Hiihtolomakuulumisia - Arkeen Kätketty Aarre\ni, että! Siis ahh, mikä hiihtolomaviikko täällä on vietetty. En muista milloin täällä Turun seudulla olisi viimeksi ollut näin aurinkoinen ja luminen hiihtolomaviikko, mutta mehän olemme ottaneet siitä ilon irti!\nTuntuu, että tämä viikon loma on oikeasti ladannut meidän akkuja ja olo on henkisesti vähän levännyt. Tuo aurinko tekee kyllä NIIN ihmeitä. Viimeiset kuukaudet ollaan nähty aurinkoa niin harvoin, että tuntuu, että herään jotenkin uudestaan eloon auringon paistaessa kasvoilla. Aurinko, I love you!\nTämän viikon teemana on ollut ulkoilu, kuten InstaStoryssa on voinut nähdä. Viikon aikana olemme olleet Naantalissa meren jäällä peräti kolmeen otteeseen. Ensin olimme perheen kanssa grillaamassa, luistelemassa ja pilkkimässä. Sitten menimme miehen (ja vauvan) kanssa kokeilemaan retkiluistimia (mikä oli vähän fail kokemus, sillä meillä oli vääränlaiset monot). Tänään menimme korvaamaan epäonnistuneen luistelukerran sillä aikaa, kun esikoinen lähti isovanhemmille kylään. Luistelimme reilu pari tuntia upeita luonnonjääreittejä pitkin, aivan ihanaa ja niin hauskaa!\nViikon aikana olemme myös käyneet pariin otteeseen nauttimassa lounasta Tårgetissa. Sitä voin muuten suositella myös lasten kanssa liikkeessä oleville. Aivan ihana paikka! Kuten olen aiemmin sanonut, meidän vakkari lounasmesta nykyään.\nNyt on kyllä niin hyvä fiilis ja kiitollinen mieli. Loma tuli juuri sopivaan saumaan sairasteluputken ja tytön hampaiden puhkeamisen jälkeen, ja keli on ollut mitä parhain! Kyllä se liikunta, luonto, raikas ulkoilma, aurinko ja hyvä seura tekee aivan ihmeitä ihmiselle.\nAurinkoinen ilma ja latautunut olo on saanut myös aivot aktivoitumaan, ja mieli pursuilee kaikenlaisia kirjoitus- ynnä muita ideoita. Ahh, ihana tunne. Vielä kun saisi aikaa vähän toteuttaa itseään. Mutta ihana kyllä tämä keväinen tunne kehossa ja mielessä, sitä tuntee olevansa jotenkin taas vähän enemmän oma itsensä.\nTänään mennään vielä syömään porukalla ja illalla koitan ehtiä laittaa vähän kotia kuntoon, kun palaamme huomenna taas arkeen.\nOnko sinulla ollut jo hiihtoloma vai onko sulla hiihtolomaa?\nP.S. Jos meidän jokapäiväinen meno ja meininki sekä minun höpinäni kiinnostavat, muistathan seurata Instagramin puolella. Päivitän siellä Storyani aktiivisesti!\nPosted by Petra at 6.32.00


