Aku Louhimies Kalle Kinnusen haastattelussa Käsky-elokuvan aikaan vuonna 2008 | Image\nElokuvaohjaaja Aku Louhimies ottaa elokuvansa kovin vakavasti – ja itsensä.\nAku Louhimies ei halua kertoa itsestään. Hän ei myöskään halua puhua mielipiteistään, eikä hän ainakaan halua keskustella elokuvistaan.\n”Noh. Jos mä puhun, se määrittää mun töitä ihmisten silmissä etukäteen. On hyvä, jos niitä voi tulkita ihan omista lähtökohdista. Se, että tämän näköinen ja ikäinen valkoinen suomalaismies tekee elokuvan, määrittää sitä elokuvaa joka tapauksessa etukäteen.”\nLouhimies täyttää heinäkuussa 40 vuotta. Elokuussa saa ensi-iltansa Käsky, Louhimiehen elokuvista ensimmäinen, joka ei tapahdu nykypäivän kaupunkimiljöössä. Leena Landerin romaaniin pohjautuva elokuva sijoittuu kansalaissodan aikaan. Ohjaaja sanoo silti näkevänsä Käskyssä paljon yhtymäkohtia aiempiin elokuviinsa.\n”Pieniä ihmisiä suuren maiseman keskellä. Epookki ei ole olennaista, vaan tunteet. Teemat ovat ehkäpä yksinäisyys ja rakkaus, sekä lupausten pitäminen”, hän kuvailee ilmeisen vastentahtoisesti.\nSuomessa on totuttu uskomaan, että lyhytsanaisuus ja vakavuus ovat taitavuuden ja syvällisyyden merkkejä. Jos näin olisi, ei maasta löytyisi Louhimiestä etevämpää elokuvantekijää.\nMutta eihän se niin ole. Aku Louhimies saattaisi olla jopa hieman parempi, jos hän rentoutuisi hieman.\nAntaessaan haastattelua Akseli Ensemblen työhuoneella Kruununhaassa Louhimies on yhtä kohtelias ja rauhallinen kuin kuvansa julkisuudessa. Ja erittäin varautunut, jälleen kerran.\nYmpäristö ei vapauta tunnelmaa. Askeettinen työhuone puulattioineen ja nurkassa jököttävine pianoineen muistuttaa pienen maalaiskansakoulun juhlasalia. Hyvin suomalaista, hyvin kurinalaista, hyvin jäyhää. Voi kunpa Louhimies ottaisi vähän iisimmin. Jospa puhuttaisiin vaikka runkkaamisesta.\nKäskyssä on masturbointikohtaus. Sellainen löytyy myös Louhimiehen jokaisesta viidestä aiemmasta elokuvasta.\nMiksi jokaisessa elokuvassa pitää olla runkkaamista? Käskyssä se on kirjasta. Eihän Levottomissa ole?\nOn, polttarikohtauksessa, mutta muna on löysä, kai johtuen humalatilasta. Pitääkö päähenkilöittesi aina kasvaa nöyryytyksen kautta? Tuo on kiinnostava löytö näistä elokuvista. Mikä tahansa menetys, pettymys ja epäonnistuminen onkin, on aina mahdollisuus kasvuun. Niin kuin sanotaan – jos se ei tapa, se vahvistaa.\nTavoitteletko elokuvissasi shokkiarvoa? Noh. En tiedä, onko Käskyssä shokkiarvoja. Eihän se ole K-18.\nMikä inhorealismissa ja ihmisten alennustilan kuvaamisessa kiehtoo sinua? Ehkä… Mä pidän paljon dokumenttielokuvista. Ne ovat mulle tärkeitä. Pohdin usein, miksi tämä tarina on fiktio, eikä dokumentti. Minun täytyy perustella se itselleni. Yleensä vastaus on se, että tämä tarina on kerrottava fiktiona, koska on näytettävä asioita, joiden esittäminen dokumentissa satuttaisi kohteena olevia ihmisiä liikaa. Tämä voisi olla syy tuon tyyppiseen havaintoon. Mielestäni jalo ja ylevä voi olla yhdistettynä lihalliseen ja eläimelliseen.\nKäsky antaa ymmärtää, että sivistys on vain pintaa, jonka voi raaputtaa pois. Käskyn kuvaamasta ajasta on vasta 90 vuotta. Muistan aina, kuinka mummo kertoi käännelleensä ruumiskasoja Töölön¬torilla yrittäessään etsiä vanhempiaan. Kun katsoo Kosovon ja entisen Jugoslavian tapahtumia – kyllä se sivistyksen kuori putoaa nopeasti, jos sikseen tulee.\nSota ja historiallisuus myy suomalaista elokuvaa hyvin. Oliko sotaelokuvalle helpompi löytää rahoitus kuin jollekin muulle aiheelle? Ei välttämättä. Minusta sota antaa mahdollisuuden tuoda esiin tunteita ja asioita puhtaammin, arkkityyppeinä.\nKäsky on Louhimiehen kuudes pitkä elokuva. Debyytistä eli Levottomista on vain kahdeksan vuotta. Se oli ensimmäinen kotimainen elokuva vuosiin, joka oli suunnattu nuorille kaupunkilaisille aikuisille. Kiinnostavaa siinä oli myös vuoroin erotisoivasti, vuoroin naturalistisesti esitetty seksi, josta kohuttiin niin, että Jyväskylässä poliisi kielsi leffan esittämisen pääsiäispyhinä 2000.\nPaljasta pintaa esitteli myös Riisuttu mies, jossa Samuli Edelmann tekee rokkipappina suomenennätyksen päähenkilön alastonkohtauksissa – pornossakaan harvoin päästään vastaavaan riisumistahtiin.\nLouhimiehen elokuvat ovat kuitenkin leimallisesti vakavia. Nelonen mainosti Irtiottoja-tv-sarjaa ”kaupunkiahdistuksena”, ja siitä tuli arvostelu- ja yleisömenestys. Sarjasta elokuvaksi laajennettu Valkoinen kaupunki sekä Paha maa levittivät talvista kyynisyyttä valko¬kankaalle.\nLouhimies kuuluu Akseli Ensembleen, lahjakkaiden helsinkiläisten kolkyt ja risat -taiteilijoiden kollektiiviin, joka tunnetaan ennen kaikkea näytelmistä. Muita jäseniä ovat muun muassa Louhimiehen vaimo Laura Malmivaara, Vilma Melasniemi, Samuli Edelmann, Juho Milonoff sekä Irtiottoja ja Pahaa maata käsikirjoittamassa ollut Paavo Westerberg.\nRyhmä on määritellyt tehtäväkseen ”tutkia ja tuottaa taidetta, tehdä näkymättömästä näkyvää ja kantaa vastuu”.\nYlevää, tärkeää ja vakavaa, vakavaa, vakavaa. Paatoksellisuudessaan Akseli Ensemblen julistukset lähestyvät jonkinlaista Hei me taiteillaan -itseparodiaa. Samoilla vesillä liikkuu Louhimies, joka ei ole kaihtanut töidensä vertaamista kirjallisuuden ja elokuvan jättiläisten -teoksiin. Levottomien yhteydessä puhuttiin Camus’sta ja Raymond Carverista. Valkoinen kaupunki vilisi viittauksia Taksikuskiin, ja tekijälle tuli siitä mieleen myös Dostojevski. Vertaukset ovat harventuneet, mutta eräässä haastattelussa ohjaaja näki Riisutun miehen jostain syystä Fargo-tyyppisenä elokuvana.\nEhkä on hyväkin, ettei Louhimies halua sanoa Käskystä mitään.\nLevottomat kun ei ole tärkeä sukupolvielokuva, eikä versio Camus’n Sivullisesta. Se on seksiä tursuava, ylipitkä draamaelokuva, jossa keskenkasvuinen ja ehkä tunnevammainen nuori mies panee liikaa, mutta erinomaisen onnistuneessa valaistuksessa.\nPaha maa on 2000-luvun parhaita suomalaisia elokuvia, mutta se ottaa Eppu Normaalin Murheellisten laulujen maan ironisen, kliseillä ahdetun sanoituksen kumman tosissaan. Sitä käytettiin pokerinaamalla alleviivaamaan Pahan maan episodien synkkyyttä.\nEhkä Paha maa takatukkaisine raggareineen ja alkoholisoituneine pölynimurikauppiaineen onkin salakavala satiiri suomalaisuuskliseistä. Onhan se vetävimmillään silloin, kun komediallinen ote on vahva.\nMutta kun ohjaajalta kysyy, hänelle se on rakkauselokuva.\n”Mitä suurimmassa määrin. Uskon, että rakkaus voi pelastaa. Läsnäolo ja läheisyys.”\nVaikka Louhimies on Suomen vakavin elokuvantekijä, hän tekee myös hauskoja telkkarimainoksia. Louhimiehen käsialaa ovat esimerkiksi Miitta Sorvalin ja Pirkka-Pekka Peteliuksen Sonera-hassuttelut.\n”Jollain pitää maksaa asuntovelkaa”, hän myöntää vaisusti.\nViime vuonna nettiin ilmestyi Aku Louhimies -elokuvaksi alkuteksteissä määritelty Talolliset, kökkö puolituntinen mainoselokuva talonrakentamisesta.\n”Alkuteksteissä pitäisi lukea lyhytelokuva tai mainoselokuva”, Louhimies pahoittelee.\nMainosten tekemistä motivoi sekin, että pelimerkkejä on käytettävissä niin paljon enemmän. Jos ohjaajat punnitsisivat elokuvantekemisen kannattavuutta vain rahallisesti, ei heidän kannattaisi tehdä Suomessa muuta kuin mainoksia.\n”Mainoselokuva kestää 30 sekuntia, ja budjetti on reilut 100 000 euroa. Pitkä elokuva kestää ainakin 90 minuuttia, ja budjetti on vähän yli miljoonan. Sehän kertoo, millaisella pieteetillä toinen voidaan tehdä. Tietysti mainoselokuvassa on mainostajan maailmankuva, ohjaaja on auttaja.”\nMainoksia Louhimies on ohjannut ilmaiseksikin, Greenpeacelle ja Lastensuojeluliitolle, sekä antanut kasvonsa Plan-kummilapsijärjestön mainoksiin.\nLouhimies myöntyy globalisaatiokriittiseksi ja vastustaa kadunvarsimainosten seksismiä ja iltapäivälehtien sensaatiolööppejä. Eikä hän syö McDonald’sissa.\n”En, ellei ole ihan pakko. Kyllä mä ajan Land Roverilla ja lennän aika paljon lentokoneella ja syön joskus lihaa. En ole mitenkään synnitön. Mutta tuntuu siltä, että ekokatastrofia ja ilmastonmuutosta ei oikein havaita, siihen ei reagoida. Nyt pitäisi toimia. Kun katsoo Itämeren tilaa – siihen haluaisi vaikuttaa vahvemminkin. Oli vaikea löytää Käskyn kuvauksiin koskematonta metsää. Kaikki on nykyään puupeltoa. Ihmiset eivät tiedä, miltä oikea metsä näyttää. Ja saaristosta etsittiin pitkään kuvauspaikkaa, jossa ei olisi merimerkkejä…”\nLouhimies miettii hetken.\n”Mutta kyllähän niitäkin (merimerkkejä) tarvitaan”, hän sanoo sovittelevasti, kuin kannanottona vesiliikenteen sujuvuuden puolesta.\nHaastattelussa Louhimies reagoi useimpiin kysymyksiin sanomalla ensin hieman kiusaantuneen kuuloisesti noh. Sitten hän vastaa ja sanoo perään jotain nöyrältä kuulostavaa, kuten ”toiset ovat valinneet toisin”, ”muut voivat olla eri mieltä” tai ”asiat voivat tietysti muuttua”.\nMutta puolustuskannalle asettuva ja koiranpennun katseen takaa tarkkaileva ohjaaja ei ole koskaan epäröinyt pelata jokerikortilla saadakseen katsojistaan irti äärireaktion.\nYleisö reagoi tunnetusti voimakkaimmin siihen, jos elokuvassa surmataan viaton eläin. Levottomissa tapettiin kuin ohimennen koira, Irtiotoissa ja Valkoisessa kaupungissa henkensä heitti marsu. Käskyssä panokset kovenevat. Nyt ammutaan hevonen, ja historian tosiasiat antavat mahdollisuuden näyttää ihmisten joukkoteloituksia.\nPahuus näkyy Louhimiehen elokuvissa usein karikatyyreinä, on kyseessä sitten Käskyn kiero saksalaisviiksinen sotatuomari tai Pahan maan upporikas ja snobi hyväksikäyttäjähomo.\nLouhimiehen elokuvista laajimmin on levinnyt Paha maa. Se pääsi suppeaan teatterilevitykseen muun muassa Britanniassa, Benelux-maissa ja Tanskassa. Brittilehdet kirjoittivat ”elämä on helvettiä -filosofiasta” ja ”halvaantuneista tunteista” – ja pitivät näkemästään. The Guardianin kriitikko kehui elokuvan loisteliaaksi. Pohjoinen pessimismi on laji, jolle on art house -elokuvapiireissä tietty tilaus. Eroavan taksikuskin syöksykierrettä kuvaava Valkoinen kaupunki on pyydetty maailmalle jo yli 40 elokuvatapahtumaan ja palkittukin useasti. Se on komea saavutus. Mutta kuinka pitkään rypemistä voi toistaa?\nLouhimies on vaikea tyyppi, sen myöntävät useat hänen kanssaan työskennelleet ihmiset. Kukaan ei kuitenkaan salli sitä painettavan lehteen omalla nimellään. Pelätään, että asiat, joita ei ole tarkoitettu loukkaaviksi, tulkittaisiin sellaisina. Se on riski, kun ihminen on ”totaalisen ehdoton”, kuten eräs käsikirjoittaja kuvailee.\nEi ole sattumaa, että juuri Louhimies on ajautunut toistuvasti kiistoihin elokuviensa tekovaiheessa, Pahan maan leikkauksesta ja Riisutun miehen käsikirjoituksen muokkaamisesta. Jälkimmäistä elokuvaa ei oikeusjutun erikoisen sopimusratkaisun jälkeen saa enää esittää elokuvateattereissa. Louhimiehen kanssa paljon työskennellyt tuottaja Aleksi Bardy muotoilee asian niin, että tällä on eräänlainen kaksoisluonne.\n”On Akun julkinen olemus, viisas, sotilaallisen järjestelmällinen ja tiukka. Ja sitten vaikeammin kiinnisaatava puoli, joka tulee esiin läheisemmässä yhteistyössä. Se liittyy Akun ehdottomuuteen ja järkähtämättömään näkemyksen seuraamiseen. Se on luovan energian, taiteilijuuden ydin, mutta kenties myös joidenkin Akun läpikäymien konfliktien ydin.”\nMenestys sinänsä ei ole syynä isoon egoon.\n”Aku on aina olettanut menestyvänsä. Hänelle menestys ei ole tullut yllätyksenä”, Bardy hymyilee. ”Aku on joukkuepelaaja, mutta keskushyökkääjän paikalla.”\nYksi esimerkki Louhimiehen taiteellisesta tinkimättömyydestä – tai egoilusta – löytyy Levottomien dvd:ltä. Mukana on kommenttiraita, jolla leikkaaja Samu Heikkinen erehtyy kysymään Louhimieheltä, kuinka hyvin elokuvan hittejä vilisevä soundtrack myi.\n”Biisit on valittu täysin epäkaupallisista syistä!” ohjaaja sähähtää yllättäen, selvästi tuohtuneena.\nEnnen kuin Louhimies pääsi yliopistoon valtiotieteelliseen tiede¬kuntaan ja sitten Taideteolliseen, hän ehti harkita armeijauraa.\nSe jotenkin sopii sänkipäiselle miehelle, jonka huolestuneilta kasvoilta hymyn löytävät vain harvat ja joka on luennoinut yrityksissä organisaatiojohtamisesta. Mutta toisaalta tuntuu oudolta, että Bardyn, Santeri Kinnusen, Mikko Koukin, Liisa Kuoppamäen ja Aleksi Mäkelän koulukaveri Kallion ilmaisutaidon lukiosta olisikin lähtenyt sotilaaksi, eikä kulttuurielämään.\n”Pääsin kadettikouluun, mutta elämäntilanne ei mahdollistanut jatkoa”, Louhimies kertoo. ”Suomen puolustusvoimien mainoslause on nyt, että ’tee työtä jolla on tarkoitus’. Sille voi hymyillä, tai sitten ei. Se oli mulle kuitenkin luonteenomainen maailma, helppo ja mukava... vaikka nyky-ystävistä suurin osa on siviilipalvelusmiehiä, totaalikieltäytyjiä tai hulluja. Toisaalta seuraan aktiivisesti puolustuspolitiikkaa.”\nViehättääkö ohjaajaa armeijan selkeys, ajatus siitä, että maailma voidaan laittaa muotteihin?\n”Varmaan jotain sellaista. Siinä maailmassa on helppo mitata, osaako jonkin asian vai ei. Tämä voi kuulostaa monesta tyhmältä, mutta mulle reserviupseerikoulu oli ikään kuin hyvä koulutus ohjaamiseen tai ainakin tuotannon pyörittämiseen. Ihmisten liikuttamista, asioiden toteuttamista. Menisin mielelläni kertausharjoituksiin, jos vain kutsuttaisiin.”\nSuomen lehdissä kirjoitettiin, että Käsky sai maailmanensi-iltansa Cannesin elokuvajuhlilla. Se oli puolitotuus. Käsky, englanniksi Tears of April, esitettiin Cannesissa market-rinnakkaistapahtumassa, eli sitä ei valittu viralliseen ohjelmaan. Market on elokuvien kauppapaikka, josta näytöspaikan – yhden 1 600:sta – saa rahalla. Elokuva tullaan varmasti esittämään osatuotantosopimuksen vuoksi Arte-kanavilla Saksassa ja Ranskassa. Varsinainen ulkomaanmyynti on vasta alkanut.\n”Ei Suomessa nähdä, kuinka laajaa työtä tuottajan on tehtävä, että päästään näkyviin, vaikka festareille. Musta jää pääsi Berliinin kilpasarjaan ja se on tosi hyvä, mutta se tarvitsi siihen aktiivisen tuottajan, joka etsi kansainvälisen myyntiyhtiön, jolla oli voimaa nostaa se sille paikalle. Isoille festareille pääsy ei ole ohjaajan, vaan tuottajan käsissä. Ei se ole kiinni vain siitä, onko elokuva hyvä vai huono”, Louhimies sanoo.\nHän uskoo ohjaavansa vielä elokuvia ulkomaillakin.\n”Kuten kaikki ohjaajat, mä haluan tehdä elokuvia, jotka leviävät mahdollisimman laajalle. Minulle on tavoite – ei vain pelkkä unelma – tehdä elokuvia muutenkin kuin vain suomeksi.”\nNe, jotka odottavat Käskyn olevan kolkko elokuva, eivät taatusti pety.\nPäähenkilöt ovat punakaartilainen Miina Malin (Pihla Viitala) ja oikeudentuntoinen jääkäri Aaro Harjula (Samuli Vauramo). Alussa valkoiset saartavat pakoon yrittävän joukon punaisia naisia. Heidät surmataan säälimättä. Ainoa henkiinjäänyt, Malin, joukkoraiskataan. Näkemästään hermostunut Harjula haluaa viedä naisen asian sotaoikeuteen, vaikka vääpeli on teloittamisen kannalla.\nKäsky ei ole sotaraina, jossa hiippailtaisiin aseet kädessä vihollisten perässä. Se on enemmänkin kamaridraama, jossa henkilöt ovat kuin shakkipöydän nappuloita. Kyse on siitä, kuka syö kenet ja miten.\nSotateema myy Suomessa, mutta Käsky ei silti ole suuren yleisön elokuva. Tuotantoyhtiö arvioi, että katsojia tulee ”yli 100 000”. Rankemmat kohtaukset pitävät sankaritarinoiden suosijat loitolla.\nKäskyssä on erinomaisen elokuvan ainekset. Kuvailmaisu ja monet yksittäiset kohtaukset ovat maailmanluokkaa. Päällimmäisinä jäävät silti mieleen irvokkaimmat kohdat, joissa nuorilta ja kauniilta päähenkilöiltä riistetään kaikki arvokkuus. Ei voi välttyä tunteelta, että Louhimies vetää rankkuudesta yhtäläisyysmerkit syvällisyyteen. Seksuaalisella häpäisemisellä mässäily alkaa jo maistua maneeriselta.\nElokuva olisi todennäköisesti parempi, jos sitä olisi viilattu tiiviimmäksi ja vähemmän osoittelevaksi. Vaikka jonkun muun kanssa.\nTuottaja Markus Selin sanoi aikanaan, että Pahan maan kansainvälinen menestys olisi ollut huomattavasti parempi, jos sitä olisi tiivistetty vartilla. Louhimiehen mukaan tämä kuulostaa hassulta.\n”Noh. Vaikea sanoa, olisiko Titanic ollut suurempi vai pienempi menestys, jos loppu ei olisi ollut niin traaginen? Jos joku tietäisi, miten menestyselokuva tehdään, eihän me muuta tehtäisi”, ohjaaja sanoo.\nKuvauksissa Louhimies antaa näyttelijöiden improvisoida ja saa filmille tilanteita, joissa on realistisia jännitteitä henkilöiden välillä. Sen jälkeen hän on taas päällikkö, jolle itsepäisyys on määrätietoisuutta.\n”Koska Suomessa elokuva on kulttuuritoimintaa, yhteiskunnan tuki suuntautuu taiteelliseen työhön. Ohjaajalla täytyy olla final cut, oikeus ja velvollisuus päättää elokuvan lopullisesta sisällöstä. Luovuuden edellytys on se, että on vastuussa, ja ohjaaja on vastuussa sisällöstä.”\nOn ilmiselvää, että Louhimies voisi olla jo ulkomailla töissä, jos hän luottaisi muidenkin arvostelukykyyn – eikä ottaisi itseään niin vakavasti. Louhimiehen vakavuus on tuskin ylimielisyyttä, enemmänkin kovaa ja ristiriitaista itsekritiikkiä.\n”Monet ovat olleet Käskystä vaikuttuneita”, Louhimies mainitsee itse haastattelun lomassa, sangen vaatimattomalta kuulostavaan sävyynsä.\nJos Louhimies olisi kansainvälinen ohjaaja, hän sanoisi myös, että Käsky on hänen paras työnsä – oli hän sitä mieltä sisimmässään tai ei.\n”Niin kai pitäisi haastattelussa sanoa. Mutta mun työ tässä on tehty. Toivon, että paras on joku, joka ei ole vielä tullut esille.”\nArtikkeli on julkaistu Imagen numerossa 5-6/2008. Seuraavassa numerossa (7/2008) julkaistiin tämä alla oleva Louhimiehen vastine artikkeliin:\nVoi kun on hankalaa... Elokuvia ei voi tehdä pöytälaatikkoon. Elokuvakulttuuri tarvitsee yleisöä ja mediaa. Uskon, että ohjaajana minun kannattaa tuoda elokuviani esille ja puhua niistä. Siksi kai haastatteluja annetaan.\nKirjoittaessaan Käsky-elokuvasta (Image 5–6/08) toimittaja Kalle Kinnunen ei tehnytkään juttua elokuvasta, kuten oli asiansa esitellyt haastattelua pyytäessään.\nNeljän tunnin haastattelun aiheeksi olimme rajanneet elokuvani ja etenkin elokuussa ensi-iltansa saava Käskyn. Julkaistu juttu ei vastaa sisällöltään ja sävyltään käymiämme keskusteluja. Käsky jää vähälle huomiolle ja juttu painottuu muuhun (toimittajan näkemykseen Aku Louhimiehestä).\nSanomisiani on muokattu, irrotettu yhteyksistään ja yhdistelty, jotta ne kai paremmin vastaisivat toimittajan ennakkokäsityksiä.\nOlimme sopineet, että tarkastan haastattelun, kuten minulla yleensä on tapana, ennen kuin se menee eteenpäin. Useista pyynnöistä huolimatta Kinnunen ei kuitenkaan toimittanut juttua kokonaisuudessaan tarkastettavaksi.\nKalle Kinnusen juttu sisältää myös väärintulkintojen lisäksi muutamia asiavirheitä, jotka olisi ollut helppo korjata.\nSamassa numerossa Louhimiehen vastineen kanssa julkaistiin myös toimituksen oikaisu artikkelista, joka on alla kokonaisuudessaan.\nImagen toimittaja käsitti sopineensa Aku Louhimiehen kanssa artikkeliin kirjattujen sitaattien tarkistuttamisesta, kuten tehtiinkin. Väärinkäsitys ei tullut lehden tietoon ennen numeron painoon menoa. Jutussa oli kaksi asiavirhettä: Käsky-elokuvassa ei ammuttu hevosta toisin kuin jutussa kerrotiin, eikä elokuvaa ollut myyty Ranskan Artelle, ainoastaan Saksaan, toisin kuin levitysyhtiö FS Filmin tiedote väitti.\nEdit: Oikaisu päivitetty artikkelin perään kokonaisuudessaan 27.4. klo 19.49.


