Unelmien saavuttaminen Archives - Satu Rämö\n14.11.2020 / 7 Comments\nMä en meinannut kehdata julkaista tätä kirjoitusta. Olen hautonut tekstiä muutaman päivän, eikä se kehtaamisen tunne ole hirveästi päivien myötä vahvistunut. Miksi sitten painoin julkaise-nappulaa? Koska näistäkin fiiliksistä on välillä kiva puhua. Tuli sellainen avautumistarve-fiilis, että olisipa mukavaa jaapattaa hetki arjen tylymmistä puolista. Joten eiköhän aloiteta!\nJuuh elikkäs. Pakko myöntää, että nyt alkaa olla aivot vähän maitohapoilla. Tämä on ollut semmoinen hirvittävän korkean sykkeen syksy. Lenkit olen vetänyt matalilla sykkeillä, mutta kaikki muu on tehty mittarit punaisella. Eikä oikeastaan edes vain syksyn ajan, vaan tämä hemmetin samperin vuosi on ollut samannlaista lentoa, sieltä ihanasta koronakeväästä alkaen.\nTyöpäivät venyvät kymmentuntisiksi ja yli, hommat valuu viikonlopuille ja jos herään johonkin ääneen tai viereen kömpivän kuopuksen tuhinaan aamukolmen jälkeen, en enää saa unta. Aivoille on aamu, ja valot syttyvät toimistoon, vaikka makuuhuoneessa on vielä säkkipimeää. Aivan turha yrittää siinä ajatusmyrskyssä enää nukahtaa. Neljän tunnin yöunien jälkeen olen tietysti ihan romuna, joten käyn toimistolla tekemässä jotain ei-niin-paljon-ajattelua-vaativaa-työtä, tulen kotiin vetämään lounaan ja pariin tunnin päikyt puoliltapäivin. Tuo tauko pelastaa iltapäivän, mutta vaikeuttaa nukahtamista illalla. Ding-dong. Näitä unisekoiluja tulee pari kolme kertaa kuussa. Kun lapset lopettaa yöheräilyn, sitä huomaa vaeltelevansa aamuyön tunteina remonttiromun seassa olohuoneessa ihan vaan itsekseen.\nEihän tämä tilanne tullut mitenkään yllätyksenä. Ihan hyvin tiedän, miksi ollaan nyt tässä missä ollaan ja miten tässä kävi näin. Tuli korona ja yhtäkkiä kaikki työt loppuivat ja muutamat asiakkaat jättivät laskut maksamatta. Kassakriisin kolkutellessa ovea ei auttanut kuin keksiä uutta myytävää, lähteä myymään ja toivoa parasta. Sekin kiritti, että samaan aikaan puolison, joka teki töitä matkailualalle, työt loppuivat. Ajattelin, että saatana sentään, tehdään nyt sitten kahden edestä töitä seuraava vuosi. Köyhäileen en rupee, ellei ole pakko. Jos kukaan ei osta mitään, mitä firmallani on myydä, sitten täytyisi miettiä homma uusiksi ja yrittää hakea vaikka työttömyystukea. Ajattelin, että myyntihousut jalkaan vaan, kyllä mä tähän pystyn, katsotaan vaikka.\nJa pystyinhän mä.\nAloin myydä ihan kreisinä kaikkea, mitä osaan ja sanoin kaikkeen joooooo. Ja yllätyin, kun ne kaikki tarjoukset menivät läpi. Osan kanssa pienellä vänkäämisellä, osa sukkana (jep, aika nostaa hintoja – en vain ole tänä vuonna ehtinyt edes kunnolla ajatella asiaa omalla kohdallani).Koko vuoden aikana taisi tulla kolme hylsyä. Yksi homma kaatui siihen, että asiakkaalla ei ollut rahaa. Toinen siihen, että olen Islannissa ja asiakas Suomessa. Kolmas siihen, että aikataulu oli järjetön jopa mulle.\nKaveri kysyi pari viikkoa sitten, että kuinka paljon tänä vuonna tulee liikevaihtoa. Oli pakko vastata, ettei hajuakaan. Kun matkailuun liittyvät projektit tipahtivat pois paletista, loppuvuoden myynti notkahti noin 100 000 euroa. Se mitä sen jälkeen on tapahtunut – ei pienintäkään käryä. En ole ehtinyt katsoa. Olen vain tehnyt. Loppuviikosta kirjanpitäjäni soitti ja kertoi, että firmani saa veronpalautuksia, koska yritykseni on maksanut viime vuoden voittoon perustuen ennakkoon liikaa veroja. ”Tänä vuonna on tota laskutettavaa ollut vähemmän.”\nNo niin kai, kun ne on kaikki viime kuukausien laskut on täällä mun järjestelmässä odottamassa sitä päivää, että ehtisin survoa ne laskutusjärjestelmään! Voi luoja, miten hölmö tilanne. Olkoonkin, että on tilapäinen. Kassakriisi se on sekin, että rahaa ei tule sisään, kun yrittäjä ei ehdi kirjoittaa laskuja.\nOnhan näitä pitkiä työpäivä paiskittu ennenkin, mutta tässä tämänvuotisessa tilanteessa on väsyttävintä ollut järjetön määrä kaikkea uutta ja korona-ajan tuomat kaikki muutkin muutokset. Kaiken uuden, kuten noiden verkkokurssien, opetteluun meni toki aikaa, mutta enemmän verotti se uusien tekniikoiden ja sisällöntuotannon opettelu. Ei mulla ollut hajuakaan, miten joku verkkokurssi tehdään. Kuinka tehdä video, jossa on mukana esitys? Mikä mikki? Mihin se kiinnitetään? Miten videoita leikataan? Kuinka niihin lisätään tekstit? Piti pikkuhetki räveltää ja kokeilla. Koska eka kurssi myi täyteen parissa viikossa, piti tietysti tehdä lisää. Se että on kysyntää, mutta ei mitään myytävää, on minusta yhtä tyly tilanne kuin se, että on tarjontaa, mutta kukaan ei osta. Kettusen Hannen kanssa yhdessä tehty Myynninmurtajat osoitti taas sen, että vaikka on megadead ja aikaa puoli minuuttia, loistavan kollegan kanssa kaikki onnistuu paljon paremmin, mitä uskalsi odottaa.\nOlin aikatauluttanut tälle vuodelle viiden (!!) kirjan ilmestymisen. Vuoden mutseista tehtiin äänikirjat, Unelmaduunarin tilipäivä kirjoitettiin Valtarin Hannen kanssa käytännössä viime vuoden puolella ja kollegani Mirjamin kanssa tekemäni Kynä-kirja ja sen harjoituskirja syntyivät omalta osaltani tämän vuoden alussa. Sitten aloitin sen seuraavan Islanti-kirjan kirjoittamisen, jonka käsiksen eka versio on kahta viikkoa vaille valmis. En ole suuruudenhullu, tai ainakin luulen että en ole. Enhän mä olisi ikipäivänä ottanut tällaisia kirjoitusurakoita, jos olisin etukäteen tiennyt, millainen vuosi tästä kaiken kaikkiaan tulee. Kirjoittaminen on hemmetin kivaa, joten siitä pitäisi pystyä nauttimaan ja siihen, että siitä pystyy nauttimaan, tarvitaan vähän enemmän aikaa kuin nyt. Onneksi käsis käsitellään vasta ensi vuoden puolella ja silloin mulla on aikaa. (Juu-u, ihan oikeasti!). Jos kustantaja luet tätä, niin eipä stressiä; homma on hanskassa ja dedis pitää 😀\nEi tässä kirjoituksessa ollut oikeastaan mitään sen isompaa pointtia, kuin että olisi tämän vuoden voinut varmaan fiksumminkin vetää. Polttaa enemmän rauhoittavia tuoksukynttilöitä eikä kynttilää molemmista päistä plus sulattaa liekinheittimellä steariinia kynttilänkyljistä. Ois voinut joogata enemmän, nukkua paremmin ja laskuttaa vähemmän. Mutta mä nyt valitsin näin ja olen tyytyväinen, että tämä tuli tehtyä. Selvitty on ja vähän koville otti. Vielä olisi neljän viikon puristus edessä ja sitten tipahtaa meikäläisen kahvakuula, mutta toivottavasti ei varpaille.\nIhanaa, että tämä 2020 on kohta ohi. En varmaan ole ainoa, joka ajattelee näin. Ja tiedän, että on monia, joille tämä vuosi on ollut vieläkin vaikeampi ja ihan oikeasti todella, todella vittumainen. Nämä omat ajankäyttöongelmani ja töiden alle hautautuminen ovat isossa kuvassa kuitenkin ihan kärpäsen ininää. Uskaltaiskohan sitä toivoa, että 2021 olisi piirun verran helpompi? Kyl se on!! Toivotaan, että kärpäsetkään eivät inise.


Ylihärmässä parasta on kaikki - Pointti\nMäki-Haapojille oli selvää, että myös uusi koti rakennetaan Ylihärmään. - Täällä on aivan valtavan yhteisöllistä. Lapsiperheille järjestetään tosi paljon mukavaa ohjelmaa, ja niihin osallistuvat sitten kaikki, Maria Mäki-Haapoja iloitsee.\nTonttikampanjan ensimmäiset ostajat olivat Maria ja Jussi Mäki-Haapoja.\n– Kaupunginjohtaja Markku Lumio oli jossain lehtikirjoituksessa luvannut, että hän maksaa itse ensimmäisen tontin. Ja niin hän teki, meille tuli sileä kymmenen euron seteli postissa, Jussi kertoo.\nSeteli saatekirjeineen on talletettu hauskaksi muistoksi.\nMäki-Haapojien perheeseen kuuluvat Jussin tyttäret Janette ja Sura sekä Jussin ja Marian yhteiset lapset Iines ja Konsta. Keittiönikkunoista näkyy auringossa kimmeltävän järven vastarannalla Jussin lapsuudenkoti, jossa perhe asuikin yhdessä ennen rakennusprojektin aloittamista.\nJärvi ei ole oikeasti suuren suuri, mutta mukavan lisän maisemaan se tuo.\n– Järvenjärven asuntoalue vastaa juuri tämän päivän kysyntään, täällä voi rakentaa talon täyteen maalaismaisemaan, ja silti työpaikat ja palvelut ovat kaikki tässä aivan lähellä, Jussi kuvailee.\nJärvenjärven asuntoalue sijaitsee vain muutaman kilometrin päässä Ylihärmän aktiivisesta teollisuuskeskittymästä.\nReilut 20 vuotta suvun perheyrityksessä työskennellyt Jussi vaihtoi tänä keväänä työpaikkaa ja työskentelee nyt paikallisessa Kaskea Group -yrityksessä ajaen Prima Powerin laserleikkuria. Maria on kotona perheen kuopuksen, kolmikuisen Konsta-pojan kanssa.\n– Kyllä tähän jo vähän miesvahvistusta tarvittiinkin, Jussi sanoo. Neljän naisen taloudessa kun pakkaa omatkin eväsrasiat olla prinsessaisia.\nTalo lapsiperheen ehdoilla\nUusi koti suunniteltiin lapsiperheen ehdoilla.\n– Meillä oli suunnittelun pohjana kaksi eri talomallia, joista sitten yhdistelimme meille sopivimmat palat. Lopullisen suunnitelman käänsimme vielä peilikuvaksi, niin että saimme kaiken irti järvinäköalasta, Maria kertoo.\nSisälle tullessa astutaan avaraan aulatilaan, josta aukeaa näkymä keittiöön ja olohuoneeseen sekä vasemmalle lasten makuuhuoneisiin.\nAurinko nousee järveltä ja paistaa aamulla kultaisena keittiön ikkunoista sisään. Ilta-auringosta puolestaan saadaan nauttia takapihan terassilla ja olohuoneen isojen ikkunoiden kautta.\n– Aikaisemmassa kodissa meillä oli aika paljon käytäviä. Nyt halusimme tilat mahdollisimman avariksi eteisestä lähtien, Maria sanoo.\nModerni talo oli alun perin talon isännän ehdotus.\n– Jussi ehdotti, että alettaisiin tekemään nyt jotain modernia. Oli mukava lähteä tekemään jotain itsellekin uutta ja erilaista, aiemmin maalaisromanttisesta sisustuksesta pitänyt Maria kertoo.\n– Halusimme kummatkin selkeän valkoisen talon, ja sitä kautta ajattomuus ja yksinkertaisuus oli helppo tuoda sisällekin. Ulkopuolellakaan ei ole mitään koristelistoja tai pylväitä, vaan talo on hyvin yksinkertainen.\nRauhallinen tunnelma jatkuu sisällä. Seinille ei ole ripustettu ainakaan vielä mitään ja ikkunaverhoiksi riittivät sälekaihtimet.\n– Meillä oli rakennusaikana sisustussuunnittelija apuna yhden päivän. Aloitimme päättämällä lattian värin. Sitten alettiin laittaa maalisävyjä, laattoja ja saumavärejä vierekkäin. Yhteen sointuvat värisävyt oli paljon helpompi hahmottaa, kun näki kaikki mallipalat samalla pöydällä, Maria kuvailee.\nSeinät on maalattu greigen sävyllä. Makuuhuoneisiin on maalattu lisäksi kuhunkin yksi tehosteseinä hieman perussävyä tummemmalla.\n– Missään ei ole tällä hetkellä mitään kiiltävää, vaan kaikki maalit ja laatat ovat mattapintaisia. Samat vaaleat ja rauhalliset sävyt toistuvat huoneesta toiseen. Tykkään vaaleasta ja valkoisesta, mutta tänne halusimme myös vähän tummempia ja lämpimämpiä sävyjä. Sisustukseen on tuotu myös hiukan mustaa kontrastiksi.\nÄidin sylissä oleva Iines harrastaa naperolentopalloa ja pesisliikkaria.\nAvaimet käteen -toimitus onnistui hienosti\nTalopaketti otettiin avaimet käteen -toimituksena.\n– Ainoastaan pohjat piti tehdä itse, ja ne teki paikallinen urakoitsija. Mietimme, että haluammeko puolen yön jälkeen täällä maalailla seiniä. Maksoihan se paljon enemmän, mutta kyllä kannatti, Jussi toteaa.\nRakentaminen aloitettiin viime keväänä.\n– Tontti piti paaluttaa, mutta se oli tiedossa jo etukäteen. Edullinen tontin hinta kompensoi paalutuskustannuksia, Jussi sanoo.\n– Sitä vähän sai jännittää, kuinka syvälle paalut uppoavat. Paalujen keskipituus on tässä kohtaa 11 metriä, mutta onpahan sitten kunnon perustus.\nMaria kävi ahkerasti siivoamassa rakennustyömaata.\n– Rakennusmiehet antoivat kiitosta, että oli kiva tulla töihin, kun oli aina siivottu ja korjattu roskat pois, niin heidän ei tarvinnut käyttää aikaa laudanpätkien ja sahanpurujen siivoamiseen, Maria muistelee.\nJanette pelaa lentopalloa Ylihärmän Junkkareissa. Pikkuveli Konsta on kaikkien silmäterä.\nPerhe sai juuri haluamansa tontin\nTontin valinnassa Mäki-Haapojat pelasivat varman päälle. Taktiikka kannatti, sillä perhe sai juuri haluamansa tontin.\n– Arvelimme, että asuntoalueen kaksi ensimmäistä tonttia tulevat olemaan suosituimmat ja menevät arvontaan. Niinpä ajattelimme, että haemme sitten vasta tätä seuraavaa, niin saamme sen varmemmin, ja niinhän siinä sitten kävikin, Maria kertoo.\nAlahärmästä kotoisin oleva Maria muutti ensin opiskelujen perässä Vaasaan ja sieltä Seinäjoelle. Jussin tavattuaan muutto takaisin maalle tuntui kuitenkin hyvältä.\n– Viihdyin kyllä kaupungissakin, mutta tänne oli mukava palata. Olen Alahärmän Ojalan kylästä kotoisin, ja Kurjenluhta peltolakeuksineen on minulle sellainen mielenmaisema. Nyt saimme täällä takapihallemme samanlaisen maiseman, Maria kertoo.\nNeljäsluokkalainen Sura viihtyy omassa huoneessaan. Tytöt ovat saaneet päättää itse huoneidensa tekstiilien värit ja sisustukset. Seinien sävymaailma on sama kaikissa makuuhuoneissa.\nPerheen vapaa-aikaan kuuluu oleellisesti lentopallo. Ylihärmän Junkkareissa pelaava kahdeksasluokkalainen Janette käy treeneissä kolme kertaa viikossa ja Jussi toimii valmentajana, joten myös pelimatkoja kertyy aika lailla. Myös neljäsluokkalainen Sura pelaa aktiivisesti. Viisivuotias Iines käy muutama vuosi sitten valmistuneessa päiväkodissa kolmena päivänä viikossa. Muut päivät hän viihtyy vielä äidin ja Konstan kanssa kotona.\n– Päiväkoti on tosi hieno, ja on kiva, että eskarikin tulee olemaan sitten päiväkodilla. Iines on tykännyt kovasti olla ja touhuta siellä, Maria sanoo tyytyväisenä.\nLasten uimakoulua pidetään Härmän Kylpylässä, ja sekin on niin hyvin järjestetty, että bussi hakee lapset tästä tienvarresta.\nJärvenjärvi saa oman leikkipuiston\nTämän kesän suunnitelmissa perheellä on nurmikon laitto. Maria aikoo kokeilla yrttien kasvatusta ja tytöt mansikoita. Myös trampoliini aiotaan kasata valmiiksi.\n– Haaveilemme myös omasta pihasaunasta ja paljusta, mutta niillä ei ole kiire, Maria sanoo.\nPerheen isällä puolestaan olisi autotallisuunnitelmia.\n– Kysyin kaupungilta, kun halvalla kerta sai, että mitä jos ostaisin naapuritontinkin samalla kertaa. Kampanjahintaisiin tontteihin sisältyi kuitenkin aina rakennusvelvoite vuoden sisällä, niin se sitten jäi. Autotallin rakentaminen odottelee siis Kauhavan kaupungin 20-vuotiskampanjaa, josko sitten saisimme lisämaata kahdellakympillä, Jussi vinkkaa.\nPihaan aiotaan rakentaa vielä talon tyyliä mukaileva leikkimökki, mutta keinuja Mäki-Haapojat eivät aio laittaa, sillä alueelle on tulossa iso kaupungin rakentama leikkipuisto. Kaupunginpuutarhuri Sari Isoniemi vahvistaa, että laitteet on jo tilattu.\n– Leikkikenttä rakennetaan syksyyn mennessä. Sinne on tulossa Lappsetin Flora-sarjan linnunpesäkeinu, jousikeinuja, tavallisia keinuja, köysirata sekä kiipeilytelineitä liukumäkineen ja tasapainotelineineen. Sekä tietysti penkkejä istuskeluun, Isoniemi kertoo.\n– Talven iloja silmällä pitäen leikkipuiston yhteyteen muotoillaan myös pulkkamäki. Se on myös ekologista, hyödynnetään kaivuumaat mahdollisimman lähellä.\nYlihärmässä Järvenjärven asuntoalueella on vielä runsaasti vapaita tontteja. Lue lisää Kauhavan kaupungin sivuilta www.paraspaikka.fi.\nMäki-Haapojat ovat viihtyneet uudessa kodissaan. Mutta mikä Järvenjärven asuntoalueella on parasta?\n– Kaikki! Tytöt vastaavat.\nKoko perhe innostuu luettelemaan Ylihärmän vahvuuksia, ja niitähän riittää.\n– Ylihärmäläiset ovat rennon letkeitä, Jussi sanoo.\n– Ja mukavia ja hauskoja! Janette täydentää.\n– Aina löytyy joku tuttu, ja voi tutustua koko ajan uusiinkin, vaikka asuu näin pienellä paikkakunnalla. Täällä on aivan valtavan yhteisöllistä. Lapsiperheille järjestetään tosi paljon mukavaa ohjelmaa, ja niihin osallistuvat sitten kaikki, Maria iloitsee.\n– Jos sanoo, että käy nopeasti kaupassa, niin se ei todennäköisesti pidä paikkaansa. Siellä on kuitenkin aina joku, jonka kanssa jää toimittelemaan pitkäksi aikaa, Jussi kiteyttää.\n– Täältä myös löytyy hyvin kaikki palvelut, mitä tarvitsemme ja tarvittaessa kuriiri tuo kätevästi pihaan asti Ikea-tilaukset ja muut, Maria toteaa tyytyväisenä.\n– Täällä on myös paljon työpaikkoja ja tontit ovat hyvän kokoisia. Tämä meidän reilu 1700 m2 tontti taisi olla aivan pienimmästä päästä tällä alueella, Jusi mainitsee.\n– Täällä on myös turvallista liikkua, on Anssin Jussin Areenat ja muut, ja kun tämä on aivan ison tien varressa, niin tästähän on nopea lähteä mihin päin vain, Jussi sanoo.\n– Ja toisaalta, jos on täältäpäin kotoisin, niin kuin me olemme, niin mihinkä sitä nyt täältä lähtisi. Meistä kumpikaan ei oikein haikaile isoihin kaupunkeihin, joten eipä täältä hirveästi tule lähdettyä mihinkään kauemmas, Jussi päättää.\nHavainnekartta Alahärmän Kantolan uudesta asuntoalueesta. Grafiikka: Kauhavan kaupunki.\nOma koti Suomen suosituimman huvipuiston naapuriin\nKauhavan Alahärmässä on nyt mahdollista rakentaa oma koti aivan PowerParkin viihdekeskuksen korkealuokkaisten palveluiden äärelle. Uusi Kantolan asuntoalue sijoittuu PowerParkin raviurheilukeskuksen sekä Road House PowerParkin ja huvipuistoalueen välimaastoon, vt19 länsipuolelle.\nAlahärmässä alkaa myös uuden koulukeskuksen rakentaminen ja Härmän lukiossa on mahdollista suorittaa hevosurheilukursseja.\n– Kantolassa aloitetaan tänä vuonna kunnallistekniikkatyöt ja tontit tulevat ennakkovaraukseen loppuvuodesta 2021. Rakentamaan pääsee kesällä 2022. Moni muistaa alueen entisenä Peikkometsänä, Kauhavan kaupungin vastaava rakennustarkastaja Maria Annala kertoo.\nViihtyisän metsäisellä alueella on mukavasti tasoeroja tonteissa. Asuntoalueelle rakennetaan myös leikkipuisto ja pulkkamäki.\nasuminen kauhava omakotitalorakentaminen omakotitalotontti omakotitontti paras paikka rakentaminen ylihärmä