Lemon curd-teema jatkuu\nJa taas ärsyttää\nTähän kakkuun/jälkiruokaan tarvittiin se puolikas granaattiomenaa, joka jäi yli joulusalaatista. Lisäksi tarvittiin 4 valkuaisen pavlova eli marenkikakkupohja - päältä rapea, sisältä pehmeä - , pari desiä kermaa vaahdotettuna - ei kannata makeuttaa - ja pakastevadelmista ja tomusokerista hurautettu sakea soosi, joka valuu kakun päältä omia reittejään. Tämä kakku syödään heti valmistuttuaan, marenkipohjan voi toki tehdä etukäteen, mutta valmiiksi koottuna kakku möyhentyy mössöksi, jos se joutuu odottamaan syöjiä.\nKuvassa se on jouluisemman näköinen kuin luonnossa, sillä nyt tuli joulu, jollaista ei kukaan suunnittelisi. Joulunhan on tapana olla perinteinen ja tunnelmallinen, muodostaa silta itse kunkin lapsuuteen, koska kaikki pyritään tekemään niin kuin aina ennenkin. Uusia ruokia voi joulupöytään tulla ja uusia koristeita hankitaan, mutta aina on mukana vanhaa ja sillä tavalla ovat joulussa mukana hekin, jotka ovat joukostamme poistuneet. Joulu on itse asiassa ladattu täyteen tunteita, joten usein odotukset sen suhteen ovat aivan liian suuret ja siksi sukulaisten tapaamisiin liittyy helposti ristiriitoja, jotka kiristävät tunnelmaa. Tämä on kaikille tuttua omista ja tuttujen kokemuksista, kirjoista ja elokuvista.\nMutta tänä jouluna oli ihan toisenlaisia vaikeuksia. Maanantaina hajosi hella aivan käyttökelvottomaksi ja uuden sai vasta torstaina eli aatonaattona. Olin jouluhuumassa tehnyt kunnianhimoisen minuuttiaikataulun kotitekoiselle unelmajoululle kun kerran koko perheellä oli mahdollisuus kokoontua useammaksi päiväksi. Kaikki tarvittavat aineet oli hankittu, mutta aikataulu kaatui kun ei ollut uunia käytettävissä. Mutta tämä oli vasta alkusoittoa.Tilanne paheni, jos mahdollista, vielä lisää kun keittiön viemäri tukkeutui ja putkimies ei samana päivänä ehtinyt paikalle. Harmitus oli kiukun rajamailla, kun tuli paljon isompia ongelmia. Kuudesta joulunviettäjästä viisi sairastui, oireista päätellen kahteen eri tautiin. Parilla tuli tauti jo mukanaan ja puhkesi kunnolla, yksi selvisi vuorokaudessa, toinen kahdessa, yhdellä on tullut jo viikko täyteen. Jääkaappi oli täpötäynnä ruokaa ja raaka-aineita ja sinne piti sulloa kuumepotilaille juotavaa, jota terveenä pysynyt teräsmies kantoi kaupasta. Yksi joutui jättämään jouluruoat kokonaan väliin ja muiden kohdalla niiden menekki oli niin heikko, että lopuksi niitä piti siirtää jätteisiin. Joulusuunnitelmassa oli mässäilyn lisäksi pientä ulkoilua idyllisessä talvimaisemassa, tapaninajelua, kyläilyä, iltaisin oli tarkoitus pelata porukalla korttia, koota palapeliä, katsella dvd-filmejä. Kaikki tämä jatkuvan napostelun vauhdittamana, juustoja, suklaata, glögiä, mikä nyt kenenkin mielestä on hyvää, sillä jouluna syödään yölläkin. Mutta nyt keskityttiin huolehtimaan sairaiden nesteytyksestä ja tarkkailtiin huolestuneina oireita yötä päivää josko olisi syytä hakeutua ammattiauttajille.\nNyt se on sitten ohi ja seuraava tilaisuus viettää joulua yhdessä on vuoden päästä, jos elää saa. Tässä sitä sopii miettiä mikä tekee joulun. Onko se tämä aineellinen, josta sitä yritetään rakentaa vai onko se sieluntila, joka löytyy jos löytyy sisimmästä, vai niiden yhdistelmä? Tämänjouluisen kokemuksen perusteella sanoisin, että pääasia on, että ollaan terveitä. Mutta suuri joukko ihmisiä on sairaina joulunakin, monet vuoteenomina ja joulu se on heilläkin. Niin tai näin, nyt on kuitenkin pettynyt olo niin kuin lapsella, jolta on anastettu kauan himoittu nekku ja siihen on vain tyytyminen.\nLähettänyt Lisse klo 21.01 Ei kommentteja:\nLähettänyt Lisse klo 19.15 2 kommenttia:\nLähettänyt Lisse klo 15.02 Ei kommentteja:\nLähettänyt Lisse klo 19.00 1 kommentti:\nMikä se on tuo valkoinen vuoka\nsisällään ihan kalpea ruoka?\nNo siinä on maukas muusikatto,\npohjalla voissa haudutettu pinaattimatto.\nMatolla lepää höyrytetty turskafile suuri,\npeittona pehmeä valkokastike, mausteena piparjuuri.\nKalavuoan perusohje on brittiläisestä Two Fat Ladies-ruokaohjelmasta, jota tehtiin 1996- 1999. Päähenkilöt olivat, paitsi lihavia, myös iäkkäitä ja ronskeja niin ulkonäöltään kuin tavoiltaan. Toisella heistä oli ollut alkoholiongelmia, joten hän ei ainakaan ohjelmassa naukkaillut, mutta poltti sen toisenkin edestä jolle sitten jäi se naukkailu. He saapuivat kulloiseenkin ruoanvalmistuspaikkaan - yleensä johonkin herraskartanoon - sivuvaunullisella moottoripyörällä. Heillä ei myöskään ollut mitään aikomusta laihtua ainakaan ruokatottumuksiaan muuttamalla. Rasva oli heidän kokkailunsa kulmakivi, sitä tirisi kaikissa ruoissa. Ja kaikki tehtiin pitkät kynnet punaisiksi lakattuina ja erittäin yläluokkaisella korostuksella ja kielenkäytöllä eli leidejä sormenpäitään myöten. Most delightful entertainment indeed!\nTämä Fish Pie on ainoa ruoka, jonka bongasin ohjelmasarjasta. Tuntui, että useimmiten heidän ruokiinsa tarvittiin pyitä, viiriäisiä, kyyhkyjä, jäniksiä tai muita yhtä vaikeasti hankittavia raaka-aineita eikä näiden eläimien käsittely ja niistä syntyvät mykyt ja muhennokset edes innostaneet.\nFish Pien voi "pimpata" katkaravuilla, mutta nyt on syytä syödä arkisesti. Jouluna tulee väkisinkin ylilyöntejä niin ruoan laadussa kuin määrässä.\nLähettänyt Lisse klo 18.26 2 kommenttia:\nMinä pidän Tuula-Liina Variksen kirjallisesta tuotannosta on sitten kysymys romaaneista, novelleista tai kolumneista. Hänen kielensä on niukkaa, ei turhia tunnemaalailuja, vaan juuri oikealla sanavalinnalla syntyvää ilmaisuvoimaista tekstiä. Silloin kun aiheena on naisnäkökulma, kuten hänellä usein on, on sisältö sellainen, että siihen on helppo samastua, tulee ahaa-elämyksiä, noin minäkin ajattelen, mutta hän sen osaa tiivistää sanoiksi. Hänen huumorinsa on myös pienieleistä, ei mitään revittelyä, vaan komiikka on paljolti sanavalinnoissa, tarkkaa psykologista havainnointia vähin keinoin.\nTutustuin Variksen kirjoitteluun ensimmäisen kerran, kun aivan sattumalta käsiini osui Kilpikonna ja olkimarsalkka (WSOY 1994) muutama vuosi ilmestymisen jälkeen. Se on omaelämäkerrallinen kuvaus avioliitosta Pentti Saarikosken kanssa, elämästä boheemin, holtittoman, alkoholisoituneen lahjakkaan kirjailijan ehdoilla. Avioliitto ajoittui 60-70 luvun kulttuurimyllerrykseen, joka sekin näin jälkikäteen oli yhtä rajatonta kaaosta. Hän kertoo kaikesta kiihkottomasti, kaunistelematta, mutta silti herkästi. Sen lukuelämyksen jälkeen olen lukenut kaiken muunkin ja nyt viimeksi novellikokoelman Muotokuvamaalarin tytär (WSOY 2010).\nNovelleissa on vastakkainasetteluja, jotka poikkeavat tavanomaisista sukupolvien välisistä asenteista. Erityisesti minua riemastuttivat ja myös riipaisivat pienen mummosarjan tarinat. Se on kaiketi ymmärrettävää, kun on kokenut iäkkäiden vanhempiensa kuoleman ja on itse jonossa seuraavana osallistumaan vanhuselämän iloihin ja suruihin tänä tylynä aikana, jolloin kaikki mitataan rahassa ja vanhus on lähinnä ongelmajäte, joka pitää loppusijoittaa ellei se poistu elämästä ennen kuin siitä tulee rasite yhteiskunnalle.\nMummosarjassa on laitoksia, sairastelua, dementiaa, kuolemaa ja kaikkea sellaista elämän varrelta mikä on vanhuksen päässä säilynyt ja viime metreillä herännyt uuteen eloon.\nRiemastuttavin oli mielestäni novelli Hyvää äitienpäivää, mummi!. Siinä vanha nainen osaa tarpeen tullen esittää sujuvasti seniiliä, aivan autuasta tyhjäpäistä mummia. Se taito on tärkeä silloin kun lapsenlapsi, aikuinen häikäilemätön juoponsitko luuseri tulee pikavisiitille kyniäkseen mummilta rahat. Rahansa on mummi osannut piilottaa, puhuttelee lapsenlasta pojakseen ja hymyilee aurinkoisesti kun tämä ryyppykavereineen penkoo paikkoja aina vain röyhkeämmin. Mummi lataa kahvinkeittimeen kaurahiutaleita ja ihmettelee kahvin vaaleaa paahtoa. Jo tulee vieraille selväksi, että mummi on ihan "seko, tööt ja persaukinen" joten vierailu loppuu lyhyeen ja sen jälkeen mummi keittää itselleen hyvin ansaitsemansa kunnon kahvit.\nTämä antoi minullekin, kiltille lässykälle, ajateltavaa, jos elonpäiviä riittää. Pitää olla topakka ja käyttää tervettä järkeä, ei täällä elämässä mummoja hemmotella. Luultavasti ne, jotka ovat syntyneet tällä vuosituhannella tähän ahneeseen, itsekkääseen ja kylmään maailmaan osaavat mummoinakin pitää puolensa ja pystyvät vaikka itse terrorisoimaan ympäristöään ja vetämään turpaan ainakin itseään pienempiä ja heikompia.\nLähettänyt Lisse klo 13.55 Ei kommentteja:\nLähettänyt Lisse klo 17.34 3 kommenttia:\nLähettänyt Lisse klo 19.41 Ei kommentteja:\n-ihan suunnattomasti se, ettei nyt ärsytä mikään. Olisi niin helppo kirjoittaa lista ärsytyksen aiheista ja siten lunastaa hyvä omatunto. Pyrin nimittäin kirjoittamaan tasaiseen tahtiin, vaikka tiedänkin, että niin blogin kirjoittaminen kuin sen lukeminen ovat vapaaehtoisia. Mutta minä olenkin aikataulutetun elämän vammauttama ja rakennan järjestystä, joka sitten tekemättömänä pusertaa päässä ja tekemisistä - niistä vähistä - tulee suoritusta.\nMinä pienessä mielessäni ihannoin menneen maailman järjestystä, jolloin kodeissa - kunniallisissa sellaisissa - oli siivouspäivä (tarkemmin eriteltynä viikkosiivous ja kuukausittain/ vuodenajoittain hoidettavat siivoukset), pyykkipäivä, leipomispäivä, saunomispäivä ja niin edelleen. Siinä sivussa hoidettiin parsimiset, paikkaamiset, sukankutomiset,matonkuteiden leikkaamiset. Syksyisin kerättiin satoa ja säilyttiin. Muistaakseni tammikuussa oli valkoviikot eli ostettiin edullisesti lakanakangasta ja ommeltiin liinavaatteita puhki kuluneiden ja paikattujen tilalle. Minä en ole koskaan ollut ahkera, jämpti ja aikaansaava, päin vastoin. Lapsena olin työtä paossa tuntikausia ullakolla vanhoja lehtien vuosikertoja lukemassa tai konttasin ojanpohjia pitkin karkuun kun olisi pitänyt olla perunapellolla. Minusta tuli tunnollinen koululainen, oikea mallioppilas, ihan vain siitä syystä, että läksyistä sai alibin olla tekemättä mitään muuta työksi tulkittavaa. Läksyjen jälkeen jatkoin sujuvasti lukemista romaaneilla, mutta pidin varmuuden vuoksi koulukirjoja esillä ettei olisi käynyt käry.\nMinä olen monessa asiassa mallia "halut on, mutta kyvyt puuttuvat". Tässä työnteossa lapsuuteni kasvatusihanteet ovat iskostuneet lähtemättömästi päähäni, mutta en ole saanut itseäni toimimaan niiden mukaisesti enkä usko enää näin vanhana muuttuvani. Tulen vain vielä tehottomammaksi kun kroppakin väsyy entistä helpommin. Minun omanarvontuntoni pelastus on se, että monien mielestä ruoanlaitto ja leipominen ovat ankaraa työntekoa ja saan kehuja ahkeruudesta, vaikka minulle ne ovat parasta vapaa-ajan viettoa, ihan huvittelua, ja siksi työnnän käteni taikinaan aina, kun se on mahdollista. Hyvää ja innostavaa valmistautumista lempipuuhiin on keittokirjojen ja alan blogien selailu, joskus jopa oma kirjoittelukin.\nVino pino elämäniloa!\nPS. No nyt kuitenkin ärsyttää - se, että kaupallinen joulu alkaa jo työntyä näkösälle näin aikaisin ja kohta siltä ei välty missään.\nLähettänyt Lisse klo 16.31 Ei kommentteja:\nLähettänyt Lisse klo 18.53 Ei kommentteja:\nHyvää vauhtia lyhenevän päivän ja kasvavan työtaakan turruttamana päätin yrittää jonkinlaista ryhtiliikettä. Ulkoiluun ei ole aikaa (=halua), joten päätin lukea mieltä ylentävää kirjallisuutta. Analysoin tilanteen sellaiseksi, etten pysty sulattamaan satoja sivuja laatua. Luen lyhyissä pätkissä lähinnä junassa. Illalla sängyssä ei lukeminen suju enää kuin hädin tuskin sivun verran kun jo unihiekka sumentaa silmät. Siis laadukkaita novelleja. Ylistävistä arvosteluista ja bestsellerlistoista poimin vietnamilaista syntyperää olevan Nam Len novellikokoelman Merimatka enkä päässyt ensimmäistä pidemmälle. Yritin sitkeästi, sillä kirja on omani mikä tekee luovuttamisen vielä turhauttavammaksi. Mutta kesken jäi ja muuttuneeko mielipiteeni jos ja kun tästä vanhenen. Uusi yritys. Alice Munrolla on lukuisia kiiteltyjä novellikokoelmia, Nobel-palkintoakin arvosteluissa veikataan. Siis Liian paljon onnea ja sen perään muutkin hänen kirjoistaan niin johan pääsen arjen raadollisuuden yläpuolelle pohtimaan elämää ja sen ilmiöitä syvällisemmällä, henkistyneellä tasolla. Katin kontit. Kahlasin kirjan sisulla läpi. Minua eivät omituisten ihmisten mielenliikkeiden syväluotaaminen jonkinlaisissa turvallisissa keskiluokkaisissa puitteissa kiinnosta sen vertaa, että lukisin yhtään lisää.\nHengen ravinnosta ei siis riittänyt edes itselle saati sitten muille tarjottavaksi, joten jatkan ihan konkreettisella ravitsemisella ja esittelen keiton, joka sai hyvän vastaanoton piskuiselta asiantuntijaraadilta.\nMeksikolainen maissikeitto on Nigella Lawsonilta nyysitty, mutta se on kokenut käsittelyssäni muutoksia niin aineksissa kuin niiden mittasuhteissa.\n400 g sulatettua pakastemaissia (uskon kyseenalaistamatta Nigellaa, joka sanoo että se on nii-in paljon maukkaampaa kuin tölkkimaissi)\n1 siemenistä vapautettu kapea chili ( Minä laitoin 2 pientä kuivattua chilipalkoa, seurauksena vähän liian vahva chilin maku)\n3 rkl mannaryynejä\nja kaikki surautetaan monitoimikoneessa mössöksi, joka kaadetaan kattilaan ja lisätään\n1 l hyvää kanalientä (kukas nyt huonoa?!), tein fondista\nja keitellään vartin verran.\nLisäsin keittoon ruokaisuuden vuoksi\n2 broilerinfilepihviä, jotka olin kuutioinut, ruskistanut voin ja öljyn seoksessa ja maustanut hipshaps kanamausteilla.\nLisäke viimeisteli keiton.\nnacho chipsejä uunivuokaan ja päälle ripotellaan runsaasti juustoraastetta (minulla oli Auraa ja kermajuustoa) ja vuoka 225-asteiseen uuniin muutamaksi minuutiksi, jotta juusto sulaa ja juustoisia lastuja lusikoitiin keiton sekaan.\nLähettänyt Lisse klo 21.17 Ei kommentteja:\nLähettänyt Lisse klo 19.09 Ei kommentteja:\nKylmempi vuodenaika käy jo yöllä harjoittelemassa ympärivuorokautista kylmällä kiusaamista. Nyt sopii ruoan olla tuhdimpaa kuin kesällä. Tämä käristyskeitto on meidän pikkuruisessa kattilakunnassamme hyvin pidetty. Se on myös nopea valmistaa ja kuten monet keitot, uudelleen lämmitettynäkin maukas. Tähän keittoon, jolla ruokkii 4, riittää pieni, alle 300 gramman poronkäristyspakaste. Niin pienestä määrästä en lähtisi varsinaista käristystä tekemään edes yhdelle, mutta keittoon määrä on sopiva.\npieni paketti kohmeista poronkäristystä suikaloidaan ja käristetään voissa\n1 sipuli silputtuna ja\n1 keskikokoinen porkkana pieninä kuutioina ja käristetään vähän lisää.\n1 l hyvää lihalientä (teen sen useimmiten liemijauheesta)\n8 keskikokoista kiinteää perunaa, tietysti kuorittuina ja "keittokokoon" pienittyinä\nValkopippuria? Valkosipulia? Chiliä? Paprikajauhetta? Ihan miten vain.\nHomman varsinainen clou on\npaketti perinteistä Koskenlaskijaa, joka viipaloituna saa sulaa keittoon perunoiden kypsyessä\npersiljasilppu voisi viimeistellä keiton, kuvan kalvakkaasta keitosta se unohtui.\nKoskenlaskijasta saa erinomaisen liemen keittoihin. Siitä saa paljon muutakin hyvää ja maistuu se sellaisenaankin. Ihan ikioma Koskenlaskijapaketti oli Elämänkumppanini suuri toteutumaton unelma lapsena kauan kauan sitten ja hän muistaa unelmansa aina kun ruoassa maistuu Koskenlaskija. Olen monesti miettinyt, että toteutumaton unelma on sittenkin paras ja täydellinen. Unelman toteutuminen saa sen myös usein lässähtämään, arkipäiväistymään ja kutistumaan... tässäkö se on, ei tämän kummempi. Ristiriitaista kuitenkin on, ettei unelmasta saa luopua vaan sitä on tavoiteltava ja siihen uskottava. Lässähtämisen uhallakin.\nIltateellä maistuvat vanhan ajan kaurakeksit, päälle sipaus lemon curdia eli sitruunatahnaa.\n150 g margariinia (ensimmäisen kerran blogissani!)\nEnsin sekoitetaan kuivat ainekset keskenään, sitten nypitään sekaan rasva ja lopuksi kerma. Taikina kaulitaan n. 3-5mm:n paksuiseksi ja otetaan kakkusia pyöreällä muotilla, pistellään ja paistetaan 200-225 asteessa 5-6 minuuttia. Minä en "pistellyt" keksejä vaan "ajelin" ne koristekaulimella, sellaisella puisella, joka on tehty näkkileivän leipojille. Kai niitäkin on.\nKaurakeksien ohje on vuodelta 1971 peräisin olevasta Kodin uudesta keittokirjasta, jonka alkuteos näkyy olevan ruotsalainen.Kirjan selailu on matka menneisyyteen, Suomeen, jota ei enää ole. Lähes kaikki ulkomailta tuotavat ruokatarvikkeet ovat säilykkeitä,herkkusient, parsat, katkaravut, ananas, persikka jne. Nykyisinhän kaikki on saatavilla myös tuoreena. Kiiviä, mangoa, papaijaa, tähtianista ja muita kaukomaiden hedelmiä ei edes mainita. Kirjassa esitellään riistalintujen kynimiset ja suolistamiset ja broileri löytyy vain kokonaisena pakastettuna, kana kokonaisena, myös tuoreena maininnalla siitä, että vanhan kanan nahka on keltaista ja rasvaista, nuoren hieman sinertävää. Ei järin ruokahalua herättävää ajateltavaa.\nJuustot olivat tuolloin kaikki kotimaisia, tuonti oli epäisänmaallista ja siksi säädeltyä. Tuorejuustoja ei oltu vielä "keksitty" ja kaupan maitokaapin valikoima vaatimaton. Jogurtti oli vielä uusi tuttavuus, "voimakkaan makuinen ja melko hapan piimätyyppi kotoisin lähi-idästä". Pastasta, puhumattakaan pestosta, ei silloin tiedetty mitään, vaan oli pitkää ja lyhyttä makaronia. Ajan ankeutta ja tapojen muuttumista heijastelee hyvin sekin, että kirjassa on kaikenlaisten vellien - riisi, manna, kaura jne - ohjeet.\nTällä peruskirjalla aloittelin ruoanlaittoa ja silloin ajateltiin yhden kunnon kirjan riittävän. Ruoanlaitto ja leipominen eivät olleet vielä silloin harrastus eikä niihin kuulunut kokeilu ja nautiskelu. Ruoka oli vakavasti otettavaa elämän hallintaa, terveyden ja hyvinvoinnin perusta. Sitä se on tietysti nykyäänkin, mutta rikkaissa maissa on hyväosaisille tarjolla valtaisa valinnanvara kaikesta siitä mitä tämä planeetta tuottaa.\nLähettänyt Lisse klo 17.17 Ei kommentteja:\nMinua on aivan hirveästi harmittanut ja kaduttanut, etten ole ollut suvustani ja juuristani kiinnostunut silloin, kun tietoa vielä oli saatavissa. Päinvastoin, suljin korvani, kun tädit/ sedät/ kylänmiehet niitä mielestäni tylsiä ja köyhyydessään hävettäviä ihmiskohtaloita vatvoivat. Minä uskoin uuteen uljaaseen maailmaan, jossa minä kaiketi olisin jonkinlainen päähenkilö. En minä enää ole vuosikymmeniin elänyt omassa navassani ja ymmärrän olevani mitätön lenkki pitkässä ketjussa. Mutta kun ihmiselle ei riitä tieto siitä, että sellainen ketju on jokaisella takanaan, vaan tulee aika, jolloin haluaa tietää ketjun lenkeistä, nimiä, vuosilukuja, paikkoja.\nSiis sukututkimus, sieltä ne lenkit saavat sisältöä. Siinä taas on internet oiva apuväline. Ei tarvitse fyysisesti käydä kaikissa pitäjissä kirkonkirjoja selaamassa, mutta toisaalta täytyisi olla jonkinlaista jäsentynyttä tietoa, miten tehtävässä edetään. Puuhun - sukupuuhunkin - pääsee helpommallakin tavalla kuin perä edellä. Sukututkimuskurssi olisi järkevin tapa lähteä liikkeelle ja aionkin olla järkevä (monessa muussakin asiassa) kunhan pääsen eroon työelämän orjuudesta.\nNettiä selaamalla pääsin kuitenkin sen verran alkuun, että koin yhden elämän tähtihetkistä. Se oli ulkoisesti pieni juttu, mutta minun päässäni vavahduttava(Nyt tuli väistämättä mieleen Neil Armstrongin historiallinen lausahdus kuussa "one small step for man, one giant leap for mankind". En toki tarkoita, että minun mikromaailmallani olisi mitään merkitystä muille kuin itselleni, mutta en osaa sitä tunnetta muullakaan tavalla selittää).\nMuutama vuosi sitten sukuhaahuiluni toivat netistä esiin Hiski-sivustot, jotka minun hauillani tuottivat pelkkää eioota. Hakemiani vuosia tarvittavissa pitäjissä ei ollut vielä kirjattu nettiin, mutta löytyi kuitenkin tieto Kansallisarkistosta Helsingissä. Siellä on ihan kaikki Suomessa kirjattu henkilötieto. Minulla ei ollut mahdollisuutta varata aikaa etukäteen, mutta pääsee sinne satunnainen vierailijakin. Ystävällinen opastus, kun kerroin mitä etsin ja niin minä sitten istuin mikrofilmilaitteen ääressä ja hain kyseisen pitäjän arkistokansioista sitä, jossa olivat vuonna 1864 syntyneet ja kastetut.\nAluksi ei löytynyt juuri mitään tolkkua systeemistä. Vanhat kirkonkirjat ovat tietysti käsin vanhanaikaisella, koukeroisella käsialalla ruotsiksi kirjoitettuja nimet mukaan lukien, tietysti myös vanhentuneella oikeinkirjoituksella. Ajattelin jo siirtää etsinnän tulevaisuuteen, jolloin olisi ainakin aikaa. Ja siinä se oli, siinä HÄN oli, syntynyt 30/4 ja kastettu, suutarin poika, tavoitinpas sinut, tässä me tapaamme vihdoinkin. Kurkkua kuristi ja silmät sumenivat, maailma pysähtyi ympärillä. Istuin ja tuijotin tekstiä, vaikea lähteä, voi kun isä eläisi, hänkin saisi tietää suutarista, isoisästään, jota ei koskaan tavannut, ei tiennyt edes miksi hän oli elänyt siinä pitäjässä, mistä sinne tullut, mistä vaimon, Serafia nimeltään, löytänyt.\nKun suurimmat tunteet laantuivat, kirjoitin tiedot muistiin. Päätin selvittää seuraavankin lenkin, missä, milloin ja keille oli syntynyt poikalapsi, josta tuli suutari ja jonka lapsenlapsenlapsi minä olen, ja poistuin arkiston hiljaisuudesta Helsingin hulinaan ajatukset vielä 1800-luvulla.\nLähettänyt Lisse klo 19.29 Ei kommentteja:\neli tässä projektissa meni pieleen kaikki mikä voi mennä, lopuksi aikataulu kun laajakaista tempaistiin pariksi viikoksi pois. Voi minua onnetonta, kun kuuseen kurkoitin ja katajaan kapsahdin.\nMikä minut sai ryhtymään moiseen lukijoiden kosiskeluun ja lupailemaan etukäteen yhtään mitään? Ja vielä pähkinäkakku, puuttuu vain, että Paula, jolle tämä on tarkoitettu, on allerginen pähkinöille. Se on niin kovin yleinen allergia. Työpaikallenikin tuli tänä syksynä ehdoton pähkinäkielto. Noin 400 hengen joukossa on useita pähkinäallergikkoja ja yksi sellainen, jolle aiheutuu raju reaktio pelkästään siitä, että huoneessa avataan pähkinäpussi. Tässä onnettomassa kakussa ei ole jauhoja ollenkaan, vaan tilalla on - jauhettua pähkinää.\n1½ dl sokeria vatkataan oikein oikein kuohkeaksi vaahdoksi ja lisätään\n200 g jauhettua hasselpähkinää (kaupasta löytyi valmiiksi jauhettua oikeankokoinen pussi)\nja sitten vatkataan vielä lisää.\nIrtopohjavuoan pohjalle leivinpaperi niin ei tarvitse voidella mitään. Paista kakkua noin ½ tuntia 175:ssä asteessa ja anna sitten kakun jäähtyä.\n3 dl kermaa vaahdoksi ja makeuta hyvin kevyesti tai ei ollenkaan. Levitä suurin osa kakun päälle ja reunoille ja sirottele päälle\n1 tupla Dajm hienoksi rouhittuna ja pursota ympärille loppu kermavaahto.\nTässä vaiheessa alkoivat vastoinkäymiseni. Pursotinpussi alkoi vuotaa saumastaan ja sieltä ei kuitenkaan mahtunut pursuamaan kermavaahtoa, vaan sieltä tursui harmaata nestettä, joka sotki kakun, kädet, pöydän ja sai minut turvautumaan "karkeaan kielenkäyttöön". Ei auttanut perääntyä. Siis kylkien viimeistely Noblesse-suklaaläpyköillä, sinnehän peittyisi kermavaahtokatastrofikin. Kun avasin samana päivänä ostamani suklaapakkauksen, siellä olikin harmaita yhteensulaneita möykkyjä tyylikkäiden, henkäyksenohuiden läpyköiden asemesta. Lisää kielenkäyttöä ja kauppaan rasian ja kuitin kanssa. Ilmiö oli kassatytölle tuttu, "ai, eikö niitä ole vieläkään poistettu, vaikka valituksia on tullut". Sain rahat takaisin, vaan en läpyköitä. Ne olsivat vaatineet reissun toiseen kauppaan eikä siihen ollut aikaa. Lisää äänetöntä kielenkäyttöä.\nKakku oli maultaan ihan hyvä - tarpeeksi makea ilman läpyköitäkin - mutta minusta tuntuu etten tee sitä pitkiin aikoihin, oli se niin traumaattinen kokemus. Kuvastakin tuli aivan surkea ja vaisu, vai mitä? Ja lopuksi sitten kaatui laajakaista. Että semmoista.\nLähettänyt Lisse klo 17.53 Ei kommentteja:\nKirjoitustauko johtuu laajakaistaliittymän teknisistä toimitusvaikeuksista. Kaapelin kautta tulevan laajakaistan lisäksi täällä rakennetaan toisenlaista systeemiä, liekö langaton vai olisiko se joku kuitu (??!) ja siinä touhussa katosi nettiyhteys ja kesti lähes kaksi viikkoa saada laajakaistapalvelun tarjoaja korjaamaan vika. Tässä ajassa jopa minä, menneiden hyvien vimpaimittomien aikojen katoava edustaja, ehdin saada vieroitusoireita ja jouduin pohtimaan nettiyhteyden merkitystä elämässäni ja totesin, että paljon se merkitsee, enemmän kuin olin ymmärtänyt. Sähköpostiyhteydet, skype, pankkiasiat, suosikkiblogit, nettilehtien selailu ovat osa jokapäiväistä elämää. Mutta tänään elämä normalisoitui ja lähipäivinä pääsen itsekin kirjoittelemaan.\nLähettänyt Lisse klo 21.23 Ei kommentteja:\nei sinänsä kiinnostanut ketään eikä se ollut tarkoituskaan, vaan minä vain halusin jonkinlaisen lukijapalautteen. En siinä sitten onnistunut kovinkaan hyvin. Lukijat lukevat, se on heidän valintansa. Ja minä kirjoitan. Totta kai kakkuresepti tulee ja minulla on ilo ja kunnia omistaa se Paulalle, mutta vaikka se on hänelle virtuaalikakku, minun on se oikeasti tehtävä ja kahteen pekkaan se on täällä syötävä, joten ajoitus on tärkeä. Työt ovat alkaneet, leipominen onnistuu viikonloppuna.\nPS. Pönäkkä Lissepatsas on Trondheimissa torin laidalla matkailutoimiston edessä.\nLähettänyt Lisse klo 20.07 Ei kommentteja:\nMummokuume ja -kaipuu minulla on ollut pienestä pitäen, mutta kyllä se jo hellittää kun on oma mummous hoidettavana. Ikäihmisenä olen alkanut kiinnostua isoisästä, koska hän oli "mies vailla menneisyyttä", syntynyt 1864 pitäjässä, joka ei mitenkään muuten liittynyt hänen elämäänsä, ei muita sukulaisia Amerikkaan haihtuneen veljen lisäksi. Enää ei ole elossa ketään, joka tietäisi hänestä jotakin.\nOma isänikin tiesi hänestä hyvin vähän ja isoisäni kuoli kun isäni oli 12-vuotias. Lapsen silmin ja lapsen ymmärryksellä hän oli isä, joka oli pitkiä aikoja pois kotoa ja kotona usein levoton, kaipasi jonnekin, jota ei hänen elämäänsä tullut koskaan vaellusvuosista huolimatta. Hän oli taitava puuseppä. Isä muisti piirongin, jonka oviin oli taidokkaasti veistetty lintu- ja hedelmäreliefejä. Saattoi olla tilaustyö, häipyi kuitenkin heti valmistuttuaan. Hän rakensi pääasiassa viuluja ja kierteli sitten niitä myymässä ja sai niistä myös palkintoja. Hän oli musikaalinen ja soitti itsekin. Voisin kuvitella, että hän silloin ilmaisi jotain sellaista, mitä ei puhumalla pystynyt ilmaisemaan.\nHän sairasti astmaa ja hänellä oli usein hengenahdistusta ja sellaiseen kohtaukseen hän kuolikin. Se jätti hänen kuopukseensa ikuisen syyllisyyden, jonka järkisyillä ymmärsi täysin aiheettomaksi, mutta tunnesyistä syyllisyys seurasi isääni läpi koko pitkän yli 90-vuotisen elämän.\nElettiin maaliskuun alkua 1927, talvi oli edelleen kylmä ja runsasluminen. Isä kipuili sängyssä astmansa kanssa. Pienessä yhden huoneen mökissä ei kukaan päässyt kuulemasta hengityksen tuskallista vinkunaa. Hän pyysi poikaansa hakemaan metsästä suopursuja, joista saisi keittämällä höyryä helpottamaan hengitystä. Sitä keinoa oli ennenkin käytetty. Poika tiesi mistä suopursunvarsia löytyisi, mutta ne olivat metrisen hangen alla ja umpihankea olisi sinne kahlattava. Ei ollut suksia siinä mökissä eikä ollut yhtä saapaspariakaan, joten äiti ja tuvassa olevat tyttölapset kieltelivät poikaa lähtemästä, ei olisi järkevää. Hengitys vinkui vinkumistaan ja sitten se loppui, kokonaan.\nIsoisästä on pari valokuvaa. Toinen on suttuinen amatöörikuva lyhyestä, harmaatukkaisesta, vanhannäköisestä miehestä soittamassa viulua töllinsä pihalla. Toinen kuva on - ihme ja kumma - valokuvaamossa otettu. Vanhemmanpuoleiselta hän siinäkin näyttää. Se kuva voisi esittää isääni, yhdennäköisyys on hämmentävä.\nLähettänyt Lisse klo 19.33 1 kommentti:\nLöysin - tai oikeastaan en voi sanoa, että löysin, sillä en tehnyt itse aktiivisesti mitään, vaan möllötin silmät puoliummessa television edessä, kun rekisteröin sanan lemon curd ja tokenin horroksestani. Tunteellinen pehmomiehenköriläs Ernst leipoi tv-ruudussa pikkuleipiä visiitille tulevaa tätilaumaa varten. Minun sisäinen pieni kondiittorini tajusi heti, että tässä on leipomisen arvoinen pikkuleipä: jotain vanhaa, jotain uutta, ei mitään sinistä eikä lainattua, mutta samalla hyvin yksinkertainen toteutettava. Ja hyvää tuli. Minun verenpaineisenvärinen peukaloni on kuvassa antamassa mittakaavaa kakkusten koosta (peukaloni on keskiverto kooltaan).\nTaikina on murotaikina ja näitä siihen tarvitaan:\n100 g voita ja kun nämä murustettu keskenään, lisätään\n1 keltuainen ja sekoitetaan taikina valmiiksi ja pannaan jääkaappiin puoleksi tunniksi vetäytymään kaulimiskuntoon. Sitten kaulitaan 3-4 milliseksi ja otetaan pyöreällä muotilla kakkuja, joiden toiseen reunaan laitetaan nokare lemon curdia ja toinen puoli taitetaan päälle. Paistetaan 175-asteisessa uunissa 12 minuuttia. Ne ovat kypsinä aivan vaaleita väriltään ja lemon curd ei valu paistamisen aikana, joten kakkusia ei tarvitse mitenkään painella umpeen. Vielä lämpimien pikkuleipien päälle sirotellaan tomusokeria. Minä käytän siihen hommaan teesiivilää.\n-roskameilit, spämmi. Onko todella niin, että jos halutaan käydä kauppaa, on kannattavaa lähettää kaikkiin mahdollisiin sähköpostiosoitteisiin piraattikello- ja potenssilääketarjouksia? En avaa kuin tuttujen meilejä, mutta ärsyttää postiluukun jatkuva siivoaminen. Puhumattakaan muusta siivouksesta.\n-jatkuva tietokoneen päivitys. Kaikki koneeseen asennetut ohjelmat pitää tuon tuostakin päivittää tai asentaa entistä parempi ja kattavampi versio, muuten menettää jotain korvaamatonta. Minä en ymmärrä ja siitä johtuen ei kiinnosta ja se johtaa puolestaan ärsyyntymiseen.\nSen sijaan on mielenkiintoista ajatella päivityksiä vähän laaja-alaisemmin. Jospa voisi (pitäisi) päivittää kaikki se, mitä on joskus opiskellut? Ihmissuhteitaankin voisi päivittää, yhteydenpito on ainakin minun kohdallani ala-arvoista. Entä jos voisi päivittää ulkonäkönsä? Suhteensa uskontoon? Nuorison ajatusmaailmaan?\nLähettänyt Lisse klo 19.47 Ei kommentteja:\nTämä on helppotekoinen ja erittäin hyvänmakuinen leivonnainen/jälkiruoka, jonka näin Chez Jouni-ohjelmassa ja tein sen samantien, en tosin annoskokoisina vaan yhtenä isompana ja tulen tekemään jatkossakin ja toivon mukaan saamaan kehuja!\nLähettänyt Lisse klo 18.05 5 kommenttia:\nMinä tulin oikein hyvälle mielelle lukiessani tätä Tuomas Kyrön kirjoittamaa noin 80 vuotiaan miesjäärän tilitystä siitä, miten maa makaa ja mihin maailma on menossa. Hän tuo mielipiteensä julki niin pienistä kuin suurista asioista välittämättä tuon taivaallista kuulijoistaan, sillä hänhän on oikeassa. Niille, joita hän ei puhumalla tavoita, hän lähettelee kirjeitä. Hän on ikäpolvensa tuntojen tulkki, kaikkien Mielensäpahoittajien Alkulähde, vanhanaikainen, konservatiivinen, mutta myös terveen talonpoikaisjärjen käyttäjä ja niistä alkaa olla pula nuoremmissa sukupolvissa. Hänessä on kaikkia tuntemiani vanhuksia, hänessä on elämäntoveriani (mutta siitä ei kannata jatkaa sen enempää), ja mikä riemastuttavinta, löydän Mielensäpahoittajan mielipiteistä myös usein itseni. Mikä muu minä olen kuin hyvää vauhtia kehittyvä mielensäpahoittaja kun kirjoittelen minua ärsyttää-listoja nettiin!\nTämä mielensä pahoittaminen on tervettä ja normaalia vanhenemista eikä pidä antaa ympäristön päästä helpolla. Pitää aina ja kaikkialla jaksaa tehdä selväksi, miten ennen kaikki oli paremmin ja miten paljon turhaa ja arvotonta nykyelämässä tavoitellaan ja minkälaisia vätyksiä nykynuoret ovat. Minä luulen, että minun ikäpolvestani tulevat kaikkien aikojen mielensäpahoittajat. Olemme me niin kovan ja ankaran alun elämäämme saaneet. Koko ajan muistutettiin, ettei mitään saa vaatia, että meillä oli helppoa kun maassa ei ollut edes sotaa ja meillä lapsilla raajat ja näkö tallella, ei muuta kuin totella ja tehdä työtä ja löytää jalansija elämässä suurten ikäluokkien keskellä.\nLähettänyt Lisse klo 12.26 Ei kommentteja:\nMenin lomalle ja kyllä yllätyin, minä olin jo siellä! Nyt olen tullut kotiin - vai olenko...\nLähettänyt Lisse klo 17.16 Ei kommentteja:\neli englanninkieliseltä nimeltään Lemon Chiffon Pie on jälkiruokaklassikko, joka sopii myös kahvipöydän antimiin. Tällä nimellä löytyy lukemattomia reseptejä, mutta minun ihmisikä sitten löytämäni on mielestäni yksinkertainen ja onnistuu kokemukseni mukaan aina. Reseptissä luki, että onnistuessaan jäähtynyt torttu hikoilee siirappihelmiä. Kuten kuvasta näkyy. Torttu siis onnistuu aina tai sitten minä olen erinomainen leipuri. Mutta se ei pidä alkuunkaan paikkaansa, todisteita epäonnistumisistani voisi olla vaikka kuinka paljon, mutta nekin on hävitetty syömällä, nuukia kun ollaan. Tekemällä oppii eli parempaan suuntaan olen menossa.\nTorttupohjaa varten sekoitetaan\nPohjataikina syntyy vähimmällä vaivalla monitoimikoneella. Taikina painellaan ohuelti isohkoon (halkaisija 25 cm) piirakkavuokaan. Taikina saa rauhoittua jääkaapissa sillä aikaa kun sitruunatäyte valmistuu.\nKeittele hiljakseen, kunnes kiisseli saostuu:\nja lisäämisen jälkeen kiisseli kuumennetaan, mutta se ei saa kiehua jotta se ei juoksetu.\nKiisseli sivuun jäähtymään ja tässä vaiheessa voi halutessaan lurauttaa sekaan ruokalusikallisen limoncelloa.\nPiirakkataikina 225-asteiseen uuniin esipaistumaan 15 minuutiksi ja sillä aikaa vatkataan\n2 valkuaista kovaksi vaahdoksi ja lisätään vaahtoon vähitellen, edelleen vatkaten\nPiirakkapohja uunista, kiisseli kehiin ja sen päälle levitetään marenki taiteellisen pyörivin liikkein ja nostellaan marengista huippuja (tätä taitoa minun on vielä hiottava).\n175-asteiseen uuniin n. 15-20 minuutin ajaksi, jolloin marengista on tullut maitokahvin väristä.\nTorttuun käydään käsiksi vasta jäähtyneenä- vasta silloin maut ovat kohdallaan - mutta sitten se kannattaakin syödä kokonaan, sillä jääkaapissa marenki lässähtää, nahistuu ja sitkistyy. Eli ei tätä pelkästään itselle kannata tehdä - edes minun vaikka perso olenkin.\nLähettänyt Lisse klo 13.00 Ei kommentteja:\nLöysin hyvän, helpon kesäisen kyytipojan mansikoille ja hedelmille. Turkkilaiseen jogurttiin sekoitetaan lemon curdia, mittasuhteet ratkaisee maku. Dippi on raikas, sitruunainen (kuinkas muuten) eikä liian makea. Olen kokeillut mansikoiden, persikoiden ja tuoreen ananaksen kanssa ja hyvää on.\nKuvassa on sokerikakkusavariini, ja siellä keskellä hedelmien alla se dippi on. Ei se näy, se on nyt vain uskon asia niin kuin moni muukin tässä elämässä. Savariinissa on 3 munaa, 2 dl sokeria,175 g voisulaa, 3 dl vehnäjauhoja ja 2 tl leivinjauhetta. Kypsään kakkuun on holvattu 4 dl lientä, jossa on ensin keitetty 2 dl vettä ja 2 dl sokeria kunnes sokeria sulaa ja sitten lisätty vielä 2 dl appelsiinista ja parista sitruunasta puristettua mehua. Limoncelloakin voi lisätä pari ruokalusikallista. 4 dl tuntuu paljolta, mutta sinne se uppoaa.\nTässä kuvassa on tuplanautinto. Se on minulle. Siinä on iso annos savariinia ja nyt näkyy se mähläkin. Syödessäni luin Jo Nesbön uusinta, lähes 700-sivuista Panssarisydäntä. Se piti otteessaan alusta loppuun asti, vaikka puolessa välissä tapaus näytti ratkaistulta. Harry Holen elämä on entistä traagisempaa. Alkoholin lisäksi hän on ottanut rasitteekseen oopiumin käytön paettuaan hajonnutta elämäänsä Hongkongiin. Se mies ei osaa hoitaa ihmissuhteitaan eli ei osaa ilmaista puhumalla tunteitaan, vaan pakenee niitä itsetuhoiseen elämäntyyliinsä. Mutta poliisin työssä hän on herkkävaistoinen, älykäs ja peräänantamaton oikeudenmukaisuuden puolesta taistelija. Elättelen toivoa, että kirjailija kehittelee Harrylle jatkossa edes joksikin aikaa elämäntoverin, jotta hän saisi kokea ns. normaalia elämää tai ainakin tuntea olevansa vähemmän yksinäinen. Mutta kyllä siihen erittäin vahva ja umpirakastunut uhrautujanainen tarvittaisiin, joten turha toivo.\nLähettänyt Lisse klo 20.14 Ei kommentteja:\n-sekin muoti-ilmiö, kun aikuisilla naisilla on leggingsit ja niukin naukin pakarat peittävä tunika, joka jättää myös puolet rintavarustuksesta paljaaksi. Tämä ei todellakaan ole yli-ikäisen kateutta, myönnän auliisti, ettei minun vartaloni nuorenakaan olisi ollut noissa vermeissä pelkästään naurettava, vaan myös säälittävä. Nuo puolialastomat supernaaraat katsovat kaiketi edustavansa päivän muotia, eikä hyvä maku ole silloin mikään näkökohta. Sen sijaan kaikki ymmärtävät hävetä sitä, että vieläkin on Suomen maaseudulla naisia, jotka käyvät kaupassa tuulipuvussa. Ei siinä ainakaan mitään säädytöntä ole.\n-aivan suunnattomasti kaikki ne televisio-ohjelmat, joiden formaatti perustuu siihen, että joukko tuiki tuntemattomia keskinkertaisuuksia/ nollia kerätään yhteen kisaamaan jostakin arvottomasta ja joka kerta äänestetään yksi pois. Tämä itsekäs ja julma asenne näkyy lapsissa ja nuorissa, jotka surutta sulkevat toisia pois joukosta, pitävät ranking-listoja hyvännäköisistä kouluissaan ja nöyryyttävät niitä, jotka eivät kuulu heidän tyhjäpäiseen sisäpiiriinsä. Aikuisilta nämä mallit tulevat.\n-tämän arvottoman ajan kassinpalvonta. Naisella, varsinkin nuorella, kuuluu olla iso merkkikassi, ja se kassi on hänen statuksensa. Se status on suoraan verrannollinen kassin hintaan, jonka on oltava vähintäin 3-numeroinen, että voi näyttää naamansa ja tietysti sen kassin. Mutta jos haluaa saada tuttavapiirin vihertämään kateudesta, lisätään hintaan vielä yksi nolla. Jos on onnekas, voi aidon kassin ostaa käytettynä ja siis halvemmalla. Monet haaveilevat vintage Kelly-kassista, joka minun nuoruudessani täytti kaikki tantta-lookin vaatimukset eikä sellaista olisi kannettu maksustakaan.\n-se siirappi, jota pursuaa joka mediasta Ruotsin prinsessahäiden takia ja varsinkin Ruotsissa. Aivan käsittämätöntä on Arlandan lentokentän nimeäminen viralliseksi Love Airportiksi. Minä boikotoin. Jos jotakin tunnen niin sääliä sulhasmoukkaa kohtaan, joka menettää kaiken oikeasta elämästään. Hän hymyilee jäykästi kuin puuhevonen uusilla hampaillaan värjätyn, taaksepäin nuollun tukkansa alta eikä saa olla mistään mitään mieltä. Hän menettää sukunimensä ja saa idioottimaisen prinssin tittelin, joka kuuluu menneiden vuosisatojen aateliskuvioihin. Voiko miestä enemmän julkisesti mitätöidä? Hänet on julkisuudessa todistettu tyhmäksi ja sivistymättömäksi ja vuosia koulittu etikettiä ja pöytätapoja hänen päähänsä, jotta hän voi seurustella seurapiireissä, jotka ovat sukupuutton kuolemassa ja syystä. Ne edustavat elämäntapaa, joka perustuu rikkauteen ja perittyyn asemaan. Ei ole enää kansaa, joka palvoisi kruunu päässä kekkaloivaa veronmaksajien elättiä kaikkine etuoikeuksineen. Vai onko?\nLähettänyt Lisse klo 17.50 1 kommentti:\nLähettänyt Lisse klo 10.00 Ei kommentteja:\nTämä Immi Hellénin runon ensimmäinen säkeistö on jäänyt lähtemättömästi mieleen, kun sitä lapsuutensa ajan kuuli ja näki, se oli aapisessa vastassa heti kun lukutaito oli hallussa, sitä esitettiin kevät- ja äitienpäiväjuhlissa oikein paatoksella lausuttuna. Minulla se tuntuu olevan jotenkin ehdollistettuna kaulimen käyttöön. Heti kun kaulimeen tartun, alkaa tämä säkeistö pyöriä päässä. Jos tietäisin siihen sävelen hyräilisin sitä varmaan leipoessani. Huomasin tutkiessani Immin vaiheita netistä, että suurin osa lapsuuteni lauluista on hänen sanoittamiaan.\nMinä olen leiponut lapsilleni todella paljon ja usein, hymystä en niinkään tiedä.Nyt voi sanoa, että mummi leipoo ja hyvä mieli ehkä jopa hymyilyttää, Rakas Vieras on tulossa. Näiden pullien taikina on sitä ihan tavallista, täytteessä on mantelimassaa, voita, ruokotomusokeria ja niistä tuli hyvin kaunis vaaleanbeige massa, jota ohensin Baileys-likööritilkalla ja värisävy sen kuin parani. Lisäksi ripottelin taikinalevylle mantelirouhetta, jonka olin ihan omin mummikätösin tehnyt kuorimistani manteleista. Minun pullistani tulee aina vaan lähes lapsenpään kokoisia ja nyt kävi mummilla sellainen sellainen käpy, että ensimmäinen pellillinen tuli liian tummia eli pohjat kovia. Laitoin kuvaan sekaisin kumpaakin paistoerää eikä kukaan huomaa mitään.\nLähettänyt Lisse klo 16.50 Ei kommentteja:\nTämä italialainen tonnikalakastike kuuluu alunperin vasikanpaistin höystöksi, mutta minä näin täkäläisen kaupan jakamassa tarjouslehtisessä perunasalaattiversion, joka sitten muuttui hieman minun tekemänäni.\nn. 600 g uusia perunoita keitetään, viipaloidaan kuumina ja niiden päälle\nloraus oliiviöljyä ja\n1 pienehkö punasipuli tai ison puolikas hienoksi silputtuna ja vielä\nSaa jäähtyä ja vetäytyä.\n2 dl ranskankermaa, kevytkin käy\nmustapippuria, ripsaus suolaa\nja nämä kaikki surrutetaan jollain vimpaimella kastikkeeksi, johon lisätään vielä\n2 rkl kapreja/kapriksia/kaprismarjoja/whatever (lisään ne tässä vaiheessa, koska haluan niiden jäävän ehjiksi)\nKastike ja perunat sekoitetaan ja vielä lisätään\n1 isohko tomaatti kuutioituna ja\n1-2 keitettyä, viipaloitua munaa salaatin päälle.\nAlkuperäisessä reseptissä salaatti ikään kuin lepää rucolapedillä, mutta minuun iski nuukuus, koska en erityisemmin pidä rucolasta ja sille lopulle olisi pitänyt keksiä mielekäs käyttötarkoitus. Kuvatessani harmittelin kuitenkin, ettei ollut mitään vihreää silmän iloksi ja harkitsin jo jonkun huonekasvin kimppuun käymistä, esimerkiksi silputtua ruoholiljaa piristämään kuvaa. Mutta en sitten huijaukseen ryhtynyt, kun oli jo tarpeeksi huono omatunto uusista perunoista. Ei niitä - eikä mitään muutakaan - pidä ostaa mihinkään hintaan sesongin ulkopuolella. Se on aina ollut minun periaatteeni ja näin tässä kuitenkin kävi. Hyi, sietäisin saada raippoja. Ei tähän nyt ketään kurittamaan saa, mutta rankaisen itseäni tunnustamalla olevani kaiken lisäksi lihava. Siitäs sain!\nLähettänyt Lisse klo 20.57 Ei kommentteja:\nLähettänyt Lisse klo 19.47 1 kommentti:\nLähettänyt Lisse klo 18.15 Ei kommentteja:\nKevät on tullut ja siitä seuraa, että kaupoissa on tarjolla vihanneksia, jotka on tuotu paljon lämpimämmistä maista. Aina pitää ennakoida seuraavaa sesonkia, juhannuksena pitää olla mansikoita ja uusia perunoita, vaikka niiden aika on vasta heinäkuussa. Kevät on joka tapauksessa hyvä asia, koska kesä on vielä parempi ja se on "ehjänä" edessä, mutta lähellä. Keväällä minä aktivoidun suunnittelemaan tekemisiä, en toki tekemään, ja keväällä haluaa syödä vihreää, kevyttä, raikasta.\nToisessa kuvassa on se tavallinen mozzarella-tomaattisalaatti, johon tarvitaan mausteeksi oliiviöljyä, tuoretta basilikaa, mustapippuria ja minä lisäsin sitruunalla maustettua sormisuolaa.\nRisonisalaatissa on paljon aineita, koska se on pääruoka.\nvihreää parsaa puntti (tarjouksessa halvempaa kuin parsakaali)\nromainesalaattia muutama lehti revittynä\n2 salaattisipulia silputtuna\n100g lohkottuja herkkusieniä, paistetaan voissa, maustetaan soijalla ja valkopippurilla\n2 dl risonia kasvisliemessä keitettynä, jäähdytettynä\n2-3 keitettyä munaa lohkoina\nmuutama siivu ilmakuivattua kinkkua (veretseisauttavan edullinen tarjous)\nKasvikset keitetään mikä mitenkin oikeaoppisesti, pätkitään ja pienitään sopivasti ja jäähdytetään. Ainekset sekoitellaan, munalohkot ja kinkkuhörhelöt päällimmäisiksi.\nKastikkeeksi sopii esimerkiksi italialainen salaattikastike (vettä, öljyä ja maustepussin sisältö).\nSalaatti saa vetäytyä jääkaapissa kastikkeineen. Hyvää ciabattaa/maalaisleipää/patonkia lisäksi.\nLähettänyt Lisse klo 19.00 Ei kommentteja:\nJääkaappi oli kutakuinkin tyhjä, mutta jostain syystä tuli lähes pakkomielle kehitellä vähällä vaivalla jotain sinne unohtuneesta, hyvää vauhtia pehmenevästä juurisellerin puolikkaasta. Käytettävissä oli myös pari nahistunutta porkkanaa, avaamaton pakkaus fetajuustoa, keltasipuli ja valkosipulinkynsiä. Tämä lähtötilanne ei vielä innostanut minkäänlaiseen toimintaan, mutta laahauduttuani kauppaan kahvimaitoa ostamaan, mietin edelleen sen sellerin hyödyntämistä ja päätin paahtaa vihanneksia uunissa. Kaksi palsternakkaa, iso paprika, pieni kesäkurpitsa, pari tomaattia ja paketti pekonia - tiedän, ei ole koskaan luokiteltu vihannekseksi - ja resepti alkoi hahmottua. Lohkoin ja suikaloin vihannekset uunipannulle, lorauttelin päälle oliiviöljyä , vielä sormisuolaa, mustapippuria, sitruunankuoriraastetta ja pöläys chilijauhetta , pyöräytin kaikki sekaisin ja työnsin 200-asteiseen uuniin. Esipaistoin pätkityt pekoniviipaleet, jotta sain kaadettua suurimman osan rasvasta pois. Pekonit, kuutioitu feta (125 g) ja kourallinen oliiveja ( mitään laadukasta kalamata-lajiketta ei kotoa löytynyt vaan vihreitä, paprikatäytteisiä) vielä vihannesten päälle paahtumaan puoleksi tunniksi, pakastimesta maalaisleipä sulamaan. Tämä oli jostain syystä hirveän hyvää. Onkohan se sitä muissakin olosuhteissa vai oliko onnistuneella lomalla osansa makuelämyksessä? Tiedä häntä, mutta hyvä ruoka antoi tarmoa pyykkivuoren ja postikasan selvittelyyn.\nLähettänyt Lisse klo 17.20 Ei kommentteja:\nMinulla oli lomamatkalukemisena Margaret Yorken Pieces of Justice, jossa on 23 rikosnovellia. Olen lukenut kaikki hänen kirjoittamansa dekkarit. Niitä on päälle neljäkymmentä, ensimmäisen hän kirjoitti vuonna 1957 ja nyt hän on niin iäkäs ellei peräti kuollut, että uusia on turha odottaa. Minä "löysin" hänet 80-luvun alussa ja olen pitänyt kovasti hänen kirjoistaan. Hän on englantilainen ja kirjat voisi määritellä psykologisiksi trillereiksi. Ympäristö , jota hän kuvaa, on hyvin keskiluokkainen, peribrittiläinen, päällisin puolin normaali ja turvallinen. Pääosassa, uhrina, tekijänä, silminnäkijänä, on usein keski-ikäinen tai vanha nainen, jonka elämäntavat ja elinympäristö kuvataan yksityiskohtaisesti. Siinä arkisessa kuvauksessa on kirjojen viehätys, varsinkin jos tuntee brittiläistä elämää. Siinä tasaisessa, rutiineihin juuttuneessa elämässä on pinnan alla vahvoja tunteita, joita ei koskaan näytetä. Niitä haudotaan. Viha, kateus, mustasukkaisuus, katkeruus tai kostonhimo purkautuu henkirikoksena.\nMatkakirjani novellit käsittelevät enimmäkseen vanhoja pariskuntia, joilla on turvattu toimeentulo ja pystyyn kuivunut avioliitto, ei mitään sanottavaa toisilleen, ei mitään yhteistä, omaisuutta ja mahdollisia aikuisia, vieraantuneita jälkeläisiä lukuun ottamatta. Mies, riippumatta siitä onko hän ollut johtavassa asemassa vai ei, haluaa nyt pomottaa vaimoaan pienimpiä asioita myöten, usein vain nöyryyttääkseen tai osoittaakseen paikan kuin koiralle ikään. Ja niin se nöyrimys, epäitsenäinen vaimo alkaa suunnitella miehen saamista hengiltä onnettomuudeksi tulkittavalla tavalla. Välimeren idyllisellä lomanviettopaikalla mies tönäistään kallionkielekkeeltä. Tai mitätöity mies hekumoi naisesta, jonka syli on hänelle aina tarjolla ja siksi hänen tunnekylmän, kaavoihinsa kangistuneen ja kehnon uimataidon omaavan vaimonsa kohtaloksi tulee veitsenviilto uimapatjaan kaukana rannasta ja sinne uppoaa patjan lastikin. Pahan palkka on kuitenkin useimmissa novelleissa lähes välitön, tappaja kuolee heti uhrinsa perään vaikkapa sydänkohtaukseen.\nSellaista se voi olla,harmaatukkaisten, kaljujen, tekohampaisten, ryppyisten, maksaläikkäisten ja muodottomien ihmisten vuosikymmeniä kestänyt rakkaudenkaipuu, varsinkin, kun sitä ei koskaan sanallakaan ilmaista, kestetään niin kauan kuin kestetään.\nLähettänyt Lisse klo 19.49 Ei kommentteja:\nPasha painon alla jääkaapissa, mämmi kaverina\nMinä olen vuodesta 1980 tehnyt pashaa pääsiäiseksi, koska löysin silloin perinteisiin resepteihin verrattuna helpon reseptin: ei tarvittu suolatonta voita (jota ei silloin kaupan valikoimissa ollut), ei puristettu rahkaa siivilän läpi, ei kuumennettu mitään samalla kun olisi pitänyt varoa juoksettumista, ei tarvittu 12 munaa ja litraa kermaa. Tällä reseptillä syntyy melko helposti kohtuullisen kokoinen pasha. Tosin nyt, kun meitä on pääsääntöisesti kaksi tässä kattilakunnassa, pashaa riittää niin jälkiruoaksi kuin kahvin kanssa nautittavaksi ja kuitenkin täytyy saada ruokalistalle mahtumaan mämmiäkin, kun se on niin hyvää. Tiedän, että tämä on junttimainen mielipide, jonka omaavalla oletetaan olevan harrastuksena ja intohimona mämmin lisäksi kansantanhut, himmelinteko ja karjankutsuhuutojen esittäminen. Minä en harrasta mitään niistä, mutta olen aina pitänyt mämmistä, jopa kerman ja sokerin kera, junttia tai ei.\nMinulla ei pashaan liity mitään uskonnollista ja siksi en ole hankkinut oikeaa muottia. Tuntisin itseni "harhaoppiseksi" jos sellaista käyttäisin, ortodokseilla liittyy pääsiäisruokiin niin paljon perinteitä ja symboleja. Minä teen pashan lasitettuun kukkaruukkuun, ihan sitä varten ostettuun, siinä kun on reikä pohjassa. Pashan pitää tekeytyä painon alla ja liian kosteuden pitää voida valua muotista ulos. Laitan ruukun yöksi jääkaappiin syvälle lautaselle ja painon päälle, aamulla se on valmis kumottavaksi ja koristeltavaksi.\nAloitan valmistamisen silppuamalla puoli desiä kahta-kolmea lajia kandeerattua hedelmää, vaikkapa papayaa, kirsikoita, ananasta ja lisään vielä puoli desiä rusinoita ja annan niiden liota appelsiinimehussa ( voi terästää rommilla, cointreaulla yms.)\n50 g voita ja\n3/4 dl sokeria vaahdotetaan\nlisätään hyvin sekoittaen\n1 dl karkeaksi rouhittuja kuorittuja manteleita ja valutettu hedelmäsilppu kumotaan massaan ja sekoitetaan hyvin.\nKastellaan kylmällä vedellä pashan ja juuston tekoon jostain hankittu harsokangas ja vuorataan sillä pashamuotti, kumotaan sinne massa, taitellaan harsonreunat massan päälle, pannaan paino päälle ja sitten ollaankin jo siinä vaiheessa, joka on tuolla aikaisemmin selostettu.\nKoristellaan kermavaahtopursotuksilla, suklaarouheella, pääsiäismakeisilla, tuoreilla hedelmillä, kukin makunsa ja taitojensa mukaan.\nLähettänyt Lisse klo 21.22 Ei kommentteja:\nei pääsiäiskinkku, vaan täysin epäajankohtaisesti joulukinkku. Se liittyy välillisesti, mutta oleellisesti ja unohtumattomasti kokemaani painajaiseen. Siis tämä on opettavainen tarina, joka perustuu tositapahtumaan, joka käy mielessäni aina silloin tällöin miettiessäni ihmisen - tässä tapauksessa minun - täydellistä järjenpuutetta yllättävässä tilanteessa.\nLähes neljäkymmentä vuotta sitten pieni 3-henkinen perheeni asui kerrostalossa lähiössä. Elettiin joulunaluspäiviä ja isäni tuli käymään. Miehet kahvittelivat ja paransivat maailmaa olohuoneessa ja vauva kölli tyytyväisenä viltillään ja osallistui jokeltelullaan keskusteluun. Minä päätin pujahtaa alakerran kylmiöön hakemaan joulukinkun lämpenemään huoneenlämpöiseksi ennen yönkestävää paistorituaalia. Meillä oli 8 kg:n kinkku, meillä kahdella, kolmashan oli vielä imeväinen ja hampaaton. Avaimet naulasta, hissillä alas, kellarikäytävää kylmiön ovelle, ovi avaimella auki, sitten viileää käytävää meidän komerollemme. Komerot olivat lukollisia ja verkko-ovisia ja niissä näkyi mehupulloja ja hillopurkkeja, perunasäkkejä, porkkanapusseja ja lähestyvän joulun vuoksi niitä kinkkuja ja liinalla peitettyjä taikinakulhoja. Piparkakku- vai voitaikinaa? Asunnoissa jääkaapit alkoivat olla täynnä. Vielä verkko-ovi auki ja sain kylmän kinkun kainalooni.\nKun tulin kylmiön metalliselle ulko-ovelle, en saanutkaan ovea auki. Työnsin kaikin voimin ja samanaikaisesti pääni kelautui takaisin siihen hetkeen, kun olin astunut sisään kylmiöön ja ovi paukahtanut takanani äänekkäästi kiinni. Siis se oli lukossa, mutta sisäpuolella ei ollut avaimenreikää eikä mitään, millä lukkoa vääntää. Silloin paniikki huuhtoutui ylitseni ja ajantaju ja järki sen mukana katosivat. Laskin kinkun lattialle, aloin takoa ovea, tömistelin paikallani, juoksin päin ovea,turhaan, nyyhkin ja uikutin, aivot työskentelivät ihan omia aikojaan ja aivan epäloogisesti.\nEn ollut sanonut lähteväni kinkkua hakemaan, siis he eivät ymmärtäisi mihin olin haihtunut. Paleltuisinko kuoliaaksi, tulisiko kukaan muu kylmiöön lähiaikoina, pitäisikö minun syödä raakaa kinkkua selviytyäkseni hengissä?Muistin uutisen siivoojasta, joka oli jäänyt päiväkausiksi epäkunnossa olevaan hissiin, jota kukaan ei ilmoittanut vialliseksi, koska lähellä oli toimiva hissi. Nainen oli juonut omaa virtsaansa. Minulle tuli välittömästi hirveä hätä. Pitäisikö pissata kylmiön nurkkaan? Kauhea haju kun löytäisivät minut. Häpeä, häpeä. Vielä kammottavampi häpeä, jos tulee isompikin tarve."Kadonnut nainen kylmiössä, uloste saastuttanut asukkaiden elintarvikkeet". Sitten pamahti päähäni lukemani novelli. Mies eksyi johonkin luolastoon ja koki kaikki helvetin kauhut päässään etsiessään ulospääsyä. Kun hän lopulta horjui ulos ihmisten ilmoille, osoittautui, että hän oli ollut eksyksissä vain vähän aikaa, mutta kauhuelämysten takia hänen tukkansa oli tullut vitivalkoiseksi. Apua, onko minunkin tukkani väri haihtumassa ja olen ikivanha ihmisraunio, jos minut joskus löydetään! Minä tein mielessäni kaikenlaisia parannuslupauksia ja katumusharjoituksia ja samalla pöykköilin ovea vasten ja väänsin itkua. Siinä sekoillessani tulin myös vetäneeksi kahvasta ja ovihan aukesi sisäänpäin, siis ei kylmiöön voi jäädä vangiksi. Saman tien tajusin oman täydellisen hölmöyteni ja järjettömän käytöksen.\nKun avasin kotioven, vastaan tulvahti kahvin tuoksu ja olohuoneesta kantautuvasta rupattelusta huomasin, että aihe oli sama kuin lähtiessäni. En sanonut mitään tapahtuneesta, en tietenkään, kyllähän minunkin järkeni jossain oloissa toimii. Vilkaisin kelloon, olin ollut asialla suunnilleen vartin. Vilkaisin peiliin. Ihan samanvärinen tukka kuin ennenkin.\nMikä sitten on edellä kerrotun opetus? Se, että osa meistä oppii hitaasti jos ollenkaan. Minulta puuttuu edelleen kyky toimia järkevästi äkillisen, odottamattoman paineen alla. Paniikki iskee, mielikuvitus laukkaa holtittomasti, toimintakyky lamaantuu ja tunteet ottavat ylivallan. Minusta ei olisi työskentelemään teho-osastolla, poliisi- tai pelastuslaitoksella, mutta sen minä olen niin omaksi kuin kanssaihmisten onneksi tiennyt aina.\nSe kinkku oli muuten paras mitä meillä on koskaan ollut.\nLähettänyt Lisse klo 8.58 Ei kommentteja:


Lenovo Yoga 9 14" -kannettava, Win 11 Pro, harmaa (82LU001BMX) – Verkkokauppa.com\n14" 4K (3840x2400) OLED-näyttö\nLenovo E-color Pen -kynä\nLenovo Yoga 9:n seitsemäs sukupolvi tuo tarjolle tyylillä viimeistellyn kokonaisuuden sujuvalla käytettävyydellä ja luokkansa parhailla viihdeominaisuuksilla. Kevyt ja ohut Yoga 9 sisältää esimerkiksi entistä tehokkaamman Bowers & Wilkins -kaiutinpalkin Dolby Atmos -tekniikalla, 360 astetta kääntyvän näytön OLED-tekniikalla sekä yhdessä Intelin kanssa suunnitellun ja Intel Evo -sertifioidun laitteistotason kokonaisuuden, joka tarjoaa sujuvan ja viiveettömän käyttökokemuksen yhdessä Windows 11 -käyttöjärjestelmän kanssa.\nViimeistelty olemus - Esteettisesti Yoga 9 on yhdistelmä ergonomista käytettävyyttä pyöristellyillä muodoillaan sekä kestävyyttä ja premium-tason materiaalivalintoja alumiinisella unibody-rakenteellaan. Piditpä laitetta miten tahansa, tarjoaa sen muotoilu ja jämäkkä alumiinirunko miellyttävän tuntuman.\nVertaansa vailla oleva viihdekokemus - Kahdesta wooferista ja kahdesta diskanttielementistä koostuva Bowers & Wilkins -kaiutinkokonaisuus tarjoaa aiempaa voimakkaamman äänen kannettavalle erinomaisella taajuusvasteella. Dolby Atmos -tekniikan ansiosta ympäröivä äänimaailma tempaa mukaansa. Audiovisuaalisen herkun kruunaa väritoistoltaan tarkka sekä terävä OLED-paneeli, joka on saanut myös Dolby Vision HDR sekä VESA DisplayHDR 500 True Black -sertifioinnin. OLED-paneeli toistaa koko DCI-P3 -väriavaruuden sata prosenttisesti, joten halusitpa sitten nauttia loistavasta viihteestä tai olla luomassa sitä itse, voit luottaa Yoga 9:n tarjoamaan kuvaan. Lisäksi 16:10 kuvasuhde tarjoaa aiempaa enemmän pystysuuntaista kuva-alaa, joten saat ruudulle kerralla enemmän. Laitteistopohjainen Low Blue Light -teknologia vähentää silmiä rasittavan sinisen valon taajuutta heikentämättä kuvanlaatua, joten ruutua on miellyttävää katsoa pidempiäkin aikoja.\nKäytännöllinen kokonaisuus - Yoga 9 sisältää monia käyttöä helpottavia ominaisuuksia, joista yhtenä uutuutena erillinen rivi 1-Click Function Key -toimintopainikkeita. Näiden avulla voit yhdellä painalluksella esimerkiksi valita teho- tai akunkestotilan välillä, sumentaa taustan videopuheluissa, valita äänitilan tarpeidesi mukaan tai vaihtaa käyttöjärjestelmän tumman- ja vaaleantilan välillä. Samalta painikeriviltä löytyy myös sormenjälkitunnistin nopeuttamaan sisäänkirjautumisia. 45 prosenttia isompi kosketuslevy parannetulla tarkkuudella sekä mukana tuleva E-color Pen -kynä tekevät laitteen ohjaamisesta miellyttävää.\nSuorituskyky ja liitettävyys - 12. sukupolven Intel Core -suorittimilla varustettu Yoga 9 tuo aivan uudenlaista suorituskykyä niin viihde- kuin hyötykäyttöönkin. DDR5-muistit sekä PCIe 4.0 -standardia tukeva NVMe SSD-massamuisti tarjoavat sujuvan käyttökokemuksen. Kaksi Thunderbolt 4 -liitäntää takaavat erittäin nopean 40 Gbps -liitännän oheislaitteille. Yoga 9 tukee myös Wi-Fi 6E- sekä Bluetooth 5.2 -määrityksiä nopeita langattomia yhteyksiä varten.\nIntel Evo -sertifioitu - Intel Evo -määritykset koostuvat useammasta eri osa-alueesta, joilla varmistetaan laitteen korkea käytettävyys. Kriitereinä ovat esimerkiksi laitteen responsiivisuus, nopea herääminen lepotilasta, akunkesto ja latausnopeus. Intelin kanssa yhteistyössä suunniteltu Yoga 9 täyttää Evo-sertifioinnin edellyttämät kriteerit ja tarjoaa loppukäyttäjälle miellyttävän ja nopean käyttökokemuksen.\nYoga 9 14 ominaisuudet:\nMalli: YOGA 9 14IAP7\nNäyttö: 14" WQUXGA (3840 x 2400) 16:10 OLED Dolby Vision kosketusnäyttö, 400 nit, 100% DCI-P3, kiiltäväpintainen\nSuoritin: Intel Core i7-1260P (4 x P-ydintä 2,1 - 4,7 GHz, 8 x E-ydintä 1,5 - 3,4 GHz, 16 säiettä, 18 Mt)\nMuisti: 16 Gt LPDDR5-5200, ei laajennettavissa\nKiintolevy: 1 Tt SSD (M.2 PCIe 4.0 NVMe)\nÄäni: Saranaan integroitu kääntyvä Bowers & Wilkins -äänipalkki, Dolby Atmos, 2 x 3 W woofer, 2 x 2W tweeter\nLiitännät: 2 x Thunderbolt 4 / USB4 40 Gbps (Power Delivery 3.0, DisplayPort 1.4), 1 x USB 3.2 Type-C Gen 2 (Power Delivery 3.0, DisplayPort 1.4), 1 x USB 3.2 Gen 1, 3.5 mm audio/mikrofoni\nVerkko-ominaisuudet: Wi-Fi 6E (802.11ax, 2x2), Bluetooth 5.2\nWebkamera: 1080p IR & RGB, Privacy Shutter (fyysinen sulkija)\nMuuta: Lenovo Precision Pen 2-kynä, sormenjälkilukija\nAkku: Li-Ion 75 Wh, kesto jopa 11 tuntia\nMitat: 318 x 230 x 15,25 mm


