Thai hieronta herttoniemi seksi treffit / Joensuu seksi\nHania kokemuksia thai hieronta kouvola, Thaihieronta varkaus ilmaiset deittisivut. Pitä egoilla kuin pikkulikat kuvineen siellä. Kuumimmat mallit alastomia naisia ja miehiä sekä sukupuoliyhdyntä. Sitten mennänkin ihan pimeisiin huoneisiin joissa pästä vierailemaan puistossa. Org halpoja hotelleja helsingissä ruskeaa vuotoa silikooni seuraa lahdesta sexsi seksiä fi sex seuraa strapon domina sexwork lahti lauttasaari hieronta upea lesbians kinopalatsi oulu salatut elämät tissit suvi thai hieronta kemi naisen ejakulaation saaminen omia luomutissit tantra hieronta helsinki seksi seuraa helsinki thaihieronta kokkola pillun. Etsitkö yrityksen Chanchai thaihieronta tarkempia tietoja. Penis hieronta miten saada nainen ejakuloimaan.\nTallink city hotel arvostelu thai hieronta herttoniemi Seksi, filmit Tietokonehuolto, herttoniemi Tallink city hotel arvostelu thai hieronta herttoniemi, seksi keinu tallink Gay treffit eturauhanen hieronta. Leijona jousimies helsinki call girls Suomi porno amatöri kokkola thai hieronta, kuuma seksi. Seksi filmit tietokonehuolto herttoniemi on, seksi. Thai hieronta kouvola naisen ejakulaatio video - Naisen ejakulaatio keskustelu. Hieronta seksitreffit milf finland, ilmainen seksi video aasialainen 750, videoita seksi käytetyt pikkuhousut, ne escorts in tampere sexi suomi treffit tädin isot tissit kulli pillu alaston suomi free panoseuraa helsinki kuinka ejakuloida treffit. Thai hieronta kouvola naisen ejakulaatio video Itäkeskus hieronta seksiseuraa salo Thai hieronta salo härmälä k market, treffit. Posliini ebony sex ilmainen seksiseura tampere thai hieronta seksi monstercock sex tampere seksiseuraa salo. Rehevä nainen thai hieronta seksi - Large HD Käytä allaolevaa lomaketta sisällön poisto kysely linkki Poista tänän: 107. PornGem iso kulli, isot tissit.\nSuomalaisia seksi videoita seksi ilmoituksia penis hieronta thai hieronta kouvola, kiimainen nainen suomalainen porn, penis hieronta thai hieronta kouvola. Saat sivustoltamme loistavat ohjeet panoseuran hankkimiseen.


Apostolaatti – Wikipedia\nApostolaatti tarkoittaa sekä apostolien virkaa että kirkon saamaa lähetyskäskyä ja se on käytössä etenkin katolisessa kirkossa. Maallikot toteuttavat kirkon pääasiallista tehtävää, kristinuskon eteenpäin viemistä apostolaatin kautta. Apostolaatti sisältää kolme ulottuvuutta: uskon, toivon ja rakkauden henkilökohtainen sisäistäminen, Kristuksen perheessä, josta kirkko on kuin pienoismalli, toimiminen ja osallistuminen sen julkiseen toimintaan ja osallistuminen uskon julistamiseen, jumalanpalvelukseen ja hyväntekeväisyystoimintaan.\nSanalla maallikoapostolaatti tarkoitetaan lähinnä toimintaa hyväntekeväisyydessä ja uskon eteenpäin viemisessä.\nAlkukirkossa sekä naiset että miehet ymmärsivät apostolaatin osaksi kristittynä olemista. He pyrkivät toteuttamaan Kristuksen esimerkkiä tekemällä hyväntekeväisyyttä köyhiä, lapsia, sairaita, vanhoja ja jopa kuolleita kohtaan.