Operaattorin mukaan asetushallintajärjestelmä tunnistaa käytössä olevan puhelimen, ilmoittaa saatavilla olevista asetuksista tekstiviestillä ja päivittää toimivat kuvaviesti-, sähköposti-, pikaviesti- sekä wap- ja gprs-asetukset automaattisesti puhelimeen.Saunalahti vartoo järjestelmän laskevan uusien palveluiden käyttöönottokynnystä. Halutessaan käyttäjä voi kuitenkin kieltäytyä vastaanottamasta asetuksia.- Asetushallintajärjestelmän ansiosta asiakkaamme voivat unohtaa ongelmat puhelimensa asetuksien kanssa. Monille käyttäjille uusien palveluiden kuten multimediaviestien, sähköpostin, selaimen, pikaviestimen ja -puheen käyttöönottaminen on jäänyt haaveeksi hankalien puhelinasetusten takia, vaikka käytössä oleva puhelin tukisikin uusia palveluita, sanoo Saunalahden myyntijohtaja Pasi Vanninen.Asiakaspalvelun kuormitus kuriin- Ongelmat puhelimen asetuksien kanssa ovat yksi yleisimmistä syistä olla yhteydessä operaattorin asiakaspalveluun. Asetushallintajärjestelmän avulla pystymme vähentämään asiakaspalveluun tulevien puheluiden määrää neljänneksellä. Järjestelmällä on merkittävä rooli myös asiakaspalvelumme palvelukyvyn parantamisessa, Vanninen jatkaa.Vanninen odottaa erityisesti multimediaviestien käytön yleistyvän, kun käyttäjät saavat toimivat asetukset puhelimiinsa.Tällä hetkellä asetushallintajärjestelmä tunnistaa reilut 350 yleisintä puhelinmallia kaikilta suurimmilta laitevalmistajilta. Järjestelmä tekee tarvittavat asetukset asiakkaan puhelimeen käyttäen ota (over the air) -protokollaa.


Kelipohdintaa | Luontoloinen\nLähettänyt Sini /luontoloinen klo 9.38\nHanna / Sporttaillaan 12. helmikuuta 2016 klo 9.45\nVau mikä kuva Kilpisjärveltä!! <3 Mua harmittaa tää "talvi". Mä tykkäisin et olis kunnolla lunta ja pakkasta. Tää loska ja miinus-plus -vaihtelu ei oo kivaa... eli neljä vuoden aikaa takaisin, kiitos :)!\nSini /luontoloinen 12. helmikuuta 2016 klo 10.15\nKiitos! <3 Tuli hirveä lapinkaipuu kun katseli noita vaelluskuvia. Olen kyllä ihan samaa mieltä. Kyllä sitä kesääkin odottaa ja siinä on ne omat ihanat juttunsa, mutta kyllä me tarvitaan se kunnollinen talvikin. En ole käynyt kertaakaan hiihtämässä! :O\nSatu 12. helmikuuta 2016 klo 12.21\nKyllä vain neljä vuodenaikaa, Kiitos!!:) Täällä oli hetkisen sellainen ihana talvi. Muutenkin tämmöinen kostea, harmaa, kylmyys ei houkuttele. Vielä ei ole kuitenkaan kevään aika, joten tulkoon meille vielä talvi:)\nToivotaan mukavampia kelejä, jotta tekin pääset koko poppoon kanssa reenailemaan!:) Mukavaa viikonloppua!\nSini /luontoloinen 12. helmikuuta 2016 klo 13.13\nKiitos samoin! Pitäiskö tähän väliin heittää joku lumitanssi? Nyt näyttää jo vähän paremmalta kun päivän on tupruttanut lunta ja yöksi lupaavat pakastumaan. Ehkä tässä saa koirat liikkelle viikonloppuna. :) Itsellä on vielä pitkis maastopitksis juoksematta tälle viikkoa joten hyvää vastusta tiedossa jos sataa lisää uutta lunta. :)


Kukkakauppa Port-au-Prince Haiti - JardinFloral.com\nKukkakauppias Port-au-Prince. Paras valinta kukat toimitukset florist kaupungista Port-au-Prince. Olemme omistaneet Port-au-Prince kukkakaupat, joka laittaa kaikin tavoin tarjoamaan sinulle parasta mahdollista laatua täyttää niiden vaatimukset. meille on palvella sinua, kun deserve kohteliaisuus ja olet kukkakauppias Port-au-Prince.\nToimitus kukkia Port-au-Prince, Haiti. Erinomainen palvelu vaikuttaa, kuin sinusta tuntuu tyytyväinen kukka toimitus Port-au-Prince käytössä. Tiedot, jotka lähetät kautta kukka puutarha ovat niin erilaisia, että kukoistaa niiden suhde, kun hän lähettää kukkia Port-au-Prince.\nLähetä kukkia Port-au-Prince. Kun käytät meidän kukkalähetyspalvelu Port-au-Prince ja kaikki osassa Haiti, te jälkisäädös olla aiheuttava valtava ilo rakkaitasi. Aina saada rakkautta ja antaa onnea lähettämällä meille kukkakauppias kukat Port-au-Prince, Haiti.