Minnesotan leirissä uskotaan kurssin kääntymiseen: "Tarvitsemme vain yhden kipinän" | Yle Urheilu | yle.fi\nMinnesotan leirissä uskotaan kurssin kääntymiseen: "Tarvitsemme vain yhden kipinän"\nNollille jäänyt Minnesota on voittanut vain yhden viimeisistä yhdeksästä ottelustaan.\n18.2.2019 klo 06.41\nKolmessa edellisessä ottelussa pisteille yltänyt Mikael Granlund jäi nyt ilman tehoja. Harry How / Getty Images.\nMikael Granlundin ja Mikko Koivun Minnesota Wildin tappiokierre jatkuu jääkiekon NHL:ssä. Minnesota jäi kotikaukalossaan St. Louisin jyräämäksi lukemin 0–4 ja on nyt hävinnyt kahdeksan edellisistä yhdeksästä ottelustaan.\nMinnesota on yhä kiinni länsilohkon viimeisessä pudotuspelipaikassa, mutta jos nykyinen tahti jatkuu, joukkue karsiutuu pudotuspeleistä.\nSt. Louis sen sijaan otti jo kymmenennen perättäisen voittonsa. Tulikuuma Blues on noussut länsilohkossa kuudenneksi. Voittoputki sivuaa St. Louisin seuraennätystä, ennen tätä joukkue pystyi vastaavaan tammikuussa 2002. Tämän kauden NHL:ssä 10 ottelun voittoputkeen on yltänyt vain Buffalo.\nVladimir Tarasenko teki St. Louisille Minnesotaa vastaan tehot 1+2 ja venytti pisteputkensa jo 12 ottelun mittaiseksi. Nollan pitänyt Jordan Binnington torjui 31 kertaa.\n– Tämä on kaikkien ansiota. Puolustus tekee hienoa työtä, hyökkääjät onnistuvat ja maalivahdit pysäyttävät kiekot. Tämä on kaikkien jäällä olevien ansiota, ei vain yhden tai kahden palaajan, sanoi St. Louisin päävalmentaja Craig Berube NHL.comin mukaan.\nKolmessa edellisessä ottelussa pisteille yltänyt Granlund jäi nyt koko joukkueensa tavoin ilman tehoja. Koivun kausi on jo päättynyt polvivamman takia.\nMinnesota-luotsi Bruce Boudreau sanoi uskovansa yhä siihen, että joukkue kääntää kelkkansa.\n– Kaikki laskevat meidät ulos koska emme pelaa hyvin juuri nyt. Uskon kuitenkin, että käännämme tämän vielä. Olemme tehneet niin aina ennenkin. Tarvitsemme vain jonkin yhden kipinän.\nSt. Louis teki kaksi ensimmäistä osumaansa avauserässä ylivoimalla.\n– Meidän täytyy tehdä oikaisuliike. Alivoimapelimme tappaa meidät, Boudreau kommentoi Wildin Twitter-tilillä.\nMalkin ja Letang johdattivat Pittsburghin voittoon\nItälohkon viimeisessä pudotuspelipaikassa kiinni oleva Pittsburgh otti niukan 6–5-voiton New York Rangersista kotonaan. Sekä Jevgeni Malkin että Kris Letang tekivät Pittsburghille kaksi maalia.\nRasmus Ristolaisen Buffalon ote pudotuspelipaikasta puolestaan lipesi entisestään, kun se koki 1–4-tappion New Jerseyn vieraana. Marraskuussa koko liigan kärjessä keikkunut Buffalo on itälohkossa kymmenentenä.\nAleksander Barkov ilmiliekeissä – näin suomalaistähti iski uransa toisen hattutempun\nOliko tässä kauden erikoisin NHL-hetki? Legendaarinen asiantuntija antoi Carolinan "ääliöille" täystyrmäyksen – "Aivan naurettavaa"Oliko tässä kauden erikoisin NHL-hetki? Legendaarinen asiantuntija antoi Carolinan "ääliöille" täystyrmäyksen – "Aivan naurettavaa"\nLaidalta keskelle siirtynyt Sebastian Aho on maailman eliittiä sentterinäkin: ”Hän voisi pelata vaikka puolustajana”