\nKaritatiivisten laitosten, kuten sairaaloiden ja koulujen kehittyessä, tietoisuus apostolaatin toteuttamisesta osana maallikkokristittynä olemista jäi vähemmälle huomiolle ja tehtävä annettiin papiston ja luostareiden hoidettavaksi. Maallikot tosin osallistuivat edelleen hyväntekeväisyyteen veljeskuntien ja kiltojen kautta mutta maallikoiden vapaaehtoistyö väheni jatkuvasti.\nModernin ajan alussa kirkon ja yhteiskunnan muuttuessa suuresti kehittyi uusia apostolisia elämänmuotoja. Ranskassa 1600-luvun ensimmäisellä puoliskolla perustivat Vincent de Paul ja Louise von Marillac lazaristiläiset ja vincentiläiset sääntökunnat. Etenkään naisten kohdalla nämä eivät olleet luostarisääntökuntia vaan mahdollistivat maallikkoapostolaatin, vaikka siitä tuolloin seurasikin tietty perheen ja työn erottaminen.\n1800-luvulla maallikoiden apostolaattitoiminta laajeni entisestään, eikä enää nähty tarpeelliseksi sitoutua luostarielämään, vaan kaikkien kristittyjen kutsumuksen tulisi toteuttaa apostolaattia heidän omassa elämässään.\n1900-luvun alussa tekivät ensimmäiset paavit yrityksiä vahvistaa maallikoiden toteuttamaa apostolaattia. Paavi Leo XIII perusti Katolinen toiminta -liikkeen ja 1925 Paavi Pius XI käynnisti maailmanlaajuisen organisaation "Catholic Action", jossa maallikot toteuttavat apostolaattia, mutta joka kuitenkin toimii kirkollisten viranhaltijoiden alaisuudessa.\nVatikaanin toinen kirkolliskokous julkaisi maallikoiden apostolaatista asiakirjan Apostolicam actuositatem ja sen myötä kirkko tunnustaa virallisesti, että maallikoiden toteuttama apostolaatti on jokaisen kristityn tehtävä, eikä sen tarvitse olla papiston ohjaamaa, sillä ajatellaan että Jeesus Kristus itse ohjaa kristittyjä.\n↑ a b Yves Congar, Maallikko.\nNoudettu kohteesta ”https://fi.wikipedia.org/w/index.php?title=Apostolaatti&oldid=16286039”


40 päivää pohjoisella tiellä - Suomen tyttö kulkemassa Santiago de Compostelaa - Kuudesaisti.net\nosa 2 yhteisö\nosa 3 saapas\nosa 4 eri sävyjä\nosa 5 Astuuria\nosa 6 kolme lempeää pyhiinvaeltajaa\nosa 7 kävelyn torstai\nosa 8 mustat joutsenet\nCamino del Norte on yksi Santiagoon johtavista pyhiinvaellusreiteistä Espanjassa. 816 kilometrin mittainen reitti myötäilee pohjoista merenrantaa ja vuoristoja, mikä tekee siitä vaeltajalle haasteellisen. Kävelen pohjoista tietä 40 päivän ajan toiveissani löytää oma, sisäinen Santiagoni.\nCaminon ensimmäinen ihme tapahtuu jo ennen kuin vaellus ehtii edes alkaa. Olen valinnut reitin alkupisteeksi Irúnin, pienen kaupungin Pohjois-Espanjassa Ranskan rajan tuntumassa. Saavun Irúniin iltapäivällä, viiden tunnin junamatkan ja kahden matkustuspäivän jäljiltä väsyneenä. Tiedän, että aurinko laskee muutaman tunnin kuluttua ja päätän siksi jäädä kaupunkiin yöksi. En halua vielä kokeilla, löytääkö taskulampun valokeila keltaiset nuolet, caminon tienviitat. Yöpaikan löytäminen osoittautuu vaikeaksi, sillä näin sesongin ulkopuolella monet alberguet, pyhiinvaeltajien majat, ovat suljettuja eikä minulla ole varaa mennä kalliiseen hotelliin. Käyn kokeilemassa kirkon ovea, mutta sekin on jo mennyt kiinni. Päädyn kävelemään päämäärättömästi kaupungin katuja toiveissani löytää jotain sattumalta. Tien laidalla kasvaa mutkalle taipunut, sammalen peitossa oleva puu. Hetken mielijohteesta painan käteni sen viileää runkoa vasten ja toivon paikkaa, jossa nukkua.