitti, niin ajatukset olivat muuttuneet. Saamansa palautteen johdosta Postiliiton neuvottelijat eivät allekirjoittaneet paikallissopimusta. Saatuaan tilaisuudesta tehdyn kokousmuistion, työnantajan edustajat ilmoittivat, että he ovat valmiit ensitilassa käynnistämään neuvottelut tulevien työsuhteiden ehdoista. Asian tiimoilta ammattiosaston edustajat olivat yhteydessä pääjohtaja Pekka Vennamoon ja Kymenläänin kansanedustajiin, joista Matti Vähänäkki teki ainoana eduskuntakyselyn.\nHalusta yhdessä hoitaa asioita olivat osoituksena mm. Kouvolan osaston toimikunnan kutsuminen 31.1.1991 Kotkan osaston toimikunnan kokouksen vieraaksi ja 24.8.1991 tehty risteily Kotkan Kaunissaareen. Retkelle osallistui sulassa sovussa reilu bussilastillinen Anjalankosken-, Kouvolan- ja Kotkan ammattiosastojen retkeläisiä Vastavuoroisesti kotkalaiset olivat Pohjois-Kymenlaakson osaston kutsumana 15. elokuuta 1992 rantajuhlassa Suolajärvellä. Noin 40 Postiliiton Pohjois-Kymenlaakson osaston jäsentä ja kahdeksan kotkalaista naapuriosastolaista sekä Torsti Korhonen liiton toimistosta vaimoineen olivat tutustumassa Werlan tehdasmuseoon ja maistelemassa Suolajärven tunnelmasta. Tehdasmuseossa katsottiin pahvin valmistuksesta Werlassa esittelevän filmi ja kierrettiin tehdassali. Mökillä hanurin tahdittamana sai tanssitaitoiset tanssia. Makkara sekä sauna kruunasivat illan. Osaston puheenjohtajan Esko Huopaisen kyydittämänä matka sujui kitkattomasti ja mökki tielläkin bussi kulki millimetrin tarkkuudella. Pertti Karjalainen kertoi seikkaperäisesti ja huumori suupielessä mökin rakennusvaiheista. Tikkakilpailussa ei armoa tunnettu, kohteliaisuudesta vieraita kohtaan puhumattakaan. Illan tullen bussi suunnisti kotimatkalle.\nKouvolan Postin Kesäkotiyhdistys ajautui taloudellisiin vaikeuksiin, sillä yhdistyksen saama taloudellinen tuki ei kattanut yhä lisääntyviä menokuluja. 16.7.1991 pidetyssä kesäkotiyhdistyksen ylimääräisessä ja viimeisessä kokouksessa päätettiin yksimielisesti lopettaa yhdistys ja siirtää yhdistyksen sääntöjen 11§ mukaisesti yhdistyksen jäljelle jääneet varat ja kiinteä omaisuus Postiliiton Kouvolan osastolle. Suolajärven mökin säilymiseksi postin henkilökunnan käytössä, osasto maksoi Kesäkotiyhdistyksen velat ja sitoutui huolehtimaan mökin kunnosta ja isännöinnistä. Mökki oli vuokratontilla, sen johdosta vaadittava remontointi jäi vuosien saatossa vähälle.\nKäytyään kuusi luokkaa oppikoulua Matti Ojala tuli Postin palvelukseen 1.10.1946 tilapäispostiljooniksi ja ammattiosaston jäseneksi hänet hyväksyttiin 1. tammikuuta 1949. Asepalveluksessa hän oli IT-lentosotamiehenä. Vuonna 1956 samoihin aikoihin, kun Kekkosesta tuli presidentti, heräsi Matissa kiinnostus ammattiyhdistystoimintaa kohtaan. Vuotta aikaisemmin hänet valittiin Suomen Postimiesliiton Kouvolan osasto sihteeriksi. Tätä komennusta kesti kolme vuotta. Taukoa tuli kuusi vuotta, kunnes 1963 - 1964 Matin kynää tarvittiin jälleen osaston kirjuritehtävissä. Hänen kyvyt huomattiin, niinpä hänet valittiin 1966 puheenjohtajaksi. Tätä pestiä sitten kestikin reilut toistakymmentä vuotta, 1966, 1968, 1972–1985, yhteensä Elon laskuopin mukaan 16 vuotta. Myös Liittohallituksen varajäsenyys 1977-1981 nostatti hänen itsetuntoa. Postiliiton liittokokouksiin hän osallistui neljästi. Kouvolan postipiirin pääluottamusmiehen tehtävässä hän toimi vuosina 1974–1977. Menestyäkseen ammattiyhdistystoiminnassa piti Matilla olla SDP:n jäsenkirja, niin kuin muillakin edunvalvojilla oli tapana tai suositeltavana. Ilman riittävää koulutusta voivat ammattiyhdistysasiat olla puutteellisia, joita tarvittiin jatkuvasti päivittää. SAK:n kolmen kuukauden kurssin Matti Ojala suoritti 1975, sitä ennen hänellä oli käynyt kuukauden kurssin. Moni mies olisi työnantajan painostuksessa heittänyt hanskat tiskiin. Matti toimi toisin. Matilla oli luonnetta edunvalvontaan. Työnantaja mieluusti valitsi ammattiyhdistystovereita vastuullisiin esimies tehtäviin. Postimiesten esimieheksi Matti Ojala nimitettiin 6.6.1974. Eläkkeelle hän siirtyi pääesimiehen virasta. Joillekin valta käy päähän. Matin kohdalla valta oli kaksijakoista. Joskus tuli mieleen ajatus, että kummallakohan puolella Matti Ojala nyt istuu. Huomion osoituksina mm. työnantajalle tehdystä työstä hän sai Valtion ansiomitalin ja Valkoisen ruusun I luokan ansiomitalin kultaisin ristein, mikä hänelle luovutettiin 6. joulukuuta 1986. Postiliiton hopeisen ansiomerkin hänelle luovutettiin Postiliiton Kouvolan osaston täyttäessä 60 vuotta 5.10.1975. Matin harrastukset olivat monipuoliset. Laulettiin Työväen Sekakuorossa ja nuorempana pesäpallo ja yleisurheilu. Kunnallisia luottamustoimia ja työväenyhdistyksen asioita Matti myös hoiti. Kesät hän mielellään vietti kesämökillään. Vuonna 1988 Matti Ojala oli synnyttämässä Posti-Telen eläkeläiskerhoa Kouvolaan, toimien sen puheenjohtajana kuolemaansa asti. Matin eläkepäivät jäivät lyhkäiseksi, sillä postimiesten pääesimies Matti Ojala kuoli 21.6.1991 64- vuotiaana.\nYrjö Suurosen kynästä\nYli kymmenen vuotta on puheenjohtajana ollut Matti Ojala. Ihan aito suomalainen - ei liikoja puhu, ei pussaa ei superlatiiveihin aikaansa tuhlaa. Postimiehen työn tuntemuksessa ei varmasti toiseks jää ja vastauksen useimmiten hymähtää. On kiikarimies kaukonäköinen, joka jäänkin läpi aavistaa ahvenen (joskin lahnat on erikoisala) Hän ohjannut on toimintaa ja meitä oikomalla osoitenauhoja ja virketeitä. Niin paljon on palavereita takana, että nimikirjassa ei riitä sivuja.