Indie by heart: like Dorothy in the land of Oz\nHarvoin olen pettynyt käyttämiini verkkokauppoihin, mutta täytyy mainita yhdestä poikkeuksesta. Eikä sekään loppujen lopuksi paha juttu ollut.. Ja tämäkään tuskin johtuu liikkeestä itsestään, vaan ihan omasta maksukortistani, joka on Visa Electron.\nTämän kortin piti käydä maksuvälineenä kaikkien ohjeiden mukaan, eikä asiakaspalvelijatkaan sähköpostikeskusteluissamme nähneet mitään kummallista syytä siihen miksi maksu ei olisi onnistunut. Jostain vielä kummallisemmasta syystä tililtäni lähti kuitenkin sähköinen varmenne pari kertaa, ja vieläpä yhteensä aika suuri summa eli yli 160 euroa !\nMaksua ei siis tapahtunut, mutta noin isoa rahasummaa en voinut käyttää muutamaan viikkoon, vai menikö jopa kuukauden päivät. Älkää siis ihmetelkö jos olen joskus yhtään skeptinen verkkomaksujen suhteen (kuvittelen internetin syövän numeroita sieltä täältä pankin asiakkaiden huomaamatta..!) Turhautumastani huolimatta tilaan edelleen kyseisen kaupan newsletteriä ja pidän heidän tarjonnastaan TODELLA paljon.. ALE-osastolta voisin napata kaikenlaista yliedullista pursuamaan ulos vaatekomerostani. Täytyyköhän minun vaikka odottaa oikeaa hetkeä / tarpeeksi opintopisteitä koulustani jotta saisin Visan ! Tuntuisi ainakin turvallisemmalta, kun siltä käyttämä "raha" eli luotto ei lähde tililtä heti veks.\nNoh jospa vaikka paljastaisin jo mistä kaupasta oikein puhun. Se on Dorothy Perkins. Eikä ainakaan yhdellä kaverillani ole ollut mitään ongelmia tilatessa heiltä. Piinaako minua vain huono tuuri korttini kanssa? Play.comista en saanut melkein kirveelläkään tilattua levyjä, ennen kuin olin laittanut pari sähköpostia sinne tänne että kaikki kortista antamani tiedot ovat oikein. Ja kun olisin halunnut tilata Water for Elephants-kirjan (kts.postaus aiheesta täältä ♥) niin sama ongelma toistui - mina ei ymmarra. :<\nOlin saanut postin, että sivuilta saa kaikesta 20% alennuksen 10.10 asti. Pakkohan minun oli sitten käydä hiukan vilkuilemassa..\n~¨ &hearts ¨~ tags:


Hyvää vegeruokaa - arvostelun kohteena Kolin Keidas, Koli, Suomi - Tripadvisor\nHotellit lähellä paikkaa Kolin Keidas\nHotellit lähellä paikkaa Koli Shop Retkitupa\nHotellit lähellä paikkaa Koli Spa Lotus Kylpylä\nHotellit lähellä paikkaa Koli Relax Spa\nHotellit lähellä paikkaa Matkailutila Paimentupa\nHotellit lähellä paikkaa Koli Activ Oy\nRavintolat lähellä paikkaa Kolin Keidas\nKaikki nähtävä ja koettava Koli\nKaikki nähtävä ja koettava lähellä kohdetta Kolin Keidas\nKoli Spa Lotus Kylpylä\nUsein haettu Koli\nHyvää vegeruokaa - Kolin Keidas\nArvostelu: Kolin Keidas\nKauniissa Kolin maisemisemissa oleva majoitus/lounas/kahvilapaikka. Tarjolla erittäin hyvää kasvisruokaa, parempaa saa etsiä kaukaa. Tänä kesänä jäin kaipaamaan kasvisbrunsseja, joita viimekesänä oli tarjolla. Mukava paikka vierailla lapsenkin kanssa, nähtävää riittää mm. kanoja ja kaunis puutarha ympärillä. Ystävällistä palvelua ja ihania kieto design korviksia oli myynnissä \nKysy kaverilta 232makeke yrityksestä Kolin Keidas\n0,8 km kohteesta Kolin Keidas\n6,0 km kohteesta Kolin Keidas\n9,3 km kohteesta Kolin Keidas\n12,8 km kohteesta Kolin Keidas\n2,3 km kohteesta Kolin Keidas\n6,7 km kohteesta Kolin Keidas\n5,0 km kohteesta Kolin Keidas\nNäytä lisää Koli hotelleja\nHiukan hipahtava kohde\nVanha maatila lähellä kaikkea olellista Kolilla. Kävelymatka satamaan, keskustaan ja kansallispuistoon.\nRuoka luomua ja hiukan omalla tvistillä. Lapsillekin löytyi syötävää.\nMiellyttävä yöpyminen päärakennuksen yläkerrassa. Siistiä ja rauhallista. En herännyt kukon lauluun koska oli korvatulpat ja nukuin muutenkin hyvin.\nKysy kaverilta EijaH99 yrityksestä Kolin Keidas\nKiitä käyttäjää EijaH99\nUpea keidas Kolin kupeessa\nMajoitumme päärakennuksessa tunnelmallisessa kamarissa. Hyvät sängyt ja laadukkaat petivaatteet. Siisti ulkokäymälä, ei vesivessaa eikä suihkua. Peseytyminen ulkosaunassa, jossa aivan upeat, pehmeät löylyt. Selkeä, nousujohteinen reitti Kolin luontokeskuksen pihaan lähtee suoraan pihapiiristä, matka-aika hitaasti askeltaen ja välillä hengistystä tasaten 35 minuuttia. Pihasta lähtee myös reitit Kolin kylään ja satamaan. Erittäin maukas ja laadukas aamiainen, joka nautittiin tunnelmallisessa tuvassa. Isäntä ja emäntä erittäin avuliaita ja mukavia.\nKysy kaverilta KatriKuj yrityksestä Kolin Keidas\nKiitä käyttäjää KatriKuj\nLämminhenkinen, rento ja äärettömän viihtyisä paikka maalaistunnelmissa. Linnut laulavat ja mieli lepää. Aitassa ihanan raikas tunnelma. Sauna ja peseytyminen kruunasivat illan pitkän päivän jälkeen. Isäntäperhe ystävällisiä ja palvelualttiita. Suositteluni!\nKysy kaverilta 444helenam yrityksestä Kolin Keidas\nKiitä käyttäjää 444helenam\nMainio B&B Kolilla\nKolin Keidas sijaitsee mainiosti kävelyreittien keskipisteessä Kolin rinteessä. Sekä Kolille että satamaan että Kolinkylään vievät polut halki lehtojen, kukkaketojen ja naavakuusikoiden. Joka paikkaan pääsee Keitaasta helpommin kävellen kuin autolla. Kolin Keidasta pitää vieraavarainen nuori pariskunta Marianne ja Joona. Yövyimme pikkukamarissa, tunnelma oli talossa tosi lämmin ja aamiainen erittäin maukas ja persoonallinen. Pihapiirissä on lampaita ja kanoja, eikä Suomi voi oikein kauniimmalta näyttää eikä tuntua. Suosittelemme lämpimästi myös saunaa - hyvät löylyt ja fiilis.\nHuonevinkki: Me yövyimme pikkukamarissa, mutta pihapiirissä olevan aitan huoneetkin tuntuivat houkuttelevilta.\nKysy kaverilta Jari J yrityksestä Kolin Keidas\n1 Kiitä käyttäjää Jari J\nMattilan maatilan pariskunnan bnb, jossa omistajien elämäntapa ja tyyli näkyy. Sydämellinen majapaikka. Pihapiirissä tilan eläimiä. Aamiainen loistava. Isäntä huippukokki, joten illallinen kannattaa varata ehdottomasti. Sauna on huippu! Ei hienohelmoille! Ulkohuussi ja ulkosauna pesrytymistä varten. Nämä oli meille vain plussaa!\nKysy kaverilta Johanna_Katariina yrityksestä Kolin Keidas\n1 Kiitä käyttäjää Johanna_Katariina


Laajavuoren luontopolku Jyväskylässä - Retkipaikka\nLaajavuoresta puhutaessa ei varsinaisesti ensimmäisenä tule mieleen luontopolku. Luontopolku ei tule mieleen vielä edes paikanpäälle päästyään, sillä maisemassa näkyvät laskettelurinteet, mäkiautoradat, sekä frisbeegolf- ja seikkailupuistot. Vilkaisemalla karttaa sen sijaan saa hyvän vinkin mistä kannattaa lähteä etsimään luontopolun päätä. Sieltäpä se myös löytyykin nopeasti, ensimmäisen frisbeegolfväylän takaa Vuorilammen suunnalta. Rantasipi-kylpylähotellin suunnasta saavuttaessa polun alkuun löytää helpoiten hotellilta lammelle tulevaa hiekkatietä pitkin kulkemalla. Tietä pitkin matkaa tulee Rantasipin pääovelta noin viisisataa metriä.\nPolku on suhteellisen hyvin merkitty kiertäessä sitä vastapäivään, mutta myötäpäivään kiertäjien pitää olla tarkkana, sillä polkumerkit löytyvät vain yhdeltä puolelta puita ja kiviä. Kokonaisuudessaan polku kulkee noin neljän kilometrin matkan laajavuoren huipun ympäri ja palaa aurinkorinteen vierestä laskettelukeskuksen juurelle.\nLuontopolku alkaa vaihtelevassa metsämaisemassa missä eri-ikäiset metsälaikut seuraavat toisiaan. Alkupuolella polku loikkii vielä muutamien pururatojen ylitse, mutta pienen matkan jälkeen kuljetaan jo keskellä metsää. Keltaisten palleroiden lisäksi polun varralla tulee säännöllisin väliajoin vastaan erilaisia tauluja. Matkan varreltä löytyvät opastaulut kertovat alueen metsätyypeistä, metsänhoidosta alueella ja muusta alueen luonnosta ja luonnonsuojelusta.\nToisella puolella vuorta polku poikkeaa läpi Laajavuoren länsirinteiden ja länsirinteiden alapäästä löytyy samalla myös mukava laavu, nuotio- ja istuskelupaikat mikäli retki kaipaa pientä hengähdys tai evästaukoa. Aurinkoisena päivänä porottava rinnepätkä tuntuu ainakin mukavana vaihteluna viileään metsään.\nTästä eteenpäin alkaakin sitten tapahtua. Polkua jatketaan vielä hetken matkaan ylöspäin, mutta kipuaminen todellakin kannattaa. Ensimmäisenä nenään osuu tuttu voimakas tuoksu, suopursu. Seuraavaksi saavutaan Laajavuoren päällä olevalle luonnonsuojelualueelle, jossa pitkospuut vievät rämeen ylitse. Pienen rämepätkän jälkeen alkaa metsä saada melko merkittäviä muotoja. Kuusen paksuus tällä kohtaa ylittää jo parhaimmillaan kaksi syliä, eli melko väkevästä kuusikosta on kysymys.\nLuontopolun vieressä seisova taulukko kertoo metsän harvinaisuuksista tai uhanalaisista lajeista. Paikalla kerrotaan asustavan ainakin liito-oravan, tiltaltin ja useamman eri tikkalajin. Tiltaltin omintakeinen laulu alkaakin pian jo kuulua, kun polkua jatketaan eteenpäin, eikä myöskään palokärjen runteloimia puita voi retken aikana olla huomaamatta. Hieman mäenlaen kääntyessa rinteeksi vastaan tulee myös jykevää haavikkoa, joten ilmankos tikat ja liito-orava saattaa täällä viihtyä. Erään haavan kolosta kurkistaakin pesuettaan perustava käpytikka tarkistamaan ohikulkijoiden aikeet.\nKuusikko jatkuu liki mäen alas asti välillä jyrkemäpänä ja välillä loivempana mäkenä. Kokonaisuudessaa se on silti helppokulkuista polkua, eikä välttämättä vaadi lenkkareita erikoisempia kenkiä kulkemiseen. Kosteina vuodenaikoina kannattaa matkaan kuitenkin varautua vaikka kumisaappailla. Mikäli ei koko kierrosta jouda kulkemaan, hätäisemmän kulkijan kannattaa ehdottomasti astella polkua aurinkorinteen suunnasta alkaen, sillä siellä reitti on parhaimmillaan. Risteävien polkujen kanssa täytyy tosin olla tarkkana jottei eksy reitiltä. Reitin jälkeen on hyvä lähteä vielä pesemään hiet Rantasipin kylpylän pehmeisiin löylyihin.\nLaajavuoren luontopolku lähtöpaikka kartalla. ETRS-TM35FIN -tasokoordinaatit: N 6903973 E 432119\nTags: geo:lat=62.26128003, geo:lon=25.69272666, geotagged, Jussi Judin, Jyväskylä, Keski-Suomi, Laajavuori, liito-orava, luontopolku, luontopolku2015, rantasipi\nTestissä Camelbak Relay – Kannullinen suodatettua juomavettä Mustolanmäki, Suonenjoki


Rännikourut – Portaiden teko rinteeseen\nPyöreä sadevesijärjestelmä koostuu sadevesikouruista eli ränneistä ja syöksytorvista. Sadevesikouruja on saatavilla sekä puolipyöreänä että kantikkaana. PISKO rännit, lumiesteet, kattosillat, tikkaat ja kattotuotteet edullisimpaan hintaan.\nTilaa suoraan kotiin tai pyydä tarjous! Myydään kantikkaat valkoiset rännikourut. Käytetyt ja puretut, saa suoristettua.\nRännit aina edullisesti ja yli 10muuta tuotetta rakentamiseen, sisustukseen ja pihalle.\nRuukin sadevesijärjestelmät on suunniteltu sopiviksi niin teräs, tiili kuin huopakatollekin. Oli siis kattomateriaalisi mikä tahansa, voit valita . Valmistamme sadevesikouruja puolipyöreänä ja kantikkaana. Asennamme saumattomia vesikouruja asiakkaan toivomusten mukaisesti. Sadettareen on saatavana myös säädettävä rännikourun kannatin.\nSe soveltuu lähes kaikille kattokaltevuuksille. Sadetar-rännien kourun kannattimet . Ruukin sadevesijärjestelmän puolipyöreä vesikouru, pituus m. Hei, kaipaisin vähän neuvoja mahdolliseen tulevaan lisäeristämisprobleemaan.\nMissä kunnossa on talon ikkunoiden vesipellit ja rännikourut? Pahimmassa tapauksessa ikkunoiden vesipellit ovat epätiiviit, rännikourut ovat . Sadevesijärjestelmät, kattoturvatuotteet, rakennuspellit ja tikkaat Kourupalvelu Hölttä Oy. Vanhat rännikourut laitettiin asiakkaan pyynnöstä takaisin, mutta ihan nappiin homma ei kuitenkaan mennyt, sillä remontti muutti mittoja. Ajattelin laittaa betoniset rännikourut rännien alle johdattamaan vedet nurmikolle pois sokkelin ja kiveytyksen luota.\nElikkä kuuluisiko tuolla olla rännikaivot? Muista katolla ollessasi tarkastaa myös rännikourujen kunto ja kiinnitys. Puhdista samalla rännikourut ja syöksytorvet lehdistä ja roskista. Rännikourujen puhdistusta varten ei enää tarvitse nousta omakoti- tai rivitalon katolle.\nHämeenlinnalainen Eino Ilosalo jatkojalosti . Kestääkö muoviset rännikourut tikapuilla nojaamista vai taipuuko ne luonnottomaan asentoon? Syksyisin, lehtien putoamisen jälkeen, on syytä tarkastaa, että rännikourut ovat tyhjät ja sadevesikaivot ovat vapaana puista irronneesta .\nMurske 0 16 hinta