Helmipyry | Tuulestatemmattua\nTätähän minä pyysin. Että ei olisi kristallinen helmikuu. No ei nyt sitten ole. On nollakeli. Ei vilahdustakaan kiristävästä auringosta. Ei taivasta, eikä paljon mitään muutakaan näkynyt aamupäivän hurjassa räntäsateessa.\nAika kauan olin tepastelemassa, kuvailemassa. Muutamat normiasiat hoitelin, hallissa piipahdin. Siellä dekaanin tapasin ja tuokiossa paransimme (yliopisto)maailmaa roimin askelin. Duunissakin piipahdin hakemassa muutamat paperit, ja riemastuin kuvaamaan tiedekuntamme autiota, kuin ydinsodan jälkeistä, ulkomuotoa. Tiheä pyry teki tutusta maisemasta erinäköisen. Kuvaamiseen innostavan.\nKAIKKI KUVAT SUURENEVAT KLIKKAAMALLA, ja näiden kohdallta kyllä kannattaakin niin tehdä. Varsinkin tuo ballerinakuva on minusta jotenkin … hmm.. dynaaminen.\nOlen jotensakin varma, että jollei olisi ollut kameraa, olisin tämän päivän lenkin suorittanut pikaisesti puolessa tunnissa, mutta nyt kun olin kameran kanssa liikkeellä, ulkoilu – lopultakin aika lussakassa kelissä – maistui paljon kauemmin.\nNyt lähden työkaverin viiskymppisille, joita ei saa sanoa synttäreiksi, eikä viisikymppisiksi: työporukan ja tohtorikoulutettavien kanssa on tarkoitus kokkailla ja syödä. Vaihteeksi. 😉 Meitä lienee tulossa tusinan verran naisia, joten puhetta riittänee.


Kilpikonnat | Sininen eläintarha\nCategory Archives: Kilpikonnat\ntouko 9 2015\nMikään ei ole ihanampaa…\nPosted on 9.5.2015 by Hupi-1509\n…kuin löytää kuollut kastemato pihalta ja tulee pakottava tunne kieriä sen päällä… 😀\nSisulla on samatapa kuin Naomilla oli, on pakko kieriä kaikki kastemadot liiskaksi ja sen jälkeen sen voikin syödä… yööh…\nJulia aloitti ulkokauden, viimein… Tätä on odoteltu, sillä Julia on melkoinen kolistelija sisällä…\nNyt häkki pitäisi olla kilpikonnan pitävä, myös pohjastaan…\nPosted in Jekku, Kilpikonnat, Sisu\nPosted on 21.9.2014 by Hupi-1509\nLuvttoman vähän olen kuvannut Sisun elämää kunnon kameralla. Tänään ryhdistäydyin mutta olikin jo vähän hämärää, niin vauhtikuvat ei niin onnistuneet.\nOtettiin myös kilpikonna Julia sisälle, kun ilmat kylmenee. Se onkin ollut koko kesän ulkona. Nyt se viettää pari kuukautta vaatehuoneessa isossa laatikossa. Ensimmäinen kuukausi tankkausta, toinen sitten paastoa ja joulukuun alussa horrostamaan autotalliin. Seuraavan kerran Julia tulee sisälle huhtikuun alussa. Toinen kilpikonnamme Heka on ollut jo pitkään sisällä, eikä se horrosta, joten on ilonamme myös talvella. Heka on tunisiankonna ja tunisiassa ei talvea ole.\nJekku, mitä siellä on’?\nTästä tulee mieleen kuva Hupista pentuna ( Hupin kuva)\nIso Saku sammakko oli Julian häkissä\nJulia reippaana sisällä lämmössä\nJulian koti pari kuukautta\nPosted in Hupi, Jekku, Kilpikonnat, Pupu, Sisu\nkesä 22 2014\nShampoita, turkkeja, lenkkejä ja kilpikonna\nPosted on 22.6.2014 by Hupi-1509\nPesuhuoneessa on kasoittain koiranshampoo pulloja. On tyhjiä sekoittamista varten ja sitten niitä käytettäviä. Lisäksi kaapissa on valikoima harvemmin käytettäviä. Kun perheessä on 3 koiraa joilla kaikilla on erilainen turkki ja erilaiset vaatimukset, pulloja alkaa kertymään, etenkin kun kyseessä on näyttelykoirat. Ja kun jotkut shampoot on näyttelypesuun ja toiset kotipesuun, sitten vielä syväpuhdistavaa, öljyhoitoa ymym. No eipä ainakana turkki totu tiettyihin aineisiin. Raijalta saatujen testiaineiden jälkeen tilasin vielä yhdet pullot jatkuvaan käyttöön, True Iconic ei minua ensi kokeilulla hurmannut, peruspesuun tuntui olevan ok ja piti takuttomana, mutta kun olen seurannut ihmisiä jotka sitä käyttää jatkuvasti ja heillä nähnyt hyviä kokemuksia, iski halu kokeilla pitkään käyttöön. Nyt isot sekoituspullot on sekoitettu valmiiksi TI:n show sarjan aineita. Itseäni näissä miellyttää silikonittomuus ja suolattomuus ja ettei niissä ole kuluttavia aineita. Lisäksi ne ovat biohajoavia. Katsotaan mitä turkit tykkää (kunhan kasvaa :D). Nämä siis Jekulle ja Hupille, Pupulle on ihan eri aineet.\nKoiranpesukori hieman hmmm vyöryy yli 😀 Ihmisten aine pullot on sekoituspulloina. Parhaat sekoituspullot on edess oikealla, isot Espreen sekoituspullot mitta asteikolla.\nUudet True Iconicit ja pestävä.\nJekun turkki kasvaa hurjaa vauhtia. Sitä on vajaassa kahdessa viikossa tullut varmaan sentti. Vaikka muuten tykkään tästä kaljulookista, niin en pidä siitä, että Jekku palelee. Se usein tärisee ja tärinä loppuu kun pukee sen suosikin, Hello Kitty paidan, joka on aivan liian iso. Muista vaatteista se ei tykkää, vaan yrittää hinkata ne pois päältä. Silleen ihme, kun Jekku ei koskaan palellut pakkasissakaan karvallisena ja kun villakoirat lopettaa palelun yleensä viikon päästä ajelusta, niin harjakoiran tukka on sen verran ohut, että Jekkua paleltaa vieläkin. Jos turkkia ei koskaan kasvatettakaan takaisin tai ajelen sen joskus, on pakko ajaa koira suoraan 9mm pituuteen, eikä millisiiliin.\nYllätyin myös kuinka rasittavaa minusta jatkuva pukeminen on. Toki oletin, että olisi lämpimät kelit ja koira voisi olla nakuna, mutta nyt ei ole säät sitä suosineet. Pitää pukea kurahaalaria, lämpöpaitaa, sadetakkia… Ja jos ei ole tarkkana, niin käy hullusti. Jekulla oli Naomin vanha haalari enkä mä tajunnut, että se on tyttömallia ja pippeli jää sinne sisään… Arvata voi mitä kävi pihapissalla…\nMärkänä Jekku on kuin naku, rusketusta on tullut, niin näkee millainen väritys Jekulla olisi nakuna. Ihania pilkkuja!\nPieni kalju raukkaparka 😀\nMutta hurjaa vauhtia turkki kasvaa ja punainen tunkee jo läpi. Tumma pilkku niskassa tuli, kun siinä oli punkki ja siihen kohtaan alkoi tulla eri väristä karvaa.\nJekun lemppari paita, ainut mitä se ei yritä riipiä pois.\nKokeilin koirille lenkille, Roosan ja Wilman vanhoja, noin 250cm pitkiä hihnoja. Miten mä oon selvinnyt 3 koiran kanssa noin pitkillä hihnoilla, vaikka kivaltahan nuo käteen tuntuivat.\nTalon maalauksen ajan Julian kesäaitaus on purettu ja Julia asuu isojen koirien vanhassa näyttelyhäkissä. Toivottavasti kelit kohta suosisi maalausta, niin saisi Julialle taas isommat tilat.\nPosted in Harjakoiran turkinhoito, Hupi, Jekku, Kilpikonnat, Näyttelyt, Pupu, Tarvikkeita, Villakoiran turkinhoito\nhuhti 18 2014\nCityboyt ja tappajajänis\nPosted on 18.4.2014 by Hupi-1509\nKun itsellä on vielä heikko kunto sairastamisista, eikä ihan terve vieläkään, niin täysipainoisille lenkeille ei päästä. Ja kun pihakin on perunapeltona, niin sinnekään ei voi päästää juoksemaan, jotta nurmi lähtisi kasvamaan, niin piti keksiä jotain korvaavaa toimintaa. Pakattiin koirat autoon ja ajettiin tuohon keskustaan. Tehtiin siinä keskustassa ja joenrannassa pieni parin kilsan lenkki. Oli jännä, että ollaan asuttu täällä kohta 12vuotta ja edelleen, aivan keskustan tuntumassa on alueita, joita ei tunneta ollenkaan. Juuri tuo keskustan vieressä mutkitteleva joki ja sen kauniit puistomaiset kävelytiet. Keskustassa käy lähes aina autolla, niin jää juuri tuollaiset upeat paikat normaalisti näkemättä. Vaikka reissu oli lyhyt ja hitaasti etenevä, niin koirat oli kotona aivan poikki. Uudet hajut ja uudet kulmat selvästi väsyttivät.\nLenkeistä tulee mieleen, että hyvin usein nyt aamuisin ja välillä iltaisin näen lenkillä järjettömän kokoisen jäniksen. Ilmeisesti se on rusakko, mutta se on valtavan kokoinen ja tavattoman kesy. Se pomppii kaikessa rauhassa muutaman 3-4 m päässä koirista. Pelkäänkin, että se joku päivä tulee antamaan turpiin meidän fifeille 😀 . Kutsunkin sitä nimellä tappajajänis 😀 Pupua ja Jekkua se ei niin kiinnostakkaan, mutta Hupissa asuu pieni metsästäjä ja sitä se kiinnostaa tavattomasti, tai no ainakin siihen asti että sanon: ”Täällä!” ja koira unohtaa koko jäniksen, koska kutsu tarkoittaa namipalaa. Kyllähän aina yksi nappula jäneksen voittaa…\nKoirille on matalilla aidoilla osoitettu oleskelualue, koska nurmikolla ei voi nyt kävellä, saati peuhata tai se ei kasva.\nJulia kilpikonnakin kävi tänään parvekkeella ottamassa aurinkoa. Kohta se pääseekin taas vuorokaudet ympäri pihalle, kunhan vanha häkki on tehty pommin varmaksi…\nValkovuokot kukkivat naapurin ojassa.\nMaalaispojat ihan citypoikina, no Pupukin oli mukana.\nTappaja jänis hyvässä maasto värissä kuvan keskivaiheilla. Matkaa ei montaa metriä ole.\nPosted in Hupi, Jekku, Kilpikonnat, Pupu\nkesä 26 2013\nPosted on 26.6.2013 by admin\nMitäpä sitä helteellä tekisi kuin pesisi koiria 😀 Pesin ja trimmasin Hupin toissapäivänä sunnuntain Tuusulan näyttelyä varten, jossa kilpakumppanina on oma veli Opie. Pojat on kuvien perusteella aika kopioita toisistaan, joten saapa nähdä miten käy.\nJekku kävi myös pesussa toissapäivänä ja kävi myös tänään. Ekassa pesussa takkua oli ihan järjettömästi, kiitos koirahuoneeseen laittamani pörröisen keinokuitu kuramaton :D. Turkkia sai availla aika lailla, enkä uskonut sen pysyvän siistinä ja takuttomana perjantaihin asti, jolloin olisi näyttelypesu. Avattu turkki vetäytyy hyvin nopeasti takaisin takuille, niinpä pesasisin Jekun aamulla, kun ei ollut vielä niin läkähdyttävä. Hyväksi ideaksi on tullut tehdä hommat pihalla varjossa. Föönauksessa jätän itse vehkeen sisälle ja otan vain letkun ulos oven raosta. Näin turbo ei kuumene liikaa, kun se saa ilmanlämpöpumpun viilentämää sisäilmaa sisuksiinsa.\nYllättävän hyvin koirat on tuolla helteessä pärjänneet, Naomikin. Makoilevat varjossa sekä viileässä varastossa ja tietenkin sisällä on mukavan viileää. Eilen oltiin koko poppoo näyttelyharkoissakin, Naomikin mukana. Naomi jaksoi hyvin sen reissun ja oli niin onnellinen kun sai hetken treenata.\nHupi pestynä ja trimmattuna\nJulia on nauttinut kesästä ulkona. Juliahan asuu 24/7 kesäaikana aitauksessaan.\nNämä helteet on hyvin kelvanneet Hekallekkin, joka pääsee ulos vain kun on tarpeeksi Tunisian ilmastoa. Nyt sekin on voinut olla helteiden takia yötä päivää.\nPosted in Ceskyterrierin turkinhoito, Harjakoiran turkinhoito, Hupi, Jekku, Kilpikonnat, Nao, Pupu\nmaalis 18 2013\nAurinkoa ja kilpikonnaa\nPosted on 18.3.2013 by admin\nUnohdinpa kertoa, että maakilpikonnamme Julia herätettiin talvihorroksesta joitakin päiviä sitten. Halusin näyttää sen taas koirille, että ne muistaa, että meillä on sellainenkin lauman jäsen. Heka konnahan ei talvehdi ja asuu vakituisesti yläkerrassa, koirat sitä harvemmin näkee. Julia nukkuu talvet ja on kesät pihalla ja vain muutaman kuukauden sisällä ennenkuin siirtyy unille/ulos. Muut koirat tervehti konnan kuin vanhan tutun, Pupun piti jostain syystä pukkia konnaa liikkeelle, Jekku kävi haistamassa ja sanoi moi, mutta Hupi 😀 . Sitä pelotti, varovasti piti haistella, mennä taaksepäin ja murista ja sitten taas vähän haistella. Onneksi se nopeasti hoksasi muiden käytöksestä, että otus on vaaraton ja kuuluu kalustoon.\nKun vein konnan yläkertaan omiin tiloihinsa, Hupi yritti useamman kerran kiivetä yläkertaan, konnaa katsomaan. Muutama tiukka palautus koiralle alakertaan ja koira jätti konnan rauhaan ja tyytyi kohtaloonsa. Olen näissä asioissa tiukka, sillä Uni aikanaan sai pureskeltua kilpikonnaa, konnan karattua tilastaan.\nKun viime päivinä on paistanut aurinko harjakoirat ovat köllötelleen aurinkotäplissä, mutta minulle yllätykseksi, myös Hupi on täydellinen auringon palvoja. En tiedä katsooko se vain mallia, vai onko ceskyt normaalistikkin tälläisiä.\nMeillä aloitettiin pieni remontti ja on ollut ilahduttava huomata, että koirat ei ole moksiskaan poran, sahan tai vasaran tm äänistä. No toisaalta, ne elää 4 lapsisessa perheessä, täällä tätä ääntä ja menoa riittää ihan normistikkin.\nHuiiii! Pelottava Julia kilpikonna. Pikku Hupia pelotti, mutta Juliaa ei.\nPojat palvomassa aurinkoa\nloka 6 2012\nPosted on 6.10.2012 by admin\nJulia kilpikonna pääsi vessaan asumaan Hekan kanssa. Koska lajit on eri, niin eri puolille aitaa pääsivät. Julia kun oli hetken tuolla vaatehuoneessa sisälle tulon jälkeen, mutta siellä ei sitten kumminkaan ollut tarpeeksi päivänvaloa, kuten vessassa, niin Julia meinasi heti alkaa horrostelemaan . No Julia on enää reilun kuukauden hereillä ja lähtee sitten talviunille autotalliin.\nHeka takana omassa aitauksessaan ja Julia etuosassa omassa tilassaan, jossa pahvilaatikko pöntön vieressä pesäksi ja lauta estämässä karkaamista.\nAkvaariokin sai muutaman uuden asukin. Nyt on akvaarion kalasto täysi, kasveja vielä metsästellään lisää. Kalastona nyt on:\nJaguaarimonnisena myyty leopardimonninen.\nPosted in Akvaario, Kilpikonnat\nkesä 15 2012\nPosted on 15.6.2012 by admin\nPupu raukalla on nyt ongelma lenkkeilyssä, kun Naomi jää nykyään kotiin. Pupu ei osaa pissiä ja kakata 😀 . Se on aina tehnyt asiansa samaan aikaan kuin Naomi ja usein pissinyt sitten pomottelevasti Naomin pissien päälle ja nyt se raukka ei tiedä mitä tehdä. Huomaan hädän kun koira alkaa seuraamaan minua ja tuijottelemaan, kehotan sitten käskyllä (”käy siinä”) tekemään asiansa. Välillä se onnistuu. Ja nyt joutuu ihan pentuhommelilla kehumaan jokaisesta asioiden tekemisestä. Nyt näyttää alkavan vähän jo helpottamaan, mutta alku oli vaikeaa ja toisina päivinä on ollut vaikeaa. Pupu on sitten säästellyt kotipihalle ja käynyt täällä vanhaan perinteiseen tyyliin Naomin kanssa 😀\nJekku etsii nurmikkoon kätkettyjä nameja.\nNaomi lempipaikallaan kuumassa hiekassa hiekkalaatikossa.\nKuvailun aikana vieressäni oli tälläinen: ”Heitä pallo, heitä nyt… Pliisss…”\nKonnatkin pääsi nurmikolla kuvaamista varten.\nHeka, tunisian kilpikonna, ollut minulla vuodesta 1986\nVoikukkaa nam (Heka)\nVarokaa vihaista kilpikonnaa! (Julia)\nEpäluuloinen Julia. Julia on ollut minulla vuodesta 1992 ja on nelivarvaskilpikonna. Julia asuu kesät ulkona ja talvet horrostaa.\nPosted in Jekku, Kilpikonnat, Nao, Pupu