Tiina nai 18 vuotta vanhemman miehen: "Äiti katkaisi välit" - Studio55.fi\nTiina nai 18 vuotta vanhemman miehen: "Äiti katkaisi välit"\nStudio55.fi > Tositarina Julkaistu 27.07.2014 10:15\nTiina rakastui nuorena huomattavasti vanhempaan mieheen, mutta onni on kestänyt. Kuvan henkilöt eivät liity juttuun. Colourbox.com\nTiina* tapasi 22-vuotiaana baarissa elämänsä rakkauden, tuolloin 40-vuotiaan miehen. Neljä vuotta myöhemmin pari on onnellisesti aviossa, mutta tie on ollut kivikkoinen lähipiirin ennakkoluulojen vuoksi.\nHieman vanhempi mies lähestyi parikymppista Tiinaa baari-iltana muutama vuosi sitten. Mies tuli juttelemaan, ja kaksikko vaihtoi muutaman sanan.\n– Se ei ollut rakkautta ensisilmäyksellä, mutta mies jäi minulle mieleen avoimen lähestymisensä vuoksi, nyt 26-vuotias Tiina kertoo.\nTiina sai ajan myötä selville, että heillä oli yksi yhteinen tuttu – ja pian myös miehen puhelinnumeron.\n– Otin mieheen yhteyttä. Lähdin käymään hänen luonaan, enkä sitten koskaan oikeastaan tullutkaan pois, Tiina nauraa.\nTiina matkusti kotoaan miehen luokse 600 kilometrin päähän, ja oli ensimmäistä kertaa elämässään käymässä koko paikkakunnalla. Viikonloppu vierähti, ja takaisin oli lähdettävä. Pian Tiina oli jo uudestaan kylässä.\n– Kun tulin toistamiseen käymään, sanoin, että jos päätetään alkaa tutustumaan, en aio ravata satoja kilometrejä edestakaisin. Ei mennytkään montaa kuukautta, niin muutin jo miehen luokse.\nIkäero voi aiheuttaa ennakkoluuloja. Kuvituskuva. Colourbox.com\nSuku piti tytönhupakkona, äiti katkaisi välit\nTiina ja mies olivat olleet yhdessä vain muutaman kuukauden kunnes jo kihlautuivat. Puoli vuotta kihlauksesta Tiina alkoi odottaa tytärtä. Lapsen syntymän jälkeen he menivät naimisiin. Tie aviopuolisoiksi ei alussa kuitenkaan ollut täysin ruusuinen ulkopuolisten kummastellessa parin ikäeroa.\n– Ystävät kannustivat eteenpäin, kuten myös osa sukulaisista, mutta miehen puolen sukulaiset olivat alussa aika paljon suhdettamme vastaan, kun olen niin paljon nuorempi.\n– Minua pidettiin pienenä tytönhupakkona ja onnenonkijana, joka on omaisuuden perässä. Tosin olinhan silloin vasta reilu 20-vuotias. Nyt se on kuitenkin loppu, ja olemme hyvissä väleissä, Tiina iloitsee.\nTiinan oman suvun puolelta ainoastaan äiti laittoi välit poikki kokonaan. Alussa se tuntui Tiinasta pahalta, mutta koska hän on kuullut äidin vieläkin asennoituvan pariin huonosti, on hän tyytyväinen, etteivät he ole tekemisissä.\n– Tytön kannalta tietysti harmittaa, kun hän ei ole mummoon yhteydessä. Omalla isälläni ja puolisollani taas ei ole montaa vuotta ikäeroa, ja he tulevat hyvin juttuun.\nIkäerolla ei merkitystä\nTiina sanoo, ettei ikäero ole tuntunut suhteessa yhtään missään.\n– Meillä on samanlainen ajatusmaailma, huumori osuu kohdilleen ja jaamme samanlaiset arvot perhe-elämässä. Meillä on yhteiset harrastuksetkin.\nMyös miehen ulkonäkö vakuuttaa Tiinan.\n– Pidän paljon siitä, kun miehelläni on silmien ympärillä jo uurteita. Ei mene kauaa, kun hän täyttää jo 50, mutta hän silti pitää itsestään hyvää huolta ja ulkoilemmekin paljon yhdessä.\nVanhemmassa miehessä Tiinaa miellyttää myös iän tuoman elämänkokemus.\n– Kun mies on jo sen verran ehtinyt elää, niin hän osaa arvostaa parisuhdetta ja perhe-elämää. 25-vuotias miehenalku ei vielä sitä osaa.\nTiina vakuuttaa, ettei puolison vanheneminen sureta.\n– Kun mieheni täyttää vaikkapa 60 niin minä olen vasta reilu 40-vuotias. Mutta en näe sitä ongelmana. Itse asiassa, olen sanonutkin miehelleni, että vaikka vanhenet, niin rakastan sinua jatkossakin yhtä paljon.\n– Näen sen iloisena asiana, ja voisin vaikka joskus toimia mieheni hoitajana, kun hän vanhenee. Mielelläni tekisin niin, Tiina kertoo.\nIkäero voi rikastuttaa suhdetta. Kuvituskuva. Colourbox.com\nElämä jopa rikkaampaa\nTiina mielestä kumppaneiden ikäeroa vieroksutaan nykyäänkin ihmeen paljon. Klassinen kuvio, että mies on naista vanhempi, hyväksytään kuitenkin paljon helpommin kuin päinvastainen, jossa nainen on miestä vanhempi, Tiina pohdiskelee.\n– Miehen työpaikallakin hänen työkaverinsa naureskelevat, että menit sitten tekemään sen, mistä me muut vaan haaveilemme! Tiina nauraa.\n– Voin kuvitella, että ulkopuolisten silmissä 18 vuotta on todella iso ikäero, mutta meidän elämään se ei ainakaan ole vielä vaikuttanut. Ehkä tällaisessa suhteessa, jossa on ikäeroa, eläminen on jopa rikkaampaa, sillä siinä oppii toiselta joka päivä jotain täysin uutta.


Annathin~ Fashion,beauty, my life: IBA 2015 look!\nAnna 26. huhtikuuta 2015 klo 17.10\nolipas sulla super kiva asu siellä! :) itse unohdin kokonaan ottaa asukuvat eilisestä juhla-asustani, huono bloggaaja vissiin oon :D\nanna 26. huhtikuuta 2015 klo 17.20\nKiitos! :) Joo mullaki käy melkeen aina niin, siks otettiin kuvat ennen juhlia :D\nannieveliina 26. huhtikuuta 2015 klo 17.21\nAivan upea tuo mekko sun päällä ja kukkapanta kruunaa koko komeuden!<3\nanna 26. huhtikuuta 2015 klo 17.24\nKiitoksia! :) Joo onneks laitoin sen pelastaan huonoa hiuspäivää :D\nEnni 26. huhtikuuta 2015 klo 18.05\nIhana kevätkeiju! )\nanna 26. huhtikuuta 2015 klo 18.14\nAnonyymi 26. huhtikuuta 2015 klo 18.29\nRuotsalainen kaunotar menossa viettämään Juhannusta. Se on se mielikuva mikä noista kuvista tulee mieleen. Tuo mekko ja panta sopii Sinulle kuin nyrkki silmään. T: Safarityylisen pukeutumisen vankkumaton kannattaja\nanna 26. huhtikuuta 2015 klo 18.34\nReetta Ekström 26. huhtikuuta 2015 klo 20.25\nTää asu oli ihan superihana! <3\nanna 26. huhtikuuta 2015 klo 20.30\nHihii kiitos :) <3\nLila Syren- Päästä varpaisiin 27. huhtikuuta 2015 klo 22.55\nIhanan näköinen mekko ja hyvin valitut asusteet, ei sitä ainakaan näy, että ne on niin pikaiseen keksitty :) Sopii sulle, kun oot tuollainen keijumaisen siro!\nanna 28. huhtikuuta 2015 klo 10.53\nVoi kiitos :) Joo aika tämmönen simppeli look niin sain helposti kasaan!


Saariston lyhyt rengastie pyörällä\nPääsin tänä kesänä polkemaan pyörällä sekä saariston lyhyen että pitkän rengastien viimein! Molemmille reissuille veti mukanaan onneksi innokkaat pyöräilykaverit. En ole nimittäin varma olisinko itse saanut aikaiseksi. Reissut olivat kuitenkin ehdottomasti kesän kohokohtia! Parasta oli parhaiden ystävien kanssa vietetty aika, maisemien vaihtuminen, itse polkeminen, upeat maisemat, hyvä ruoka ja kivat majoituskohteet. Ah, mitä elämyksiä ja mahtavia kokemuksia kaikkineen!\nAnnan tässä meidän parhaat vinkit molemmille reiteille. Tässä postauksessa lyhyen rengastien vinkit. Postaus pitkästä rengastiestä taas löytyy täältä.\nMe muuten poljettiin kummastakin reitistä vain puolet. Molemmat reitithän kulkisivat täyden ympyrän Turusta Turkuun. Kuitenkin puolet reitistä (Turku-Kaarina-Parainen-Nauvo-Korppoo) on sitä tietä, jota me ajetaan mökille koko ajan, joten en halunnut itse ajaa sitä tietä enää pyörällä. Tämä sopi myös molemmille pyöräilykavereille, sillä samalla saatiin reissusta ajallisesti vähän lyhyempi, mutta ehdittiin viettää aikaa myös meidän mökillä ennen reissuihin lähtemistä.\nSanottava kuitenkin on, että suosittelen kyllä tuota Kaarina-Parainen-Nauvo-Korppoo -saaristotietä myös pyörällä. Se on ehdottomasti näkemisen arvoinen ja ensimmäiselle lossille saakka on myös pyörätietä.\nYleisenä vinkkinä molemmille reiteille sanoisin, että itse en pitäisi ensiarvoisen tärkeänä polkea reittejä kokonaan. Vain paloja voi poimia, ja saaristossa (eli lossien takana) on kaikkein kauneinta. Saaret, eli Nauvo, Korppoo, Houtskari, Iniö ja Seili olivat ehdottomasti ihanimpia maisemiltaan ja tunnelmaltaan. Vanhaa saaristomaaseutua, hiljaisia teitä, suloisia kyliä, sympaattisia majoituksia, vettä ja lauttoja kaikkialla. Mantereen puolella tiet ovat paljon vilkkaampia ja maisemat paikoin aika tylsiä, sellaisia kuin missä tahansa Suomen maanteillä. Tietysti palkinnot odottavat taas Naantalissa ja Turussa.