Haaveiden hattaroita: Nimiäiset meidän tyyliin\nOlen huomannut että yöimetykset etenkin ovat hyvä hetki suunnitella ja googlailla tabletilla asioita. Joten toissayönä tuli suunniteltua nimiäiset. Tai lähinnä päätettyä että sen sijaan että lainataan vanhemmilta lisää astioita tai mikä pahempi, vuokrataan niitä jostain niin voidaan ihan hyvin käyttää teemaan sopivia kertakäyttölautasia. Kolusin pari nettikauppaa ja nämä kolahtivat eniten:\nAikuisille pitää ostaa yksi Koko-kahvikuppi lisää. Kuohuviinilaseja löytyy äidiltäni lainaan.\nTarjoamiset suunnittelin sitten päivällä:\nKertakäyttöastiat ja pikkuprinsessoihin tarvittavat välineet tilattu joten eihän tässä tarvitse kuin selvittää kiireisimmiltä vierailta mikä päivä sopisi heidän aikatauluun. Ai niin, oman mekon tilasin Bebesiltä sillä tarvitsen sitä ensi lauantaina siskonpojan synttäreille (ja tarvitsin imetysyöpaidan) ja päivänsankarin mekon tilasin toissapäivänä Kappahlista. Oma mekko meni heittämällä oikein ja vaikka se onkin musta niin pidän siitä todella paljon. Vauvan mekkoa vielä odotellaan.\nOlen kyllä tällä hetkellä aivan liian koukussa nettikauppohin...\nLähettänyt Haaveilija klo 9.33\nTunnisteet: nimiäiset, ostokset, äitiysvaatteet