Stailaa viherkasveilla - Valoa kohti | Sisustussuunnittelija Milla Ek\nMennyt viikko on ollut todella hektinen. Olen tehnyt ympäripyöreitä päivä ja silti tuntuu, että tunnit eivät vaan millään riitä. Ongelma on toki positiivinen. Töitä riittää niin stailaus-, kuin suunnittelurintamallakin ja ihan huikeita projekteja on työn alla, joista joka ikisestä olen aivan innoissani! Onneksi kevätkin pikkuhiljaa hiipii nurkan takaa valaisemaan kiireistä arkea. Heti, kun valon määrä lisääntyy myös energiataso kasvaa ja jaksaa ihan eri tavalla niin töiden parissa kuin perherumbaa pyörittäessäkin. Toki myös 1-, 4-, ja 6 -vuotiaiden lapseni ovat saaneet energiaboostin ja vauhtia ja vaarallisia tilanteita riittää!\nNämä kuvat ovat yhdestä viime viikkoisista stailauskohteistani, joka oli kuin raikas kevättuulahdus. Tämä ihana omakotitalo suorastaan tulvi valoa, kun auringon säteet lävistivät valtavia ikkunoita. Itse asun vanhassa 20-luvun hirsitalossa, jossa voi vain unelmoida tällaisesta valon määrästä. Kohteessa oli paljon valkoista pintaa, joka heijastaa valoa entisestään ja yläkerroksen tasanne päästää valon soljumaan kauniisti läpi koko tilan. Tämä kohde vei jotenkin vielä lähemmäs kevätfiiliksiä. Muutamilla näyttävillä viherkasveilla valkoiset pinnat mustine yksityiskohtineen saivat ihanaa raikastusta kun näyttävät, vihreät lehdet korostuivat kauniisti niitä vasten. Kestosuosikkini peikonlehti toimii stailauksissa aina ja se ei pettänyt tälläkään kertaa.\nValkoinen, musta ja vihreä. Klassinen ja raikas kombo. Toimii aina!\nJulkaissut: Milla / Sisustussuunnittelija Milla Ek - 2.3.2019 klo 21:13 -


Gluteenitonta leivontaa: elokuuta 2012\nKirjastosta tarttui mukaan "Amerikan parhaat piiraat" -kirja ja sieltä löytyi tämä ohje, jota on muissakin blogeissa testattu. Piiras olisi pitänyt tehdä irtopohjavuokaan, mutta sitä ei sattuneesta syystä ollut käytettävissä, joten tein kaksi tuommoista pientä piirasta (vastaavat kooltaan yhteensä yhtä keskikokoista). Kermakoristelut jätin pois kun ihan omalla porukalla syötiin.\n3½ dl murskattuja gluteenittomia digestivejä (käytin itse näitä)\nn. 1 dl sulatettua voita\nSekoita murskatut keksit ja rasva (+ sokeri). Painele muruseos tiiviisti vuoan pohjalle ja reunoille, paista 150 asteessa 10 minuuttia. Anna jäähtyä ritilällä. Laita uuni kuumenemaan 175 asteeseen täytetyn piiraan paistoa varten.\nn. 1 dl limeteistä puristettua mehua\nKoristeluun: kermaa, tomusokeria, limettiviipaleita.....\nVatkaa keltuaisia puhtaassa kuivassa kulhossa kunnes ne muuttuvat sakeammiksi. Lisää maito ja vatkaa edelleen, kunnes seos sakenee. Lisää limettimehu ja -kuoriraaste ja kaada seos piirakkavuokaan pohjan päälle. Kypsennä 10 minuuttia 175 asteessa ja jäähdytä ritilällä. Laita piiras pakastimeen jähmettymään. Täytteen tulee olla kiinteä muttei jäätynyt. Koristele piiras.\nBlogi alkaa nyt viimeinkin olla kuosissaan täällä Bloggerin puolella. Valtaosan vanhoista ohjeista olen saanut siirrettyä, mutta joihinkin etsin vielä kuvia tietokoneen kätköistä. Mikäli jotakin ohjetta kaipaat, laitathan kommenttia niin yritän siirtää ohjeen pikimmiten. Blogilistasta puuttuu vielä joitakin osoitteita, netti pätki joten en saanut niitä vielä lisättyä, mutta lisäilen kunhan ennätän.\nToivottavasti kaikki vanhat lukijat löytävät blogini uudesta osoitteesta :)\n1 pkt Schärin Savoiardi-keksejä\nn. 1,5 - 2 dl vahvaa kylmää kahvia\n(sokeria tai vaniljasokeria kahvin joukkoon)\npinnalle kaakaota (ja suklaata)\nErottele kananmunista keltuaiset ja valkuaiset erilleen. Vatkaa keltuaiset ja sokeri vaahdoksi, sekoita joukkoon mascarpone. (Puhdista vispilät tässä välissä). Vatkaa valkuaiset kovaksi vaahdoksi ja yhdistä kevyesti nostellen keltuaisseoksen joukkoon. Sekoita tasaiseksi, mutta vältä liikaa sekoittamista, ettei vaahto lässähdä.\nAseta vuoan pohjalle puolet kekseistä ja kostuta kahvilla. Levitä puolet vaahdosta keksien päälle ja lado vaahdon päälle toinen kerros keksejä ja kostuta keksit (itse kostutin dippamalla ensin kahviin ja laittamalla vasta sitten vaahdon päälle). Levitä loppu vaahto keksien päälle ja anna jähmettyä jääkaapissa mielellään seuraavaan päivään. Koristele jähmettyneen tiramisun pinta kaakaolla ja mahdollisesti suklaalla.\nGluteenittomia Savoiardi-keksejä myydään tällaisessa pakkauksessa ja näitä olen löytänyt ainakin Citymarketista ja K-supermarketista.\nJos tahtoo päästä mahdollisimman vähällä taikinan käsittelyllä, kannattaa tehdä peltileipää. Riittää kun taikinan taputtelee jauhojen avulla pellin levyiseksi. Alla oleva ohje on sopiva pienen uunin pellille (n. 50cm leveä uuni).\n2 dl Semperin hienoa jauhoseosta (Fin mix)\n2 dl Schärin Mix B:tä\n1 dl Jytte tummaa\n(leivän pinnalle siemeniä yms.)\nLiuota hiiva veteen ja sekoita joukkoon psyllium ja suola. Anna psylliumin turvota hetken aikaa ja lisää sen jälkeen jauhot pienissä erissä koko ajan huolella vaivaten. Lisää öljy joukkoon viimeisenä. Parhaan lopputuloksen saa kun vaivaa taikinan yleiskoneella tai sähkövatkaimen taikinakoukuilla. Kun kaikki aineet on lisätty, vaivaa taikinaa vielä muutaman minuutin ajan. Levitä taikina leivinpaperoidulle korkeareunaiselle uunipellille jauhoja apuna käyttäen ja jaa leipä taikinapyörän avulla n. 16 samankokoiseen osaan. Anna kohota lämpimässä paikassa 30 minuuttia. Mikäli haluat lisätä leivän pinnalle siemeniä tai rouheita, kostuta kohonneen leivän pinta pullasudilla ja ripottele siemenet leivän päälle. Paista 225 asteessa noin 20-25 minuuttia tai kunnes leipä on saanut kauniin värin. Leikkaa kypsä leipä taikinapyörällä tehtyjen viiltojen mukaan neliöiksi.\nEDIT: Tuota Schärin mix B jauhoseosta ei enää saa kaupoista, mutta sen voi korvata vaikkapa Schärin Brot mix dunkel -jauhoseoksella.\nHaaparannan reissulta tarttui COOP-marketista mukaan Mix Well -muffinssijauhoseos. 500g jauhoseosta tarvitsi lisätä vain 2 dl vettä ja 2 dl sulaa rasvaa. No joo, yleensä vältän tämänkaltaisia tuotteita, mutta ihan mielenkiinnosta ostin kokeeksi, kun Suomen puolella en kyseistä tuotetta ole nähnyt myynnissä.\nTein kolmenlaisia muffinsseja. Kuvassa keskellä olevat ovat perusversioita ilman mitään lisäyksiä, vasemmalla oleviin rouhin joukkoon Royal pähkinä -suklaapatukkaa (niitä pienempiä, isoissa levyissä saattaa sisältää -varoitus gluteenista) ja oikeanpuolimmaisissa on mustikoita ja valkosuklaata. Ihan ok muffinsseja tuli, mutta ehkä jatkossa teen kuitenkin vielä itse taikinat alusta loppuun, sillä hieman teollinen makuvivahde näissä oli (tai sitten vain kuvittelen kun tiedän mistä ne oli tehty).\nRasvana kannattaa käyttää sulatettua voita, itse käytin ruokaöljyä ja se maistui mielestäni jossain määrin läpi. Komeasti kohosivat ja yhdestä pussista tuli noin 15 muffinssia. Jos näitä tekee, kannattaa laittaa jotain makua antavaa ainesta joukkoon, perusmuffinssi oli vähän kuin sokerikakkua.\nAlla vielä kuva jauhopussista. Sisältää vehnätärkkelystä.\nTunnisteet: Leivonnaiset valmistuotteista, Muffinssit\n3½ dl Semperin hienoa jauhoseosta\nSekoita pehmeä voi ja sokeri keskenään, lisää joukkoon kananmunat ja sekoita hyvin. Lisää taikinaan jauhot joihin on sekoitettu leivinjauhe ja viimeisenä sitruunankuori sekä mehu. Jaa taikina muffinssivuokiin ja paista 200 asteessa noin 15 minuuttia.\nTähän toscakakkuun tuli oikein paksusti tuota herkullista kuorrutetta. Tästä olisi tarkoitus kokeilla omenaistakin versiota kunhan tulee sopiva tilaisuus.\nRasvaa ja gluteenittomia korppujauhoja vuoan jauhottamiseen\nLaita leivinpaperi irtopohjavuoan (halkaisija n. 25cm) pohjalle, rasvaa ja jauhota vuoka. Sulata rasva ja anna jäähtyä. Vatkaa munat ja sokeri, lisää joukkoon jauhot joihin on sekoitettu leivinjauhe, sulatettu rasva sekä lopuksi kerma. Kaada taikina vuokaan ja paista 175 asteessa uunin alaosassa noin 25 minuuttia. Valmista kakun paistumisen aikana kuorrutus\nSekoita ainekset kattilassa. Kuumenna varovasti koko ajan sekoittaen, kunnes kaikki aineet ovat sekaisin ja seos sakenee. Levitä kuorrutus kakun päälle ja paista kakkua vielä noin 10 minuuttia tai kunnes pinta on saanut kauniin värin.\nHUOM. Nutanan valmistamat maissijauhot eivät ole gluteenittomia (valmistetusvaiheessa pääsevät kontaminoitumaan gluteenipitoisen viljan kanssa)