\nLyhyt rengasreitti me aloitettiin Nauvosta, “saariston pääkaupungista”. Nauvon vierasvenesatama on kasvanut pieneksi saaristoidyllin helmeksi, jossa on tosin melkoinen tungos kesän lomakuukausina. Silti sille kannattaa antaa pieni hetki aikaa. Satamaan on putkahdellut ihania ravintoloita toisensa viereen, sisustus- ja vaatekojuja punaisiin puumökkeihin ja myös useampi majoituspaikka. Nauvon majoitukset ovat kuitenkin varsin varattuja, ajoissa siis liikkeelle!\nKatso lauttojen aikataulut etukäteen. Molemmilla reiteillä on pari lauttaa, joiden aikataulut kannattaa katsoa etukäteen. Kummallakin reitillä on yksi maksullinen lautta, mutta niitäkään ei tarvitse etukäteen maksaa tai varata. Riittää, että tiedät milloin nuo muutamat harvemmin kulkevat lautat kulkevat.\nLyhyellä rengastiellä aikataulut kannattaa katsoa Nauvo-Seili-Rymättylä -lautan osalta: M/S Östern aikataulut ja hinnat.\nLautta kulkee Nauvosta Rymättylään vain pysähtyen matkalla Seilissä. Seiliin voi jäädä ja lähteä eteenpäin vasta seuraavalla lautalla, tai skipata Seilin kokonaan ja matkata suoraan Nauvosta Rymättylään. Suosittelen kyllä pysähtymään tai jopa yöpymään Seilissä.\nLautta maksoi polkupyörän kanssa 10 € per henki. Mukaan kannattaa ottaa oma hyvä mustekala, sillä pyörä pitää itse kiinnittää tiukasti autokannella laivan seiniin. Pyöriä ja autoja on paljon, ja pyörää ei saa jättää kannelle irralleen.\nLyhyen rengastien voi tosiaan ajaa nousematta maihin Seilissä, ja matkaamalla Nauvosta lähteneen lautan kyydissä suoraan Rymättylään. Suosittelen kuitenkin viettämään Seilissä hetken. Vanhalla spitaalisten ja mielisairaiden sairaalasaarella on hurja historia, mutta lempeä luonne. Pienellä saarella aika on pysähtynyt 1900-luvun alkuun, kaikkialla on kunnostettua, kaunista ja hiljaista. Sairaalan päärakennuksessa on museo, opastettuja kierroksia ja ihana sisäpihallinen kahvila-ravintola.\nKoko saaren kiertää hetkessä, joten kannattaa pysähtyä syömään, eväille laitureille, katsastaa kaunis erikoisen näköinen kirkko ja hautausmaa ja ehtiessä mennä myös opastetuille kierroksille. Täällä voi tosiaan myös majoittua, joko omassa veneessä vierasvenesatamassa tai sairaalan romanttisissa vanhoissa asuntolarakennuksissa.\nVisit Seilin nettisivut.\nBonusvinkki: Seilin kirjat\nSeilin vierailun jälkeen luin Katja Kallion Yön kantaja -romaanin, joka kertoo sairaalassa todellisuudessa potilaana olleen Amanda Aaltosen fiktiivisestä elämästä. Kirja oli upea kuvaus irtolaisnaisen todellisuudesta Suomessa edellisvuosisadan vaihteessa, ja maisemamaalaus elämästä saaressa, josta kukaan sinne joutunut ei käytännössä koskaan päässyt pois. Suosittelen tätä kirjaa myös ilman omakohtaista kokemusta Seilistä. Varoitan kuitenkin, että sen jälkeen ainakin haluat matkata sinne. Tilasin myös vielä paremmaksi suositellun Seili-kirjan, Johanna Holmstömin Sielujen saaren. Sitä en ole vielä ole saanut käsiini, mutta odotan innolla.\nSeilissä meillä oli useita tunteja aikaa ennen lautan lähtöä.\nSeilin lounasaika aukeaa vasta puoliltapäivin, joten ei ehditty lounastaa siellä ennen lautan lähtöä Rymättylään. Rymättylässä 10 kilometrin polkemisen jälkeen matkan varrella on vierasvenesatamassa ravintola Röölänranta, jota voin suositella. Ei fiini, mutta aivan kelpo paikka ja tosi hyvän etapin päässä edelliseltä lautalta. Hyvät pizzat ja kiva iso terassi meren äärellä.\nSuomen parhaita kesäkaupunkeja, tietysti matkan varrella pysähtymisen arvoinen. Vanhan kaupungin rannassa ravintola Amandis tarjoaa aivan parhaat vohvelit ja jäätelöannokset, ja ravintoloita on rannan mitalta paljon.\nMatka Naantalista Turkuun on kokonaan pyörätietä! Vaihtoehtoja on kaksi: Raision kautta tai pikatien vartta seuraillen. Suosittelen jälkimmäistä. Se on hiukan lyhyempi eikä kuulemma niin mäkinen. Suosittelen myös, että ainakin joku seurueesta käyttää pyörätiekarttaohjelmaa vaikka Google mapsista. Pikatien varren pyörätie on kauniimpi kuin olettaisi, mutta siinä on yllättävän paljon käännöksiä, joissa voi ajaa harhaan ilman karttaa. Me kyllä ajettiin tällä eka kerralla ilman mitään varsinaista karttaohjelmaa, mutta vähän väliä piti pysähdellä risteyksissä kaivamaan puhelin esiin ja arpomaan risteyksessä suuntaa.\nMääränpäässä kannattaa ehdottomasti pysähtyä jossakin jokirannan ihanista ravintoloista. Siellä on monta ihanaa, esimerkiksi Blanko, Tintå, Hygge, Tiirikkala, Tårget, Smör, Cafe Art, Niska sekä E.Ekblom, jossa me tässä skoolattiin päivälle. Vetäisin muuten tuon ryppyisen mekon pyöräkassista illallista varten. Myös uikkarit ja pyyhe oli mukana, matkan varrella olisi ollut kivoja uimapaikkoja. Se vähän harmittaa, ettei pysähdytty uimaan kuumana päivänä!\nPuolikkaan lyhyen rengastien ajaa helposti päivässä\nMe aloitettiin Nauvosta 8:40 Seiliin lähtevällä lautalla. Vietettiin Seilissä koko aamupäivä, ja lähdettiin seuraavalla mahdollisella, kello 12:40 lähtevällä lautalla Rymättylään. Oltiin Rymättylässä siis kello 13 jälkeen, mistä päivän polkeminen vasta alkoi. Olin tästä vähän huolissani, koska matkaa oli vielä yli 50 kilometriä, enkä ole tottunut pyöräilijä ollenkaan. Mutta se meni ihan kevyesti, ajettiin hitaasti ja pysähdeltiin matkalla usein.\nSyötiin Röölänrannassa aika kauan ja Naantalissa oltiin viiden maissa, Turussa seitsemältä.\nMatkaa kertyi muuten tasan 50 kilometriä, vaikka kartta yllä muuta näyttää!\nIhan tavallisella pyörällä pärjää, mutta Rymättylän ja Naantalin välissä on kyllä hirveästi mäkiä! Vaihteet kannattaa siis pyörässä olla ja voimia säästellä ensimmäisissä mäissä.\nPyörätietä matkalla oli tosiaan Naantalista Turkuun, mutta ei oikeastaan muuten. Rymättylässä oli vielä hiljaisia teitä, mutta Naantalia lähestyttäessä tiet vilkastuu pientareiden pysyessä kapeina, joten varovainen pitää olla. Aika hyvin autoilijat kuitenkin pyöräilijöiden tietää näillä teillä olevan, ja antavat tilaa.\nPlussaa tässä päiväreissussa ilman yöpymistä on se, että tämän voi toteuttaa aika ex tempore vaikka kelien mukaan. Tietysti tämä vaatii autollista apua, jos reitin lopettaa näin eri paikkaan kuin mistä aloitti. Mr. onneksi yhdisti rautakauppareissun mökiltä tähän, ja haki mut pyörineni kuorma-autolla Turusta päivän päätteeksi.\nKaiken kaikkiaan, aivan ihana päivä! Menisin ehdottomasti uudelleen ja suosittelen todella! Kiitos Malla <3\n6 responses to “Saariston lyhyt rengastie pyörällä”\nTämä oli mun kesän yksi kohokohdista. Seuraavaksi enempi lossien takaista saaristoa. Korppoossakin oli tosin kiva polkea. Kiitos Eve <3\nNiin munkin! <3 todellakin, ensi kesänä voidaan polkea vain saaria eestaas 🙂\nEestaas kuulostaa hyvältä 😀\nKiitos Eveliina – ihana postaus jälleen kerran!\nEhtisitkö kirjoittaa vaikka vain lyhyen postauksen kuulumisistasi? Miten mökillä työt ovat syksyn mittaan edistyneet, miten korona-arki on jatkunut, entä jatkuuko maalausinnostuksesi vielä? Toivoisin niin kovasti, että saisin jälleen lukea blogiasi<3\nMoikka! Kiitos hirveästi kommentista, kiva kuulla, että olet viihtynyt täällä <3 Blogi on jäänyt kokonaan, koska vaihdoin työtä kesäloman jälkeen, eikä aikaa oikeastaan millekään muulle ole sittemmin jäänyt. Haaveissani on päivittää blogipohja ja sen tekeminen kokonaan, mutta katsotaan millaiseksi se ajatus muotoutuu. Mäkin kaipaan kuvaamista ja kirjoittamista, joten ehkä.. siitä jotakin joskus tulee 🙂 Instan puolella päivitän enemmänkin nykyään @eveliinalivin. Mökki etenee hyvin, mutta edelleen hyvin hitaasti...! Ehkä pääsiäiseksi sinne päästään, mutta niin hirveän monta deadlinea on jo mennyt, etten tiedä milloin se lopulta tapahtuu. Maalaisin - mutta koska aikaa ei ole, en ole ehtinyt senkään pariin. Lisäksi talvella valo sen suhteen on surkea.. haaveilen ensi keväästä ja kesästä sen suhteen <3 Ihanaa joulun aikaa sinulle ja kuullaan taas! 🙂