"Kissojen taivaassa Jumalalla on turkki" ja muita viisauksia - Nuori Yty\n”Kissojen taivaassa Jumalalla on turkki” ja muita viisauksia\n”Minä osaan Raamatun, koska käyn pyhäkoulua. Joosef katosi Jeesuksen elämästä, ja minä luulen että hän hankki uuden vaimon, joka oli vähän tavallisempi kuin se Maria. Ne makasivat vierekkäin ja sitten tuli lapsia, ihan ilman Jumalaa. Puusepät haluavat yleensä että asiat tehdään ihan tavallisesti.” Linn 9v.\n”Jeesus kuoli pitkänäperjantaina. Kun hän eli, hän aina hoputti opetuslapsia, mutta kun hän oli kuollut, ne kävivät pitkälleen. Siksi sitä sanotaan pitkäksiperjantaiksi. He itkivät, mutta kyllä heistä oli mukavaakin lekotella vähän aikaa”. Kevin 8v.\n”Joku heitti hänen haudalleen kiven. Siksi Jeesus nousi ylös ja rupesi juutalaiseksi. Siitä alkoi yleinen ylösnousemus.” Sofia 9v.\n”Kissojen taivaassa Jumalalla on turkki”. Lydia 7v.\n”Maailmankaikkeus ei lopu koskaan. Tai sitten se loppuu siihen kohtaan, missä Jumalan koti alkaa, ihan siihen aidan viereen”. Rasmus 7v.\nMikkelinpäivän evankeliumitekstissä Jeesus kutsuu luokseen lapsen ja asettaa hänet esimerkiksi kaikille. Historian kuluessa tätä kohtaa on tulkittu eri tavoin sen mukaan, mikä on ollut kulloinkin lapsen ihanne. Lapsia on pidetty vajaina aikuisina, sitten viattomuuden ja puhtauden esikuvina toisinaan auktoriteettiin luottavana ja tottelevana turvaa vanhemmistaan etsivinä. Tätä kaikkeahan lapset ovat, mutta toisinkin voisi tulkita:\nEivätkö lapset ole myös uteliaita, kärsimättömiä, vaativia ja kiukuttelevia? Lapset eivät kertakaikkiaan osaa aina käyttäytyä tilanteen vaatimalla tavalla. päivän evankeliumilla voidaan siis hujauttaa vaativa aikuisuus alas ja istua hetkeksi kokemaan maailmaa ilman velvoitteita ja vaatimuksia siitä, miten pitäisi olla ja ajatella. Voimme tarkastella evankeliumia uteliaasti niin kuin lapsi.\nMinun korvaani tarttui evankeliumista se, miten tekstissä puhutaan lapsista ja vähäisistä. Ensin puhutaan siis lapsista ja sitten laajennetaan kaikkiin vähäisiin. Sen voidaan ajatella taustoittavan sitä, mihin joukkoon lapsetkin kuuluvat tässä ketromuksessa: Ymmärrän vähäisyyden tarkoittavan niitä, joilla ei ole samoja valmiuksia, voimia, taitoja, mahdollisuuksia tai oikeuksia kuin itsenäisellä aikuisella. Tähän ryhmään luultavasti on raamatun aikana luettu kenties naiset ja orjat mutta myös ne, jotka joutuvat yhä meidänkin todellisuudessa vähäisen asemaan: kehitysvammaiset, fyysisesti tai psyykkisesti sairaat, köyhät, syrjäytetyt. Ne, joille nallekarkkien jako ei ole ollut reilu ja jotka tarvitsevat läheisten ja yhteiskunnan erityistä tukea elämässään. Yhteiskunnallisissa päätöksissä näiden ihmisten oikeudet eivät todellakaan aina toteudu. Jeesuksen ehdottomana kaikuvan kehotus: ”Katsokaa, ettette halveksi yhtäkään näistä vähäisistä”. on kuitenkin suunnattu ohjeeksi hengelliselle yhteisölle, Jeesuksen seuraajien joukolle, kirkolle.\nLapset ja lapsenkaltaiset ovat uskomme esikuvia, ja hengellisessä yhteisössä meidän ei tule halveksia vähäisten hengellisyyttä. Kun Jeesuksen uhkaukset meille uskonnollisille mestareille, Raamattunsa lukeneille ja syvällisille ajattelijoille on niinkin vahva, kuin että ”Jos joku johdattaa lankeemukseen yhdenkin näistä vähäisistä, jotka uskovat minuun, hänelle olisi parempi, että hänen kaulaansa pantaisiin myllynkivi ja hänet upotettaisiin meren syvyyteen.”, on parempi pysähtyä ja ehkä luopua koko johdattelutehtävästä.\nEntä jos annetaan vähäisten johdattaa meitä?\nLapsenkaltaisuutta ei voida typistää vain asenteeseen, jossa heikko heittäytyy suuren syliin. Onhan lapsenkaltaisuus paljon muutakin. Se on ruumiillista, emotionaalista ja sosiaalista. Se on valtavan paljon sitä, mitä pidetään uskossamme toissijaisena. Uskomme kovan ytimenhän muodostavat sanat ja käsitteet. Tärkeää on se, mikä on totta, ja usko kutistuu totenapitämiseksi. Rippikoulussakin usein pohditaan, mitkä ovat niitä asioita, jotka ainakin pitää tietää. Välillä tuntuu siltä, että sana tuli lihaksi, jotta liha voisi tulla taas sanoiksi.\nTietäminen kuuluu aikuisuuteen ja mahdollistaa kriittisen ajattelun – sitä ei pidä vähätellä. Mutta ei pidä myöskään ajatella, että kristityn pitää tietää, ymmärtää tai sitoutua tiettyihin sanoihin. Koska silloin lapsi tai ihminen, jolla ei ole samanlaista tiedon ja sanojen työkalupakkia kuin suurimmalla osalla aikuisista, ei voisi olla meille uskon esikuva.\nJotta oppisimme lapsilta ja ottaisimme kaikista vähäisimmät tosissaan, meidän tulee ihmetellä sitä, mikä paljastuu heidän kauttaan. Mitä on Jumalan kohtaaminen, kun meille tutut uskonnolliset sanat eivät ole ollenkaan tärkeitä?\nMitä on usko pienellä vauvalla, joka ei vielä ymmärrä edes olevansa erillinen olento?\nMillaista uskonelämä on vaikeasti kehitysvammaiselle, jolle ei koskaan kehity käsitteellistä ajattelua?\nMillaista tietoa Jumalasta on ihmisellä, joka ei näe, eikä siksi voi lukea Raamattua tai sille, jolla ei ole kuulevia korvia saarnaa varten?\nMiltä Jumala näyttää muistisairaan silmin, joka tutustuu häneen joka päivä ensimmäistä kertaa?\nKysymys oikeaoppisuudesta, esimerkiksi kolminaisuuden, sakramenttien tai syntien sovittamisen oikeanlaisesta ymmärtämisestä näyttää aika hassulta edellisten kysymysten valossa. Kristinuskon ydin ei voi olla muotoiltavissa käsitteelliseen muotoon, sillä silloin se olisi joidenkin ulottumattomissa. Sen on oltava jotain muuta.\nJumala ei pysy puhe-etäisyydellä ihmisestä. Hän kohtaa meidät solutasolla, eikä kohtaamiselle ole rajoja. Ei siis tarvitse huolestua, jos puhe jumalasta tuntuu käsittämättömältä, turhauttaa eikä vakuuta.\nOpetuslapsi Tuomaskaan ei uskonut viestiin ylösnousemuksesta. Hänen piti kuulla, nähdä ja mennä vielä sorkkimaan märkiviä haavoja, naulanjälkiä Kristuksen käsissä. Jeesushan kehotti tähän. Kuulemaan, koskettamaan, maistamaan, näkemään. Aika vähän Kristus jätti meidän ymmärryksemme varaan.\nÄlä siis huolehdi kyvystäsi ymmärtää, tietää tai uskoa. Arjessa ja Pyhässä saat kohdata Jumalan ääniaaltoina, jotka törmäävät tärykalvoihisi, saat liittää äänesi yhteiseen rukousääneen ja tuntea, kuinka ehtoollisviini lämmittää nielua ja Kristus tulee ruoansulatusjärjestelmässä osaksi sinua.\nJumala lähestyy meitä monin tavoin, yhä uusilla tavoilla, joita kukaan meistä, emmekä me edes yhdessä kirkkona voi rajata, eikä tarvitsekaan. Suhtautukaamme avoimesti, uteliaasti ja kokeilevasti Kristuksen ruumiin eri jäseniin, siihen, mitä he osaavat ja miten Jumala toimii heissä.\nSuvi Korhosen saarna Wähäväkisten juhlaveisuussa Kallion kirkossa 3.10.\nLasten sitaatit: http://www.tietotori.fi/Keskustelualueet/Yleiset%20aiheet/Vitsit/I001A890A?templates=upotetut_keskustelut


Chelsean Pedro Rodríguez on futismaailman paras ”wingman”– täydentää hyökkäyksen kuin hyökkäyksen\n03.02.2017 Jaakko Tiira\nPedro Elizier Rodríguez Ledesma, tuttavallisimmin Pedro on mielenkiintoinen pelaaja. Huippujoukkueita koko uransa edustanut espanjalainen ei pelaajaprofiililtaan ole maailmantähti, mutta työteliäälle laiturille tuntuu löytyvän paikka kovemmastakin hyökkäyksestä. Kenties Pedroa voisikin nimittää niin sanotuksia ”Wingmaniksi”, joka sopii hyökkäykseen isompia tähtiä täydentäväksi pelaajaksi.\nTenerifan lahja Barcelonalle\nTenerifan lahja jalkapalloilevalle maailmalle täyttää heinäkuussa 30 vuotta. Kotisaarensa CD San Isidron joukkueessa uransa aloittanut Pedro siirtyi tarunhohtoisen Barcelonan riveihin jo vuonna 2004, ollessaan 17-vuotias. Mikään superlupaus nuori kanarialainen ei kuitenkaan ollut ja Pedro sai odotella Blaugrana-debyyttiään tammikuulle 2008.\nVasta 21-vuotiaana debytoinut laituri oli Barcelonan mukana voittamassa triplaa Pep Guardiolan ensimmäisellä kaudella (2008-09), mutta peliaikaa Pedro kellotti kaikki kilpailut mukaan lukien alle 700 minuuttia. Läpimurto nähtiin seuraavalla kaudella, kun yhdessä Lionel Messin kanssa tuhoisan hyökkäystrion muodostaneet Samuel Eto’o ja Thierry Henry jatkoivat muihin maisemiin. Kaudella 2009-10 Pedro pelasi 52 ottelussa iskien komeat 23 täysosumaa. Kauden päätteeksi Barca-laituri kipusi Vicente Del Bosquen MM-kultaa Etelä-Afrikan kisoissa juhlineeseen ryhmään, nousten kisojen loppupuolella jopa Espanjan kivikovaan avaukseen.\nSeuraava kausi oli Pedrolle todellinen täysosuma. Vaikka Copa Del Rey meni Real Madridin nimiin, juhli Barcelona sekä La Ligan, että Mestarien liigan voittoa. Vaikka kauden 2010-11 Barcelona ei välttämättä ollut paperilla niin tarunhohtoinen, pelasi Guardiolan ryhmä kenties parasta jalkapalloa mitä koko 2000-luvulla on nähty. Muun muassa Mestarien liigan finaalivastustaja Manchester Unitedin legendaarinen manageri Sir Alex Ferguson totesi Barcelonan 3–1-voittoon päättyneen finaalin jälkeen, ettei ManU:lla ollut mitään saumaa ylivoimaisen vastustajan käsittelyssä.\nBarcelonassa Pedro täydensi Messin tähdittämän hyökkäyksen. Kuva: Getty\nKyseisellä kaudella 22 maalia laukonut Pedro muodosti kärkikolmikon yhdessä Messin ja maajoukkuekaveri David Villan kanssa. Arvatenkin Pedro keräsi kolmikosta vähiten huomiota Messin ammuttua uskomattomat 53 maalia.\nParin seuraavan kauden aikana Pedron tehot hieman hyytyivät, mutta niin hyytyi koko Barcelona, joka etsi itseään Guardiolan poistuttua Camp Noulta kevään 2012 päätteeksi. Lopulta Pedron komea ura Barcelonassa tuli päätökseensä kaudella 2014-15, jolloin Katalonian ylpeys juhli 2000-luvun toista triplaa. Viimeisellä Barca-kaudellaan Pedro kuitenkin ajautui vaihtomiehen rooliin satumaisen MSN-hyökkäystrion taakse.\nBarcelona olisi luultavasti halunnut pitää laiturin riveissään, mutta viimeisenä palveluksena uskolliselle palvelijallean Blaugrana päästi Pedron Chelseaan. Länsilontoolaiset pulittivat 23 miljoonan punnan kipurahat Kataloniaan, mutta Pedron CV:llä varustetusta pelaajasta kyseinen rahapino ei nykymarkkinoilla päätä huimaa.\nPedron epäonneksi mies ei olisi voinut huonompaan saumaan saapua. Näytöstyyliin Valioliiga-mestaruutta edelliskaudella juhlinut Chelsea oli pahasti sekaisin, eikä huhujen mukaan pukukopin luottamuksen menettänyt Jose Mourinho saanut kelkkaa käännettyä. Lopulta Sinipaitojen kärsimysnäytelmä päättyi 10. sijaan, eikä Pedronkaan kausi ollut ruusuilla tanssimista.\nTällä kaudella espanjalainen on kuitenkin päässyt jälleen loistamaan. Suvereenilla otteella Valioliiga dominoivassa Antonio Conten Chelseassa Pedro on miehittänyt 3–4–3-ryhmityksessä hyökkäyksen alemman oksan oikeaa siipeä ja tehnyt viisi osumaa. Syöttöjä Espanjan maajoukkuemiehellä on kuusi.\nEpäitsekäs ja epäseksikäs, mutta sitäkin arvokkaampi\nJos palataan ingressissä mainittuun sanaan wingman, lienee termi tuttu ainakin amerikkalaista How I Met Your Mother -komediasarjaa seuranneille. Naisten naurattamiseen tarvitaan hyvä wingman, joka antaa arvokasta taustatukea neidon naaraamisessa. Jalkapallossa wingmanin voi taas ajatella olevan pelaaja, joka täydentää jonkun kokonaisuuden, Pedron tapauksessa hyökkäyskolmikon.\nTässä suhteessa Pedro onkin hyvin erikoinen pelaaja. Espanjalaista on arvostettu, mutta mies ei ole ollut ikinä joukkueensa tähtipelaaja, ei edes kovin lähellä sitä. Esimerkiksi Barcelonan hyökkäyksessä Pedro soitti aina kolmosviulua, Messin paukuttaessa hävyttömiä maalimääriä.\nHieman samankaltainen tilanne on vallallaan tämän kauden Chelseassa. Voitosta voittoon etenevän kärkiryhmän hyökkäyspeli on pyörinyt vahvasti Eden Hazardin ja Diego Costan ympärillä. Kolmosviulua jälleen soittava Pedro taas on täydentänyt tähtikaksikkoa. Myös Espanjan maajoukkueessa Pedro on kuulunut luottomiehiin koko 2010-luvun ja ollut monesti juuri avauskokoonpanon toinen laituri.\nVaikka Pedrosta ei hyvällä tahdollakaan voi puhua planeetan top 50 -pelaajana, on Tenerifan pojassa jotain mikä hänestä tekee erityisen. Hyökkääjien kohdalla harvemmin esiin nostettavaa kollektiivisesta peliälyä Pedrolta nimittäin löytyy. 167-senttinen laituri ei ole erityisen tekninen tai hyvä 1vs1-haastaja, mutta erittäin älykkäitä juoksuja Pedro tekee tämän tästä.\nPedro on päässyt juhlimaan urallaan paljon, muun muassa Mestarien liiga -kanisteri on noussut kolmesti. Kuva: Getty\nUsein Pedron juoksut tai ratkaisut eivät kerää sen suurempaa huomiota, mutta ne avaavat tiloja espanjalaisen joukkuekavereille. Ei liene sattumaa, että juuri Messi on pelannut maalimäärien valossa uransa parhaat kaudet juuri Pedron rinnalla.\nToinen syy sille miksi Pedron palstatilat jäävät maltillisiksi on miehen epäseksikkyys. Kuten edellä todettiin ei hieman rottamaisen ulkonäön omaava laituri ei säväytä pallollisilla suorituksillaan. ”Pimputtelija” Pedro ei ole, vaan maalit jotka mies iskee syntyvät yleensä hyvien pystyjuoksujen päätteeksi. Toki laiturilta löytyy myös hyvä laukaus, jota hän on muutamaan otteeseen tällä kaudella väläytellyt.\nVoi siis hyvin olla, ettei Pedro olisi mikään megavahvistus vaikkapa Evertonin tai Southamptonin tasoiselle joukkueelle, jossa espanjalainen olisi eittämättä ryhmän ykköstähti. Pelaajaprofiililtaan kanarialainen sopii huippujoukkeisiin ja musiikkitermein taustalaulajan rooliin.\nSe ei kuitenkaan tarkoita, etteikö Pedro Rodriguez olisi tärkeä palanen esimerkiksi Conten Chelseaa. Kova työmoraali, nopeus ja joukkueen pelaamista palvelevat ratkaisut ovat tehneet Pedrosta 2000-luvun parhaan wingmanin.\nSiinä sivussa mies on juhlinut MM- ja EM-kultaa, kolmea Mestarien liiga -voittoa ja viittä Espanjan mestaruutta. Wingmanin osa ei välttämättä ole se kaikista kiitollisin rooli, mutta sitäkin arvokkaampi.\nValioliiga jatkuu jälleen lauantaina, kun vuorossa on 17. ottelukierros. Suurin uutinen viikolla oli Jose Mourinhon saamat potkut Chelseasta. Joukkue kohtaa lauantaina…\nValioliigachelseaFC Barcelonafeaturedlionel messiPedro Rodriguez