Uusi oppimisympäristö mahdollistaa siirtoverkkotöiden käytännön harjoittelun - Fingrid-lehti\nUusi oppimisympäristö mahdollistaa siirtoverkkotöiden käytännön harjoittelun\nEtusivu » Kantaverkko » Uusi oppimisympäristö mahdollistaa siirtoverkkotöiden käytännön harjoittelun\nTeksti Ari Rytsy\n/ Kuvat Sara Pihlaja\nTampereen Aikuiskoulutuskeskus TAKK:n sähköverkkoalan uusi 110 kilovoltin Sähköasema ja voimajohdot -oppimisympäristö avattiin virallisesti 9. syyskuuta. Sen avulla Suomeen koulutetaan entistä osaavampia siirtoverkkoasentajia.\nUuden oppimisympäristön valmistuminen osuu tilanteeseen, missä teknisten alojen suosio on hakijamäärien mukaan pienessä kasvussa. Erityisesti sähköverkkopuolelle suuntaavien opiskelijoiden on opittava paljon ennen ensimmäiselle oikealle työmaalle menemistä. Tässä oppimisessa korostuu vuoden 2018 koulutusuudistuksen hengen mukaisesti autenttisen simulaatioympäristön merkitys.\nAutenttinen ja turvallinen\nUusi oppimisympäristö, ja ympäröivä sähkökenttä koko laajuudessaan, mahdollistavat siirtoverkon rakentamisen ja kunnossapidon käytännön harjoittelun oikeassa ja turvallisessa ympäristössä. Oppimisympäristö on ainoa laatuaan Suomessa, ja se on käytössä valtakunnallisesti.\nYmpäristöä alkavat hyödyntää sekä sähköalan koulutusta tarjoavat oppilaitokset että alan yritykset. Sähköasema ja voimajohdot -oppimisympäristön suunnittelussa ja rakentamisessa on ollut tiiviisti mukana siirtoverkonhaltijoita, alan urakoitsijayrityksiä sekä kantaverkkoyhtiö Fingrid.\nKunnonhallintapäällikkö Timo Heiskanen Fingridistä.\n– Fingrid on ollut hankkeessa teknisenä tukena ja yhtenä rahoittajana. Olemme muun muassa määritelleet muiden verkonhaltijoiden ja urakoitsijoiden kanssa, millainen ympäristön pitää olla ja mitä siellä täytyy pystyä harjoittelemaan. Fingrid on myös lahjoittanut oppimisympäristöön käytöstä poistettuja laitteita, sanoo Fingridin kunnonhallintapäällikkö Timo Heiskanen.\nTampereen Aikuiskoulutuskeskuksen kouluttaja Jaana Harju kertoo, että alueen rakentumisen myötä on käynnistetty myös uusia täydennyskoulutuksia. Esimerkiksi Sähköasemien laitevian etsintä -koulutuksella sekä sähköverkkoalan onnettomuustilanteisiin keskittyvällä Sähköalan hätäensiapu ja pylväästä alaslasku -koulutuksella vahvistetaan alalla jo työskentelevien ammattilaisten osaamista.\nSähkökenttä on valmiina opiskelijoiden harjoitteluympäristöksi.\n– Aiemmin opetuksissa on käytetty valokuvia sähköasemasta ja voimajohdoista, eli laitteita on tunnistettu kuvien avulla. Nyt tilanne on toinen, sillä voimme mennä ulos oppimaan ja tekemään havaintoja turvallisesti läheltä tutkien. Luonnollisesti tämä avaa uusia ovia ammattilaisten kunnossapitäjien täydennyskoulutukseen, vakuuttaa Harju.\nSähkökentällä ollaan niin lähellä aitoa työympäristöä kuin mahdollista. Sieltä löytyvät myös uusiutuvan energian tuotantoon ja jakeluun soveltuva aurinkoenergiaan perustuva oppimisympäristö sekä telealan mikrokanavatekniikan harjoitusalue.\n– Osallistumalla tähän hankkeeseen kannamme kortemme kekoon siirtoverkkoalan osaamisen turvaamiseksi ja kehittämiseksi. Kantaverkko- ja siirtoverkkotöissä tarvittava ammattikunta on varsin pieni, mutta tämän pienen porukan osaamisen taso on sitäkin tärkeämpi. Kiitos hankkeen onnistumisesta kuuluu opetus- ja kulttuuriministeriölle, TAKK:lle sekä kaikille mukana olleille materiaalin lahjoittajille, urakoitsijoille ja verkonhaltijoille, Heiskanen korostaa.\nTampereen AKK:n Timo Juntunen ja Pasi Lajunen, Fingridin Timo Heiskanen ja Tampereen AKK:n Jaana Harju.\nTutustu Fingridin työturvallisuuden toimintatapoihin ja tavoitteisiin täällä.\nMikko Kärnä sanoo:\nTekstissä menneet kilovati kilovoltti sekaisin.\nJaana Harju sanoo:\nMinä, Jaana Harju olen siis Tampereen Aikuiskoulutuskeskuksessa töissä (TAKK) 🙂\nHei, pahoittelut, korjattu on.\nkoulutus, Tampereen AKK, työturvallisuus\nVarttiin siirrytään samanaikaisesti Pohjoismaissa\nTehdasauditoinnit kehittävät hankintaketjun vastuullisuutta\nMillaisia ovat sähköjärjestelmän haasteet kesäisin?


Chilitunari: Oldtimer Granules mykorritsa\nMykorritsoja on alettu suosimaan myös kuluttajien piireissä, eikä aiheetta. Onhan ammattilaisviljelmät käyttäneet niitä pitkään taatakseen hyvät juuret kasveille ja sitä kautta vahvat ja elinvoimaiset taimet. Helsingin Puutarhatarvike lähetti minulle mykoja testiin.\nMykorritsa, eli sienijuuri. Mykorritsat muodostavat kasvin kanssa symbioosin. Sienijuurten avulla kasvi saa paremmin ravinteita, kuten fosforia. Vaihtokaupassa kasvi antaa taas sienijuurelle hiilihydraatteja, joita sienijuuri ei kykene tuottamaan. Sienijuuri suojaa isäntäkasviaan myös taudinaiheuttajilta ja kuivuudelta. Jopa 90% maailman kasveista tarvitsevat enemmän tai vähemmän sienijuuria tasapainoiseen kasvuun.\nKaupallisissa sienijuurivalmisteista löytyy kahta päätyypin sienijuurityyppiä. Endo- ja ektomykorritsoja. Näistä ektomykorritsat muodostavat symbioosin puuvartisten kasvien kanssa ja endomykorritsat ruohovartisten kanssa. Ammattiviljelyyn suunnatut mykorritsavalmisteet ovat sisällöltään yleensä yksikertaisia, mutta kuluttajille suunnatut tuotteet ovatkin yllätyksellisesti monesti hyvinkin monipuolisia ja lajikerikkaita.\nPlant Magic Oldtimer Granules on monipuolinen. Se on sekoitus sienijuuria, biostimulantteja ja yli 20 lajiketta mikro-organismeja, jotka leviävät nopeasti kasvualustaan.\n- Lisää juurimassaa\n- Lisää kasvin vastuskykyä stressiä vastaan\n- Nopeuttaa kasvin kasvua\n- Parantaa ravinteiden ottoa\n- Muuntaa typpeä kasville sopivaksi\nOldtimer Granules sisältää Glomus- ja Trichoderma-suvun mykorritsoja.\nTarkempia tietoja tarkoista sienijuurilajikkeista valmistaja ei suostunut kertomaan.\nSe sisältää hyödyllisiä bakteereja mm. Rhizobia, Azotobacter, Bacillus, Saccharomyces ja Pseudomonas suvuista. Lisäksi se sisältää humaatteja, saponiinia, aminohappoja ja hiilihydraatteja.\nEndomykorritsa Glomus-suvun lajeja on 50000kpl kilossa. Ohjeannostuksen mukainen annostelu nostaa Glomus-sienijuurien määrän n. 100 kappaleeseen litrassa kasvualustaa. Se on esim. 2,5x suurempi määrä kuin kuluttajille kaupattavassa mykorritsamullassa.\nTuote annostellaan ruukutuksessa istutuskoloon. Kuvassa teelusikkamitta (5ml)\nOldtimer Granules annostellaan istutuskuoppaan uudelleen istutuksen yhteydessä. Tärkeintä on saavuttaa suora kosketuskontakti valmisteen ja kasvin juurten välillä. Näin symbioosi pääsee syntymään nopeasti. Jos valmisteen sekoittaa kasvualustaan, voi sen teho jäädä erittäin pieneksi ja sienijuuret saattavat kuolla ennen kuin juuret tavoittavat ne.\nOhjeannostuksesta liikkuu kahta erilaista annosmäärää. 1 ruokalusikallinen (15ml) jokaista 10 litraa kohden. Vaihtoehtoinen annostus on 20g per 10 litraa kasvualustaa. Punnitsin jauheen määrän ja 20g on n. 17ml, eli hieman kukkurallinen ruokalusikka. Keskusteltuani brändin omistajan kanssa, myös pienempi annostelumäärä on ok, mutta 20g/10l on heidän suositus hyvää sienijuuritasoa silmällä pitäen.\nOsan valmisteesta voi ripotella suoraan juuripotille\nRuukkuun istuttaessa on helppo annostella riittävä määrä tuotetta. Kun istutuskohde on avomaa, kannattaa tuotetta annostella vähintäänkin 2x juuripotin verran ja lisäksi ripotella jauhetta myös juuripottiin. Avomaakasvatuksessa mykorritsojen parhaimmat edut tulevat ilmi, koska lannoittaminen ja kastelu on avomaalla vähäisempää kuin kasvihuoneessa.\nAvomaalla kasvi saa paljon hyötyä sienijuurista ravinteiden ja veden muodossa\nYllä olevissa kuvissa tomaatin juuristoa, jota tomaatit olivat ehtineet kasvattaa kahdessa viikossa. Kasvu on erinomaista verrattuna siihen mihin olen tottunut. Juurimassan lisäys, 0,7l juuripotista 10 litraan on hyvä jo näin lyhyessä ajassa.\nMyös kasvihuoneen tomaatin juuristo näyttää tällä hetkellä erinomaisen hyvältä, vaikka itse tomaattien kanssa on ollut mysteerisestä syystä todella paljon ongelmia.\nAvaamaton tuote säilyy 2 vuotta paketoinnista ja avattu paketti suositellaan käytettäväksi 6 kuukauden aikana. Tämä on hyvä muistaa silloinkin kun marketeista ja puutarhakaupoista harkitsee ostavansa mykorritsoja sisältäviä multasäkkejä.\nKuinka paljon itse arvioisit mykorritsoja olevan hengissä, kun tuote on voitu valmistaa jopa yli vuosi sitten ja se on virunut märkänä varastokentällä talven tai jopa kahden yli. Lisäksi sienijuuret on sekoitettu kasvualustaan sekaisin.\nVoi olla ettei kasvisi juuret koskaan kohtaa sienijuurta kyseisestä mullasta.\nEli jos mykorritsat kiinnostavat, suosi itselisättäviä mykorritsoja.\nLähettänyt Jukka *Chilitunari* klo 7.6.18\nTunnisteet: Granules, helsingin puutarhatarvike, Mykorritsa, oldtimer, Plant Magic\nNarnianGirl 8. kesäkuuta 2018 klo 12.59\nNeudorffin Tomaatti-ja marjalannoitusrakeissa on jotain mykorritsakantaa mukana.


Nigerian uusi vuosi alkoi hyökkäyksillä kristittyjä kohtaan - Seurakuntalainen\niskut kristittyjä vastaan 09.01.2018 13:18 (päivitetty 20:56)\nNigerian uusi vuosi alkoi hyökkäyksillä kristittyjä kohtaan\nNigeriassa uudenvuodenjuhlintaa varjostivat musliminuorten ja Fulani-paimentolaisten kristittyjä vastaan tekemät iskut, jotka vaativat lukuisia ihmishenkiä eri puolilla maata.\nIskuja tehtiin sekä epävakaissa keskisissä osavaltioissa että aiemmin rauhallisissa pääosin kristittyjen asuttamissa maan eteläisissä- ja itäisissä osavaltioissa.\nIlorinissa, Kwaran osavaltion pääkaupungissa nuorisolauma hyökkäsi uudenvuodenaattona neljään kirkkoon, joissa oli jumalanpalvelus meneillään. Nigerian Kristillisen yhdistyksen mukaan osa naisista raiskattiin, kun he olivat kotimatkalla. Hyökkääjät tuhosivat myös rakennuksia ja esineistöä.\nWorld Watch Monitorin mukaan ainakin 16 ihmistä sai surmansa ja useat haavoittuivat Omuhussa, Nigerian eteläisessä osavaltiossa uudenvuodenaattona, kun pyssyin aseistautuneet miehet avasivat tulen kohti keskiyön jumalanpalveluksesta kotiin palaavia ihmisiä. Stefanos-järjestön mukaan kuolleiden määrä oli vielä paljon suurempi. Alueella tuotetaan suurin osa Nigerian öljystä ja paikallisten lähteiden mukaan tapahtuma liittyi kilpailevien jengien välisiin jännitteisiin. Jengit vaativat itselleen suurempaa osaa öljytuloista.\nVähintään 50 ihmistä menetti henkensä ja monet haavoittuivat , kun Fulani-heimon paimentolaiset valtasivat uudenvuodenaattona ja -päivänä viisi yhteisöä Benuen osavaltiossa. He hyökkäsivät kyliin sillä aikaa kun niiden asukkaat olivat kirkossa.\nHeimopäällikkö Gambo Makama ja hänen raskaana oleva vaimonsa ammuttiin uudenvuodenaattoyönä Kadunan osavaltion eteläosissa. Heidän 45-vuotias poikansa vahingoittui vakavasti hyökkäyksessä. Hyökkääjät sytyttivät myös heidän talonsa tuleen. Tiistaina 2. tammikuuta puolestaan Yohanna Kukah, Ikulun alueen hallitsija, kidnapattiin yksityisasunnossaan Anchunan kylässä.\nNidemin kylässä hyökkääjät valtasivat 22. joulukuuta keskusaukion, jossa laulettiin parhaillaan joululauluja. Neljä ihmistä kuoli ja kahdeksan haavoittui iskussa. Toisessa, samalla seudulla jouluaattona tapahtuneessa iskussa kuoli kuusi ihmistä. Stafanos-säätiön mukaan lisäksi kaksi ihmistä kuoli ja kahdeksan haavoittui viime vuoden viimeisen viikon aikana kahdessa erillisessä iskussa Nigerian koillisosissa sijaitsevassa Adamawan osavaltiossa.\nNigerian presidentti, Muhammadu Buhari, tuomitsi iskut:\n”Ihminen ei voi tappaa miellyttääkseen Jumalaa. Tiedän, ettei yksikään uskonto siedä ihmisen hengen ottamista uskonnollisen liikkeen nimissä”, hän sanoi lausunnossaan. ” Kenenkään yhteiskunnan jäsenen tappamiselle ei ole oikeutusta. Olemme kamppailleet Boko Haramin uhkaa vastaan ja olemme edistyneet merkittävästi. Tulemme tekemään kaikkemme pysäyttääksemme holtittoman murhaamisen.”\niskut kristittyjä vastaan, Nigeria, Open Doors\nJuutalainen Richard S. Harvey: ”Toivoisin, että kristityt rakastaisivat kansaani”