Onko Suomi Argentiinan tiellä? - Jan Vapaavuori\nJulkaistu Aamulehdessä 29.11.2014\nVierailija: Jan Vapaavuori\nEi ole hienosäädön, vaan systeemisten muutosten aika. Tarvitsemme kokonaisvaltaisen talousstrategian, yksittäisten temppujen sijasta elämäntaparemontin.\nSuomi oli vielä muutama vuosi sitten ylistetty ja kadehdittu talouden mallimaa. Nyt talous on surkeassa jamassa. Tästä tullee kolmas perättäinen vuosi, jona kansantuotteemme laskee. Emme vieläkään ole saavuttamassa finanssikriisiä edeltävää tasoa. Ero keskeisiin verrokkimaihin vain kasvaa.\nValtiontalouden tarkastusviraston pääjohtajan Tuomas Pöystin mukaan taloudessamme on vakava kansallinen hätätila. Tasavallan presidentti arvostelee menoa poikkeuksellisen suorasanaisesti.\nHistoriasta löytyy aikansa huippusuorittajia, jotka hukkaavat elinvoimansa, näivettyvät ja putoavat kärjestä keskikastiin.\nEsimerkiksi Argentiinalle kävi näin aikoinaan. Voidaan kysyä, onko Suomi nyt niin sanotusti Argentiinan tiellä? Riski, että vajoamme edelleen, on todellinen.\nMeillä on merkitykseltään ylikorostettujen suhdannehaasteiden ohella useita rakenteellisia ongelmia. Julkinen talous on sukeltanut krooniseen vajeeseen. Vain osittain nujerrettu kestävyysvajeemme nakertaa luottamusta kykyymme hoitaa talouttamme.\nTyöikäisen väestön supistuminen jatkuu vielä kymmenisen vuotta. Kustannuskilpailukykymme on heikentynyt. Teollisuuden rakennemuutos on vienyt huomattavan määrän arvokkaimpia työpaikkoja.\nKorjausliikkeitä on joukko. Niistä kuitenkin vain osa toimii. Kokonaisuus takeltelee. Sopeutus ei sopeuta ja rakenneuudistukset eivät uudista, ainakaan riittävästi.\nKokonaisvaltainen herääminen on hidasta. Vaikkapa yksikkötyökustannukset ovat meillä nousseet 2008 jälkeenkin selvästi enemmän kuin muissa euromaissa. Syksyn 2013 kehuttu palkkaratkaisu ei vielä parantanut asemaamme, vaan ainoastaan pysäytti kustannuskilpailukyvyn heikkenemisen.\nMatti Vanhasen toinen hallitus arvioi murroksen syyt ja syvyyden väärin. Laaja elvytys pehmensi pudotusta mutta söi liikkumatilaa. Tarvittavia rakenneuudistuksia ei saatettu alulle. Vuoden 2011 hallitusohjelma viritettiin odotettua paremman talouskasvun varaan.\nSitä emme saaneet, emmekä edes odotettua, vaan odotettua huonomman. Ei tarvitse olla muusikko ymmärtääkseen, että väärin viritetty piano soi vähemmän mallikkaasti.\nVaikeuksien voittaminen on mahdollista. Julkisen talouden velkaantuminen tulee pysäyttää. Rakenneuudistukset tulee panna toimeen. Yksikkötyökustannusten nousu tulee taltuttaa keskeisiä kilpailijamaitamme alemmas. Taloutta on uudistettava ja elinkeinorakennetta laajennettava voimallisesti.\nEi ole hienosäädön, vaan systeemisten muutosten aika. Tarvitsemme kokonaisvaltaisen talousstrategian, yksittäisten temppujen sijasta elämäntaparemontin. Tarvitsemme johdonmukaista politiikkaa. Tarvitsemme ennakoitavuuden lisäämistä.\nKaikkien linjausten vastainen, mutta edelleen käynnissä oleva kuntasektorin tehtävien lisääminen tulee lopettaa, vain esimerkin mainitakseni.\nKyse on myös arvojen kriisistä. Nousun vuosikymmeninä rakensimme seuraaville sukupolville parempia elämisen edellytyksiä – nyt elämme tulevien sukupolvien kustannuksella. Olemme virittäneet julkisen taloutemme pysyvästi yksityisen sektorin tilapäisen menestyksen varaan.\nEmme tunnu tajuavan, että Nokia käytännössä vääristi talouslukumme. Elämme luottoluokituksen laskusta huolimatta edelleen eräänlaisessa kolmen A:n harhassa.\nValtiontalouden tasapainottaminen on välttämätöntä. Silti vielä välttämättömämpää on luoda edellytykset uudelle nousulle. Uutta korkean lisäarvon tuotantoa syntyy, mutta tuskallisen hitaasti.\nTarvitsemme uudenlaista ajattelua niin verotuksen kuin työmarkkinoiden osalta.\nKokonaisveroaste pitää minimissään uskottavasti jäädyttää ja joustavuutta työmarkkinoilla lisätä. Verotusta tulee kehittää investointeja, yrittämistä ja työllistämistä tukevaan suuntaan.\nKoulutusjärjestelmämme heikkeneminen pitää taittaa. Innovaatiorahoitusta tulee kasvattaa, kuten tehtiin 1990-luvun lamasta noustessa. Kasvun kärkiä kuten biotaloutta ja cleantechia pitää vielä vahvemmin tuupata eteenpäin. Ulkomaisia investointeja tulee houkutella, eikä karsastaa.\nTarvittavat muutokset ovat jo yksinään vaikeita. Niitä vaatimalla ei juuri vaaleja ole voitettu. Silti meidän pitäisi vähintään kohtuullisesti onnistua niissä kaikissa.\nKirjoittaja Jan Vapaavuori on elinkeinoministeri (kok).


Tarvitseeko joulukuusen koristeita vaihtaa joka vuosi? - MTVuutiset.fi\nOnko tämä kuusi mielestäsi tylsä? Moni samastui Kristinen joulutunnustukseen: "Olen käyttänyt samoja noin 25 vuotta"\nNäin hyvätapainen kissa tekee lähempää tuttavuutta joulukuusen kanssa... Videolla nähdään Luna-kissan joulutervehdys!\nJulkaistu 21.12.2020 20:25\nKristine pahoitteli "tylsää" joulukuustaan, koska siinä roikkuivat samat koristeet kuin aiemmin. Nainen tuntui olettavan, että muut ostavat joka vuosi kuuseensa uudet koristeet, mutta pian hänen uskomuksensa osoitettiin vääräksi.\nKristinen "joulupaljastus" ei ollut kummoinen. Koti-intoilijaksi itseään kuvaava Kristine jakoi Instagramissa kuvan joulukuusestaan ja tunnusti samalla pahoittelevaan sävyyn, että se on samanlainen kuin aiemmin.\n– Siltä varalta, että luulit, että olen tehnyt kuuselleni jotakin erilaista tänä vuonna... Joo, en ole. Se on ollut tasan samanlainen kolme viimeistä joulua ja, rehellisesti, se ei haittaa minua lainkaan, Kristine kirjoitti.\nLUE MYÖS: Onko lahjapaperia liian vähän? Tällä kikalla saat pienenkin palan riittämään\n"Anteeksi, että olen totaalisen tylsä, mutta..."\nKristinen kuusessa on koristeina tähtiä, käpyjä ja pikkuisia taloja.\n– Anteeksi, että olen totaalisen tylsä, mutta varmasti joku muukaan ei halua vaihtaa kaikkea vuosittain?\nLUE MYÖS: Oletko tajunnut aiemmin? Yksi simppeli muutos nopeuttaa joulutorttujen tekemistä huomattavasti\n"Emme koskaan tee muutoksia kuuseemme"\nKristine tuntui olettavan, että muut hankkivat joka vuosi kuuseensa aivan uudet koristeet. Pian kävi kuitenkin ilmi, etteivät ainakaan hänen seuraajansa halua uudistaa joulukuustaan.\n– Emme koskaan tee muutoksia kuuseemme. Se on täynnä koristeita, joita olemme saaneet, jotka symboloivat tiettyjä tapahtumia, ja joita on keräilty matkoilta vuosien varrella, Denise Kneller kuvailee Instagramissa.\nA post shared by The Painted Hive | Kristine (@thepaintedhive)\n– Kuusi on pystyssä niin vähän aikaa, ettei ole mitään syytä vaihtaa [koristeita], Nicole kirjoittaa.\n– Olen käyttänyt samoja koristeita ja kuusta noin 25 vuotta. Kuuseni on kaunis ja rakastan sitä, Louise Taylor toteaa.\n– Mielestäni on sekopäistä ja melko uusi idea, että nyt pitäisi vaihtaa kuusenkoristeet joka vuosi, puhumattakaan siitä, miten tuhlailevaa se on. Kuusesi on kaunis, Sarah Meade sanoo.\nYahoo teki aiheesta jopa kyselyn, jossa tiedusteltiin, onko kuudenkoristeiden uudelleen käyttäminen "tylsää". Tulos oli selvä: vastaajista 94 prosenttia kertoi tykkäävänsä vanhoista suosikkikoristeistaan!\nLUE MYÖS: Clare jakoi nerokkaan niksin joulukuusen valaisemiseen: "Jos kierrät valot kuusesi ympäri, teet sen väärin"\nLähteet: Au.lifestyle.yahoo.com, Instagram.com/thepaintedhive\nJoulu Sisustus Mitä ihmettä? Sosiaalinen media


RAUTA, NOKKONEN & ACEROLA 30 MG— Nettiapteekki\nEtusivu RAUTA, NOKKONEN & ACEROLA 30 MG\nRAUTA, NOKKONEN & ACEROLA 30 MG\n70 tabl - 14,71€\nNôgelin rauta-ravintolisässä rauta on hyvin imeytyvässä bisglysinaatin muodossa, joka tavallisesti ei aiheuta vatsavaivoja. Raudan imeytymistä edistää luonnollinen C-vitamiini luomu acerola-jauheesta. Raudan ja C-vitamiinin pitoisuudet ovat laboratoriossa tarkistettu. Nokkonen on analysoitu yhdessä Viron Maatalousyliopiston kanssa. Rauta-ravintolisä ei ole K-vitamiinin lähde. Sopii vegaaneille. Tuote sopii myös vauvoille 6 kk alkaen (murskattuna).\nTuotenumero (VNR) 9289541\nVuorokausiannos (12-ikävuodesta alken – 1 tabletti 600 mg) sisältää 30 mg rautaa (rautabisglysinaatti) ja 30 mg luonnollista C-vitamiinia.\nNesteen kera, suositeltava tyhjään vatsaan, ei samanaikaisesti maitotuotteiden kanssa. Ilmoitettua suositeltua vuorokausiannosta ei saa ylittää. Ravintolisä ei korvaa monipuolista ja tasapainoista ruokavaliota eikä terveitä elämäntapoja. Tuote on säilytettävä pienten lasten ulottumattomissa. Ennen raudan ravintolisän käyttöä keskustele lääkärin tai kätilön kanssa. Liiallinen rauta on elimistölle haitallista.\nAcerola-kirsikkajauhe (Malpighia emarginata)*, rauta (rautabisglysinaatti), klorellajauhe (Chlorella vulgaris)*, virolainen nokkosjauhe (Urtica dioica)**, karnaubavaha (3%)*.\n70 tablettia, 42 g.