Löytyykö Nils Hydénin romaania Under sönderskjutna fanor suomennettuna?\nValitettavasti en löytänyt mistään tietoa, että Nils Hydénin kirja Under sönderskjutna fanor : romantiserade skildringar från Finlands sista strid olisi suomennettu. Nils Hydén (1870 - 1943) oli ruotsalainen kirjailija, lähinnä hän kirjoitti historialliseen miljööseen sijoittuvia seikkailuromaaneja. Myöhemmin hän koki uskonnollisen herätyksen, jonka jälkeen hänen kirjojensa henki oli...18.7.2013 18:43Helsingin kaupunginkirjasto\nOnko Ernle Bradfordin teosta Paul the Traveller saatavissa suomeksi?\nSuomen kansallisbibliografian Fennican mukaan etsimääsi Ernle Bradfordin teosta ei ole suomennettu. Teos on ruotsinnettu nimellä ”Paulus” (Askild & Kärnekull, 1977). Ruotsinnos löytyy jo joistakin Suomen yleisistä kirjastoista. 13.5.2013 18:09Helsingin kaupunginkirjasto\nOnko saatavilla kirjaa jonka on kirjoittanut Dr. Viera Scheibner?\nPääkaupunkiseudulla etsimääsi teosta näyttäisi olevan vain Kansalliskirjastossa, josta sitä tosin ei saa kotilainaan. Frank monihaun mukaan teos löytyy mm. useista yleisistä kirjastoista muualta Suomesta, joten voit tiedustella mahdollisuutta pyytä teos kaukolainaan. Mikäli olet HelMet-kirjastojen asiakas, voit tehdä kaukolainapyynnon itsekin alla olevasta linkistä löytyvällä lomakkeella. 13.5.2013 17:59Helsingin kaupunginkirjasto\nKoska Adler-Olsenin dekkari Metsästäjä tulee kirjastoon? Olen yrittänyt varata sitä.\nJussi Adler-Olsenin uutuus "Metsästäjät" ei ole vielä tullut kirjastoihin, mutta varauksen voit kyllä jo tehdä (ks. linkki alla). 22.4.2013 17:28Helsingin kaupunginkirjasto\nMaahanmuuttajataustainen väki elää vieraan kielen keskellä. Kirjoja luetaan mielellään äidinkielellä, mutta niitä ei välttämättä ole saatavissa Suomessa. Kirjastoissa on kokoelmia varsinkin niillä kielillä, joiden puhujia asuu lähiseudulla paljon. Kirjaston kirjat on kuitenkin palautettava, joten niitä varten ei tarvita hyllyjä. :) Omassa tai suvun kotimaassa käydään lentäen,...5.3.2013 13:40Helsingin kaupunginkirjasto