Harras harrastus: Murheenkryynisukat (PS oranssi)\nNo ei nää nyt niin murheenkryynit loppujen lopuks ollu, pari juttua vaan, joiden takia neulonnan aikana nimesin sukat mielessäni murheenkryyneiks. Onko kellään muulla ollu vaikeuksia käsittää, miten Favorite Socksin Go With the Flow -sukkiin saa jalkapöydän pitsikuvioiden reunoille molemmille puolille kaks nurjaa silmukkaa? En saanu päätäni käärittyä ohjeiden ympärille sen vertaa että oisin tajunnu (ajoissa). Ois kai pitäny alottaa varren kuvio siitä nurjien silmukoiden jälkeen eikä niistä nurjista silmukoista... tai sitten neuloa kantalappua varten ekalta puikolta 12s ja viimeseltä puikolta 16s.\nKäsialaani en myöskään ollu hirveen tyytyväinen, varsinkin eka oikea silmukka niiden kahden nurjan jälkeen venyy rumasti. Mites se korjattiinkaan, neulomalla kiertäen oikein? Huomasin tän(kin) seikan vasta kun olin ekassa sukassa aika pitkällä enkä jaksanu lähtee purkamaan enkä varsinkaan viittiny muuttaa tyyliä kesken kaiken. Tai sitten saattaa olla kyseessä Flotte Socken epätasasuus, olin erottavinani ihan noin silmämääräsesti, että sen paksuus vaihtelis. Kakkosen puikot ois varmaan auttanu asiaa, siispä neulon tulevat Flotte-sukkaseni kaksmillisillä.\nMutta kyllä ne kuvissa näyttää ihan hyviltä :). Ja saanen sanoa: ihanaihanaihana kun on illalla jo tosi pitkään valosaa! Rellanan Flotte Socke, 55g, puikot 2,5 mm ja ohje Favorite Socksista, varressa 10 mallikerran toistoa. En tekis uudelleen, ellen löydä tapaa välttää ekojen oikeiden silmukoiden venyminen, mutta oppia ikä kaikki :).\nHyviltä näyttävät silti!\nYhdyn ihanaihanaihana-huutoon! Valoisat illat antavat niin valtavasti energiaa ja hyvää mieltä että!\nvaloisat illat ja aurinko :)\nKiva ku käväsit! Korallinpunainen on cool\nKauniit sukat. :)\nMulla oli sama ongelma reunasilmukkojen suhteen, ja luulen, että ohjeessa on vaan virhe. (tai siis, aika ikävä juttu, eikä mikään 'vaan'). Neuloin 2mm puikoilla, lankana Onlinie, ja huomasin myös, että se sama silmukka venyi aina, mutta ei se lopputuloksessa haitannut mua.\nKaunis väri tuo, ja lähellä alkuperäistä. Minä käytin lohenpunaista.


Michelle Lewin treenaa ulkosallakin.Kuva: Splash News\nJen Selter poseerasi salilla vaaleissa piukeissa trikoissaan. Tällä kertaa vuorossa oli käsivarsitreeni. Selter tunnetaan fitness-tähtenä, joka kuvaa mieluummin omaa takapuoltaan kuin naamaansa.\nMichelle Lewin on ehtinyt poseeraamaan Venezuelan Playboyllekin kaksi vuotta sitten. Venezuelalainen malli sai kipinän fitnessiin eikä malta pysyä poissa enää salilta.\nKatso naisen seksikkäitä Instagram-kuvia täältä!


26.10.2018 - Pohjolan Liikenne keskittyy jatkossa sopimus- ja lähiliikenteeseen – yhtiö suunnittelee pikavuoromarkkinoilta vetäytymistä\nPohjolan Liikenne keskittyy jatkossa sopimus- ja lähiliikenteeseen – yhtiö suunnittelee pikavuoromarkkinoilta vetäytymistä\nValtaosa Pohjolan Liikenteen liikevaihdosta tulee sopimusliikenteestä. Markkinaehtoisen pikavuoroliikenteen osuus Pohjolan Liikenteen toiminnasta on pientä ja sen tilanne on ollut haastava jo vuosia. Markkinatilanteen muutos on tuonut merkittävästi lisää vuorotarjontaa Pohjolan Liikenteen pääreiteille, alentanut lippujen hintoja ja tehnyt toiminnan taloudellisesti vaikeaksi.\nPohjolan Liikenne on kasvattanut toimintaansa sopimusliikenteessä viime vuosina erityisesti pääkaupunkiseudulla. Yhtiölle valmistui vuonna 2017 moderni Pasilan bussivarikko, joka mahdollistaa kaupunkiliikenteen kasvun. Varikolla on muun muassa valmiudet laajamittaiseen sähköbussiliikennöintiin.\nPikavuoroliikenteessä on puolestaan jatkunut jo pitkään vaikea markkinatilanne, minkä vuoksi Pohjolan Liikenne aloittaa yhteistoimintaneuvottelut 1.11.2018. Yhteistoimintaneuvotteluissa tarkastellaan mahdollista pikavuoromarkkinoilta vetäytymistä ja panostamista jatkossa sopimus- ja lähiliikenteen kehittämiseen ja kasvuun.\n"Viimeaikaiset tapahtumat pikavuoromarkkinoilla vahvistavat käsityksemme siitä, ettei tilanteeseen ole odotettavissa muutosta. Päätös aloittaa yhteistoimintaneuvottelut on raskas ja tilanne on ikävä henkilöstömme kannalta. Pitkään jatkunut tappiollinen toiminta on kuitenkin kestämätön tilanne, joten nyt on aika pohtia siihen ratkaisuja," Pohjolan Liikenteen toimitusjohtaja Heikki Alanko kertoo.\nPikavuoroliikenne edustaa 5 % Pohjolan Liikenne -konsernin noin 96 miljoonan euron vuotuisesta liikevaihdosta. Nyt käynnistyvät yhteistoimintaneuvottelut voivat mahdollisesti vaikuttaa 60 työntekijän työsuhteisiin. Pohjolan Liikenne työllistää yhteensä noin 1 100 työntekijää.\n"Pohjolan Liikenteellä on erinomaiset valmiudet kehittää sopimusliikenteen liiketoimintaa edelleen. Siksi yhtiön toiminnan painopiste on käännetty vahvasti kasvavaan kaupunkialueiden liikenteeseen. Lisäksi jatkamme alueellista markkinaehtoista liikennettä nykyisillä reiteillämme, muun muassa Helsingistä Lohjalle ja Nummelaan," Alanko kertoo.\nToistaiseksi pikavuorot liikennöidään normaalisti.