PSENscan-turvalaserskanneri - Pilz FI\nTuottava aluevalvonta – myös sarjaankytkettynä!\nPSENscan-turvalaserskannerit mahdollistavat kaksiulotteisen aluevalvonnan 275 asteen kuvakulmalla ja jopa 5,5 metriä leveän suojakentän. Suoja- ja varoitusalueiden vapaan konfiguroinnin ja olosuhteisiin sovituksen ansiosta se voidaan integroida optimaalisesti erilaisiin sovelluksiin. PSENscan-turvalaserskannerit soveltuvat ennen kaikkea kiinteään ja siirrettävään aluevarmistukseen sekä kulunvalvontaan.\nPSENscan Configuratoria voidaan käyttää PSENscan-turvalaserskannerin kaikkien tarvittavien parametrien nopeaan ja helppoon konfigurointiin!\nYhdessä PNOZmulti-pienohjauksen ja PSSuniversal-ohjausten avulla saat taloudellisen kokonaisratkaisun yhdeltä toimittajalta.\nKaapelien, liittimien ja sovittimien lisävarusteet löytyvät Liitäntätekniikka-osiosta.\nNäe kaikki – PSENscan-turvalaserskannerin edut\nsuurempi 275 asteen kuvakulma\naina oikea kantavuus 3 ja 5,5 metrin suoja-alueleveyksien tarjoavien laiteversioiden ansiosta\nyksinkertainen integrointi sovellukseen kompaktin kotelon ja suoja- ja varoitusalueiden vapaan konfiguroinnin ansiosta\nsamanaikainen jopa 3 erillisen alueen valvonta ja jopa 70 vaihdettava konfiguraatiota\nJopa 4 skannerin sarjakytkentä isäntä-orja-periaatteen mukaan\nintegroitu käyttöpaneeli suoraan tietojenkeräykseen\nvaihdettava tallennusmedia konfiguraation vaihtoon\nkorkea käytettävyys hyvän pölynkestävyyden ansiosta\nhelppo asennus ja skannerin suuntaus sopivilla lisävarusteilla\nstandardien EN/IEC 61496-1 (tyyppi 3) tai EN ISO 13849-1 (PL d) ja IEC 61508 (SIL 2) mukainen ja hyväksytty niiden mukaan\nKuvakulma: 275 astetta\nKantavuus: 3 tai 5,5 m turva-alue, 40 m varoitusalue\nReaktioaika: 62 ms\nhelppo konfigurointi PSENscan Configuratorilla\nMuita Light-, Master- ja Slave-versioiden toimintoja: Muting, EDM, Override\nMuita Master- ja Slave-versioiden toimintoja: uudelleenkäynnistys standardin EN ISO 61496-3 mukaan, pystysovellukset\nUutuus: Konfiguraation helppo siirto vaihdettavalla muistimoduulilla\nKun korvaat olemassa olevan turvalaseriskannerin uudella, esimerkiksi vaurioiden jälkeen, uusi laite on konfiguroitava uudelleen. Se vie aikaa ja vaivaa. Käyttämällä PSENscan-turvalaserskanneria sinun ei tarvitse käyttää aikaa uudelleenmäärityksiin laitteen vaihtamisen yhteydessä.\nTurvallisuusskannerissa on vaihdettava muistimoduuli "Fast Replacement -toiminnolla", johon konfiguraatio tallennetaan. Vaihdon yhteydessä voit siirtää nykyisen konfiguraation helposti uuteen laitteeseen. On vain tärkeää, että malli on sama. Voit tehdä tämän poistamalla muistimoduulin vanhasta PSENscanista ja asettamalla sen uuteen PSENscaniin. Käynnistyksen jälkeen skanneri suorittaa itsetestin ja on sitten uudelleen käyttövalmis. Tällä tavalla konfiguraation voi myös helposti kopioida!\nVarmista vaara-alueet optimaalisesti turvalaserskannereilla\nKiinteä vaara-alueiden varmistus\nPSENscan-turvalaserskanneri tunnistaa sen, että ihminen lähestyy vaarallista liikettä. Varoitusalueelle astuminen aiheuttaa vaarallisen liikkeen hallitun jarrutuksen, suoja-alueelle astuminen aiheuttaa liikkeen pysäytyksen.\nVideo: Vaara-alueiden varmistus\nVaikeasti havaittavissa vaara-alueissa PSENscan-turvalaserskanneri tunnistaa ihmisten läsnäolon ja estää vaarallisen liikkeen uudelleenkäynnistymisen.\nPSENscan-turvalaserskanneri varmistaa optimaalisesti sisäänkäynnit vaara-alueelle luvatonta kulkua vastaan. Integroidut passivointitulot soveltuvat sovelluksiin, joissa materiaalia syötetään ja poistetaan.\nTurvallinen ja dynaaminen navigointi autonomisiin kuljetusjärjestelmiin\nIhmisten ja omaisuuden suojaamiseksi tarvittiin autonomisten kuljetusjärjestelmien (FTS) luotettavaa varmistusta. PSENscan-turvalaserskanneri tunnistaa ajoreitillä olevat esineet ja varmistaa suurillakin nopeuksilla parhaan turvallisuuden tuottavuuden heikkenemättä.\nLisäksi ROS (Robot Operation System) -paketin ansiosta PSENscan tukee AGV-järjestelmien dynaamista navigointia ja tarjoaa siten uusia mahdollisuuksia tuotantologistiikan alueella. Useita turvallisia laserskannereita voidaan helposti integroida olemassa olevaan ROS-ympäristöön ilman lisäohjelmointia.\nVideo: Autonomiset kuljetusjärjestelmät\nAutonomisten kuljetusjärjestelmien (FTS) turvallisuus voidaan varmistaa kahdella turvalaserskannerilla. 2D-laserskannerit tunnistavat ajoreitillä olevat esineet ja varmistavat siten kuljetusjärjestelmän oikea-aikaisen jarrutuksen.\nTurvallisen kaarreajon varmistamiseksi voidaan käyttää erilaisia suoja- ja varoituskenttiä. Ajoreitistä riippuen voidaan näin vaihtaa sopivaan suoja- ja varoituskenttään.\nPSENscan-turvalaserskanneri mittaa esineiden etäisyyden ympäristössään. Näitä tietoja voidaan käyttää autonomisten kuljetusjärjestelmien ohjaukseen.\nROS (Robot Operation System) -pakettien ansiosta PSENscan-turvalaseriskanneri tukee tuottavan aluevalvonnan lisäksi myös dynaamista navigointia autonomisiin kuljetusjärjestelmiin: kaikki navigointiin tarvittavat tiedot ovat saatavilla ROS-yhteensopivalla tavalla, ts. ilman lisäohjelmointia. Tämä mahdollistaa esimerkiksi SLAM-algoritmin (Simultaneous Localisation and Mapping) käyttämisen. Ympäristökartat luodaan dynaamista navigointia varten ja esimerkiksi AGV välttää esteitä. Käyttäjät hyötyvät dynaamisemmasta ja turvallisemmasta mobiilisovellusten toteutuksesta tuotantoympäristöissä.\nPSENscan-turvalaserskannerisovellukset voidaan mukauttaa joustavasti asiakaskohtaisiin tehtäviin. Skannerin raakadatan helpon siirron (mittaustiedot) ansiosta muitakin sovelluksia voidaan toteuttaa robottiympäristössä. Pilz ROS -paketit täyttävät ROS Industrial Consortiumin teollisuusvaatimukset, ja ne on kehitetty ja testattu Pilz-kehitysstandardien mukaisesti. Tällä tavalla uudet ohjelmisto-ominaisuudet voidaan ottaa nopeasti käyttöön.\nLisätietoja Pilz ROS -moduuleista\nJoustava ratkaisu sovellukseesi\nPSENscan-turvalaserskanneri tarjoaa yksin, sarjaan kytkettynä ja yhdessä muiden tuotteiden kanssa räätälöidyn ratkaisun sovellukseesi.\nJopa 3 turva-alueen samanaikainen valvonta\nPSENscan-skannerilla voidaan samanaikaisesti ja toisistaan riippumattomasti valvoa jopa kolmea turva-aluetta. Se pysäyttää vain laitteiston sen osan, johon ihminen astuu. Tämä mahdollistaa laitteiston turvaetäisyyksien optimoinnin. Tämä parantaa myös tuottavuutta ja laitteiston ergonomiaa – optimaalisella turvallisuudella.\nYksinkertainen konfiguraatio sarjakytkennän ansiosta\nJopa 4 PSENscan-turvalaserskanneria voidaan yhdistää isäntä-orjaperiaatteen mukaisesti. Konfiguraatio määritetään keskeisesti isäntäskannerissa ja siirretään orjiin. Orjalaitteiden virransyöttö tapahtuu isäntäskannerin kautta.\nYhdistä turvalaserskanneri muihin Pilz-tuotteisiin! Kattavan tuotevalikoimamme myötä – anturitekniikasta ohjaustekniikkaan ja käyttötekniikkaan – tarjoamme turvallisen kokonaisratkaisun sovellukseesi.\nUudet PSENscan-turvalaserskannerit mahdollistavat kaksiulotteisen aluevalvonnan 275 asteen kuvakulmalla ja jopa 5,5 metriä leveän suojakentän.\nPSENscan-turvalaserskanneriin sovitettuna: yhteensopivat lisävarusteet nopeaan ja helppoon asennukseen.