Puheenvuorot - Maanantai 12. tammikuuta 2009 - Yleisradiotoimintaa koskevan tiedonannon tarkistaminen – julkisen yleisradiotoiminnan valtionavut (keskustelu)\nO-0102/2008Käsiteltäväksi jätetyt tekstit :\n16. Yleisradiotoimintaa koskevan tiedonannon tarkistaminen – julkisen yleisradiotoiminnan valtionavut (keskustelu)Puheenvuorot videotiedostoinaPV\nPuhemies. – (FR) Esityslistalla on seuraavana keskustelu Visserin, Beletin ja Hieronymin kulttuuri- ja koulutusvaliokunnan puolesta komissiolle laatimasta suullisesta kysymyksestä yleisradiotoimintaa koskevan tiedonannon tarkistamisesta – julkisen yleisradiotoiminnan valtionavut (O-0102/2008 – B6-0495/2008). Cornelis Visser, laatija. − (NL) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, on valitettavaa, ettei komission jäsen Kroes päässyt tänä iltana paikalle onnettomuuden vuoksi. Haluan tässä yhteydessä toivottaa hänelle vilpittömästi pikaista paranemista. Poliittisessa mielessä vastustan kuitenkin pohjimmiltani hänen puuttumistaan jäsenvaltioiden julkiseen yleisradiotoimintaan.\nJärjestimme viime torstaina jäsen Hieronymin ja Beletin kanssa Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän kuulemistilaisuuden julkista yleisradiotoimintaa koskevasta komission tiedonannosta. Voin kertoa, että alan toimijat ja jäsenvaltiot osoittivat melkoista kiinnostusta asiaa kohtaan. Paikalla oli myös paljon kilpailun pääosaston henkilöstöä. Tämä asia näyttää olevan heille tärkeä. Kilpailun pääosaston pääjohtaja oli paikalla koko aamun paneelin jäsenenä.\nArvoisa puhemies, komission ehdotus julkista yleisradiotoimintaa koskevien sääntöjen tarkistamisesta ei ole hyväksyttävä nykyisessä muodossaan. Julkisilla yleisradioyhtiöillä on keskeinen merkitys kulttuurisen ja kielellisen moninaisuuden sekä tiedotusvälineiden moniarvoisuuden suojelussa. Vastustan voimakkaasti komission suunnitelmia. Meidän on ensinnäkin ymmärrettävä, että julkiset yleisradioyhtiöt ovat kansallisomaisuutta, minkä vuoksi niiden politiikasta päättäminen on kansallisten viranomaisten eikä Euroopan komission tehtävä. Tämä on vahvistettu selkeästi myös Amsterdamin sopimukseen liitetyssä julkista yleisradiotoimintaa koskevassa pöytäkirjassa. Jäsenvaltiot järjestävät ja rahoittavat julkisen yleisradiotoiminnan sopivaksi katsomallaan tavalla. Komission jäsenen Kroesin suunnitelmilla heikennetään oleellisesti toissijaisuusperiaatetta ja jäsenvaltioiden liikkumavaraa sekä korvataan ne Euroopan unionin toimilla. Olen erittäin yllättynyt, että hän valitsee liberaalina komission jäsenenä tämän tien.\nToiseksi olen huolissani ehdotuksesta, jonka mukaan riippumaton valvoja suorittaa etukäteen markkinatestin. Tämä antaisi kaupallisille kanaville merkittävän aseman. Sitäkö haluamme? Markkinatestit lisäävät väistämättä paperityötä. Kyse on hyvin pitkälti siitä, onko pienillä yleisradioyhtiöillä varaa lisähenkilöstöön ja kuka vastaa testeistä aiheutuvista lisäkustannuksista. Pitäisikö yleisradioyhtiöiden maksaa ne vai kenties veronmaksajien? Tämä ehdotus ei toimi pienissä jäsenvaltioissa. Markkinatesti on lisäksi hyvin yksityiskohtainen, eikä ehdotus ole riittävän joustava. Jäsenvaltiot eivät voi sen vuoksi enää soveltaa toimintatapoja ja menettelyjä, jotka liittyvät kiinteästi niiden kansallisiin järjestelmiin. Kyse on pitkälti myös siitä, antavatko markkinavaikutusten ennakkoarvio ja uusien palvelujen julkinen arviointi liikaa etumatkaa kaupallisille kilpailijoille.\nKolmanneksi ehdotus huolestuttaa minua, koska julkista yleisradiotoimintaa ei järjestetä jokaisessa jäsenvaltiossa tarkalleen samalla tavalla. Jäsenvaltioissa käytetään erilaisia tekniikkoja, ja eroja on myös yleisradiojärjestelmissä, organisaatioissa ja toiminnan laajuudessa. Valtioiden välillä on myös kieleen ja kulttuuriin liittyviä eroja. On selvää, ettei asiakirjassa ehdotettu yksi kaikkiin sovellettava ratkaisu toimi tässä tapauksessa. Ehdotuksessa ei oteta tätä huomioon.\nIlmaistuani ensin omat huolenaiheeni selvitän seuraavaksi lyhyesti, mitä tapahtui viime torstaina järjestetyssä PPE-DE-ryhmän kuulemistilaisuudessa, jossa komissiolla oli erittäin myönteinen asenne. Komissio myönsi, että ehdotukset ovat luultavasti liian yksityiskohtaisia ja että niiden sanamuotoa on muokattava. Pääjohtaja ilmoitti minulle, että lopullista tiedonantoa voidaan lykätä siihen asti, kunnes kulttuuri- ja koulutusvaliokunta on järjestänyt 5. maaliskuuta toisen kuulemistilaisuuden tästä aiheesta. Pääjohtaja totesi, että tämän kuulemisen jälkeen komission on mahdollisesti laadittava uusi versio tuoreiden tietojen perusteella, ennen kuin se toimittaa lopullisen tiedonantonsa. Tämä oli erinomainen tulos.\nArvoisa puhemies, ymmärrätte varmaan, että olen iloisesti yllättynyt näistä lupauksista. Tämä nimittäin tarkoittaa, että komissio on avaamassa silmänsä ja on valmis kuuntelemaan alan toimijoita, jäsenvaltioita ja parlamenttia. Tämä on loistavaa.\nHaluan esittää komissiolle vielä muutaman kysymyksen. Ensinnäkin, aikooko komissio pitää kiinni riippumattoman valvojan etukäteen tekemästä yksityiskohtaisesta markkinatestistä? Voitte ehkä välittää tämän kysymyksen komission jäsenelle Kroesille. Onko komissio siis valmis luopumaan riippumattomasta valvojasta ja etukäteen tehtävästä markkinatestistä vai vaatiiko se, että nämä asiat säilytetään?\nToiseksi, miten tekninen neutraalius voidaan taata? Eikö ehdotuksesta voida päätellä, että julkisten yleisradioyhtiöiden nykyisten palvelujen ja uusien mediapalvelujen välillä tehdään ero?\nKolmanneksi, kilpailun pääosaston pääjohtajan huomautuksesta puheen ollen onko komissio valmis laatimaan uuden ehdotuksen tuoreiden tietojen perusteella?\nNeljänneksi, mitä komissio aikoo tehdä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen antamalle Tanskan TV2-kanavaa koskevalle tuomiolle? Aikooko se sisällyttää sen uuteen ehdotukseen? Miten tuomio muussa tapauksessa pannaan täytäntöön?\nKysyn lopuksi: onko komissio valmis ottamaan parlamentin mukaan seurantaprosessiin ja odottamaan parlamentissa vielä käytäviä keskusteluja?\nToivon, että Euroopan parlamentti, Euroopan komissio ja jäsenvaltiot tekevät erinomaista yhteistyötä, jotta tiedonannosta saadaan laadittua lopullinen versio. Androulla Vassiliou, komission jäsen. − (EN) Arvoisa puhemies, kuten on jo todettu, kollegani Kroes joutui pieneen onnettomuuteen, minkä vuoksi hän ei päässyt paikalle.\nKomissio julkaisi 4. marraskuuta 2008 ehdotuksen uudeksi yleisradiotoimintaa koskevaksi tiedonannoksi, ja sitä koskeva kuuleminen kestää 15. tammikuuta saakka. Suhtaudumme vakavasti laajaan kuulemisprosessiin. Parlamentin kulttuuri- ja koulutusvaliokunta aikoo järjestää kuulemistilaisuuden 5. maaliskuuta, ja kuten jo mainittiin, PPE-DE-ryhmä järjesti jo viime torstaina tällaisen tilaisuuden, jossa oli paikalla kilpailun pääosaston pääjohtaja Philip Lowe.\nTämä komission ja parlamentin välinen vuoropuhelu on tärkeää. Olemme valmiita kuuntelemaan ja vastaamaan kysymyksiinne. Lisäksi tiedämme, että parlamentti totesi syyskuussa 2008, että julkisille yleisradioyhtiöille on myönnettävä valtiontukea, jotta ne voivat hoitaa tehtävänsä dynaamisessa ympäristössä ja välttää julkisten varojen käyttöä poliittiseen tai taloudelliseen hyötymiseen liittyvistä syistä. Olemme samaa mieltä. Julkinen ja yksityinen lähetystoiminta ovat molemmat tärkeitä. Kaksitahoinen lähetysjärjestelmä on vastaus Euroopan mediaympäristöön, joka on taattava kaikilla foorumeilla.\nEhdotuksessa yleisradiotoimintaa koskevaksi tiedonannoksi pyritään näin ollen vahvistamaan vuoden 2001 tiedonannosta lähtien harjoitettu komission valtiontukikäytäntö. Ehdotuksessa varmistetaan, että säännöissämme otetaan huomioon uusi, nopeasti muuttuva mediaympäristö. Tiedonantoa uudistetaan, jotta voidaan lisätä avoimuutta ja oikeusvarmuutta. Tiedonantoa koskevassa ehdotuksessa selvitetään, että julkiset yleisradioyhtiöt tarjoavat audiovisuaalisia palveluja kaikilla viestintäkanavilla, mutta yksityisille toiminnanharjoittajille on tarjolla riittävästi kannustimia pysyä markkinoilla. Tämä varmistetaan niin kutsutulla Amsterdamin testillä, jolla tasapainotetaan julkisin varoin rahoitettavien mediapalvelujen arvoa ja kielteistä vaikutusta jäsenvaltioissa.\nMiksi tällaisia testejä tehdään? Niitä tehdään, koska niillä voidaan estää komission puuttuminen kansalliseen toimintaan. Komissiolle tehdään yhä enemmän kanteluja rajatapauksista, joissa julkisella mediatoiminnalla ei ehkä ole selkeää arvoa kansalaisten kannalta, mutta sillä näyttää olevan huomattavat markkinavaikutukset. Komissio kuitenkin katsoo, ettei jatkuva puuttuminen alan toimintaan ole toissijaisuusperiaatteen mukaista. Haluamme siksi, että jäsenvaltiot ovat komission ohella vastuussa valtion rahoittamien mediapalvelujen markkinavaikutusten valvonnasta.\nAmsterdamin testillä varmistetaan, että julkisten yleisradioyhtiöiden uudet mediapalvelut täyttävät katsojien ja kuuntelijoiden sosiaaliset, demokraattiset ja kulttuuriset tarpeet ja että valtiontuesta aiheutuu yksityisille toiminnanharjoittajille mahdollisimman vähän vahinkoa. Emme yhdy näkemykseen, jonka mukaan Amsterdamin testistä aiheutuu perusteetonta hallinnollista taakkaa. Jokainen testi edellyttää tietenkin työtä, mutta vähimmäisvaatimuksemme on järkevä ja tarpeellinen. Testi on ensinnäkin tarkoitus tehdä ainoastaan tärkeille ja aivan uusille palveluille, ja ehdotuksessamme annetaan jäsenvaltioille tältä osin laaja harkintavalta. Kukin jäsenvaltio voi itse päättää, milloin uusi audiovisuaalinen palvelu tosiasiassa edellyttää testausta. Toiseksi ehdotuksessa vapautetaan koehankkeet testauksesta. Julkiset yleisradioyhtiöt voivat näin ollen edelleen kokeilla uusia medioita ilman etukäteen tehtäviä testejä. Kolmanneksi ehdotuksessa annetaan jäsenvaltioille täysi vapaus valita asianmukaiset menettelyt ja testin suorittavat elimet. Lopuksi on syytä mainita, että pienissä jäsenvaltioissa, esimerkiksi Belgiassa ja Irlannissa, tehdään jo tällaisia testejä. Kyseisissä valtioissa löydetyt ratkaisut ovat oikeassa suhteessa käytettävissä oleviin resursseihin. Koska testi on varsin laaja, myöskään toimituksellista vapautta ei voida loukata. Testissä ainoastaan edellytetään, että julkinen mediapalvelu vastaa yhteiskunnan sosiaalisiin, demokraattisiin ja kulttuurisiin tarpeisiin ja että sen markkinavaikutukset ovat oikeasuhteisia. Toimituksellisen riippumattomuuden takaamiseksi ehdotuksessa todetaan lisäksi, että tietyissä oloissa julkinen yleisradioyhtiö voi suorittaa testin itse.\nTotean kokoavasti, että Amsterdamin testiä on pidettävä mahdollisuutena eikä uhkana. Se edistää tiedotusvälineiden moniarvoisuutta uudessa mediaympäristössä takaamalla oikeudenmukaisuuden tietenkin sekä kaupallisille tiedotusvälineille, myös verkkosanomalehdille, että erinomaisille julkisille tiedotusvälineillemme. Puhetta johti varapuhemies Manuel António DOS SANTOS Ivo Belet, PPE-DE-ryhmän puolesta. – (NL) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, hyvää iltaa. Aivan ensiksi pyydän Teitä välittämään terveisemme komission jäsen Nellie Kroesille. Toivotamme hänelle pikaista paranemista, sillä olemme ymmärtäneet, että hän kaatui liukkaalla alustalla. Toivomme luonnollisesti, että komission jäsen Kroes palaa työskentelemään kanssamme mahdollisimman pian.\nArvoisa komission jäsen, olemme kanssanne luonnollisesti samaa mieltä siitä, että komissio varmistaa nyt ja tulevaisuudessa tasapuoliset toimintaedellytykset audiovisuaalialan kaikille toimijoille, sekä julkisille että yksityisille yleisradiotoimintaa harjoittaville yhtiöille. Tämä on ratkaisevan tärkeää tasapainoisen tarjonnan kannalta, ja se edistää myös laatua.\nSe, mitä komissio nyt esittää, on kuitenkin useista syistä täysin päinvastaista, kuten Cornelis Visser jo vakuuttavasti esitti. Aluksi haluaisin kommentoida sitä, mitä te, arvoisa komission jäsen, sanoitte hetki sitten. Ehdottamaanne markkinatestiä sovelletaan jo muun muassa Belgiassa. Ainakin jossain määrin kyllä, mutta ei täysin. Muun muassa yleisradiotoiminnan harjoittajat itse soveltavat jo tosiaan jossain määrin tätä markkinatestiä, tai vaikutusanalyysia, mutta eivät komission ehdotuksessa esitettyjen, hieman erilaisten sääntöjen mukaan.\nHaluaisin kertoa teille ehdotusta koskevista varauksistamme. Tärkein vastalauseeni koskee sitä, että ehdotus on ristiriidassa Lissabonin strategian kanssa. Monissa jäsenvaltioissa nykyisin juuri julkiset yleisradioyhtiöt luovat ja kannustavat viestimien innovaatioita. Tätä ei luonnollisesti ole syytä muuttaa. Innovaatioita haittaavalla holhoavalla hallinnollisella asenteella liikumme mielestäni väärään suuntaan. Erityisesti digitaalisen toimintaympäristön uusien laajakaista- ja Internet-jakelutapojen kehittäminen on kallista. Tällaiset investoinnit on parasta hajauttaa mahdollisimman laajalle, ja niitä olisi kehitettävä yhteistyössä. Yksityiset ja julkiset yleisradiotoiminnan harjoittajat voivat sitten tarjota sisältöä yhteisten jakelutapojen avulla, ja kilpailun olisi koskettava nimenomaan sisältöä, jotta kuluttajille syntyy mahdollisimman suuri hyöty.\nÄlkää kuitenkaan käsittäkö meitä väärin. Kannatamme sataprosenttisesti tasapainoisia kilpailusuhteita julkisten ja yksityisten yleisradiotoiminnan harjoittajien välillä. Molemmille lienee riittävästi tilaa tarjota laadukasta sisältöä. Tässä yhteydessä on selvää, että julkisten yleisradioyhtiöiden olisi oltava tilivelvollisia työssään käyttämistään julkisista varoista, vaikka olemmekin vakuuttuneita, että tämän saavuttamiseen on parempiakin keinoja. Tässä yhteydessä esimerkkinä voidaan mainita Yhdistyneen kuningaskunnan yleisradioyhtiö BBC, joka on tehnyt eri kumppanien kanssa tehtävää kehitys-, tuotanto- ja jakeluyhteistyötä koskevia ehdotuksia. Tämä on mielestäni hyvä esimerkki, ja kehotan ystävällisesti komissiota alkamaan pohtia asiaa tämän suuntaisesti. Katerina Batzeli, PSE-ryhmän puolesta. – (EL) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, puheenjohtajavaltio Ranskan ehdottama julkisen yleisradiotoiminnan valtionapuja koskevien perussuuntaviivojen tarkistaminen on erittäin ajankohtainen keskustelunaihe sekä monissa jäsenvaltioissa että joukkoviestinten aseman kannalta myös Euroopassa ja kansainvälisesti.\nTeleviestintäpaketin tarkistus, jolla käytännössä järjestetään uudelleen radiotaajuuksien jakamisen tapa ja perusteet Euroopan tasolla, on samalla kuitenkin osoittanut, että yleisradiopalvelujen rahoittamista koskevat säännöt ovat nyt erittäin tärkeät tietoyhteiskuntaan liittyvien palvelujen tulevan sääntelyn tai sääntelyn purkamisen, innovaatioiden sekä julkisten ja taloudellista etua koskevien palvelujen kannalta. Tämä on se poliittinen kysymys, joka meidän on ratkaistava.\nOn selvää, että valtiontukia koskeva keskustelu keskittyy lähinnä kunkin jäsenvaltion määrittämiin niin sanottuihin julkisiin yleisradioyhtiöihin, koska niiden käytössä olevat varat ovat hyvin vähäiset ja varsinkin koska niille on annettu merkittävä julkisen palvelun tehtävä. Yleisradiotoiminnan tärkeä tehtävä mainitaan Unescon yleissopimuksessa, Amsterdamin pöytäkirjassa ja komission tiedonannossa vuodelta 2001. Toisin sanoen julkisten joukkoviestimien tehtävä on jo selkeästi määritelty.\nValtiontukia koskeva keskustelu on kuitenkin tuonut asian uudelleen esiin, ja kuten mainitsitte, meidän on otettava huomioon eräät uudet olosuhteet ja eräät toimet, joita toteutetaan joko tietoisesti tai julkisten ja yksityisten elinten välillä usein vallitsevan sekaannuksen vuoksi tahattomasti. Haluan mainita erityisesti eräitä seikkoja: Ensinnäkin, kysymystä julkisen palvelun tehtävän määrittelystä ei tule sekoittaa kysymykseen tällaisten palvelujen tarjoamiseksi valittavasta rahoitusmekanismista. Vaikka julkiset televisioyhtiöt voivat harjoittaa kaupallista toimintaa – esimerkiksi myydä mainosaikaa – saadakseen tuloja, eräät hallitukset, muun muassa Ranskan hallitus, ovat tuominneet tämän, ja tällainen toiminta ollaan kieltämässä kansallisen lainsäädännön nojalla.\nToisaalta kaupallisilla lähetystoiminnan harjoittajilla, joiden on tarjottava julkista palvelua, on myös tärkeä tehtävä. Yksityisten ja julkisten palveluntarjoajien rinnakkaiselo on eurooppalaisten markkinoiden perustavanlaatuinen osatekijä.\nLopuksi korostan erästä toista seikkaa: Meidän tulisi olla huolissamme komission ehdottamista ennakoivista menettelyistä, ei siksi että niillä kumottaisiin tai ohitettaisiin toissijaisuusperiaate, vaan siksi, että on tarkastettava, ovatko ne yhteensopivia valtiontukien ehtojen kanssa.\nHuomautan lopuksi, että kysymystä radioasemille ja joukkoviestimille annettavasta kansallisesta tuesta olisi tarkasteltava kansainvälisten suhteiden viitekehyksessä, sillä eurooppalaisten organisaatioiden on kilpailtava kansainvälisten jättien kanssa ja tiukka lainsäädäntö vahingoittaa eurooppalaisia saavutuksia ja yhteisön säännöstöä. Ignasi Guardans Cambó, ALDE-ryhmän puolesta. – (ES) Arvoisa puhemies, pyrin puhumaan lyhyesti. Ensin lähetän luonnollisesti lämpimimmät terveiseni komissaari Kroesille ja toivon, että hän toipuu kaatumisestaan. Täällä ainakin rakennukseen johtava käytävä oli suolattu kunnolla, mutta näin, että muualla suolaa ei ollut tarpeeksi.\nKäymämme keskustelu on erittäin tärkeä, ja siksi sen lopullisena tavoitteena on vaatia, että komissio kutsuu parlamentin mukaan asian valmisteluun. Tämä on keskustelumme päämäärä: se ei saa päättyä tähän, vaan ennen kuin komission tiedonanto hyväksytään, on pikemmin varmistettava, että me todella keskustelemme asiasta täällä ja että me kaikki osallistumme keskusteluun. Miksi? Koska kysymys ei ole vain televisiotoimintaa koskevasta mallistamme, vaan pelissä on paljon enemmän, sillä televisiotoiminnan harjoittajat eivät ole sitä mitä ne kerran olivat – kuten me kaikki tiedämme audiovisuaalisia mediapalveluja koskevasta direktiivistä käymämme keskustelun perusteella; niiden tehtävänä on itse asiassa prosessoida sisältöä, jota ne toimittavat lineaaristen tai ei-lineaaristen jakelutapojen avulla, ja molemmilla aloilla kaikki on täydellisessä vuorovaikutuksessa. Tästä syystä ei enää ole asianmukaista puhua julkisesta yleisradiotoiminnasta ikään kuin tätä keskustelua käytäisiin 1970- tai 1980-luvulla.\nToisaalta on selvää, että tämä keskustelu on käytävä, sillä kaikki, mikä nykyään kantaa julkisen palvelun leimaa, ei todellisuudessa ole julkista palvelua, eikä aina ole järkevää käyttää julkisia varoja siihen, mitä tietyt televisioyhtiöt julkisilla varoilla tekevät. Samalla – ja tämä on nähdäkseni huolenaiheistamme keskeisin, ja ymmärtääkseni eräät muutkin jäsenet ovat samaa mieltä – julkisilla televisioyhtiöillä on aivan ratkaiseva rooli kulttuurisen ja kielellisen monimuotoisuuden suojelemisessa ja viime kädessä yhteiskuntiemme yhteennivomisessa, sillä teoriassa ne tavoittelevat enemmän kuin pelkkää taloudellista voittoa.\nTästä syystä tätä rahoituksen tasapainoa on suojeltava. Meidän on etsittävä uusia rahoitusmalleja; meidän olisi oltava luovia ja avata tätä keskustelua laajemmalti, mutta tätä ei saa tehdä niin, että vaarannamme yhteiskuntiemme kannalta elintärkeät nykyiset julkiset televisioyhtiöt. Helga Trüpel, Verts/ALE-ryhmän puolesta. – (DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, Barroson komissio on julistanut unionin liiallisen sääntelyn poistamisen yhdeksi tärkeimmistä poliittisista tavoitteistaan. Teidän nyt tekemistänne ehdotuksista syntyy vaikutelma, että te itse asiassa rohkaisette liiallista sääntelyä. Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän viime viikolla pitämässä kuulemisessa kävi selväksi, että vallitsee vakava huoli siitä, kuinka paljon te nyt olette puuttumassa jäsenvaltioiden toimivaltaan. Nyt pöydällä oleva ehdotus haiskahtaa liialliselta sääntelyltä, ja sitä me emme voi hyväksyä.\nOn totta, että meidän on löydettävä tasapaino julkisten ja yksityisten yleisradiopalvelujen kehittämismahdollisuuksien välille. Tämä merkitsee kuitenkin – erityisesti digitaaliaikakaudella – myös sitä, että julkisella yleisradiotoiminnalla, joka edustaa laatua, kulttuurista monimuotoisuutta sekä kulttuurista ja yhteiskunnallista koheesiota, on oltava digitaaliaikakaudella kehittymismahdollisuuksia. Me vaadimme tätä osana Lissabonin strategiaa. Jos julkiselle yleisradiotoiminnalle ei anneta tätä mahdollisuutta, se muuttuu dinosaurukseksi eikä kykene kehittymään hyvin.\nPohtiessamme talous- ja rahoituskriisiä olemme kaikki tulleet siihen tulokseen, että markkinoita on säänneltävä. Sosiaalinen ja ekologinen sääntely ei ole kannanotto markkinoita vastaan sinänsä, vaan oikeudenmukaisten markkinoiden puolesta – ja tämä tarkoittaa säänneltyjä markkinoita. Sama koskee sitä suhdetta, jonka puitteissa yksityiset ja julkiset toimijat voivat tulevaisuudessa kehittyä, jos haluamme menestyä digitaalisessa maailmassa. Erik Meijer, GUE/NGL-ryhmän puolesta. – (NL) Arvoisa puhemies, 80 vuoden ajan julkisen yleisradiotoiminnan tehtävänä on ollut yleisölle tiedottaminen ilmaisun laajimmassa mielessä. Tämä palvelu voi säilyä hengissä erillisellä radio- ja televisioverolla kerättävän julkisen rahoituksen turvin, ja rahoitusta voidaan täydentää yleisradioyhtiöille maksettavilla jäsenmaksuilla, kuten Alankomaissa on tehty jo kauan.\nTämän rinnalla viime vuosikymmeninä yleisradioyhtiöitä on kannustettu ansaitsemaan itse omat rahansa. Tähän päästään mainosajan myynnin lisäksi myös asettamalla suuri osa yleisradioyhtiön keräämästä tietoaineistosta saataville audio- ja videomateriaalin muodossa. Tämän odotetaan johtavan siihen, että katsojat ja kuuntelijat tuntevat olevansa tiiviimmin osallisia, tavoitetaan uusia kohderyhmiä ja vähennetään julkisia kuluja. Tämä vuosien mittaan muodostunut tehtävä ei aiheuta ongelmia niin kauan, kun kaupalliset kanavat eivät katso siitä olevan niille haittaa.\nKaupallisten kanavien näkökulmasta niitä paljon vanhempia julkisia yleisradioyhtiöitä voidaan pitää kilpailijoina, joilla on huomattava kilpailuetu, koska ne saavat rahoitusta veronmaksajien rahoista. Kysymys kuuluu nyt, voidaanko julkisten yleisradioyhtiöiden olemassaolo yhä oikeuttaa ensisijaisesti niiden hyödyllisyydellä koko yhteyskunnalle vai tulisiko huomioon ottaa kaupallisia kanavia haittaava mahdollinen kilpailun vääristyminen. Kun julkisen ja yksityisen sektorin edut eivät enää ole vastakkaisia, Euroopan komissioon kohdistuu ristiriitaisia vaatimuksia.\nJulkisten yleisradioyhtiöiden tulevaisuus on vaarassa, jos niiden toimintavaraa rajoitetaan kaupallisten yhtiöiden voittomarginaalien hyväksi. Vielä pahempaa on, jos tämä tehdään ilman Euroopan parlamentin osallistumista ja jätetään huomiotta se, että yhdeksäntoista 27:stä jäsenvaltioiden hallituksesta on esittänyt selväsanaisia vastalauseita.\nOlen viime vuosina pyytänyt komissiota useaan otteeseen hylkäämään tämän kohtalokkaan suunnitelman. Tämä näyttää minusta olevan ainoa mahdollinen ratkaisu, kun otetaan huomioon laajalle levinnyt huolestuneisuus. Lisäksi tämä on asia, joka kuuluu jäsenvaltioiden eikä Euroopan unionin toimivaltaan. Yhdyn Cornelis Visserin ja muiden puhujien esittämiin kysymyksiin ja näkökantoihin. Manolis Mavrommatis (PPE-DE). - (EL) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kuten suullisen kysymyksen allekirjoittaneet kollegani ovat korostaneet ja arvovaltaiset puhujat esittivät yksityiskohtaisesti Brysselissä viime viikolla pidetyssä julkisessa kuulemisessa, meidän kaikkien on tarkasteltava julkista televisiotoimintaa välineenä toimittaa kansalaisille palvelu, joka pitkälti vastaa sen tarjoamista koskevaa velvoitetta.\nUusien teknologioiden kehittymisen ja päivittäin syntyvien lukuisten uusien yhtiöiden vuoksi julkista keskustelua, riippumatonta valvontaviranomaista ja ohjelmien monimuotoisuutta on suojeltava kunkin jäsenvaltion historiaa ja kulttuuria kunnioittaen.\nKomission on edistettävä terveen kilpailun puitteissa uusia tapoja suojella yleistä etua ja julkista yleisradiotoimintaa.\nLähinnä on selvennettävä yleisradiotoiminnan harjoittajien julkisen tehtävän määritelmää; valtiontuesta tarvitaan nykyistä parempi arviointi, mutta lisäksi komission suorittamassa ennakkoarvioinnissa ei saa asettaa avoimuussäännön suhteen turhia hallinnollisia ja rahoitusrasitteita jäsenvaltioille ja yleisradioyhtiöille.\nUudessa joukkoviestinnän toimintaympäristössä on myös otettava käyttöön tehokkaampia valvontamekanismeja. Lisäksi, koska yleisradiotoiminnalla on kulttuurisen ja kielellisen monimuotoisuuden kannalta ratkaiseva tehtävä, kaikilla näillä viestimillä sekä julkisilla elimillä ja julkisilla televisioyhtiöillä on velvollisuus tarjota laadukkaita ohjelmia, ja samalla niiden on kyettävä muiden vastaavien elinten kanssa kilpaillen vastaamaan ajan haasteisiin lähettämällä esimerkiksi sellaisia maailmanlaajuisesti kiinnostavia tapahtumia kuin olympiakisoja ja jalkapallon MM-kisoja. Valitettavasti näin ei nykyisin yleensä ole vain siitä syystä, että koska yksityisillä yhtiöillä on enemmän rahaa, julkisilla televisioyhtiöillä ei ole niihin varaa. Näin ollen kansalaiset eivät voi katsoa näitä tapahtumia muiden ohjelmien ohella.\nLopuksi huomautan, että se, mitä markkinoilla nykyisin on saatavilla, sekä kaupallisten viestinten intressi määritellä julkisten yleisradioyhtiöiden toimivalta ja toiminta-ala eivät myöskään – tietysti eräin poikkeuksin – edistä yleisempää etua, ja komission on syytä ottaa tämä vakavasti huomioon. Maria Badia i Cutchet (PSE). – (ES) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, myös minä toivotan komission jäsen Kroesille pikaista paranemista.\nHaluaisin esittää eräitä yleisiä huomioita yleisradiotoimintaa koskevan tiedonannon tarkistuksesta. Ensinnäkin pidän tätä komission käynnistämää tarkistusta myönteisenä sikäli, että sen avulla vuoden 2001 tiedonannon sisältö voidaan mukauttaa sekä teknologian alalla että yhteisön oikeudessa tapahtuneisiin muutoksiin.\nLisäksi siinä säilytetään olennaisin sisältö vuoden 2001 tiedonannosta, jossa tunnustettiin julkisen yleisradiotoiminnan tärkeä tehtävä demokratian laadun ja moniarvoisuuden takaajana Viittaan lähinnä periaatteisiin, joiden mukaan jäsenvaltiot määrittävät ja rajaavat vastaavien julkisten elinten hoitamien julkisen palvelun tehtävien toimittamisen ja sisällön ja niillä on vapaus valita rahoitusmalli vapaan kilpailun vääristymisen välttämiseksi.\nTehtävä on myös annettava erityisen elimen tai ryhmän hoidettavaksi virallisella päätöksellä, ja sen hoitamista valvoo ulkoinen ja riippumaton valvontaelin; korostan tässä yhteydessä audiovisuaalialan sääntelyviranomaisten keskeistä roolia.\nEhdotukseen tehdyistä merkittävimmistä lisäyksistä suhtaudun myönteisesti julkisten yleisradioyhtiöiden tarjoamien uusien palvelujen ennakkovalvontaan, mutta vain, jos valvonta on riittävän joustavaa, niin että se voidaan mukauttaa kunkin valtion institutionaaliseen malliin ja ottaa käyttöön asteittain.\nKatson, että on arvioitava hyvin huolellisesti sitä mahdollisuutta, että tietyistä julkisiin audiovisuaalipalveluihin luettavista palveluista peritään maksu tai korvaus niitä käyttäviltä kansalaisilta, kun otetaan huomioon perinteisen julkisen yleisradiotoiminnan ilmainen ja yleinen luonne sekä tämän rahoitusmenetelmän mahdollisesti synnyttämä syrjäytymisriski. Toivon, että komissio ottaa nämä kommentit huomioon. Ieke van den Burg (PSE). - (EN) Arvoisa puhemies, on ilmeistä, että tässä asiassa on kyse yleisen edun ja sen yhteiskunnallisen roolin sekä terveeseen kilpailuun ja sisämarkkinoiden toimintaan kohdistuvien vaikutusten välisestä jännitteestä. Julkisen ja yksityisen yleisradiotoiminnan, mutta myös muiden viestimien, väliset rajat ovat yhä sumeammat, ja tämä pätee erityisesti sellaisiin uusiin viestimiin kuin Internetiin, iPodeihin, tekstiviesteihin ja niin edelleen.\nKuten jotkut ovat sanoneet, julkiset yleisradioyhtiöt ovat usein johtavia innovatiivisia palveluita kehittäviä toimijoita, mutta on selvää, että tämä vaikutus ylittää valtioiden ja eri viestintäalojen väliset rajat. Tästä syystä on tärkeää, että yleisradiotoiminnan ja yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevan yleisen kehyksen välillä vallitsee johdonmukaisuus. Tämä on tärkeä kysymys, jota olemme käsitelleet parlamentin talous- ja raha-asioiden valiokunnassa. Varsinkin valiokunnan PSE-ryhmään kuuluvat jäsenet ovat korostaneet, että yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyville palveluille on tärkeää luoda enemmän oikeusvarmuutta, ja me haluaisimme, että poliittisella tasolla päätettäisiin tätä koskevasta puitedirektiivistä ja alakohtaisesta lainsäädännöstä.\nKäsiteltävänä olevaa komission esittämää tiedonantoluonnosta voidaan kommentoida tammikuun 15. päivään asti, ja on tärkeää ilmaista jälleen kerran selkeästi, että laaja-alaisempi yleinen kehys olisi tärkeä väline, jolla tämän julkista yleisradiotoimintaa koskevan keskustelun kaltaiset keskustelut voidaan asettaa laajempaan asiayhteyteen.\nOn tärkeää voida nähdä, kuka päättää säännöistä ja millainen on niiden tasapaino markkinoiden etujen ja yleisen edun välillä. Minusta tuntuu, että tiedonannossa mainitussa markkinatestissä etusijalle asetettaisiin kaupalliset ja markkinanäkökohdat yleistä etua koskevien näkökohtien sijasta. Tämä oli se, mihin yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevilla uusilla horisontaalisilla säännöillä pyrimme.\nOlen hieman yllättynyt siitä, että PPE-DE-ryhmä keskittyy nyt niin voimakkaasti näihin yksittäisiin kysymyksiin, sillä he tukivat varsin epäröiden pyyntöämme yleisemmän kehyksen luomisesta. Tämä on selkeä esimerkki siitä – ja se pätee myös yleisradiotoimintaan – että ilman laajaa ja selkeää kehystä, jossa painotetaan yleistä etua koskevia näkökohtia ja asetetaan ne etusijalle, markkinoiden edut saavat tämäntyyppisessä keskustelussa hallitsevan aseman.\nToistan vetoomuksemme yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen kehyksestä, jolla horisontaalisesti palautettaisiin eri etunäkökohtien tasapaino yleisen edun hyväksi. Emine Bozkurt (PSE). - (NL) Arvoisa puhemies, julkinen yleisradiotoiminta edustaa moniarvoisuutta, monimuotoisuutta, Euroopan kulttuurista monimuotoisuutta, demokratian ydintä – minä en tätä keksinyt, komissio voi vahvistaa tämän – ja julkiset yleisradioyhtiöt ovat kansallisesti merkittäviä. Nyt on suunnitteilla ottaa käyttöön etenkin uusia viestintätoimintoja koskeva etukäteen tehtävä markkinatesti. Minusta tämä ei ole hyvä ajatus, sillä Brysselin ei pitäisi sanella etukäteen, miten jäsenvaltioiden olisi järjestettävä julkiset palvelunsa. Se, miten yleistä etua edistetään, on mielestäni arvioitava kansallisella tasolla, eikä siihen tarvita pakollista markkinatestiä.\nHaluan myös sanoa muutaman sanan byrokratiasta. Vaikka kannatankin asioiden huolellista tarkastamista, meidän on huolehdittava siitä, ettemme lopulta luo lisää sääntöjä ja aiheuta lisää kustannuksia eri jäsenvaltioille.\nPalvelujen tarjoamisesta katson, ettei meidän ole syytä erotella vanhoja ja uusia palveluja, koska käytännössä niiden väliset rajalinjat ovat hämärtyneet. Kyseessä ei ole joko-tai-vastakkainasettelu; televisio-ohjelmiin liittyy usein uusia palveluja ja päinvastoin. Aivan kuten Eurooppakin, ne ovat kietoutuneet tiiviisti yhteen. Kyse ei ole vain markkinoista vaan myös julkisten yleisradioyhtiöidemme yleisestä merkityksestä, jonka kaikki, eikä vähiten komissio, tunnustavat. Haluaisin kuulla komissiolta, sisällytetäänkö tämä tiedonannon tarkistettuun versioon ja osoitetaanko vastuut asianmukaisesti jäsenvaltioille sekä liitetäänkö niihin yleishyödyllisiä palveluja koskevat säännöt, joita laadittaessa on kuultava Euroopan parlamenttia ja neuvostoa. Thomas Mann (PPE-DE). – (DE) Arvoisa puhemies, julkinen yleisradiotoiminta ei ole pelkkä taloudellinen tekijä. Olin Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän viime viikolla Brysselissä pitämässä kuulemistilaisuudessa. Siellä huomasi, mikä arvo on tiedolla ja eurooppalaisen kulttuurin ja koulutuksen monimuotoisuudella. Jos 22 jäsenvaltiota vastustaa sääntöjen tarkistusta ja tiukentamista, koska toimintaedellytykset ja markkinat ovat erilaisia, on väärin vaatia mittavaa hallintoa, tämän pakollisen ennakkoarvioinnin kaltaista aikaa vievää testimenettelyä tai yhteisön puuttumista asioihin raskaalla byrokraattisella mallilla.\nJulkista yleisradiotoimintaa varten on jo olemassa valvontaelimiä: radio- ja televisioneuvostot. Me seuraamme mukautumista teknologian muutoksiin. Me seuraamme toimenpiteitä terveen kilpailun varmistamiseksi. Olen itse tällaisen valvontaelimen jäsen Union of European Federalists -järjestön edustajana Hessenin osavaltion yleisradioyhtiössä [Hessischer Rundfunk]. Riippumattomuutemme taataan laissa. Me puolestamme olemme täysin ja perustellusti kansalaisten valvonnan alaisia. Näin toimii tehokas viestintäpolitiikka. Zuzana Roithová (PPE-DE). – (CS) Arvoisa puhemies, valtio on kollegojeni kanssa samaa mieltä siitä, että valtiontuki julkiselle yleisradiotoiminnalle edellyttää lainsäädännön selkeyttämistä. Me olemme vaatineet tätä Euroopan parlamentissa jo kauan. Haluaisin silti kiinnittää huomionne eräisiin muihin polttaviin kysymyksiin, jotka komission on ratkaistava mahdollisimman pian. Mainitsen lukuisista ongelmista kolme. Ensinnäkin on otettava käyttöön yhteiset digitaalilähetysten vastaanoton mahdollistavat televisioantennit erityisesti asunto-osuuskuntien omistamissa kerrostaloissa tiedotusta koskevien ohjeiden 5 artiklaan perustuvien poikkeusten mukaisesti, sillä tämä on ongelma miljoonille kansalaisille uusissa jäsenvaltioissa, myös Tšekin tasavallassa. Toinen seikka on kansallisten radio- ja televisioneuvostojen ja yhteisön toimielinten välisen yhteistyön tehostaminen, jotta julkisia palveluja koskevia säännöksiä sovelletaan paremmin. Kolmas asia on se, että televisiotoiminnan kansallisten valvontaviranomaisten välistä koordinointia lasten ja nuorten henkisen kehityksen vaarantavista sopimattomista lähetyksistä annettavien sakkojen suhteen on parannettava. Androulla Vassiliou, komission jäsen. − (EN) Arvoisa puhemies, kiitän teitä kaikkia hyvin hedelmällisestä keskustelusta, jonka välitän kollegalleni Nellie Kroesille.\nSaanen kommentoida eräitä esittämiänne huomioita. Amsterdamin pöytäkirjassa viitataan tarpeeseen tasapainottaa valtiontukiin perustuva rahoitus ja kilpailuvaikutukset. Me haluamme jäsenvaltioiden ottavan tässä asiassa johtavan roolin, sillä muutoin meidän on tehtävä se Brysselissä valitusten perusteella.\nTavoitteenamme on lisätä jäsenvaltioiden mahdollisuuksia kehittää julkista yleisradiotoimintaa, kunhan perustamissopimuksen kilpailumääräyksiä noudatetaan. Julkisen yleisradiotoiminnan olisi edelleen tarjottava innovaatioita, koulutusta ja luonnollisesti viihdettä. Komissio yhtyy näihin tavoitteisiin.\nOn jäsenvaltioiden asia päättää, miten ne rahoittavat julkisen yleisradiotoiminnan. Tämä todetaan selvästi Amsterdamin pöytäkirjassa. Julkiset yleisradioyhtiöt voivat vapaasti toteuttaa uusia kokeilevia hankkeita. Tiedonantoluonnoksessa todetaan selvästi, että pilottihankkeisiin ei testejä sovelleta. Me olemme aina sallineet mahdollisuuden myöntää rahoitusta julkisen palvelun tehtävään, johon sisältyy julkisten yleisradioyhtiöiden lähettämä monipuolinen ja tasapainoinen laaja ohjelmasisältö. Näin asia tulee olemaan myös tulevaisuudessa.\nKomissio haluaa myös taata julkisesta ja yksityisestä toiminnasta koostuvan yhdistelmän. Komission tavoitteena on auttaa julkisia yleisradioyhtiöitä hyödyntämään uusia teknologioita, jotta ne voivat palvella yhteiskunnan sosiaalisia, demokraattisia ja kulttuurisia tarpeita.\nAmsterdamin testin avulla jäsenvaltiot voivat myöntää rahoitusta julkisten yleisradioyhtiöiden tarjoamille uusille mediapalveluille. Sillä suojellaan kykyä pysyä nopeasti liikkuvan mediaympäristön muutosten tasalla. On myös yleisen edun mukaista säilyttää samalla yksityisten toimijoiden kannusteet. Sekä julkisten että yksityisten lähetystoiminnan harjoittajien innovaatiot ovat tärkeitä Lissabonin tavoitteiden saavuttamiseksi, ja sanomattakin selvää on, että myös julkiset yleisradioyhtiöt voivat jatkossa edelleen vapaasti käynnistää kaikentyyppisiä uusia palveluita kaupalliselta pohjalta ilman ennakkoarviointia.\nVakuutan teille, että suhtaudumme kuulemiseen hyvin vakavasti. Tarkistamme tekstin ja otamme huomioon oikeutetut huolenaiheet. Pyydän yksiköitämme ottamaan parlamentin ja jäsenvaltioiden ehdotukset huomioon, kun tarkistamme luonnosta. Puhemies. – (PT) Keskustelu on päättynyt. Päivitetty viimeksi: 15. huhtikuuta 2009Oikeudellinen huomautus