Lahjoitamme Itämeren suojeluun – Nordic Fish Jewelry\nItämeren yksi vakavimmista ympäristöongelmista on rehevöityminen. Rehevöityminen johtuu meren liian suuresta fosfori- ja typpikuormituksesta. Vaikka merta rehevöittävät ravinnepäästöt ovat viime aikoina vähentyneet, rehevöitymisen näkyvät merkit, kuten sinileväkukinnat, veden sameneminen, rantojen limoittuminen sekä pohja-alueiden hapettomuus vaivaavat Itämerta edelleen. Ilmastomuutoksen vaikutukset kiihdyttävät Itämeren rehevöitymistä entisestään.\nJohn Nurmisen Säätiö tekee konkreettista työtä Itämeren suojelemiseksi ja rehevöitymisen vähentämiseksi. John Nurmisen Säätiö on käynnistäneet lähes 40 Puhdas Itämeri -hanketta, joista 25 on saatu valmiiksi. Hankkeissa vähennetään meren ravinnekuormitusta ja ympäristöriskejä. Pelkästään Pietarin jätevesien puhdistuksella ja Laukaanjoen lannoitetehtaan päästöjä vähentämällä Suomenlahden vuotuista rehevöittävää fosforikuormaa on yhteistyössä muiden toimijoiden kanssa onnistuttu pienentämään jopa 75 prosenttia.\nMe lahjoitamme jokaisesta tilauksesta 5% tilauksen arvonlisäverottomasta arvosta Itämeren suojeluun John Nurmisen Säätiön kautta.\nJohn Nurmisen Säätiön tavoitteenamme on pelastaa Itämeri ja sen perintö tuleville sukupolville. John Nurmisen Säätiö toteuttaa tuloksellisia ja konkreettisia Itämeren suojelutoimia sekä varmistaa, että meren tarinat välittyvät eteenpäin jälkipolville. John Nurmisen Säätiö säätiöläisiä yhdistää rakkaus mereen, sekä vahva usko siihen, että mikään ei ole mahdotonta.\nJohn Nurmisen Säätiö työtä ohjaavat mitattavat tulokset ja vaikuttavuus. John Nurmisen Säätiö on riippumaton: John Nurmisen Säätiö työtä ohjaa vain ja ainoastaan Itämeren etu.\nJohn Nurmisen Säätiö on myös palkittu tiedon välittäjä ja merellisen kulttuurisisällön tuottaja. John Nurmisen Säätiö on julkaissut yli 40 meren tarinoista kertovaa kirjaa, järjestäneet lukuisia näyttelyitä ja tapahtumia sekä luoneet yhdessä merimuseoiden kanssa merellisen kulttuurin aarreaitan, Loki-verkkopalvelun.\nJohn Nurmisen Säätiö haluaa kertoa meren tarinaa: meren, joka toimii meille suomalaisille siltana maailmaan. Meren tarinan ja sen historian tunnetuksi tekeminen on tärkeää, sillä samalla opimme ymmärtämään, miksi ainutlaatuista Itämertamme pitää myös suojella. John Nurmisen Säätiö toiminnan monimuotoisuus tekee meistä ainutlaatuisen: John Nurmisen Säätiö työskentelee Itämeren hyväksi yli sukupolvien.\nJos haluat myös lahjoittaa, klikkaa linkkiä vieressä ja jatkat John Nurmisen Säätiön puhdasmeri.fi sivuille.


Kaksikomponenttinen, puolikiiltävä, korroosionestopigmentoitu akryylipolyuretaanimaali, jonka kovettaja on alifaattinen isosyanaatti.\nTuoteseloste (PDF, 799,54 KB)\nKäyttöturvallisuustiedote (PDF, 141,74 KB)\n• Soveltuu kaupunki-, meri- ja teollisuusilmastoon. • Erinomainen värin ja kiillon säilyvyys. • Kova ja kulutusta kestävä pinta. • Likaa hylkivä ja helposti puhdistettava pinta. • Ei suositella upotusrasitukseen.\n• Korroosionestopigmentoituna soveltuu käytettäväksi teräs-, alumiini- ja sinkkipinnoilla ilman pohjamaalia, eli ns. yksikerrosmaalina. • Voidaan käyttää myös pintamaalina esim. epoksi/epoksipolyuretaaniyhdistelmissä.\n*Huoltomaalaukseen yhtenäisen vanhan maalin tai pinnoitteen päälle **Uudismaalaukseen tai metallipaljaille pinnoille. Minimilevitysmäärä 60 µm kuivakalvoa. Käytännön riittoisuuteen vaikuttavat maalausmenetelmä ja -olosuhteet sekä maalattavan rakenteen muoto että pinnan laatu. Peltikatoilla suurpaineruiskua käytettäessä käytännön riittoisuus uudismaalauksessa on yleensä noin 5–6 m²/l.\nKäsiteltävän pinnan on oltava puhdas ja kuiva. Käsittelyn ja tuotteen kuivumisen aikana pitää pinnan lämpötilan olla yli 0 ºC. Teräksen pintalämpötilan on oltava vähintään 3 ºC ilman kastepistelämpötilan yläpuolella. Komponenttien sekoittamisen ja käsittelyn aikana tuotteen lämpötilan on oltava yli +15 °C kunnollisten levitysominaisuuuksien saavuttamiseksi. Maalausta ei suositella, jos alustan lämpötila on yli +50 °C. Maalaustyön ja kuivumisen aikana on oltava kunnollinen ilmanvaihto. Kondensoituminen maalaustyön tai kuivumisen aikana voi aiheuttaa maalipinnan himmenemistä sekä heikentää pinnan laatua.\nÖljy, rasva, suolat ja lika poistetaan kohteeseen sopivalla menetelmällä. (SFS-EN ISO 12944-4) Teräspinnat: Suihkupuhdistetaan esikäsittelyasteeseen Sa2½. (SFS-ISO 8501-1) Mikäli suihkupuhdistus ei ole mahdollista, kylmävalssatuille ohutlevyille suositellaan fosfatointia tartunnan parantamiseksi. Sinkkipinnat: Pinnat pyyhkäisysuihkupuhdistetaan (SaS) siten, että pinta on kauttaaltaan tasaisen karhea. Puhallusmateriaalina käytetään esim. puhdasta, kuivaa kvartsihiekkaa. (SFS 5873) Mikäli pyyhkäisysuihkupuhdistus ei ole mahdollista, pinnat karhennetaan hiomalla. Sinkityt ohutlevypinnat (kuten peltikatot) pestään Panssaripesu-pesuaineella. Alumiinipinnat: Pinnat pyyhkäisysuihkupuhdistetaan (SaS) siten, että pinta on kauttaaltaan tasaisen karhea. Puhallusmateriaalina käytetään ei-metallisia materiaaleja. (SFS 5873) Mikäli pyyhkäisysuihkupuhdistus ei ole mahdollista, pinnat karhennetaan hiomalla tai pestään emäksisellä Maalipesu-pesuaineella. Pohjamaalatut pinnat: Öljy, rasva, suolat ja lika poistetaan kohteeseen sopivalla menetelmällä. Hilseilevä ja huonosti kiinni oleva maali poistetaan. Pohjamaalauksen vauriot korjataan. Huomioi pohjamaalin päällemaalausväliaika. (SFS-EN ISO 12944-4) Aikaisemmin alkydi- tai akrylaattimaalilla maalatut sekä teollisesti maalipinnoitetut (ei PVDF) pinnat: Ruoste / valkoruoste poistetaan hiomalla tai teräsharjaamalla esikäsittelyasteeseen St2. Kovat ja kiiltävät maalipinnat hiotaan himmeiksi. Hiontapöly, öljy, rasva, suolat ja lika poistetaan Panssaripesu-pesuaineella tuoteselosteen ohjeiden mukaan.\nSuurpaineruiskutus (suuret pinnat) ja sively (pienet pinnat). Komponenttien (maali, kovete, ohenne) lämpötiloista ja maalaustavasta riippuen maalia ohennetaan 0–10 %. Suurpaineruiskusuutin vertaushalkaisijaltaan 0,011"–0,015" ja suutinpaine 120–160 bar. Hajoituskulma valitaan maalattavan rakenteen muodon mukaan. Sivelymaalauksessa maalia ohennetaan tarpeen mukaan.\nHaihtuvien orgaanisten yhdisteiden määrä 420 g/litra maalia (seos). Ohennetun maalin (ohennettu 10 til. % ) VOC-määrä on 460 g/l.\nMiksi valita Temaclad SC 50\nMyös haastaviin käyttökohteisiin\nTemaclad SC 50 soveltuu niin kaupunki-, meri- kuin teollisuusilmastoon. Tuotetta voidaan käyttää myös pintamaalina epoksipolyuretaani-yhdistelmissä.\nSävyjä lähes rajattomasti\nTemaclad SC 50 voidaan sävyttää useiden värikarttojen mukaan: Peltikattomaalit-, RAL-, NCS-, SSG-, BS-, MONICOLOR NOVA- ja SYMPHONY- värikartat. Temaclad SC 50 kuuluu Temaspeed Premium -sävytysjärjestelmään.\nTemaclad SC 50 on suunniteltu ammattilaisten käyttöön. Tuotteella on hyvät puhdistusominaisuudet, erinomainen värin ja kiillon säilyvyys sekä kova ja kulutusta kestävä pinta.


Lohihampurilainen – katso herkkuburgerin resepti ja nauti! –Kotiliesi.fi\nLohihampurilainen on niin kesäinen herkku! Se sopii saunailtaan, nautittavaksi laiturinnokassa tai huikopalana juhlien yöruokalajina. Se saa makua tillikastikkesta, kapriksista ja kurkku-sipulisalaatista.\n1 kg nahatonta ja ruodotonta lohifileetä\n2 rkl kurkku-sipulisalaattia\n1/4 tl sokeria, suolaa ja rouhittua mustapippuria\nLohihampurilainen valmistuu helposti näin:\n1. Paloittele lohifilee ja nosta palat monitoimikoneeseen, jossa on leikkuuterä. Lisää kaprikset, sinappi, suola ja kananmuna. Aja massaksi.\n2. Sekoita kastikeainekset ja anna maustua pihvien paiston ajan. Paista muurikalla tai lettupannulla pihvejä noin 3 minuuttia molemmin puolin.\n3. Paahda sämpylät ja täytä salaatilla, lohipihveillä ja tillikastikkeella.\nLue myös: 6 x mehevä hampurilainen\nLue myös Anna.fi: Kalahampurilaiset\nKommentoi juttua: Lohihampurilainen


Life in English: Melbourne Cup Day!\nEmmi 3. marraskuuta 2011 klo 4.39\nHuh, laukkakisojen aatelia! :)\nAnu 6. marraskuuta 2011 klo 10.53\nOli tosiaan hienoa katsottavaa! Olisin mielelläni kyllä nähnyt useammankin lähdön, mutta laukkakisat eivät näköjään toimi niin.\nVirve 13. marraskuuta 2011 klo 3.13\nUpeita hevosia ja hienot kisat, mut valitettavasti nämä hevoset eivät elä lajilleen tyypillistä elämää. Niitä pidetään 24/7 sisällä ja syötetään vahvoja rehuja, jotta ovat radoilla kuin pommeja.\nAnu 13. marraskuuta 2011 klo 19.35\nHmm... Nuoruuteni kilpahevosten kanssa tekemisissä olleena uskallan epäillä, että näitä(kään) hevosia ei kohdella kurjasti. Ei mikään kilpuri pysty tuollaisiin suorituksiin ilman päivittäistä liikuntaa eli paljon kovaa treeniä ja paljon rentoutusta (rauhallista kävelytystä).\nTuskin saavat ihan yhtä vapaasti temmeltää laitumella kuin vähemmän ihmeelliset kanssahevoset, mutta mikä tahansa hevonen menee kramppiin/lihakset revähtävät äkkijuoksusta, samaten hevoset turhautuvat sisällä äkkiä ja kehittävät pakkoliikkeitä ym., joita taatusti näin kalliiden hevosten kohdalla vältetään. Eli en oikein usko tuohon sisälle lukitsemiseen. Rehu varmasti on valkuaispitoista ym. ravinnerikasta, samalla logiikalla kuin ihmisurheilijoillakin.\nVirve 14. marraskuuta 2011 klo 2.07\nTuolla linkissä pari faktaa laukkahevosen elämästä. Ei niin kovin mukavaa luettavaa. Mm. näin tuossa artikkelissa sanotaan: "Joseph Dirico, the owner of a filly who suffered a heart attack and died mid-race at Pimlico only days after the Preakness, said of her death, “I guess that’s part of the game.”(12) That sentiment was echoed by the general manager of Virginia’s Colonial Downs, where five horses died within eight days.(13) “We're upset when it happens,” he said, “but it's just part of the racing game."(14) At least six horses died at the track the year before.(15)"\nEli tässä lajissa pääasiana on raha raha raha. Toki hevosista huolehditaan, niitä hoidetaan hyvin, ruokinta on tarkasti mietitty jne, mutta tosiasia on se, että hevoset pääsevät kerran päivässä ulos lyhyelle treenille ja ovat lopun ajasta tallissa. Tämä tosin ei ole ennenkuulumatonta ihan perus ratsastuskoulussakaan. Mm. Espoossa on talli, jossa hevoset pääsevät kerran viikossa pariksi tunniksi laitumelle!! Ja itse tällä tallilla muutaman tunnin ottaneena, kokemus oli, että moni hevonen on äkäinen, huonokäytöksinen ja säpsy. Myös mm. Saksassa monet hevoset eivät pääse ulos ja se on siellä ihan tavallista. Joten laukkatalleilla tämä lienee enemmänkin sääntö, kuin poikkeus.\nEn tiedä missä kilpatallilla olet nuorena ollut, mutta esim. suomalaisia ravitalleja ja kansainvälisiä laukkatalleja (mm. Australiaisia talleja) ei voi edes verrata keskenään.\nAnu 14. marraskuuta 2011 klo 9.19\nKarua luettavaa, oikeassa olet. Meno taitaa olla aika erilaista tallien kesken Suomessakin, vietin melkein joka paivan iassa 9-15 v. talleilla Keski- ja Ita-Suomessa (aluksi pienella yksityisella ravitallilla, sittemmin isommalla vuokratallilla, jossa paikkoja mm. este- ja kouluhevosille, joita hoidin).\nKylla kummallakin tallilla hevoset olivat vahintaan kerran paivassa tilavassa aitauksessa tunteja, jotkut myos yota ulkona riittavan lampimalla. Kesalla osa hevosista oli lomalla eli laitumella yhteen menoon jopa 2-3 kk, vahaisella ratsastuksella lisaksi. Kylla noita Suomen kilpureita treenattiin joka toinen paiva ja sitten joka toinen paiva rennompaa ratsastusta tai kavelytysta.\nVirve 14. marraskuuta 2011 klo 13.48\nJuu Suomessa vielä onneksi ajatellaan hevosen mielenterveyttä. Poislukien ne muutamat tallit, joissa hepat eivät saa tarpeeksi olla ulkona :(\nItse käyn ratsastustunneilla tallilla, jossa hevoset ovat joka päivä 2-4h tarhassa ja kesällä niillä on kuukauden loma laitumella. Kerran viikossa on vapaapäivä. Niinä päivinä, jolloin on ratsastusta, on vähintään yksi vaativampi tunti, joten hevonen saa selkäänsä jotain muutakin kuin epätasapainossa hytkyvän aloittelijan :)