SPR:n Caritas-ensivaste viranomaisten tukena jo 29. kesän ajan | RedNet\nOlet täällä:Etusivu › SPR:n Caritas-ensivaste viranomaisten tukena jo 29. kesän ajan\n17.06.2017 - 19:57 (Päivitetty 17.06.2017 - 19:58) - Sirpa Lehtimäki\nKuvaaja: Elina Lavonen\n- SPR:n Caritas-ensivaste viranomaisten tukena jo 29. kesän ajan\nSuomen Punaisen Ristin Caritas-ensivastetoiminta aloittaa juhannuksesta elokuun alkuun jatkuvan keskeytyksettömän ensivastepäivystyksen torstaina 22.6.2017. Päivystys toteutetaan yhteistyössä Turun meripelastusyhdistyksen kanssa heidän ABSO veneellään Airistolla ja Nauvon ympäristössä Saaristomerellä.\nCaritas-ensivaste toimii Varsinais-Suomen sairaanhoitopiirin ensihoitokeskuksen ensivasteyksikkönä yhteistyössä Länsi-Suomen Merivartioston, Varsinais-Suomen pelastuslaitoksen, paikallisten terveyskeskusten ja sairaankuljetusyksiköiden sekä Lounais-Suomen poliisin kanssa. Alus on välittömässä lähtövalmiudessa 24 tuntia vuorokaudessa saaritukikohdassaan Airistolla tai muualla saaristossa. Varsinais-Suomen Hätäkeskus ja ensihoidon kenttäjohtaja sekä Meripelastuskeskus Turku tietävät aluksen sijainnin jatkuvasti. Alus toimii hätäkeskuksen tai meripelastuskeskuksen hälyttämänä.\nAuttaja lähellä sinua. Turvallista kesää kaikille.\nValmiuspäällikkö Tommi Virtanen 020 701 2405, tommi.virtanen@punainenristi.fi


tammikuu | 2013 | Lennu\nTaas harjoiteltiin Ellin ja Pipsan kanssa. Rata oli tällainen:\nHarmaita hiuksia aiheutti suora putki, jolle piti tehdä takaaleikkaus. Sen lisäksi, että takaaleikkaus on meille hankala, oli putkessa tänään jotain hajuja, jotka saivat terrierin pyörimään siellä vielä ylimääräisiä ympyröitä. Lisäksi Lennu oli alkuun vähän haahuilutuulella. Otettiin rata kahteen kertaan välipalkoilla, mutta sitten siirryttiin kepeille. Tehtiin paljon vauhdikkaita toistoja puolikkailla kepeillä. Lennu pujottelee hienosti, mutta on jostain kumman syystä alkanut mennä sisään väärältä puolelta. Tätä sitten korjailtiin. Pystyin jo ottamaan jonkin verran etäisyyttä sivusuunnassa ja muistettiin harjoitella myös vasemmalta ohjaten. Panostin vauhtiin ja hyvään meininkiin, juostiin kepeille vähän kauempaa ja palkkasin vauhdista tuuletusten kera. Treenien lopuksi otettiin kepit vielä muutamaan kertaan pallopalkalla, ja sekin toimi hyvin.\nKeinua tehtiin neljä toistoa. Ylöspäin meneminen epäilyttää edelleen vähän, kolahdus sen sijaan ei haittaa. Ratakin mentiin vielä kahteen kertaan, ja pallojen avulla suoriuduttiin aika hyvin. Pallojen aikaansaama innostus tosin aiheutti vähän kontaktien hutilointia, ja se takaaleikkaus putkelle ei edelleenkään ollut ihan ongelmaton, mutta parempi kuin ekoilla yrityksillä. Näistä kahdesta viimeisestä suorituksesta on videotkin, mutta en ole nähnyt niitä vielä. Saa nähdä kehtaatko niitä laittaa julkisesti näkyville.\nPienestä voi tulla tosi hyvä mieli. Käytiin Lennun kanssa tosi pitkästä aikaa koirapuistossa niin, että siellä oli jopa toinen koirakin! Tällä uudehkolla asuinalueella koirapuistokäynnit ovat huomattavasti harventuneet, ja silloin harvoin kun käydään, niin puistoissa ei yleensä ole ketään. Olen harmitellut sitä, ettei Lennulla ole täällä kavereita sillä tavalla kuin vanhan kodin lähistöllä. Olen myös vähän pelännyt, että se ei kohta enää tulekaan niin hyvin toimeen toisten urosten kanssa, kun ei koskaan tapaa ketään.\nNyt kuitenkin löydettiin puistosta iloisen energinen 1,5-vuotias labbispoika, josta Lennu näytti ensisilmäyksellä tykkäävän. Kumpikaan ei näyttänyt mitään äijäilyelkeitä, joten uskallettiin heittää koirille palloa, joka labbiksen ihmisillä oli mukana. Varoitin tosin, että Lennu ei ole mikään noutaja, eikä todennäköisesti tuo palloa takaisin jos sattuu sen saamaan. Näinhän siinä kävikin, ja aikansa Lennu rallatteli pallo suussa pitkin puistoa. Aika pian se kuitenkin kyllästyi, kun kukaan ei jahdannut. Annoin namin palkaksi kun pallo tipahti suusta. Ja sitten heitettiin uudestaan. Parin heiton jälkeen terrieristä kuoriutui varsinainen noutaja, kun se hiffasi, että tuomalla pallon takaisin saa namin JA uuden heiton. Innokkuus alkoi jo kääntyä koomisuuden puolelle, kun yksi kirmaa pallon perään ja takaisin minkä jaloistaan pääsee ja sylkäisee pallon maahan aina täsmälleen samassa kohdassa kuin mikäkin automaatti. Noutajakaverikin sai pallon aina välillä, mutta useimmiten Lennu voitti kisan törkeän ennakoimisensa vuoksi. Terrieri oli jo puolivälissä menossa ennen kuin palloa oli edes heitetty.\nHauskaa oli, ja olen tosi iloinen, että Lennu pääsi pitkästä aikaa leikkimään toisen koiran kanssa. Ja siitäkin olen iloinen, että se tuli niin hyvin toimeen ja innostui jopa leikkimään toisen uroskoiran kanssa. Eikä noutotaitojenkaan kehittyminen ole yhtään huonompi juttu 🙂\nEtukeno on mäkihyppyä varten\nKirjaan pikaisesti itselleni ylös tämän päivän opit ratsastustunnilta: ryhti on säilytettävä, ohjat pidettävä käsissä ja kädet pidettävä paikallaan ravissakin. Kuulemma istun hyvin käynnissä, mutta etenkin harjoitusravissa ryhti lysähtää etukenoon, kädet liukuu eteen ja kyynärpäät irtoavat kyljistä. Tajusin kyllä tämän heti, kun siitä sanottiin. Hitaammanpuoleisilla hepoilla yritän kai myödätä ja antaa ohjaa, jotta ne ravaisivat reippaasti. Vaikka sen hepan tietysti pitäisi liikkua pohkeesta eteen vaikka ohjat pysyvät ihan samalla tuntumalla kuin käynnissä. Tämän aion muistaa myös ensi kerralla.\nTänään menin Wäinöllä ja meitä oli tunnilla vain kolme, joten ehdittiin saada paljon ohjeita. Kolmikaarista kiemurauraa höystettynä siirtymisillä harjoitusravin ja käynnin välillä ja sitten lopuksi laukkaa kiemurauralla. Laukka nostettiin sen keskimmäisen kiemuran mukaisesti oikeana laukkana, vaikka mentiin vasempaan kierrokseen. Wäinö oli oikein hieno. Kulmiin taipumisessa oli aluksi haastetta, mutta parani loppua kohden. Laukka sujui hienosti, ekasta nostosta alkaen nousi pyytäessä. Pari kertaa tuli väärä laukka, mutta muuten super. Jotain on opittu, ottaen huomioon, että vielä ennen joulua Wäinöllä ei niin vain laukattukaan.\nTunti oli huomattavasti rauhallisempi kuin viimeksi, jolloin Chippo hiukan rodeoi, Florentine laukkasi täysiä (minä selässään) ja Santoskin vähän yritti villiintyä. Kiltin, mutta huomattavasti Wäinöä reippaamman Florentinen kanssa taisin vähän innostua siitä, että heppa laukkaa ihan omatoimisesti, ja lopputuloksena olikin sitten vähän liian omatoimisesti laukkaava hevonen. Hups. No, siitä opimme, että jokaisen kanssa on omat haasteet. Toisten kanssa on enemmän hakusessa kaasu, toisten jarru. Ja on niitäkin, joista puuttuu ohjaustehostin.\nTänään harjoiteltiin taas Agimestassa. Minna oli valinnut radan, joka näytti tältä:\nHaasteita radalla tarjosi tiukka käännös hypyn 4 jälkeen takaisin putkeen. Lisäksi persjättöjä piti muistaa tehdä putkien jälkeen. Suunnittelin, että teen Lennun kanssa vastakäännöksen 4:lla. Toisena vaihtoehtona olisi mun nähdäkseni ollut niisto, mutta näin siinä kaksi ongelmaa: ensinnäkään Lennu ei mene niin kaukaa (tai saattamatta) putkeen, että ehtisin putkeen lähettämisen jälkeen hypyn taakse odottamaan ja toiseksi hypyn 4 jälkeen putkeen meno olisi vaatinut takaaleikkauksen, mikä ei vielä oikein onnistu Lennun kanssa. Vastakäännöksellä siis mentiin, koska silloin pystyin ohjaamaan Lennua putken sisäkaarteen puolelta ja liikkumaan sen kanssa samaan suuntaan.