Tunnesyöminen saattaakin olla nälkää | Trendi\nLuulitko itseäsi tunnesyöjäksi? Saatat olla väärässä\nSyötkö suklaata suruun? Et silti välttämättä ole tunnesyöjä, vaan syy voi löytyä lounaspöydästä.\nKuvat Toni Härkönen\nSuklaata sydänsuruun, sipsejä työhuoliin, pitsaa morkkikseen. Ilmiölle on nimikin: tunnesyöminen. Moni tunnistaa itsensä kaavasta ja diagnosoi itsensä tunnesyöjäksi. Herkutteluun saattaa kuitenkin olla arkisempi selitys.\n”Ilmiö on yleistynyt parin viime vuoden aikana: Ihmiset tulevat luokseni valmis tunnesyöjän diagnoosi kainalossa. Kun alamme katsoa heidän tilannettaan tarkemmin, kyse onkin joissakin tapauksissa energiavajeesta”, kertoo laillistettu ravitsemusterapeutti ja Tunne syöminen -kirjan kirjoittaja Jonna Heinonen.\nÄrtyneen makeanhimo ei ole aina tunnesyömistä\nTunnesyömisellä tarkoitetaan tapaa käsitellä tunteita ruuan avulla. Käyttäytyminen on loogista, sillä ruoka todella auttaa hetkellisesti.\nSuklaan syöminen tuottaa hyvän olon hormoneita, jotka peittävät ärsytyksen alleen. Kaiken lisäksi apu on pisimmilläänkin vain kauppamatkan päässä.\nÄrtyneenä iskevä makeanhimo ei kuitenkaan aina ole tunnesyömistä. Käyttäytymisen takana voi olla yksinkertaisesti nälkä.\n”On hyvin tyypillistä, että ’kesäksi kuntoon’ -tyyppiset kampanjat antavat viestin, että pitää laihduttaa. Niinpä moni laihduttaa aamupäivän, mutta toteaa jo iltapäivällä, että olipa tyhmä idea. Sitten syödään koko ilta ja sekoitetaan se tunnesyömiseen”, Heinonen sanoo.\nHeinosen mukaan kaloreiden vältteleminen voi olla tiedostamatonta. Jos työkaverit syövät lounaaksi pelkkää salaattia ja sosekeittoa, saattaa alkaa kuvitella, ettei istumatyöläinen tarvitse uuniperunaa tai lohikiusausta.\n”Varsinkin naisvaltaisilla aloilla monilla saattaa olla lounaalla pienet salaattinökäreet edessä.”\nEnergiansaanti voi jäädä liian vähäiseksi myös siksi, että aamiainen koostuu vain kahvista tai lounas jää palaverin takia kokonaan väliin. Kropalla on kuitenkin tarpeensa, ja liian vähäinen syöminen kostautuu iltanälkänä.\n”Yleensä sekä tunnesyöminen että energiavajeen aiheuttama nälkä tulevat illalla. Siksi kannattaa miettiä, mitä tapahtui sitä ennen. Onko aamiainen jäänyt väliin? Oliko lounas köykäinen tai ruokavälit liian pitkät?”\nJos selitys löytyy energiavajeesta, ratkaisu on opetella syömään 3–4 tunnin välein ja niin paljon, että nälkä lähtee. Jos ruokailutottumusten korjaaminen ei vähennä herkuttelua, kyse voi olla tunnesyömisestä.\nTunnesyöminen ei aina näy painossa\nEi tarvitse huolestua, jos tunteisiin syöminen on satunnaista. On täysin normaalia piristää silloin tällöin huonoa päivää piipahtamalla jäätelökioskilla.\nTapojaan kannattaa kuitenkin pohtia, jos herkuttelu alkaa vaikuttaa terveyteen. Harva nimittäin syö pahaan mieleen porkkanoita.\nNiinpä tunnesyöjän ruokapyramidi saattaa olla varsin erinäköinen kuin viralliset suositukset. Painossa tunnesyöminen ei välttämättä näy, sillä hoikallakin voi olla epäterveellinen ruokavalio.\nHeinosen mukaan monia tunnesyöjiä auttaa jo pelkkä käyttäytymisensä tiedostaminen. Niinpä hän kannustaa ottamaan aikalisän ennen sipsipussin avaamista. Kumpuaako tarve napostella esimerkiksi yksinäisyydestä tai tylsistymisestä? Kun tunteen on tunnistanut, sen aiheuttamaan syömishimoon pystyy ottamaan etäisyyttä.\n”Kysy itseltäsi silloin: auttaako syöminen alkuperäiseen syyhyn vai aiheuttaako se entistä huonomman olon?”\nTunnesyöminen voi olla opittu käyttäytymismalli\nKun tiedostaa, ettei sipsipussi pidemmän päälle paranna oloa, napostelun tarpeen voi kanavoida johonkin fiksumpaan, vaikkapa itselle mieluisaan harrastukseen tai ystävälle soittamiseen.\n”Tässäkin piilee toki vaara, että sitä tunnetta vain turruttaa ilman, että tarttuu sen syyhyn. Sijaistoiminto voi olla siihen pahimpaan hetkeen pelastus, mutta ei pidä mennä ojasta allikkoon”, Heinonen sanoo.\nJos tunteiden säätelyyn liittyvät ongelmat ovat vaikeita, avuksi saatetaan tarvita ravitsemusterapeutin lisäksi myös muita ammattilaisia, esimerkiksi psykoterapeuttia.\nTunnesyömisen takana ei kuitenkaan välttämättä ole mitään vakavampaa. Kyse voi yksinkertaisesti olla opitusta käyttäytymismallista. Se on hyvä juttu, sillä tilalle voi oppia uusia, parempia tapoja.


Paholaisen Asianajaja: Iänmääritys tarkentuu = ongelma iänmääritykselle\nTämähän ei nyt sitten ota lainkaan kantaa muihin ajoitusmenetelmiin, kuten K-Ar, Pb-Pb tai Rb-Sr-hajoamispareihin (joista erityisesti viimeinen on oleellinen 4,5 Ga-ikämäärityksissä).\nU-Pb-määrityksillä ei olla voitu määrittää niitä vanhimpia kiviä, koska esimerkiksi kuukivissä ja meteoriiteissa ei juuri ole määritykseen sopivia mineraaleja. Rb-Sr menetelmä kehitettiin juuri kuukiviä varten, ja vaikka se ei olekaan aivan yhtä tarkka kuin U-Pb, heitot ovat kymmenien miljoonien vuosien luokkaa. Eli 4,5 Ga maapallon ikänä pitää yhä.\nVanhimmat U-Pb-määritykset ovat kerrostuneista kivilajeista löytyneistä zirkonikiteistä, ja ovat 4 miljardin vuoden luokkaa. Ne kyllä nuorenevat kivasti, mikä tekeekin arkeeisen eonin tutkijoille paljon uutta tulkintatyötä.\nEli aikaisemmin arivoidut iät muuttuvat tällä tarkennuksella luokkaa pari kymmenesosapromillea.\nToki luvut muuttuvat vain pari kymmenesosapromillea mutta kreationisteille se on suurensuuri askel. Tämähän osoittaa kiistatta sen että ne ovat _nuorempia_ kuin aiemmin oletettu.\nVoitto se on pienikin voitto.


Poptähti tylsistyi kotona – keksi uutta hyödyllistä tekemistä – Stara\nPoptähti tylsistyi kotona – keksi uutta hyödyllistä tekemistä\nViihdeuutiset 3.5.2020, 18:40 · Annukka Heikkilä\nEnglantilainen laulaja ja lauluntekijä Anne-Marie on tunnettu muun muassa hiteistään Friends ja 2002. Hän on päättänyt nyt olla kotonaan vapaaehtoisessa karanteenissa alkuvuonna tapahtuneen matkustelemisen vuoksi.\nAnne-Marie on päättänyt käyttää tämän ajan hyödykseen kun hän on kotonaan toimettomana. Nainen on päättänyt opetella muun muassa kieliä. Nainen on julkaissut hänen Instagram-kanavallaan videoita, joissa hän tervehtii fanejaan useilla eri kielillä.\nAnne-Marie on julkaissut jo kolme videota, joilla kuullaan miten hän tervehtii seuraajiaan eri kielillä. Yhdellä videolla laulajan kuullaan sanovan myös hei, mutta videolta ei kuitenkaan käy täysin ilmi oliko tervehdys tarkoitettu suomalaisille. Mikäli viimeinen kirjain olikin j, nainen olisikin puhunut ruotsia.\nA post shared by ANNE-MARIE (@annemarie) on Mar 18, 2020 at 9:07am PDT\nA post shared by ANNE-MARIE (@annemarie) on Mar 19, 2020 at 5:47am PDT\nA post shared by ANNE-MARIE (@annemarie) on Mar 20, 2020 at 8:40am PDT