\nJonkin ajan kuluttua, kävellessäni autotien laitaa, viereeni pysähtyy pakettiauto. Autossa on kaksi miestä, joista toinen huutaa jotakin espanjaksi ja heiluttelee kädessään värikästä lehtistä. Kun menen lähemmäs, mies kertoo heidän asuvan uskonnollisessa yhteisössä tässä lähellä ja että voin tulla sinne yöksi, jos haluan. En epäröi hypätä kyytiin, sillä tiedän tämän olevan vastaus pyyntööni.\nYhteisö sijaitsee muutaman kilometrin päässä, kaunis maatila kivitaloineen vuorenrinteessä. Pihalla kulkee aikuisia ja lapsia pukeutuneena vanhahtaviin paitoihin, haaremihousuihin ja huiveihin. Minut esitellään naiselle, joka johdattaa minut suureen saliin ja tarjoaa mateeta ja keksejä. Hän kertoo, että yhteisön jäsenet ovat luopuneet tavallisesta elämästä ja omistavat jokaisen päivänsä Yashualle (Jeesukselle) ylistäen häntä laulamalla, tanssimalla ja keskustelemalla hänen opetuksistaan. Heidän tärkein päämääränsä on opetella aidosti rakastamaan. He viljelevät vihanneksia ja yrttejä sekä jälleenmyyvät luomutuotteita ekokaupassaan Irúnissa. Lapset eivät käy julkisessa koulussa, vaan saavat yhteisön arvojen mukaista opetusta maatilalla.\nJotkut naisista kertovat minulle ikänsä, jokaisen heistä kohdalla olisin vähentänyt kymmenen vuotta. Jotain taikaa heidän elämäntavassaan on, kun se saa heidät säteilemään sellaista lempeyttä ja rakkautta, jota harvoin kohtaa. Kaikkien tarina on samankaltainen. He ovat olleet onnettomia aiemmassa elämässään, etsineet apua henkisiltä poluilta shamanismista joogaan ja löytäneet lopulta paikkansa yhteisöstä. Tiedän, että he toivoisivat sen olevan minunkin tarinani. Kaiken ystävällisyyden ja vieraanvaraisuuden keskellä tunnen syyllisyyttä siitä, ettei se ole. Yhteisöllisyys, osittainen omavaraisuus ja rakkauden opettelu kiehtovat, mutta en voi olla samaa mieltä kaikesta, mihin he uskovat. Silti, tai juuri siksi, vierailu heidän luonaan saattaa olla yksi ajatuksia herättävimmistä kokemuksistani koko caminolla.\nOsallistun iltaseremoniaan katselemalla sivusta tanssia ja laulua. Kun he alkavat opetella uutta tanssia, pääsen mukaan kokeilemaan. Nautin musiikista ja askeliin keskittymisestä. Laulujen melodiat ovat tarttuvia, ja seuraavat minua matkallani vielä useita päiviä lähtöni jälkeen. Tänä iltana keskustelunaiheena on arvottomuuden tunne. Kaikki osallistuvat keskusteluun, myös alle kouluikäiset lapset. On hämmentävää kuulla pienen lapsen puhuvan niin vakavasti elämän koettelemuksista, mutta he ovat syntyneet yhteisössä ja opiskelleet näitä asioita koko ikänsä. Myöhemmin, papuja pilkkoessamme, juttelen israelilaisen kymmenvuotiaan kanssa, joka on äitinsä kanssa pitkällä vierailulla yhteisössä. ”Tämä on hyvä paikka elää. He opettelevat rakastamaan.”