\nLennu teki muuten hyvin, mutta vauhtia ei ollut juuri ollenkaan. Kovasta pakkasesta johtuen tytöt lämmittelivät vapaasti sisällä radan rakennuksen ajan, ja Lennukin sai juosta niiden kanssa hetken. En tiedä väsyttikö se Lennua liikaa, kun kuitenkin oltiin jo kävelty tavanomainen 3 km ennen sitä. No, ainakin ehti hyvin ohjaamaan, kun koira oli kuin hidastetusta filmistä… Toiselle treenipätkälle otin palkaksi pallot, ja niiden avulla saatiinkin vähän vauhtia koiraan. Tehtiin rata muutamaan kertaan ja uusittiin alku pariin kertaan.\nKeinua tai keppejä en viitsinyt vähän innottoman ja väsähtäneen terrierin kanssa edes kokeilla, mutta lopputunnista tehtiin puomin kontaktia muutamat toistot. Lennu pysähtyy ihan kivasti kun itse olen vierellä ja ymmärtää vapautussanan, mutta pysähdyksen paikka on vielä aika hakusessa. Se ei siis hakeudu täysillä puomin päähän asti, vaan pysähtyy välillä jo liian aikaisin. Tätä täytyy alkaa harjoitella.\nTreenikavereista Pipsa oli tänään ihan omaa luokkaansa ja veteli rataa ihan tuosta noin vaan. Epäilimme, että se on ollut jossain huippuvalmennuksessa viimeiset pari viikkoa, niin paljon se oli yhtäkkiä kehittynyt. Taitaa olla niin, että ne kuuluisat palaset ovat loksahtaneet paikalleen, ja vauhdin lisäksi myös estehakuisuutta on löytynyt. Ellillä oli välillä ihan oma näkemys siitä, kummalla puolella ohjaajaa kulloinkin piti mennä, ja Sandie kertaili yksittäisiä esteitä ja muutaman esteen sarjoja. Ensi viikolla jatketaan!\nPakko näin jälkikäteen lisätä, että otsikon pakkanen viittaa vain tänään ulkona vallinneeseen säähän, treenitilahan meillä on hyvin lämmitetty, eikä siellä sisällä ollut pakkasesta tietoakaan.\nKasvattajalta kotiuduttuaan Lennu ehti asua reilun vuoden verran entisessä kodissamme keskustassa. Lennu tottui pienestä pitäen kaikkiin kerrostalon ja naaupuruston ääniin niin, ettei millään tavalla reagoinut sanomalehteen, postiin, rappukäytävän ääniin tai hissin kolahduksiin. Myöskään kadulta kantautuvat äänet tai ovikello eivät saaneet aikaan reaktiota. Muistan vain kaksi kertaa, jolloin Lennu on ilmoittanut jostain hälyttävästä: yhden kerran se näki miehiä pudottamassa lunta vastapäisen talon katolta, joka oli makuuhuoneemme ikkunan tasalla, ja toisen kerran mies ilmestyi nosturin korissa olohuoneen ikkunan taakse. Ihan hyviä syitä mielestäni.\nVajaa puoli vuotta sitten muutimme uuteen kotiin, kerrostaloasunto tämäkin. Ensimmäiset pari päivää Lennu tarkkaili ympäristön ääniä korvat höröllään ja alkoi tuhahdella ja haukkua kaikille äänille. Se haukkui postille ja myös aamuyön lehdelle, mikä ei ollut kovinkaan hauskaa. Kaikkein suurin valppaus karisi muutamassa päivässä, mutta suurin osa rappukäytävän äänistä sai terrierin jaloilleen, puhisemaan ja murisemaan, ja jos ei ääni lakannut niin komento äityi haukkumiseksi. Yritimme ensin olla ollenkaan huomioimatta ääniä ja Lennun reagointia. Se ei kuitenkaan tehonnut. Minusta tuntuu, että koira piti meitä ihmisiä täysin ymmärtämättöminä tomppeleina ja haukkui sen vuoksi entistä kovempaa, kun emme muuten reagoineet. Aloimme puuttua asiaan kieltämällä jo siinä vaiheessa, kun Lennu alkoi tuhahdella ja murista, ja kehuimme kun se oli hiljaa. Hiljalleen vahtiminen on vähentynyt. Yhtenä päivänä viime viikolla huomasin, että monenlaisia ääniä oli kuulunut, eikä Lennu ollut sanonut mitään. Tästä olen tosi iloinen, sillä kerrostalossa ei mielestäni tarvita joka asiasta ilmoittavaa vahtikoiraa.\nYhdestä ei kuitenkaan varmaan koskaan päästä: naapurin koirat nimittäin edelleen aiheuttavat takuuvarman reaktion. Samassa kerroksessa asuu kaksi uroskoiraa, ja näillä ja Lennulla tuntuu olevan jonkinlainen reviiritaisto meneillään. Ulkona ne haukkuvat toisensa puolin ja toisin jos sattuvat törmäämään. Vaikka Lennu ei muuten toisille koirille haukukaan, eivätkä kuulemma naapurinkaan koirat. Ja auta armias, jos satutaan samaan aikaan rappukäytävään. Tänä aamuna vetäydyimme Lennun kanssa kellarin portaille odottamaan, että naapurit pääsevät yläkerroksista ulos asti. Ja silti meteli oli melkoinen. Vaikka Lennu juuri hetkeä aikaisemmin oli ohittanut täysin huomioimatta sen raivoavan borderterrierin, joka pari viikkoa sitten hyppäsi niskaan. Naapureissa vain on jotain erityisen raivostuttavaa, ja niille täytyy murista myös eteisestä käsin, jos ne kehtaavat liikkua meidän rappukäytävässä.\nAnu kävi tänään tarkistamassa Lennun kunnon. Pientä kireyttä löytyi oikean lavan luota ja jumia vasemmalta puolelta lanneselästä. Nämä ristikkäiset kireydet voivat liittyä toisiinsa. Lanneselän jumit ovat kuulemma tämän hetken muotivaiva, ja johtunevat liukkaista ulkoilukeleistä. Muuta vaivaa ei löytynyt. Lihaksisto on tasapainoisesti kehittynyt ja symmetrinen, myös takajalat ovat nyt samaa paria. Toisen polven lievä löysyys ei siis onneksi näy jalkojen käytössä mitenkään. Jatkamme peruutusharjoituksia edelleen takapään käytön vahvistamiseksi. Muita erityisiä jumppaohjeita ei kuulemma tarvita, kun kaikki on niin hyvällä mallilla. Hissittömän talon 4. kerroksessa asuvina meille kuuluu luontaisetuna päivittäistä jumppaa rappusissa, jotka onneksi ovat juuri sopivat Lennulle. Ei liian jyrkät eikä liukkaat. Lenskari nousee ne nätisti vuorotahtiin ja käyttää siinä hyvin takapäätään. Seuraava tarkastus taas suunnilleen neljän kuukauden päästä ellei mitään vaivaa ilmene sitä ennen.\nIltalenkillä tavattiin Lennun kanssa nuori cairnpoika, joka on vain vajaan kuukauden Lennua vanhempi, ja tämän omistajarouva. Koirat tervehtivät toisiaan vain lyhyesti ja kohteliaasti, mutta minä ja rouva keskustelimme ainakin vartin verran. Rouvan perheessä tämä nuori oli jo toinen cairnterrieri. Kehuttiin kilpaa cairneja, niin omiamme, toistemme kuin yleisestikin. Juttelusta jäi tosi iloinen mieli. Kyllä cairnit vain on niiiiiin parhaita ja cairnien omistajat mahtavia!\nKevätkauden kaksi ekaa ratsastustuntia on jo takana, ja sain mennä sekä perjantaina että tänään tallin uusimmalla tulokkaalla, Florentinella. Tamma on entinen estekilpuri ja ikää taitaa olla 12 vee. Florentine on äärimmäisen kiltti ja luottavainen. Mahan alta harjaaminen ei haittaa ollenkaan, kaviot nostetaan vuoronperään mukisematta ja rapsutuksia kerjätään työntämällä päätä kainaloon. Ratsastin Florentinella yhden kerran heti sen tultua tallille, mutta sen jälkeen olen saanut keskittyä Wäinön kanssa työskentelyyn. Ekalla kerralla Flore oli reipas, mutta laukkaa ei meinattu saada aikaiseksi millään.