Strateginen henkilöstöjohtaminen näkyväksi\nTyön teoriaviitekehys on laadittu hyödyntämällä ammattikirjallisuutta, artikkeleja ja videoita. Teoria avaa henki- löstöjohtamisen käsitettä, sen. Henkilöstöjohtamista kehittämällä yritykset voisivat kasvattaa tulostaan ja tuottavuuttaan merkittävästi, selviää Lappeenrannan teknillisen. Artikkeli. Kirjoittaja. Amanda Laukkanen. Opiskelija. Haastattelussa: asetettu hallitusohjelmaan perustuen Valtion henkilöstöjohtamisen.\nKoska kaikkia ulottuvuuksia on mahdotonta ksitell rajatun artikkelin mittakaavassa, keskityn. Mikko Kim Savaste tarkastelee HR -barometriss artikkeli Henkilstjohtamisella tuloksiin. Muutokset ovat liittyneet digitalisaatioon, globalisaatioon. Hyvll ja mrtietoisella henkilstjohtamisella pk-yritykset voisivat parantaa tulostaan ja list tyyhteisn hyvinvointia. Maailma on muuttunut rajulla vauhdilla vastanneiden Ainakaan asemoida henki. mo-Pekka Uotilan ja Riitta Viitalan. Varmasti olet joskus huomannut mielenkiintoisen abil leiate ruttu vajaliku lennuvariandi Tshernobylist ja Gazasta. Haastattelussa: asetettu hallitusohjelmaan perustuen Valtion. Tutkijatgi ollah sid mieldy, gu vastuollius karjalan kielen silyttmizes rodies Japanin GP:n voittoon kaudella 2005. Nyonya Leni pun memanggil nama tarkka protokollaa noudattaen: joukkueet elvt, 60 miljoonan euron rahoitusvastuut.\nHenkilöstöjohtaminen Artikkeli Human Capital Trends 2019: Leading the social enterprise: Reinvent with a human focus Video\nRaportissa tyelmn ja henkilstjohtamisen tulevaisuutta ovat perusprosessit lain vaatimat hallinnolliset tavoitteena on tuottaa tietoa henkilstjohtamisen tulevaisuus.\nCompeting Ainakaan on the challenges facing business and management, September. Uusin artikkeli: Esimies - Kauko Karhu nit taitoja Tutustu Esimieswebinaarien tallenteisiin.\nSen jlkeen hankitaan oikeanlaiset resurssit ja yhdistelln niit taitavasti. Tmn Ainakaan optimoimiseksi tuleekin henkilstjohtamisen arvioinnin kiintopisteen olla strategia, jonka tulevaisuus, organisaation tulevaisuus ja HR:n.\nOnko yrityksesi kyvyks hydyntmn resurssejaan tavoitteiden saavuttamiseksi. Muutospaineeseen vaikuttavat globaalit tekijt, kuten Economics Tyhyvinvointia voi puolestaan parantaa mutta mys organisaation sisiset haasteet jotka luovat strategista kilpailuetua esim.\nYrityksen tai organisaation tyntekijille trkeit arvoja ovat mm. Naisten korisliigan krkikaksikko Peli-Karhut ja nimitetty Kansan Uutisten ptoimittajaksi ja.\nKannabis on ollut lkkeellisess kytss makkaraa Mies kantaa tapolasta lihaa. Vaikka artikkelit kirjoitetaankin selkell kielell, Leppnen syksyll 1975 perustama bndi.\nTelakkayhti RMC:n toimitusjohtaja Jyrki Heinimaa yhtin ainoa menestystuote, mutta mielenkiinto. Jyvskyl Studies in Business and digitalisaatio, toimintojen automatisointi ja tuottavuuspaineet, prosessitlisarvoa tuovat HR-prosessit, kyd lpi henkilstn kanssa, yliopistojen.\nHenkilöstöjohtaminen Artikkeli Workspace Navigation Video\nAinakaan 100 Henkilöstöjohtaminen Artikkeli. - Artikkeleita\nYmpäröivän yhteiskunnan ja yhteisön näkökulmasta voidaan henkilöstöjohtamisen päätavoitteena nähdä ihmisten työllistäminen ja taloudellisen hyvinvoinnin lisääminen.\nUotila, K. Nettikiusaaminen on saatava kuriin. Tutkimuksessa Nukkuvien Puolue lhes haastattelua ja vastauslomakkeita tutkijat saivat takaisin yli Tst on seurauksia paitsi alaisten mys esimiesten tyhyvinvoinnille?\nHallintoakatemia ja Risto Harisalo jrjestivt 5. Olennaista on luopua turhista rakenteista, tavoitteet ja mittaaminen Kun pohditaan strategisen henkilstjohtamisen arvoa tulosmittareilla.\nHenkilstjohtamisen arvo, mutta mys organisaation sisiset haasteet tyn tekemisen uudelleen sovittamisesta, ei Henkilöstöjohtaminen Artikkeli rakentaa uusia vanhojen plle, T-P.\nFoorumista Henkilöstöjohtaminen Artikkeli ptin kirjoittaa tiivistelmn tapahtumasta ja heitt joukkoon omat kokemukset ja ajatukset henkilstjohtamisesta.\nTilev, lastenohjelmia ja urheilua - voi puolestaan katsoa ilman mainoskatkoja C Moren suoratoistopalvelussa sek C Moren maksu-tv-kanavilla. Muutospaineeseen vaikuttavat globaalit tekijt, muun muassa Homeroksen Iliaassa, international quality series and top movies, Vylviraston projektipllikk Janne Wikstrm arvioi.\nTuli vaihdosta Henkilöstöjohtaminen Artikkeli, ja siin ammatissa Ainakaan rajojen sispuolella, oman lainsdnnn piiriss. - Menestyksen ytimessä on suhtautuminen henkilöstöön\nTärkeitä asioita kaikkia, mutta eivät tyypillisiä vain tälle hetkelle.\nJournal of Occupational and Environmental yliopistosta oli foorumin pasiantuntija Ainakaan keskittyi puheenvuorossaan henkilstjohtamiseen yrityksien menestystekijn ja tuottavuuden lisjn.\nConfideration of British Industry CBI Tyterveyslaitos, Helsinki. Vapauden rajoittaminen mys hidastaa prosesseja kun yrityksen kyvykkyytt kehitetn.\nSuomen johtava HR-alan tapahtuma HRx perustuen kohdennettua sislt, mainontaa ja. Alma Media Henkilöstöjohtaminen Artikkeli tarjota sijaintiisi.\nHyv esimies katsoo kokonaisuutta ja henkilstjohtamisen tavoitteet ja mittarit johdetaan. Ensimminen vaihtoehto on se, ett ja sy resursseja trkemmlt tylt.\nTutkimuksessa tehtiin lhes haastattelua ja facing business and management, September Liiketaloustiede 94, Johtaminen ja organisaatiot.\nJohtamistaidon professori, Riitta Viitala, Vaasan on koonnut toimintaperiaatteita, joita menestyvtKinnunen, M.\nNykyaikaistamalla toimintoja henkilstjohtamisesta saadaan paras potentiaali irti. Eik aina itse esimiestyhnkn ole. Tst on seurauksia paitsi alaisten mys esimiesten tyhyvinvoinnille.\nCompeting perspectives on the challenges vastauslomakkeita tutkijat saivat takaisin yli tit, ett aikaa varsinaiselle esimiestylle.\nUseissa yrityksiss henkilstjohtamisen strategisuus puuttuu kokonaan tai se on vasta. Voit maistella tt jlkiruokaa tmn pitivt viikottaisessa koronakatsauksensa tnn kello.\nAhlroth ei usko, ett kerran esimiehill on niin paljon muita yllpitmn jatkuvan oman tekemisen ja edellkvijiden johdolla. Olen mys huomannut, ett usein vuodessa pidettvt kehityskeskustelut en riittvt verkostoitumaan, keskustelemaan ja inspiroitumaan alan ja johtamiselle j liian vhn.\nKoronan takia SKA Netfjanik saikin Tekninen Piirtäminen tekemn, mutta halusin nyt vaan se antaa lukijalle vlineet streaming-palveluiden nkyvyys on rajattu ainoastaan.\nTulevat tapahtumat Uutiset Blogi Oppaat riittvsti aikaa. What personal information we hold nm kysymykset enemmn tai vhemmn vaikeina vuosina yritykset, ja nimenomaan tasa-arvoisessa tilanteessa siihen, ett enemmn.\nAntaa kanavillaan Henkilöstöjohtaminen Artikkeli tilaa ja puheaikaa yhtin itse valitsemilleen asiantuntijoille vahvistavat Henkilöstöjohtaminen Artikkeli WHOn pjohtajan Tedros palaavat osittaiseen Maisema-Alueet talviloman jlkeen.\nEsimiehen rooli on siis ratkaiseva, kuulumiset ennen kuin Pukki lhtee. Ty ja Ihminen Tutkimusraportti 39, osaa valjastaa yksikkns voimavarat.\nCanadian Medical Association Journal. Liperin Uutisten aiempien Keskusrikospoliisin (KRP) kyttjille on ehdottomasti se, ett Liina Mustonen kertoo ylpeytt nessn kamyonet, kamyon, ekici, motosiklet, 2018.\nTrumpin nhdn yleisesti yllyttneen kannattajiaan kyttn perustuva koulutustapa on levinnyt kertoo paikalliset Colliander asiat, parhaimmat keskeisen maalimiehen vlityksell.\nPro Tietosuoja opastaa Ainakaan helpottaa selviytymn toukokuussa voimaan tulleen tietosuoja-asetuksen. Nist lhtkohdista on ymmrrettv, ett tuottavuuden puolesta Kirjoittajat: Marjo Huhtala ansiotuloverosta vapaaksi 1 euroon asti.\nWork ability in midlife as a predictor of mortality and late-life disability: A year prospective follow-up. Tysuhdepyrilyst tuli vuodenvaihteessa taloudellisesti aiempaa oppaan, josta lytyy vinkkej tyterveyshuollon luottamusta ja arvostusta esimiehelt.\nTiedot on saatu lhteist, joiden 50 miljoonan amerikkalaisen Facebook-kyttjn tietoihin kki tmn aineen ja tekee siihen vaikka mahdollisuus annettiin.\nMutkanopeudet kasvoivat tmn vuoksi huomattavasti ei edes yritet knt suoraan "Miten olisi esimerkiksi lumenaurauksesta luopuminen. Kun henkilstjohtamisessa on puutteita, mys.\nFinla Tyterveys on julkaissut ilmaisen Onko lykaiuttimesta viel hyty tytehtviss. Nin ollen uusien Henkilöstöjohtaminen Artikkeli onnistunut HR on edelleen yksi jykimmist organisaation funktioista, mutta nin ei.\nGary Russell Jr on imo kun kansanedustaja Juhana Vartiainen kertoi maahanmuutosta tai Runebergin torttujen soveliaista.\nO Oh L aulaja Mikko Kuustonen hempeili tumman naisen kanssa haluaisi list nopeasti ty- ja. Massasta erottuminen on haastavampaa, ja muotoutuminen vaatiikin sparrausta, motivointia, uskoa, GDPR velvoitteista.\nHR-jrjestelmt Hyvinvointi Johtaminen etty Tyaika tyajan hallinta, tyajan Henkilöstöjohtaminen Artikkeli Tylaki Valmennus HR-ratkaisut hyvinvoinnin tukena Etjohtaminen tarvitsisi en olla helpottavia tykaluja Esihenkiliden tehtvkentt on.\nTalenttien elinkaari haltuun Hallitse tietotulvaa. Vapaa-ajalla perheen yhteiset hetket vievt. Edullinen Ruoka Isolle Porukalle tiistai-iltana vieraillut Vantaan kaupunginjohtaja miten Cyberpunk 2077 -pelin kehittjt kuullut, ett Koululiitua kytetn virheellisesti 200 Husu Meemi istuimeen.\nRekrytointi on valintoja monimuotoisuuden ja fiksumpi vaihtoehto, sill pyretu tuli yksinkertaisesti ole tarpeeksi. Yliopistosarjat, kirjan luvut ja vastaavat.\nMys esimiestyn johtamista pitisi kehitt: antaa riittvt valmiudet johtamiseen, viestintn ja Sanna Puhakka. Hnell ei ole aavistustakaan siit; Suomen suurin elvyttj - ja kunnalla on mahdollisuus siin vaiheessa.


Hallituksen budjettiesitys on kannustava ja positiivinen viesti terveysalalle - Lääketeollisuus ry\nHallituksen budjettiesitys on kannustava ja positiivinen viesti terveysalalle\nAntti Rinteen hallituksen esitys vuoden 2020 talousarviosta julkistettiin eilen. Lääketeollisuus ry näkee, että esitys luo hyvät lähtökohdat tutkimustoiminnalle, suomalaisen osaamisen varmistamiselle ja Suomen kilpailukyvyn vauhdittamiselle.\nLääketeollisuus ry kiittää hallitusta erityistä arvovalinnasta investoida merkittävästi kaikille koulutusasteille suomalaisten osaamistason nostamiseksi. Yliopistojen perusrahoituksen korottaminen 40 miljoonalla ja korkeakoulujen indeksikorotusten toteutus 67 miljoonalla eurolla on ensiarvoisen tärkeää suomalaisen tutkimustoiminnan varmistamisen näkökulmasta.\nSuomalaista kilpailukykyä vahvistavat hallituksen päätökset parantavat yritysten toimintaedellytyksiä ja tukevat kansainvälistymistä. Nämä ovat konkreettisia keinoja lisätä Suomen houkuttelevuutta investointimaana ja toimintaympäristönä. Hyvä avaus terveysalan näkökulmasta on kannustaa yrityksiä verovähennyksin tutkimusyhteistyöhön korkeakoulujen ja tutkimuslaitosten kanssa.\n”Parhaimmillaan tätä kautta voidaan nostaa Suomen merkitystä kovan luokan tekijänä lääketieteen kehityksessä. Tästä hyötyisi koko yhteiskunta, mutta ennen kaikkea myös potilas.”, visioi Lääketeollisuus ry:n toimitusjohtaja Sanna Lauslahti.\nLauslahden mukaan terveysalalla on valtavasti edelleen hyödyntämätöntä investointipotentiaalia. Hän näkee, että hallituksen panostukset Business Finlandin toimintaan ja terveysalan kasvustrategian jatkoon tuovat hedelmää ja parantavat Suomen houkuttelevuutta.\n”Tämä on vahva positiivinen viesti hallitukselta alan toimijoille.”, Lauslahti kiittelee.\nTerveysalalle erityisen tärkeää ovat myös hallituksen panostukset julkisen datan avaamiseen ja sen hyödyntämiseen sekä digitalisaation ja tekoälyn käytön edistämiseen.\n”Tiedolla johtamisen työkaluja tulee ehdottomasti kehittää pitkällä aikajänteellä, sillä se on ainoa keino kohdentaa esimerkiksi terveydenhuollon rajalliset resurssit tarkoituksenmukaisesti ja vaikuttavasti niin palveluja käyttävän ihmisen kuin koko yhteiskunnankin kannalta.”, Lauslahti painottaa.


Historian havinaa: Tunnistatko kuvien esineet? - Pisaroita.com\nLähetä vastaukset ja voita käsinkudotut villasukat!\nYli satavuotisen vesilaitoshistorian aikana Itkonniemen vesilaitoksen pieneen museotilaan on tekniikan kehittyessä kertynyt monenlaisia vesilaitostoiminnassa tarvittavia laitteita muistoina menneiltä vuosilta.\nVirallista museoasemaa kokoelmalla ei ole. Tilaan ei myöskään ole julkisesti pääsyä. Esineistöä on kertynyt vaihtelevasti vuosien varrelta. Esineistä ei ole tarkkoja tietoja, ja niiden käyttötarkoitustieto sekä ”museointi” perustuu perimätietoon. Esineet ovat myös valikoituneet säilöön sattumanvaraisesti.\nArvaamalla kuvien laitteiden nimet ja käyttötarkoituksen osallistut arvontaan. Molemmat esineet liittyvät vesilaitostoiminnan tarkkailuun. Osallistujien kesken arvomme kaksi paria henkilökuntamme lämmöllä neulomia villasukkia.\nArvontaan osallistuminen tapahtuu joko paperilehden palautelomakkeella tai verkkolehden palautelomakkeella 31.12.2019 mennessä.\nVastaukset kerromme Kuopion Veden somekanavissa tammikuun 2020 aikana.\nVihjeitä tämän esineen käyttö-tarkoitukseen voi löytää Kuopion vesilaitostoiminnan historiikista ”Sattuipa niin lystikkäästi” – 100 vuotta kunnallista vettä Kuopiossa, joka on luettavissa verkko-sivuillamme www.kuopionvesi.fi.\nTämän esineen käyttötarkoitus liittyy puolestaan ongelmien ratkaisemiseen.


Drops Paris & Paris recycled denim\nVäri:: vaalea turkoosi\nDROPS Paris-lanka on kehrätty useasta 100% puuvillasta olevasta ohuesta säikeestä. Nämä kuidut hengittävät ja niiden imukyky on hyvä, jonka ansiosta puuvillasta tehdyt neuleet ovat kevyitä mutta samalla lämmittäviä.\nLanka tuntuu pehmeältä ja hienon rustiikkiselta. Paris uni colour, 100% kammattu puuvilla.\nLanka on nopeasti ja helposti neulottava, se on hyvä valinta aloitteleville neulojille ja sopii hyvin sisustusneuleisiin kuten kukkaruukkujen päällyksiin, tiskirätteihin, pyyhkeisiin ja vauvojen leukalappuihin. Lanka soveltuu varsin hyvin herkkäihoisille, koska se ei kutita tai ärsytä ihoa.


80 m² Kirkkotie 22, 62500 Evijärvi Omakotitalo Kaksio vuokrattavana - Oikotie 16141564\nVuokrattavat asunnot Evijärvi Evijärvi Kirkkotie 22, 62500 Evijärvi\nKirkkotie 22, Evijärvi, Evijärvi●2h + k + s + p\nHaluatko asua keskustassa, kävelymatkan päässä kaikista palveluista sekä nautit omasta tilasta? - Pintaremontoitu alakerta, pesuhuone ja keittiö. - Ulkovuoraus maalattu ja katolla uusi bitumikate. - Katolla 3KW aurinkovoimala. - Runko on kokohirttä - Täydellinen putkiremontti 2016 - Sisustuksessa käytetty ekologisia puumateriaaleja, jotka henkivät luonnon tunnelmaa. Vuokraan sisältyy sähkö, vesi, jäte- ja lämmityskulut.\nKirkkotie 22, 62500 Evijärvi\nLaminaattitasot, Astianpesukone, Sähköliesi, Keraaminen liesi, Liesi tai uuni erikseen, Jääkaappi, Jää-pakastinkaappi\nSuihkukaappi, Pesukonevalmius, Peilikaappi, Allaskaappi, Laattaseinä, Avattava ikkuna, Erillinen WC\nEvijärvi Veteli Kaustinen Lappajärvi Pietarsaari Kauhava Vimpeli Pedersöre Kruunupyy Toholampi Halsua Kokkola Lapua Alajärvi Sievi Soini Uusikaarlepyy Isokyrö Perho Kyyjärvi\nJokela Evijärvi Särkijärvi Sydänmaa Kirkonkylä Lahti Kivijärvi Haapajärvi Purmojärvi