Iittalan lasitehdas – Lapna\nIittalan lasitehdas sijaitsee Iittalassa, Hämeenlinnan kunnassa. Se on Suomen suurin yhä toiminnassa oleva lasitehdas. Iittala on yksi Suomen johtavia astioiden valmistajia, ja ikonisella i-tarralla merkittyjä laseja, mukeja ja lautasia löytyy lähes joka kodista. Suurin osa tuotannosta on siirretty ulkomaille, kuten Thaimaahan, Saksaan ja Kiinaan. Iittalan tekstiilejä puolestaan valmistetaan Liettuassa ja Portugalissa. Suurin osa lasituotteiden tuotannosta on kuitenkin yhä Iittalan Suomen tehtaalla Iittalassa ja Nuutajärvellä.\nSuomalaisen lasintuotannon historiaa\nVuonna 1881, ruotsalainen lasinpuhaltaja P. M. Abrahamsson saapui pieneen Iittalan kylään. Kylä oli sijainniltaan syrjäinen, mutta rautatieyhteys, läheinen saha sekä Äimäjärven läheisyys tarjosivat erinomaiset puitteet lasitehtaan perustamiselle. Tehtaalle palkattiin 50 työntekijää Ruotsista, Saksasta ja Belgiasta. Tuotanto koostui pääasiassa arkisista lasituotteista, kuten apteekin pulloista ja juomalaseista, mutta koristeellisesti hiottuja ja kaiverrettuja esineitä tehtiin tilauksesta kartanoille, hotelleille ja ravintoloille. Ensimmäiset mallit tehtaalle tuotiin ulkomailta, mutta 1900-luvun alkupuolella muottimestari A. Gustafsson suunnitteli ensimmäiset suomalaiset lasisarjat. Tehtaan perustaja Abrahamsson jätti tehtaan 1800-luvun lopussa, ja vuonna 1917, ensimmäisen maailmansodan aiheuttamien talousvaikeuksien vuoksi, tehtaan pääosakas ja isännöitsijä Claes Nordstedt joutui myymään osakkeensa Karhula Osakeyhtiölle. Osa lasin tuotannosta siirtyi Karhulan lasitehtaalle, ja lasitehtaiden tuotteet tunnettiin nimellä Karhula-Iittala 1950-luvulle asti. Myös vuosina 1919-1932 voimassa ollut kieltolaki teki hallaa lasituotannolle. Pullojen ja juoma-astioiden kysyntä romahti, ja Iittala joutui markkinoimaan viinilasejaan mehulaseina.\nIittalan nykyinen imago alkoi hioutua vasta 1930-luvulla. Kieltolain päätyttyä Karhulan lasitehdas järjesti lasin suunnittelukilpailun, ja kilpailun voiton vei arkkitehtina ja muotoilijana toimiva Aino Aalto. Tänä päivänä Iittalan Aino Aalto -sarja on tuoteperheen kenties tunnetuin ja ikonisin lasituote, ollen myös Iittalan vanhin edelleen tuotannossa oleva sarja. Viisi vuotta myöhemmin Ainon aviomies Alvar Aalto, arkkitehti ja muotoilija itsekin, otti osaa Karhulan lasitehtaan suunnittelukilpailuun. Tuolloin syntyi kenties tunnetuin Iittalan kaikista tuotteista, myöskin Savoy-maljana tunnettu Aalto-vaasi. Alvar Aalto oli eräs Suomen tunnetuimpia arkkitehtejä ja muotoilijoita, jonka suunnittelemia rakennuksia ja esineitä löytyy niin Suomesta kuin ulkomailtakin asti.\n1940-luvulla Iittalan palkkalistoille löytyi, jälleen Karhulan lasitehtaan suunnittelukilpailun myötä, nuoret suunnittelijat Tapio Wirkkala ja Kaj Franck. Suomalaisen lasitaiteen alalla oli käynnissä nousukausi, ja Wirkkalan ja Franckin suunnittelemat mallit niittivät suosiota kansainväliselläkin tasolla. 50-luvulla Iittalan lasitehtaalle palkattiin taiteilija Timo Sarpaneva, ja hänen suunnittelemiensa lasiesineiden pelkistetty muoto menestyi kansainvälisissä näyttelyissä. Suomalainen muotoilu alkoi tulla tunnetuksi maailmalla. Timo Sarpaneva kehitteli uusia värisävyjä käyttölasisarjaansa varten, ja lopputuloksena syntyi Sarpanevan harmaasävyinen i-linja. I-linjan tunnusmerkiksi otettiin punainen i-merkki, joka toimii tänä päivänä tunnettuna ja arvostettuna Iittalan tavaramerkkinä.\n1960-luvulla Iittala kehitteli uuden lyijyttömän lasimassan, i-kristallin, joka on konepesun kestävää kirkasta kristallia. Tehtaalla kehiteltiin myös uusia lasinpuhallustekniikoita, joista yksi oli Timo Sarpanevan kehittämä lasin pinnan elävöitystekniikka. Lasiin saatiin aikaiseksi rosoinen pinta puhaltamalla se puisiin muotteihin, joiden pinta oli poltettu. Kyseisellä tekniikalla luotu, Sarpanevan suunnittelema Finlandia-sarja oli suuri menestys. 1971 Iittalaan avattiin uusi valaisintehdas, sekä Iittalan lasimuseo. Lasintuotannon markkinat alkoivat kuitenkin kansainvälistyä, ja Suomeen alettiin tuoda edullisia lasituotteita ulkomailta. Iittalan lasitehdas yhdisti voimansa useiden muiden suomalaisten lasitehtaiden kanssa, jotta he pystyivät vastaamaan halvan tuontilasin luomaan kilpailuun.\nKohentuneen elintason ja taloustilanteen myötä myös tavallisia kuluttajia alkoivat kiinnostaa lasiset koriste-esineet. Erityisesti Aalto-maljakon suosio on säilynyt ja kasvanut vuosien saatossa, ja 80-luvulla siitä muodostui yrityksen lippulaiva. Myös värillisen lasin kysyntä kasvoi, ja 90-luvun puolella uusia hittituotteita olivat erilaiset tuikkulyhdyt. Tunnetuin tuikkulyhtysarja lienee Iittalan Kivi-sarja, jonka suosio perustuu laajaan värivalikoimaan. 2000-luvun puolella Iittala siirtyi Firskars-konsernin omistukseen.\nTänä päivänä Iittalan lasitehdas on Suomen suurin yhä toiminnassa oleva lasitehdas. Tehtaalla työskentelee 200 työntekijää, joista 50 toimii lasinpuhaltajan toimessa. Tehdas valmistaa vuosittain lähes 7 miljoonaa lasiesinettä, joista osa tehdään yhä käsityönä lasinpuhallustekniikalla. Suurin osa tuotannosta tapahtuu kuitenkin automatisoitujen koneiden toimesta.\n← Kankureita neljässä sukupolvessa\nMaailman pohjoisin keramiikkatehdas →


Valinnanvapaus avain toimiviin sote-palveluihin - Yrittajat.fi\nValinnanvapaus avain toimiviin sote-palveluihin\n1.2.2017 klo 10:48\nSote-uudistuksessa on ratkaisun hetket. Keväällä päätetään, miten valinnanvapaus toteutetaan. – Oikein toteutettuna se turvaa lähipalveluiden saatavuuden ja pienten palvelutuottajien pääsyn markkinoille, Suomen Yrittäjien puheenjohtaja Jyrki Mäkynen sanoo.\nVuosia valmisteltu sosiaali- ja terveyspalvelu-uudistus ryskähtelee eteenpäin tänä keväänä, kun lakimuutoksia laaditaan. Viilattavana on esimerkiksi se, miten valinnanvapaus toteutetaan.\n– Se ratkaisee sote-uudistuksen tavoitteiden toteutumisen, Suomen Yrittäjien puheenjohtaja Jyrki Mäkynen toteaa.\nSuomen Yrittäjien hallituksen mukaan valinnanvapaus on rakennettava niin, että asiakas todella saa valita. Yrittäjäjärjestön hallitus käsitteli sote-uudistusta vuoden ensimmäisessä kokouksessaan. Sote-uudistus nousee varmasti esiin kevään kuntavaalikeskusteluissa, vaikka kunnat eivät jatkossa vastaakaan sote-palveluista.\nHallitus oikeilla linjoilla\nYrittäjäjärjestön hallitus kannattaa maan hallituksen linjauksia valinnanvapaudesta. Hallitus esittää muun muassa suoran valinnan palvelutuottajavalintaa, näihin palveluihin kytkeytyvää maksuseteliä, muiden palveluiden asiakasseteliä ja henkilökohtaista budjettia.\n– Valinnanvapaus kannattaa toteuttaa tavalla, joka edistää pienten tuottajayritysten pääsyä markkinoille. Vain näin voidaan turvata, että laadukkaita lähipalveluita saa koko maassa ja järjestelmä toimii järkevin kustannuksin, Suomen Yrittäjien hallituksen puheenjohtaja Jyrki Mäkynen sanoo.\nUuden sote-järjestelmän kulmakivi on se, että vuonna 2019 aloittavien maakuntien pitää järjestää palvelut, mutta varsinainen palveluiden tuotanto on eriytettävä siitä.\n– Vain näin saadaan palveluiden kustannukset näkyviin ja voidaan verrata eri tuottajien palvelutasoa tasapuolisin perustein, Mäkynen sanoo.\n– Tähän asti yksityisen tuotannon mahdollisuuksia ei ole hyödynnetty tarpeeksi. Nyt ollaan saamassa selkeyttä, joka hyödyttää asiakkaita ja helpottaa yritystoiminnan harjoittamista olennaisesti, Mäkynen kiittää ja muistuttaa, että linjaukset pitää nyt saada lakiin.\nKilpailun toteutuminen varmistettava\nHallitus on jo aiemmin linjannut, että Kilpailu- ja kuluttajavirasto valvoo kilpailun toteutumista sote-palveluiden markkinoilla ja sen osana myös pk-yritysten toimintamahdollisuuksia.\n– Nyt hallituksen on toteutettava linjauksensa ja luotava menettelyt, joilla turvataan uusien toimijoiden sekä pienten ja keskisuurten yritysten mahdollisuudet tarjota sote-palveluita, Mäkynen sanoo.\n– Tarvitaan täsmätoimia, joilla estetään markkinoiden keskittyminen suurten yritysten tai julkisten tuottajien temmellyskentäksi.\n– Jos valinnanvapaus toteutetaan oikein, se turvaa lähipalveluiden saatavuuden ja pienten palvelutuottajien pääsyn markkinoille, Suomen Yrittäjien puheenjohtaja Jyrki Mäkynen sanoo. Kuva: Jarkko Översti, Tosikuva Oy


YLE Areena ongelma - LG TV | DVD Plaza\nYLE Areena ongelma - LG TV\nKeskustelu osiossa 'Streaming-palvelut' , aloittajana SkiLynden, 01.02.2020.\nSkiLynden Uusi jäsen\nTällainen ongelma :\nKun aloittaa katsomaan mitä tahansa ohjelmaa YLE Areenasta, niin kestäää todella kauan, ennen kuin kuva alkaa näkyä ja kun kuva lopulta alkaa näkyä, kestää vielä kauan ennen kuin tuo ohjelman kuvaus -teksti ja tuo "loading" kuvake häviää . Ääni alkaa kuulua noin 5-10 sekuntia ohjelman aloittamisesta. Myös tekstitys ei ole enää automaattisesti päällä, vaan pitää odottaa että tuo ohjelman kuvaus -teksti häiviää, jotta pääsee tekstitysvalikkoon, jossa tekstitys onkin jo valittuna, mutta jostain syystä tuonne valikkoon pitää aina mennä painamaan se päälle, muuten tekstitys ei näy.\nNetflix, ViaPlay, GooglePlay, YouTube ... kaikki toimii ihan hyvin, eli nettiyhteys ei ole huono. Tietokoneella, ja jopa puhelimellakin, jotka molemmat käyttää samaa WiFi verkkoa YLE Areena toimii todella hyvin, ja ohjelmat alkaa ilman KO. ongelmia noin 1-2 sekunnin latauksen jälkeen.\nVideolla testailun vuoksi 3 eri ohjelman aloitus.\nAjattelin että ongelman voisi koittaa korjata poistamalla YLE Areena TVstä, ja asentaa uudelleen, mutta en löydä mistään paikkaa missä voisi poistaa asennuksen. Ainoastaan uusia pystyy lisäämään.\nOhjelmistoversio on uusin eli 04.28.17. joka näytti olevan myös uusin LGn sivuilla tähän TVseen oleva päivitys. Epäilen suuresti että tää bugi tuli tuon viimeisen päivityksen jälkeen ... monta kuukautta sitten jo.\nTV on siis LG 42LN577V josjollain on ollut sama ongelma, tai joku osaa neuvoa\nEi ongelmaa LG C9 ja Yle Areena (App Version 3.3.8.1).\nPari sekuntia kestää ohjelman alkuun.\nNo tällä voi ainakin rajata pois sen että vika ei ole kaikissa LG malleissa.\nMinulla tuo jäi käynnistysvaiheeseen ympyrä pyörimään.\nPoistin menemällä mökin kuvan kautta alkuvalikkoon ja siellä välitsin YLE Areenan ja kaukarin keskinappia painamalla hetken aikaa tulee ilmoitus että apin voi poistaa apin kuvakkeen yläpuolella olevasta ruksista.\nPoistin ja asensin uudestaan, niin alkoi toimimaan.\nSkiLynden tykkää tästä.\nKiitos!!! Tällähän se alkoi toimimaan, kun lopulta löysin tuon mistä asennus poistetaan. Uudelleen asennuksen jälkeen ei oikein heti toiminut mutta sammutin TVn ja laitoin uudelleen päälle niin johan alkoi toimimaan!\nLaitan tähän nyt kuvat mistä tuo poisto löyty, jos joku tarvitsee. Meillä TV jo ehkä 5-6 vuotta vanha eli tollasta "mökkiä" ei meillä ollut vaan kynän kuva.\nSmartWorld> My Apps > Muokkaa > YLE Areena kuvaketta painamalla tulee "siirrä poista"