\nPerjantain tunti oli vähän helpomman tason tunti ja meitä oli mukavasti vain kolme ratsukkoa. Toiset eivät olleet vielä laukanneet aikaisemmin, joten harjoittelimme laukan nostamista jokaisen pitkän sivun alussa. Kun Florentine ensimmäisen noston jälkeen tajusi mikä on homman nimi, niin sen jälkeen laukattiin heti kunhan vain annoin luvan. Heppa on siitä mahtava, että vauhdista huolimatta myös jarru löytyy.\nTänäänkin meitä oli tunnilla vain mukavat viisi. Ensin tehtiin siirtymisiä harjoitusravista käyntiin ja takaisin ja sitten ympyröitä kevyessä ravissa. Harjoitusravissa tulee esille Florentinen huono puoli, nimittäin järkyttävä ravi. Todella vaikea istua. Lopputunnista laukattiin. Ensin nostoja vapaasti omaan tahtiin. Laukka nousi hyvin ja heppa jopa innostui kun muut ympärillä laukkailivat silloin kun hän ei. Yhden kerran lähti ihan lapasesta, kun oltiin laukattu pitkä sivu ja olin sen jälkeen tekemässä ympyrää päätyyn, että saataisiin vähän enemmän tilaa. Samaan aikaan Santos lähti uralta laukkamaan, ja Florentine päätti, että kyllä minä tuon perhanan ponin päihitän. Lyhyt laukkakisa siis. Ope komensi takaisin samaan päätyyn ottamaan vähän hillitympi nosto. Florentine olisi laukannut jo ekasta kaarteesta ja jopa hermostui hiukan, kun ei saanut. Pientä takapuolen viskomista ja sitten täysillä heti kun sai luvan. On se reipas 🙂 Annoin sen laukata aika kovaa lyhyen pätkän verran kunhan se malttoi odotta lähtölupaa. Juuri eilen tulin analysoineeksi itseäni, että kiltin hevosen kova vauhti esim. laukassa ei minua pelota, vaan oikeastaan enemmän jännittää jos itsepäistä hevosta joutuu kovasti käskemään eteen ja se tekee jotain ihan muuta kuin mitä minä käsken, sillä silloin tulee sellainen olo, että se ei yhtään ole minun hallinnassani, vaan saattaa tehdä ihan mitä vaan. Kuten vaikkapa Santos, joka saattaa olla hidas, mutta silti ottaa ohjat omiin käsiinsä.\nLopuksi laukattiin yksitellen pitkä sivu ja tehtiin sen jälkeen laukassa pääty-ympyrää ja sitten vielä toinen pitkä sivu pois ympyrältä. Ympyrää mentiin niin monta kierrosta kuin ope kunkin kohdalla käski. Me mentiin ainakin neljä. Toiset odottelivat vuoroaan toisessa päädyssä ympyrällä. Ympyrät laukassa sujuivat hyvin, ja oli tosi hauskaa laukata niin pitkään yhdellä kerralla.\nOn ollut tosi kivaa ja myös opettavaista mennä vaihteeksi ihan erilaisella hevosella. Huomaan myös, että reippaalla Florentinella saa ihan eri lihakset kipeiksi kuin hitaammalla Wäinöllä. Vatsalihakset ovat löytyneet ja myös käsissä tuntuu. Ikävänä puolena niskan ja hartioiden jumiutuminen, mikä taitaa valitettavasti kertoa vain huonosta ryhdistä. Rauhallisemman Wäinön selässä olen kai pystynyt istumaan ihan hyvässä ryhdissä, mutta Florentinen selässä huomaan, että olkapäät valahtavat eteen ja välillä myös nousevat korviin siinä pompottavassa ravissa. Myös alaselässä tuntuu se, että en osaa istua harjoitusravissa. Jostain pitäisi löytää ne lihakset, joilla saa lantion eteen ja selän joustavaksi ja ryhdikkääksi, niin kuin opettaja käski.\nKotimatkalla puhuttiin Annen kanssa vähän agilityakin, joten ihan koira-aiheetta tämä päivä ei mennyt. Kotona olen katsonut Areenasta ensimmäisen jakson Ylellä tänään alkanutta Ypäjä-sarjaa. Ihan kiinnostavaa, mutta ehkä vähän liikaa ihmisiä ja ihmissuhteita, liian vähän hevosia ja ratsastusta.\nLauantaina alkoivat kevään omatoimivuorot Agimestassa. Jatkamme harjoituksia Pipsan ja Minnan, Ellin ja Sirpan sekä Sandien ja Kirsin kanssa. Tehtiin minun jostain blogista bongaamaa rataa, joka oli tämän näköinen:\nTässä radassa kiinnosti erityisesti nuo alun kolme hyppyä, onkohan se kuvio nyt sitten serpentiini, mikä tuossa muodostuu? Alkuperäisessä radassa oli 10. esteenä puomi, joka kulki mutkaputken yli, ja hypyt 12 ja 13 olivat hiukan eri tavalla. Emme kuitenkaan saaneet puomia kasaan, joten laitoimme tilalle suoran putken ja teimme mutkaputken sen perään yhden ylimääräisen kerran. Tämä osoittautuikin aika haastavaksi ratkaisuksi, sillä ainakin Lennu pöllähti suorasta putkesta niin kovalla vauhdilla ja tietysti minua kohti, eli vasemmalle, että oli aika haastavaa ehtiä ohjaamaan se mutkaputkeen oikealle.\nLähdössä jätin Lennun 1. hypyn taakse vinoon, eli nenä vinosti 2. hyppyä kohti, ja menin ekan ja tokan hypyn väliin, rintamasuunta suoraan piirustuksen yläreunaa kohti. Lenskari meni kaikki kolme hyppyä hienosti, mutta ekalla kerralla tiputti kolmannen hypyn riman, kun kääntyi niin jyrkästi. Hypyillä 8 ja 9 sai olla tarkkana, ettei kääntynyt liian aikaisin, sillä silloin koira kyllä tuli esteiden välistä. Tänään putket, myös mutkalliset, sujuivat vauhdilla. Muutamalla kerralla tehty tehotreeni on auttanut kummasti. Kontakti A:lla alkaa toimia, vaikka sitä ei olla erikseen treenattukaan, mutta sen sijaan on harjoiteltu ”pysyy”-käskyä kotona. Mitäs muuta, no persjättö putken ja muurin välillä oli vähän hankala, Lennu joutui pari kertaa vähän hakemaan, että mitäsmitäs seuraavaksi. En tiedä johtuiko se siitä, että muuri oli putkesta aika kaukana ja vinossa, eikä sen vuoksi ollut niin tyrkyllä, vai siitä, että nyt kun putkiin on saatu vauhtia, niin ulos pelmahtaa vähän pöllähtänyt terrieri, joka ei ihan ehdi katsoa, että mitä seuraavaksi.\nTehtiin rata ensin kahteen kertaan pari hankalaa kohtaa uusien ja sitten tauon jälkeen toiset kaksi kertaa. Viimeisellä kerralla kokeilin tehdä 8. ja 9. hypyn takaakiertoina, ja Lennuhan teki. Vitsi mikä terrieri! Mun mielestä hieno suoritus, kun kuitenkin oltiin jo ehditty useamman kerran tehdä ne samat hypyt toisella tavalla, niin silti koira seurasi ohjausta, eikä mennyt vanhasta muistista.\nLopputunnista otettiin keinua ja keppejä. Keinulla Lennu edelleen jännittää keskikohtaa, ei siis haluaisi kiivetä sen yli. Sitten kun keinu heilahtaa, niin alas tullaan ihan iloisesti. Keppejä otettiin ensin kuudella kepillä. Oikealta ohjaten tekee hienosti, vasemmalta tarvitsee enemmän apua. Mutta oltiin reippaita ja treenattiin myös sitä vasenta. Lopuksi muutama toisto täydellä keppisarjalla.\nKotimatkalla jouduttiin mystisesti kadonneen matkakortin vuoksi pieneen seikkailuun ja päädyttiin aikamoisen mutkan kautta kotiin. Mutta tulipahan käytyä Espoon keskuksessa ensimmäistä kertaa ikinä!\nUusi vuosi juhlittiin kotona n. 10 hengen voimin. Lenskari ei illan ensimmäisiä pamauksia huomannut, mutta huolestui paukkeesta kun isäntä käytti sen pikaulkoilulla klo 19 maissa. Sen jälkeen se istui pöydän tai joulukuusen alla ja läähätti tunnin verran. Sitten se kuitenkin rauhoittui ja alkoi järsiä luuta ihan tyytyväisenä. Puolen yön aikaan jäimme kahdestaan sisälle kun muut menivät katsomaan raketteja. Äänten vähentyessä pamaukset tietysti voimistuivat ja Lennu kiinnitti niihin taas huomiota. Läähätys alkoi ja samoin hermostunut ravailu. Tilanne kuitenkin rauhoittui kun ihmiset tulivat takaisin sisään ja paukekin loppui hiljalleen. Lennu siis reagoi paukkeeseen selvästi viime vuotta enemmän, mutta ei onneksi kovin pahasti. Viime vuonna se ei tuntunut huomaavan pamahduksia ollenkaan. Minusta tosin tuntuu, että pauketta oli täällä uudessa naapurustossa enemmän kuin entisessä.