Amazing Australian: Jälkitreeniä ja juoksukaveri\nLähettänyt Joanna klo 14.47\nAnonyymi 24. heinäkuuta 2016 klo 14.55\nMeilläkin on mietitty, miten jäljestykseen saisi rauhallisuutta ja nenän ilman sijasta maahan? Taitaa vaatia kärsivällisyyttä liinan molemmissa päissä :).\nOdottelin otsikon perusteella juoksuraporttia - oletko jo juossut Cavan kanssa? Me olemme käyneet noin kerran viikossa maastopoluilla 40-45 min lenkin. Parin vaikean kerran jälkeen se sujuu tosi hienosti ja kaikilla kolmella on kivaa. Armas tunnistaa jo juoksuvarusteet ja innostuu niiden pukemisesta kovasti.\nJoanna 24. heinäkuuta 2016 klo 18.32\nCavalla auttoi kun tehtiin vanhempia jälkiä - siihen nenän maassa pysymiseen. Vauhti ehkäpä tasoittuu vasta iän myötä :D jos silloinkaan. En oo vielä uskaltanut Cavan kanssa lähteä juoksulenkille. Odotellaan luustokuvia ja kasvun pysähtymistä ja katsotaan sitten :)\nluimupupu 24. heinäkuuta 2016 klo 18.54\nPitäisi paneutua jälkitouhuun enemmän.\nEi mekään olla remmissä juostu eikä kovalla alustalla. Mietittiin, että juokseehan se kavereidensa kanssakin parin tunnin settejä lenkillä ja me ollaan niitä paljon hitaampia ;).\nJoanna 24. heinäkuuta 2016 klo 21.43\nAivan, ihan totta. Ajattelin jotenkin juoksuvarusteista muuta. Mutta joo, meillä on perusmetsälenkit aika rauhallisia kun Kodalla on nivelrikkoa ja itse oon nyt kesän enimmäkseen jumppaillut salilla. Muutenkin huonosti löytyy juoksuun sopivia metsiä. Juoksua kyllä ikävä, mutta katsotaan missä vaiheessa sen saisi mahtumaan omaan aikatauluun..