Ex libris: Kirjahyllyn salat aukenevat\nViime aikoina olen lukenut HS:stä hämmentäviä kirjoituksia: suomalaisista kodeista katoavat kirjahyllyt! Suunta on tosin ollut havaittavissa jo pitempään sisustuslehtien sivuilta. Kirjahyllyhän on koko kodin kaunein ja kiinnostavin elementti, siihen oma katseeni aina eksyy kylässä ollessanikin. Joten, kesän ja kirjahyllyjen kunniaksi: tämä on Lasisipulissa-blogin innoittama kirjahyllykierros, wohoo!\nOlin aina haaveillut tummaa puuta olevista näyttävistä kirjahyllyistä, joten muuttaessani lapsuudenkodin lundiat lähtivät varastoon toimittamaan tehtäväänsä ja ostin kämpän muuhun ilmeeseen sopivan Boknäsin vitriinin. En enää haluaisi avohyllyä kirjoille, niin mukavaa on, kun kirjoihin ei kerry yhtään pölyä.\nKirjahyllyssäni majailevat kirjat voisi jakaa karkeasti kolmeen osastoon: 1) lempikirjani 2) kirjat, joita tarvitsee aina välillä selailla, esim. tietokirjat 3) kirjat, jotka odottavat milloin tahansa syttyvää inspiraatiota tarttua niihin, esim. iirin kielioppi tai Virginia Woolfin esseekokoelma. Kirjahyllyni järjestys elää, kun luettavana olevat kirjat tekevät tilaa muille. Minua kiusaa suuresti, jos saman kirjailijan teoksista on toistensa kanssa hyvin eriäviä ja yhteensopimattomia laitoksia. Tämän vuoksi aakkosjärjestyksestä ei ole tietoakaan. Varastossa on tosiaan oma kirjahyllynsä, jossa on lähes kaikki lapsuuteni kirjat, paljon sarjakuvia ja pääosa uusimmista kirpputorien löydöistä.\nAlin hylly on tarkoitettu isoille kirjoille. Kyseisellä hyllyllä on taidekirjoja, ompelukirjoja ja luontoon ja lemmikkeihin liittyviä kirjoja. Tämä hylly on varmasti kaikkein sekalaisin ja väliin on tungettu muutama lehtikin. Voisi kuvitella, että olen ahkerakin ompelija, mutta valitettavasti kyseinen harrastus on hyvin satunnainen. Kaavakirjoja pitää silti olla, eihän sitä koskaan tiedä milloin haluaakin tehdä kaikki vaatteensa itse. Kirjojen päällä lojuu Yrjö Karilaksen toimittama Pikku jättiläinen vuodelta 1958. Varsin mainion kirjan etulehdellä todetaan: ”Tietokirja nuorisolle, muistikirja, ohjekirja opiskelijoille” Kumpa vain saavuttaisikin sen vaiheen, jossa tuon kirjan sisältö olisikin vain jo opitun muistelua!\nYläpuoleisella hyllyssä on pieni kokoelma opiskeluihini liittyvää kirjallisuutta, joka on paitsi kiinnostavaa, myös välillä jopa hyödyllistä. Tunnustan etten ole lukenut Platonin Valtiota. Vielä. Ompelemani lötkö kettupehmo toimii osaston vartijana.\nSama teema jatkuu edelleen, joskaan kaikki kirjat eivät liity opiskeluihini vaan ovat siellä ihan yleisestä mielenkiinnosta. Hyllyn perusteella on helppo hahmottaa kiinnostuksenkohteitani: kielet, suomalaiset rikokset, eläimet ja kirja- sekä kirjehistoria.\nKierros jatkuu ”klassikkohyllylle”, jossa pääosaa näyttelee Umberto Eco. Econ lisäksi tykkään näemmä lukea kauhua ja venäläistä kirjallisuutta.\nLuen ja olen lukenut fantasiakirjallisuutta kohtalaisen paljon, mutta omistan sitä aika vähän. Asiaan vaikuttanee se, että monet kirjat ovat päätyneet eteenpäin. Sivussa näkyy myös pieni postimerkkikansio!\nYlimmän hyllyn kirjoille yhteistä on se, että ne ovat pokkareita. Carry on ei normaalista ole huutomerkkimäisesti tuossa keskellä, mutta hyllyyn oli jäänyt aukko, joka piti kuvaa varten täyttää jollakin. Ylähyllyn temaattisesta järjestyksestä on enää vain rippeet jäljellä, kun kirjat siellä vaihtavat ahkerasti paikkaansa.\nTänä vuonna olen lukenut aktiivisemmin jo omistamiani kirjoja sen sijaan, että tekisin jatkuvasti löytöretkiä kirjastoon. Olen ylpeä itsestäni tässä mielenlujuutta vaativassa suorituksessani. :D Niin kiinnostavia kirjoja kun olen mielestäni haalinut, ei pitäisi projektissa kai olla mitään vaikeaa?\nLähettänyt Puolikuu klo 14.18\nCelestine 25. heinäkuuta 2017 klo 16.01\nSunkin hylly on tosi kaunis! Kylässä kyllä tulee katseltua muiden kirjahyllyjä. Kaveri kävi meillä pari viikkoa sitten ja tulimme viettäneeksi suunnilleen tunnin kirjahyllyn ääressä lukukokemuksista ja -muistoista puhuen. Olen myös toisen kaverin kotona kirjaimellisesti haistellut hyllyn läpi hänen kanssaan :D\nTuo fantasiahyllyn yksisarvinen on ihana yksityiskohta! Mulla on tietokirjat lasiovisessa kaapissa. Onhan se kiva, kun kirjat ei pölyynny, mutta avohyllyissä kirjan saa helpommin käteen (joskin riippuu varmaan vähän lasiovien tyylistä? Omassa "kirjakaapissa" on lasiset liukuovet, jotka tekevät joidenkin kirjojen ottamisesta vähän haastavaa). Carry on muuten näyttää hauskalta tuossa vähän tummempien kirjojen seassa :)\nPuolikuu 2. elokuuta 2017 klo 23.15\nKiitos! ^^ Kirjahyllyn nuuskimista en olekaan vielä kokeillut, mutta se kuulostaa huipulta. :D Varsinkin uudet kirjat tuoksuvat aivan ihanilta! Joidenkin kirjojen hajusta myös huomaa, että niitä on säilytetty jossain kellarissa aika kauan. Ehkä ne kirjahyllyt katoavatkin vain vannoutuneiden e-kirja- ja kirjastoihmisten kodeista, ja niiden joille aihe ei ehkä ole sydäntä lähellä?\nOn totta, että avohyllystä saa kirjat nopeammin käsiinsä. Tässä mun hyllyssä lasiovet liukuu kirjojen päälle auki kivasti, joten vitriinit voi jättää myös auki. Kirjahyllyihin ilmestyy kyllä helposti kaikkia asukkaita, kuten tuo yksisarvinen!\nArkadi & Boris Strugatski: Stalker: Huviretki tienpientareelle\nPatricia Highsmith: Lahjakas herra Ripley\nAma Ata Aidoo (1) Collins Suzanne (1) Dick Philip K. (1) Enoranta Siiri (1) Fitzgerald F.Scott (1) Fränti Seppo (1) Gluhovski Dmitri (1) Gordijenko Anatoli (1) Harju Markus (1) Highsmith Patricia (1) Hijuelos Oscar (1) Hosseini Khaled (1) Itäranta Emmi (1) Karjalainen Tuula (1) Kauranen Anja (1) King Stephen (2) Meresmaa J.S. (1) Meyer Stephanie (1) Nabokov Vladimir (1) Ogawa Yoko (1) Orwell George (1) Pettersen Siri (1) Rimminen Mikko (1) Rowell Rainbow (2) Schnitzler Arthur (1) Statovci Pajtim (1) Stevenson Robert Louis (1) Strugatski Arkadi & Boris (1) Taskinen Satu (1) Vahanen Risto (1) VandeMeer Jeff (1) Vuoristo Sari (1)\n20-luku 70-luku 80-luku Afrikka aikakausiromaanit antologia armaat tenttikirjat bestseller dokumenttiromaani dystopia elämäkerta erotiikka esikoisteos fantasia feminismi Filippiinit historia huumori Iso-Britannia Japani joulu kasvukertomus kauhu kesä klassikot kotimainen kirjallisuus lukuhaaste maahanmuutto mainstream matematiikka merenkulku merirosvot muistelmat muistisairaus muumit muuta Neuvostoliitto New York nostalgiaa novellit nuoret aikuiset nuortenkirjallisuus näytelmä Post-apocalypse rakkaus rikoskirjallisuus romantiikka ruoka satunnaista scifi seikkailu seksuaalisuus sota steampunk surutyö talvisota Tove Jansson vampyyrit Wien yhdenpäivänromaani


Blogi: Vuosi luonnossa 11.11.2020\nPunatulkkukoiras. Kuvat: Samuli Haapasalo\nVaikka näyttävä väreiltään ja olemukseltaan punatulkku on aika hiljainen ja sävyisä. Sen pakoetäisyys on myös hieman pitkä. Monasti sympaattinen vihellys kuuluu huomaamattomasti aika korkealta puiden latvoista. Tässä punatulkun hillityssä käyttäytymisessä on syy siihen, miksi joskus kysytään, ovatko punatulkut vähentyneet. Mutta kyllä punatulkkuja on ollut tänä syksynäkin ihan mukavasti.\nPunatulkkunaaras on väreiltään kauniin hillitty. Lintu kuorii siemeniä taitavasti nokallaan.


Taidekorttelin uutiset | Taidekortteli | Page 4\nYou are browsing the Blog for Taidekorttelin uutiset\nMarch 11, 2017 in Taidekorttelin uutiset\nComments Off on Merja Salonen Di Giorgio\nOpastettu kierros Taidekorttelissa la 12.11.2016\nInnostavista Design-kierroksistaan tunnettu Karri Korppi opastaa\n10-vuotiaan Taidekorttelin saloihin ilmaisella kierroksella klo 13 alkaen.\nKierroksen lähtöpisteenä on Pulttitie 20, Studio Savea. Oppaalla käsissään\nHappy Guide Helsinki – kyltti.\nMukaan ehtivät 30 ensiksi ilmoittautunutta.\nLähetä sähköpostia: happyguidehelsinki(at)gmail.com jos tahdot mukaan. Laita\notsakkeeksi Roihupelto Ovet Auki!\nKierroksen kesto 2 – 2,5 tuntia, jonka aikana tapaat taitelijoita työssään\nja pääset syvälle heidän maailmaansa vieraillessamme heidän työtiloissaan!\nComments Off on Opastettu kierros Taidekorttelissa la 12.11.2016\n“OVET AUKI !” –12.11.2016, Roihupellon Taidekorttelissa\nROIHUPELLON TAIDEKORTTELI TÄYTTÄÄ 10 vuotta\nLA 12.11.2016 KLO 12-17!\nyli 60 eri taiteenalan tekijää avaa ovensa väriä, savea, kyniä, musiikkia, puuta, nahkaa, valokuvia, metallia, maalia, kangasta, poronluuta ja paljon muuta!\nRoihupellon pienteollisuusalueella Itäväylän ja Siilitien metroaseman kupeessa versoo uusia luovia ituja. 60 eri alojen taiteilijaa on oma-aloitteisesti etsinyt tiensä entisiin toimistohalleihin- ja tiloihin ja perustanut viisi aktiivisesti toimivaa yhteisöä, joissa taiteellinen vuorovaikutus rikastaa ympäristöä.\nNyt tähän ainutlaatuiseen kortteliin pääsee tutustumaan 10 -vuotisjuhlien merkeissä. Ovet avataan yleisölle lauantaina 12.11.2016 klo 12-17. Taiteilijat ovat paikalla. Huoneet on tuuletettu ja työt on ripustettu. Tarjolla kahvia, teetä ja rupattelua. Joku malttamaton saattaa maalailla tai muokata savea. Tule taidekävelylle katsomaan ja löytämään omanlaisesi maailma: tarjolla maalauksia, grafiikkaa, valokuvia, keramiikkaa, veistoksia, taidekäsitöitä, kortteja, musiikkia ja lastenkirjoja.\nMyös keskustan design-kierroksista tuttu opas Karri Korppi tekee opastetun kierroksen Ovet auki-tapahtumaan klo 13 alkaen osoitteesta Pulttitie 20.\nStudiot löytyvät osoitteista: Studio LAIPPA Laippatie 11 A ja B, Studio PULTTI Pulttitie 4 & 10 A ja B, Studio SAVEA ja Studio METSO Pulttitie 20.\nJuhlapäivänä löydät työhuoneemme roihujen ja ilmapallojen avulla.\nComments Off on “OVET AUKI !” –12.11.2016, Roihupellon Taidekorttelissa


Edunvalvonta: Suomen Motoristit ry akuuttien asioiden äärellä | Motoristit | Motouutiset\nEtusivu Motoristit Edunvalvonta: Suomen Motoristit ry akuuttien asioiden äärellä\nTiistai 3.5.2022 10:49\nEdunvalvonta: Suomen Motoristit ry akuuttien asioiden äärellä\nSuomalaisen motoristin edunvalvoja Suomen Motoristit ry eli SMOTO oli paikalla sekä Keski-Suomen että Kuopion Mp-näyttelyssä. Kävimme viimemainitussa kysymässä, mikä on akuutein asia tällä hetkellä ja ainakin yksi sellainen on synkän sadepilven lailla uhkaavan EU:n laajuisen moottoripyörien katsastupakon tulo, vaikka Suomen valtio ei sitä tällä tietoa olekaan ottamassa käyttöön EU-parlamentin päätöksestä huolimatta.\nSMOTO:n osastolla olivat paikalla muun muassa yhdistyksen sihteeri Harri Forsberg ja puheenjohtaja Jari Kielinen.\n– Kyllähän tämä katsastusasia pyörii päällä. Tämän vuoden aikana lähdemme viemään teemaa eteenpäin. EU:ssa on liikkeellä näkemys, että katsastustoiminta pitäisi saada säädellymmäksi, Harri Forsberg kertoo.\n– Asiasta on keskusteltu myös mp-alan yhteistyöryhmässä. Ryhmässä on herännyt ajatus siitä, voisiko ala yhdessä käynnistää vapaaehtoisen kuntotarkastustoiminnan, jonka sisältönä olisi osia teknisestä katsastuksesta. Ajatus on raakile vielä, mutta kehityskelpoinen.\nYhteistyöryhmän toimintaan osallistuvat SMOTO:n lisäksi Suomen Moottoriliitto, Mp-kauppiaat, Teknisen Kaupan Liiton moottoripyöräjaosto ja Liikenteen Erityisasiantuntijat Liiko ry.\n– Käytännössä toiminta voisi tapahtua samalla tavalla kuin autojen katsastuksessakin. Eli moottoripyörien huoltoliike toimisi tarkastajana ja laatisi tarkastuksesta todistuksen.\n– Jos tämä onnistuu, niin tarkastustoiminta luo mahdollisuuksia alan kehittämiselle ja asiakas saa lisäarvoa tarkastustodistuksen muodossa. Asiantuntijan laatima tarkastustodistus on hyvä lisä huoltokirjalle. Ja jokainen varmasti mieluummin maksaa muutaman kympin tarkastuksesta omalle mp-huollolleen kuin ylikansalliselle katsastusyhtiölle.\n– Jos katsastusta ajatellaan yleisellä tasolla, niin jos katsastaja ei ole kokenut motoristi, uskaltaisiko hänelle antaa prätkänsä testattavaksi, Forsberg kysyy.\nJos moottoripyöräala pysyy voimissaan, niin kuljettajat ovat nuorempia, eivätkä he ole enää mitään ropaajia, eikä uutta kalustoa pysty muutenkaan huoltamaan itse. Tällöin ammattilaisen rooli korostuu huoltotoiminnassa.\nMääräaikaiskatsastukselle ei teknisiä perusteita\n– Määräaikaiskatsastusta on perusteltu sillä, että se lisäisi moottoripyöräilyn turvallisuutta. Olemme tutkineet asiaa, ja Suomessa tapahtuvista moottoripyöräonnettomuuksista alle 1% on sellaisia, joiden aiheuttajana voi olla tekninen vika. Tämä tarkoittaa sitä, että turvallisuudella perusteleminen ei oikeuta katsastamisen vaatimista meillä, Jari Kielinen selvittää.\n– Pyörän tekninen kunto on eri asia. Toimivatko valot, ovatko äänet säädösten mukaiset? Yhteistyöryhmässä pohdimme, että moottoripyöräala voisi ottaa toimialana vastuuta moottoripyöräilyn turvallisuudesta.\nEU-taso antaa kansallisesti mahdollisuuden esittää katsastuksen korvaavia toimenpiteitä.\n– Venepuolella voi teettää vapaaehtoisen katsastuksen. Sillä on siellä niin virallinen asema, että vakuutusyhtiö antaa 30 % alennuksen vakuutusmaksuun, jos vene on katsastettu, Forsberg muistuttaa.\n– Suomessa oli pitkään epäselvyyttä siitä, otetaanko meillä moottoripyörien katsastus käyttöön EU:n siirtymäajan jälkeen. Kun SMOTO teki 2017 esityksen vaihtoehtoiseksi toimintatavaksi katsastuksen sijaan, ja esitteli oman Kaksipyöräisten strategiansa, LVM teki oman Kaksipyörästrategiansa, mutta ei ottanut siinä kantaa katsastukseen siirtymäajan jälkeen, Jari Kielinen muistuttaa.\n– Kysyimme Liikenne- ja viestintäministeriöltä, mitä olette esittäneet komissiolle, mutta emme saaneet vastausta. Viimein, kun Yle otti yhteyttä ja SMOTO oli kysynyt asiaa LVM:lta, LVM vastasi, että Suomessa ei olla ottamassa katsastusta käyttöön.\nSMOTO vastustaa pakollista katsastusta\n– Siirtymäaika päättyi 2021, ja periaatteessa katsastus on muuttunut pakolliseksi, mutta jäsenmaa voi edelleen esittää vaihtoehtoisia menetelmiä korvaamaan katsastuksen.\n– Riskinä on, että kun EU:n komissio käynnistää ”Roadworthiness packagen” tarkastelun, osana siihen vaaditaan moottoripyörien pakollinen katsastus parlamentin kannan mukaan. Varaudumme siihen, että katsastus palaa sen myötä keskusteluun.\n– SMOTO vastustaa moottoripyörien pakollista katsastusta, mutta jospa se voitaisiin korvata vapaaehtoisella kuntotarkastuksella. Vapaaehtoinen kuntotarkastus myös kerryttää dataa tarkastustapahtumista ja pyöristä, joten sillä on merkitystä, Kielinen uskoo.\n– Siitä selviävät ajokilometrit ja pyörän tekninen kunto. Tiedoilla on arvoa, mikäli dataa pystytään käsittelemään oikein. Oma kysymyksensä on vielä sitten se, että kenellä on moottoripyörän synnyttämän datan omistusoikeus. Onko se moottoripyörävalmistajan vai jonkun muun? Tällä hetkellä motoristilla ei ole oikeutta dataan ja mielenkiintoinen kysymys on sekin, miten tietoja käytetään onnettomuustilanteiden jälkipuinnissa, Jari Kielinen päättää.\nSiksikin tarvitaan edunvalvontaa.


Myynti ja asiakkuuksien johtaminen TO00BL02-3010 22.09.2022-09.12.2022\t10 op (TOH222SY) +-\nOpintojakso toteutetaan verkossa. Aikataulun mukaisissa verkkotapaamisissa läsnäolo tärkeää. Yrityscasen purkutilaisuudessa ja työpajakerroista kolmessa tulee jokaisen olla läsnä.\nViikotehtävät 1-5. (60% opintojakson arvosanasta, yksilötyö)\nYrityscase arvioidaan asteikolla 1-5. (40% opintojakson arvosanasta, parityö)\nTiimissä tehtävä työpaja arvioidaan hyväksytty/hylätty, tiimityö\nItse- ja vertaisarviointi arvioidaan hyväksytty/hylätty, yksilö- tai parityö\nHyväksytyn arvosanan saaminen opintojaksosta edellyttää kaikkien osatehtävien suorittamista.\nMyöhässä tapahtuneet palautukset vaikuttavat automaattisesti tehtävien arviointiin.\n22.09.2022 - 09.12.2022\nTarkistathan että aikataulun mukaiset verkkotapaamiset sopivat aikatauluusi.\nKolme laajaa arvioitavaa tehtäväkokonasuutta yksin, parin kanssa ja tiimissä.\nVerkkotapaamisten nauhoittamisesta ilmoitamme erikseen.\nTarkemmat tiedot ja tehtävien aikataulutus Canvasissa.


chronicillness | Chronically Johanna\n12.5.2020 / chronicallyjohanna\t/ Jätä kommentti\n12.5. on maailman Fibromyalgia päivä. Tiedätkö mikä fibromyalgia on? "Fibro tarkoittaa sidekudosta ja myalgia kipua lihaksissa. Fibromyalgia aiheuttaa kipua lihaksissa ja sidekudoksissa. Tuki- ja liikuntaelimistön kipujen ohella potilaat kärsivät lepoa antamattomasta yöunesta ja heti heräämisestä alkavasta uupumuksesta. Lisäksi heillä on erilaisia psyykkisen ja neurologisen tyyppisiä oireita. Oireiden kuva ei ole yhteneväinen. Sen vuoksi usein puhutaan oireyhtymästä." (Lähde: linkki)Itse … Jatka artikkeliin Fibromyalgia päivä


Hotellit Bulgary | Hotellitarjoukset | Hotels.com\nHotellit – Bulgary\nEtsi hotelleja kohteessa Bulgary\nNäytä kohteen Bulgary hotellit kartalla\nEtsitkö hotellia kohteessa Bulgary?\nHotels.com voi auttaa sinua löytämään parhaat hotellit kohteessa Bulgary.\nAutamme sinua löytämään täydellisen huoneen kohteesta Bulgary, Uusi Etelä-Wales, sillä avullamme voit verrata eri hotelleja helposti (mukaan lukien suositut ketjuhotellit). Tällä hetkellä kohteen Bulgary suosituin hotelli on &TravellersChoice1. Sinne on tehty &TravellersChoiceBooked1 varausta edellisen tunnin aikana.\nKun varaat yöpymisen Hotels.comin kautta, voit myös ansaita ilmaisia palkintoöitä liittymällä Hotels.com Rewards -kanta-asiakasohjelmaan. Ohjelma on ilmainen, ja liittymiseen menee vain kaksi minuuttia, ja kun olet yöpynyt 10 yötä, saat 1 palkintoyön ilmaiseksi*. Joten viikonloppumatka kohteeseen Bulgary voi olla ensimmäinen askel kohti ilmaista hotelliyötä.\nMiksi kannattaa varata majoitus kohteessa Bulgary Hotels.comilta?\nAutamme sinua löytämään täydellisen huoneen mihin tahansa tarkoitukseen. Löydät palvelustamme 0 hotellia kohteessa Bulgary. Vertaile hotelleja nopean ja helpon hotellihaun avulla. Voit myös rajoittaa hakutuloksia näillä ehdoilla:\n- kohteen Bulgary alueet\n- kohteen Bulgary nähtävyydet\n- 0 Hotels.com-asiakkaiden arvostelua yöpymisestä kohteessa Bulgary\n- saatavilla olevat päivät - tarkat tiedot ja kuvat - tarkat kartat, joista näet hotellien sijainnit sekä lähimmät julkisen liikenteen palvelut ja turistinähtävyydet kohteessa Bulgary.


Rukouspyyntö - Selvänäkö ja ennustaminen - Suomi24 Keskustelut\nVoitteko rukoilla tai lähettää auttavaa energiaa naiselle. Minulla on alkoholiongelma, päivittäin. En jaksa enää. Auttaa rukouksin, otan kiitollisesti kaiken vastaan.\nMielettömän hienoa, että kerrot ja hyväksyt tilanteen. Nyt vain apu sitten myös toisaalta. Hakeuduthan?\nUskovana en voi rukoilla sinulle auttavaa energiaa. Mutta voin rukoilla sinulle, että saat voimaa pyytää Jeesusta elämäsi Herraksi. Jätä kaikki huolesi Jeesuksen haltuun, älä neuvo, mitä Hänen pitäisi tehdä, Hän kyllä tietää mikä sinulle on yksilöllisesti parasta. Hän ottaa sinut, eksyneen lampaan, syliinsä ja vie sinut, rakkaan lapsensa, omaan tarhaansa. Sinutkin Jumala on luonut rakkaaksi lapsekseen, jolle Hän antoi oman tehtäväsi, jolla voit palvella hyvää Taivaan Isääsi. Ehkä vaikeutesi avaa silmäsi ja tulet huomaamaan, kuinka Jumala kääntää pahan hyväksi ja nouset uljaana Jumalan tyttärenä arvoiseesi siunattuun elämään, Jeesuksen horjumattomana työtoverina.\nHei. Hyvä että tiedostat ongelman,mutta voin sinua energiaputsat, mutta se ei auta kauaa sillä alkoholi ja muut päihteet vie tehon siitä. Eli jos tänään saat putsauksen niin huomenna jos otat alkoholia niin se energia on jo hävinnyt. Apua on mahdollista saada. Toivottavasti menet lääkäriin ja kerrot että sinulla on tuo ongelma niin saat siihen lääkkeellistä apua. Voimia oikein kovasti


Kiharoiden kätkössä: elokuuta 2012\nKesän suosituin puheenaihe taitaa olla sää. En aio valittaa siitä – sää ei oikeastaan minua ole haitannut, olen päinvastoin tyytyväinen, kun ei tarvitse kulkea vähissä vaatteissa ja polttaa itseään. Olen nimittäin kalpea, suoraan rokokoomaalauksesta. Kun seuraava projekti kuvattiin, oli juhannusaatto, ja suhteellisen lämmintä, paahtumisen merkkejä voi olla havaittavissa!\nPisarat-villatakki valmistui jo loppukeväästä, ja ollut jo ahkerassa käytössä.\nMalli: Oma (Ravelryssä)\nLanka: Le Fibre Nobili Super Tajmahal, 1160 m, 500 g\nPuikot: 3,25 mm, 3 mm\nNappien valinta oli vaikea, olin itse asiassa jo ostanut Karnaluksista mustat napit, mutta ne olivat aivan liian mustat ja kiiltävät, ja veivät pisaroilta kaiken huomion. Kävin sitten siskon kanssa Nappitalossa, ja löysin villatakkiin lopulta päätyneet harmaansävyiset, mattapintaiset, yllättävän vähän muovisen oloiset napit. Kuvitelkaa, epämuovimaiset muovinapit. Parasta.\nSiirrytään sitten itse neuleeseen. Näin joskus Rain Drops Dress -ohjeen, ja ihastuin ideaan. Neulemekko on mielestäni helposti melko epäkäytännöllinen, siksi että se on niin lämmin, ja talvella, kun se olisi sopivan lämmin, sukkahousut tuntuvat liian kylmiltä. Päädyin siksi pisaraneuleeseen.\nAinoastaan pisaraidea on varastettu, muu on omasta päästä keksitty. Lisäykset kaarrokkeessa ja helmaosassa on tehty spiraalina (näkyy lähikuvassa). Helma ja hihansuut ovat tehty ainaoikeana, jotta ne olisivat mahdollisimman huomaamattomat.\nHelmaosasta tuli liian löysä, tai sitten minulla ei yksinkertaisesti vain ole tarpeaksi leveä takapuoli. Toivon tietysti ensimmäistä vaihtoehtoa!\nTein myös huhtikuussa kaksi vuotta täyttäneelle siskontyttärelle Lasten Pisarat -takin, eli lasten version. Siinä versiossa ei sada vyötäröltä, vaan kaarrokkeen lisäksi hihansuista.\nLanka: Grignasco Bambi, noin 800 m\nHelmiäsnapit ovat Karnaluksista kauan sitten ostetut, ja sopii mielestäni vaaleatukkaiselle pikkutytölle tulevaan villatakkiin vallan mainiosti.\nTyttö esittelee villatakkiaan varsin ylpeänä. Villatakin pukemista yllytettiin muun muassa sillä, että täti laittaa päällensä melkein samanlaisen. Ja että nuken saa ottaa mukaan, jos sen laittaa kankaiseen kantokoppaan. Ja nuken villatakin napit hän osasi napittaa ihan itse.\nLähikuva satavasta hihansuusta. Kädessä näkyy nuken kantokoppa vuosimallia X.\nMyös toinen hiha piti kuvata!\nLähettänyt Lilja klo 10.36 5 kommenttia:\nTunnisteet: lapselle, neule, neuletakki, neulottua


Tietosuojaseloste – Rakennuspalvelu Pasi Ylennysmäki\nRakennuspalvelu Pasi Ylennysmäki\nSuomen Lammasyhdistys ry ei myy, vaihda tai siirrä tunnistamisen mahdollistavia tietojasi ulkopuolisille osapuolille. Tämä ei sisällä luotettuja kolmansia osapuolia, jotka auttavat meitä sivustomme ylläpidossa tai liiketoimintamme suorittamisessa. Myös kolmansien osapuolten on pidettävä tiedot luottamuksellisina. Uskomme, että tietojen jakaminen on tarpeen, kun tavoitteena on tutkia, estää tai muutoin käsitellä laitonta toimintaa, petosepäilyjä tai tilanteita jotka mahdollisesti uhkaavat jonkin henkilön fyysistä turvallisuutta, käyttöehtojemme rikkomista sekä muissa lain vaatimissa tilanteissa.\nRekisteri on suojattu ulkopuolisten käytöltä ja rekisterin käyttö on suojattu henkilökohtaisin käyttäjätunnuksin ja salasanoin. Käyttäjiä sitoo salassapitovelvollisuus. Rekisteriin pääsy on ainoastaan Suomen Lammasyhdistys ry:n työntekijöillä ja Suomen Lammasyhdistys ry:n verkkopalvelun tuottajan Trival Oy:n työntekijöillä, joiden tehtävät edellyttävät rekisterissä olevien tietojen käsittelyä. Työntekijöitä sitoo vaitiolovelvollisuus.\nRekisterin nimi: Rakennuspalvelu Pasi Ylennysmäen asiakasrekisteri\nRekisterinpitäjä: Rakennuspalvelu Pasi Ylennysmäki Ky, Torpparintie 13, 41920 KINTAUS\nYhteyshenkilö rekisteriasioissa: Pasi Ylennysmäki, pasi.ylennysmaki@gmail.com\nPasi Ylennysmäki 0400-472 378\nJonne Ylennysmäki 045-652 9085\nRAKENNUSPALVELU PASI YLENNYSMÄKI KY\n© 2022 Rakennuspalvelu Pasi Ylennysmäki


MM-pronssipainija Tuomas Tarino otettiin vastaan tarinoin | Keski-Uusimaa\nMM-pronssipainija Tuomas Tarino otettiin vastaan tarinoin\nKESKI-UUSIMAA | Painin juniorien MM-kisoissa Turkin Ankarassa sarjassa 84 kiloa pronssia voittanut 20-vuotias järvenpääläinen Tuomas Tarino saapui torstaina iltapäivällä väsyneenä, mutta onnellisena kotimaahan.\n– Painin viisi kovaa ottelua putkeen, sitten kävimme syömässä ja ajattelin lepuutella vähän pitkälläni silmiäni. Nukahdin ja heräsin passelisti neljältä herätykseen, kun piti lähteä lentokentälle, iloinen mitalisti totesi Helsinki-Vantaalla.\nPronssimitalistia olivat vastassa valmentajaisä Aki Tarino, Akseli-veli, sankarin tyttöystävä Lumikki Tattari ja Korson Vedon edustajana Urho Manninen. Virkojensa puolesta olivat paikalla painiliiton edustajina muun muassa liiton puheenjohtaja Jukka Rauhala ja toiminnanjohtaja, kansainvälisen painituomarin statuksen omaava Pertti Vehviläinen.\nTuomas Tarino ja toinen pronssimitalisti Taisto Lalli saivat sylin täydeltä kukkapuskia, mutta pistesijoille jääneet jäivät tavalliseen tapaan vähemmälle huomiolle. Kuitenkin suomalaisten menestys oli kaikkineen hieno.\n– Kisojen pistetilastossa olimme 15 parhaan maan joukossa kahdeksas ja toiseksi parhaana länsimaana. Saksa oli kuudes. Kisojen menestynein maa oli Venäjä ennen Irania. Venäläisen voittaminen on edelleen suomalaiselle harvinaista herkkua. Sarjassa 74 kiloa viidenneksi sijoittunut Veli-Karri Suominen löi venäläisensä toisessa keräilyottelussaan, painiliiton puheenjohtaja Jukka Rauhala kiitteli joukkuetta.\nTaso on laajentunut hurjasti.\nRauhalan (olympiapronssia 1984) oman painiuran aikana oli vain yksi Venäjä ja yksi venäläinen painija per sarja. Neuvostoliiton pirstaloituminen toi mukaan kymmenkunta uutta kovaa painimaata.\n– Kyllä taso on laajentunut hurjasti ja kamppailu mitaleista on paljon kovempi kuin silloin. Mitalia ei oteta suinkaan vahingossa, Rauhala ja Vehviläinen todistivat.\n– Kärki on niin tasainen, että kaverit painivat ristiin. Tarinolle pronssiottelussa hävinnyt azeri otti Tbilisin EM-kisoissa hopeaa ja mestaruus oli enemmän kuin lähellä.\n– Paremmalla tuurilla olisin voinut itsekin kamppailla EM-matollakin jo mitalista, Tuomas Tarino tuumi.\nTuomas Tarino tunnusti lentokentällä olevansa väsynyt.\n– Takana on pitkä kausi ja nyt olen ajatellut pitää vähän vapaata. Kaiketi olen sen ansainnut.\nValmentajaisä Aki Tarino arveli Vantaan painicupin marraskuussa olevan poikansa seuraava painikisa.\n– Sitä ennen on Virossa Palusalu-turnaus, mutta sitä pitää miettiä.\nPainojen suhteen Tarinolla ei ole ongelmia, sillähän paini vielä jokin aika sitten 74-kiloissa.\n– Pari-kolme kiloa tulee vedettäväksi. Se ei ole paha.\nSyyskuun lopuilla järjestetään painin MM-kisat Tanskassa. Ei ole mahdottomuus, että Tuomas edustaisi Suomea miesten arvokisoissa jo siellä.\nKorson Veto järjestää Urho Mannisen mukaan jonkinlaisen huomionosoituksen jäsenelleen.\n– Emme ole ehtineet puhua asiasta, vaikka puhelimet eilen (ke) illalla kävivätkin kuumina. Mutta varmaan menemme ulos. Emme kuitenkaan Madonnaa katsomaan, tyttöystävä Lumikki Tattari arveli mitalin juhlistamisesta.