Älypöksyista apua pikkuvauvojen vanhemmille Lähes puolet äideistä uskoo, että hänen vauvansa nukkuu huonosti (Uutiset) | Njus Soumi\nÄlypöksyista apua pikkuvauvojen vanhemmille Lähes puolet äideistä uskoo, että hänen vauvansa nukkuu huonosti\nLyhyissä pätkissä yönsä nukkuva pikkuvauva raastaa usein vanhempiensa hermoja. Varsinkin ensimmäisen vauvansa kanssa öitään valvovat vanhemmat saattavat ihmetellä, onko lapsen heräileminen keskellä yötä enää ihan normaaliakaan.\nMelkein puolet äideistä on sitä mieltä, että heidän vauvallaan on nukkumisen kanssa ongelmia. Mutta kun näitä lapsia on tuotu sairaalaan tutkimuksiin on huomattu, ettei heillä olekaan mitään varsinaista sairautta, kertoo kliinisen neurofysiologian professori Sampsa Vanhatalo Helsingin Lastensairaalasta.\nVauvan nukkuminen saattaa siis huolettaa vanhempia, vaikkei siihen olisi varsinaista syytäkään.\nLapsella on harvoin joku oikea hoitoa vaativa tauti. Pienen imeväisen uni vain on luonnostaan katkonaista ja se rasittaa vanhempia. Voi olla, että lapsen aivot ovat oppineet vääränlaisen tavan nukahtaa ja sitä varten vanhemmille voidaan antaa uniohjausta esimerkiksi neuvolassa.\nTähän saakka vauvan unta on seurattu lapsen vanhempien pitämän tukkimiehen kirjanpidon avulla. Unipöksyihin kiinnitetyt anturit seuraavat vauvan hengitystä ja unipöksyt antavatkin tutkijoille tarkempaa tietoa yön kulusta.\nMarko Pulkkinen /YLE\nErilaisia liikettä mittaavia rannekkeita saa marketeistakin, mutta ne eivät toimi unimittauksissa pikkuvauvoilla, sillä sätkähtelyt kuuluvat vauvojen normaaliin uneen. Älypöksyt mittaavat vauvan hengitysrytmiä, joka kertoo hyvin kuinka lapsi nukkuu.\nTekniset vimpaimet eivät korvaa vanhempia\nÄlypöksyt ovat vielä tuotekehittelyvaiheessa, ja siksi useimmat vauvat vetelevät vielä älypöksyuniaan Lastensairaalan tiloissa. Tulevaisuudessa unipöksyt saattavat mitata vauvojen unirytmiä heidän omassa sängyssään. Viikon parin jälkeen housut palautetaan sairaalaan, jossa pöksyihin kerätty tieto analysoidaan.\nÄlypöksyjä kehitetään Lastensairaalassa sijaitsevassa BABA-keskuksessa, joka tutkii vauvojen aivojen kehitystä. Lapsen hengitystä mitataan Movesense -sensorilla, ja älyvaatteen suunnittelu tehdään Aalto-yliopistossa.\nSampsa Vanhatalo muistuttaa, ettei älypöksyillä ole tarkoitus eristää vauvaa älykännykän appsin takana pötköttäväksi vanhempien tutkimuskohteeksi.\nÄlypöksyillä poistetaan lapsen nukkumiseen liittyvä huolia. Kun nähdään, että lapsi nukkuu hyvin, voidaan palata normaaleihin nukkumajärjestelyihin.\nVauvansa hyvinvoinnista huolestuneille vanhemmille on kaupan monenlaisia lapsen elintoimintojen seurantaan kehitettyjä laitteita. Erilaisiin vimpaimiin hurahtaneiden vanhempienkin on hyvä muistaa, että tekniikka on vain apukeino.\nModernit vanhemmat alkavat helposti mitata omia lapsiaan teknisesti. He ikään kuin ulkoistavat vanhemmuuteen kuuluvaa emotionaalista ja fyysistä yhteyttä näille mittalaitteille. Tekniikka ei voi korvata vanhempaa. Lisäksi on tärkeä muistaa, että kaupassa ei taida olla myynnissä yhtään sellaista mittaria, joka olisi lääketieteellisesti testattu vauvoilla.\nEntinen urheilija Krista Lahtinen epäilee, että sikainfluenssarokotus aiheutti hänen jatkuvan väsymyksensä Norja maksanut samaan tautiin sairastuneille korvauksia rokotehaitasta\nPutoavatko valtionhallinnon pomojen ökypalkat? Älä kansalainen unta näe\nHyvinvointisovellusten käyttö Suomessa kaksinkertaistui nämä laitteet ovat nyt kovassa suosiossa\nYksinhuoltaja Suvi kamppaili jaksamisensa äärirajoilla ilman tukiverkkoja elämä helpottui, kun hän sai pojalleen tukiperheen: Onneksi sanoin ääneen, että tarvitsen apua\nYle Uutiset 2019-10-27\nHuumeista irti päässyt äiti: Tuomitseminen ei auta huono kohtaaminen voi romuttaa raitistumisen\nMoni nainen hoitaa lapsiaan päivien lisäksi kaikki yöt, kun mies nukkuu sikeästi osa äideistä pärjää, osa on musertumassa väsymyksensä alle\nYle Uutiset 2019-10-19\nNuoret perheet haluavat tasa-arvoisen perhe-elämän isyyteen haetaan rohkaisua myös vertaistuesta: Tuki on tullut tarpeeseen varsinkin huonosti nukuttujen öiden jälkeen"


Julia (20) - Lastenhoitaja Espoo | Babysits\nHei, olen Julia!\nHei, nimeni on Julia ja olen 20v tyttö Espoosta. Tarvitsetko lastenhoito apua tai haluatko vapaan illan ilman lapsia, tai jostain muusta syystä satunnaista tai säännöllistä lastenhoitoa? :) Olen luotettava ja sosiaallinen. Kokemusta lastenhoidosta minulta löytyy ja voin hoitaa arkipäivisin,viikonloppuisin. :) Ja voin myös viedä koirasi lenkille jos on tarvetta. Mielelläni käyn lasten kanssa..\nOta yhteyttä käyttäjään Julia


The Thing | elokuvateatteri.com\nElokuvat 12.4.2012 Pasi Varho 0\n201136 Adewale Akinnuoye-Agbaje5 Eric Christian Olsen5 Joel Edgerton3 jännitys459 Jørgen Langhelle2 kauhu236 Kim Bubbs1 Mary Elizabeth Winstead3 Matthijs van Heijningen Jr.1 mysteeri52 Paul Braunstein1 sci-fi240 Ulrich Thomsen3\nMiksi aina pitää mennä sörkkimään vanhoja klassikoita?! Okei, hieman kun rauhoitutaan, niin tällä kertaa yllättäen ei kyseessä olekaan remake vaan pikemminkin esiosa, jossa yritetään...\nMiksi aina pitää mennä sörkkimään vanhoja klassikoita?! Okei, hieman kun rauhoitutaan, niin tällä kertaa yllättäen ei kyseessä olekaan remake vaan pikemminkin esiosa, jossa yritetään valoittaa tapahtumia ennen The Thing(1982) elokuvan tapahtumia, mutta verrattaen huonolla menestyksellä. Sillä vaikka kuinka tätä asiaa kääntelisi ohjaajien ja tuottajien silmissä mihin suuntaan vaan, niin kyllähän tästä haisee se Hollywoodin lanseeraama re-make, jossa vanha asia yritetään tehdä teknisesti paremmin nykyajan välineillä, mutta heikommilla näyttelijöillä ja juonella. Kaikki kunnia kuitenkin yrityksestä, sillä tämä elokuva sentään edustaa sitä parempaa päätä mitä näistä virityksistä on aikaisemmin nähty.\nEli jälleen ollaan etelänapamantereella tutkimusryhmän parakeissa kunnes ihmisen pohjaton uteliaisuus ja huono onni ottavat hommat haltuun ja merkillisiä asioita alkaa taas tapahtumaan. Elokuva onkin selkeästi suunnattu ihmisille, jotka eivät ole ehkä alkuperäistä nähneet, ja ne jotka ovatkin, niin tekijät toivovat että he olisivat unohtaneet sen jollain tasolla. Sillä koko tämän elokuvan sapluuna on lähes 1:1 vanhan teoksen kanssa. Ainoana erotuksena ehkä se, että Kurt Russelin partainen naama on vaihtunut kauniimman edustajan Mary Elizabeth Winstediin ja naivit tutkijat puhuvat norjaa englannin sijaan. Näyttelijöistä sen verran täytyy mainita, että vaikka miehet ovatkin hieman tuntemattomampia, niin hyvin he rooleihinsa istuvat, ja loppupeleissä väki harvenee sitä vauhtia elokuvan aikana, että ei heihin sen syvempää kontaktia pääse missään vaiheessa muodostumaan.\nTämä elokuva siis valoittaa sen miten norjalaisryhmä saa käsiinsä ulkoavaruudesta tulleen organismin, ja miten alkuperäisessä elokuvassa nähdyt ruumiit muodostuvat tälle asemalle. Joten yksi suuri yllättävyyden aspekti on jotenkin härskisti kastroitu, ja ainakin vanhemmalle katsojaväelle jää vain nähtäväksi kuinka uusi ohjaajalupaus, hollantilainen Heijningen Jr. selviytyy tästä klassikosta kuivin jaloin. Se täytyy toki myöntää että aivan metsään ei tällä teoksella mennä, vaan tunnelma ja tehosteet ovat hyvin uskollisia genrelle, ja varsinkin aihetta tietämättömille jännitys pysyy ylhäällä lähes loppuun saakka. Myös itse henkilöt käyttäytyvät suhteellisen loogisesti heille annetuissa tehtävissään eikä CGI:kään pistä silmään mitenkään häiritsevästi. Positiivisen vivahduksen näyttelemisestä antavat naispääosan lisäksi aseman johtajaa esittävä Ulrich Thomsen, sekä Oz sarjasta tuttuAdewale Akinnuoye-Agbaje.\nThe Thingin uudelleen viritetty esi-osa jaksaa kuitenkin kantaa itsensä kaikesta huolimatta loppuun, joka yhdistää tämän ja vanhemman teoksen toisiinsa lähes saumattomasti. Mitään suuria yllätyksiä tämä ei kuitenkaan tarjoa, mutta oli hienoa nähdä että näin hyvää ideaa ei oltu aivan kokonaan pilattu, ja tehosteet olivat hyvinkin uskollisia vanhalle teokselle jolloin ikäraja ollaan saatu pidettyä tarvittavan korkealla. Eli gorea ja ällöttäviä mutaatioita nähdään aivan koko rahan edestä. Mary Winstead yrittää kovasti tässä ottaa uutta naissankarin osaa Weaverin, Beckinsalen ja Jovovichin rinnalle, ja ilman sarvia ja hampaita voisin sanoa naisen onnistuneen tässä hyvin. Toivottavasti näemme vielä tämän naisen vastaavissa rooleissa, ja myös ohjaaja Heijningille soisin isompia ja erilaisempia projekteja, sillä tällä ohjaajalla on kyllä hyvä tatsi. Käsissä on siis kiva uudelleen”jäähdyttely” vanhalle klassikolle, joka ei varsinaisesti pilaa, mutta ei parannkakaan mitään.\nGenret: jännitys, kauhu, mysteeri, sci-fi\nPääosissa: Adewale Akinnuoye-Agbaje, Eric Christian Olsen, Joel Edgerton, Jørgen Langhelle, Kim Bubbs, Mary Elizabeth Winstead, Paul Braunstein, Ulrich Thomsen