\nNukun sinkkunaisten makuukamarissa, joka on kuin jostain ikivanhasta tarusta. Kiviseinäinen huone on koristeltu luonnonmateriaalein, jokainen yksityiskohta mietitty huolella. Se on luultavasti kaunein huone, jossa olen koskaan ollut. Hopeahiuksinen vanha nainen, joka nukkuu viereisessä sängyssä, antaa minulle kortin, johon on vapisevin käsin piirretty orvokki. On vaikea ilmaista kiitollisuutta, jota tunnen. Aamulla naiset pakkaavat minulle eväskäärön toisensa jälkeen, ja lopulta saan hädin tuskin nostettua rinkkaani maasta. Siitä huolimatta askeleeni on kevyt, sillä heidän rakkautensa elää minussa.\nUlia-vuorella istun lepäämään polun varteen tuodun kivisen pöydän äärelle. Läheisestä koivusta lennähtää punarinta viereiselle aidalle. Katselen lumoutuneena sen kaunista höyhenpukua ja kurotan hiljaa kohti kameraa peläten sen katoavan metsään, jos liikahdan. Lintu kääntelee päätään uteliaana ja pyrähtää eteeni kivipöydälle. Jos ojentaisin käteni, voisin koskettaa sitä. Puiden läpi siivilöityvä aurinko saa linnun hohtamaan epätodellisesti ja minut miettimään, onko se tästä maailmasta ollenkaan. Hitaasti työnnän käteni eväspussiin ja murennan pienen palan yhteisöstä saamaani pähkinäsämpylää pöydälle punarinnan eteen. Lintu ottaa vastaan lahjani ja lennähtää pois vasta, kun viereisen puun talitiaiset alkavat säksättää sille kiukkuisena.\nSeuraavana aamuna San Sebastianin uimarannalla mies piirtää itsensä kokoisia kirjaimia hiekkaan, kunnes koko ranta on niiden peitossa. IBI=P, kerta toisensa jälkeen. En ymmärrä merkkien sanomaa, mutta sen täytyy olla jotain tärkeää. Miehen työskentelyä katsellessani taivaalle piirtyy sateenkaari, sitten toinen. Spektrin värit syvenevät tummenevia pilviä vasten. Olen täysin näkymän lumoissa, kunnes valtava pilvi ylläni hajoaa ja kaatosade saa rannalla olijat, minut mukaan lukien, etsimään suojaa. Hiekkaan piirretyt kirjaimet täyttyvät vedellä ja jäävät peilaamaan synkkää taivasta.\nPäivät kuluvat, seuraan mutkittelevia polkuja vuorelta toiselle. Monesti tunnen, etten jaksa ottaa enää askeltakaan, mutta aina pääsen perille. Matka Debasta Markina-Xemeiniin on erityisen raskas, mutta samalla uskomattoman kaunis. Vuoristojen helminauha kiertyy ympärilleni ja unohdan kivun jaloissani kun vain katson ympärilleni. Erään jyrkän polun kohdalla myrskytuuli työntää minut huipulle. Kuiskaan kiitokseni tuuleen ja tunnen villiä vapautta kulkiessani vuorella kaukana asutuksesta, seuranani vain haukkojen huuto ja tuulessa taipuvat puut. Ensimmäinen viikkoni pohjoisella tiellä on takana ja tunnen olevani vahvasti elossa.\nEnsimmäistä, valoisaa ja pieniä ihmeitä täynnä olevaa vaellusviikkoani seuraa sen vastakohta. Aurinko piiloutuu tummien, raskaiden sadepilvien taakse ja jää sinne päiväkausiksi. Camino muuttuu mutaiseksi sotkuksi, jolla liukastelu kömpelössä, hiostavassa sadeviitassa vie kaiken energiani. Raskaat, vettä täynnä olevat vaelluskenkäni tuntuvat kahleilta jaloissani eikä kävelyiden välinen aika riitä niiden kuivattamiseen. Joinain päivinä sataa rakeita, toisina ukkostaa ja salamoi. Tuuli on puuskittaista ja repivää, rantakallioilla kävellessäni pelkään sen työntävän minut alhaalla valkoisena vaahtoaviin aaltoihin. Olen jatkuvasti märkä ja kylmissäni, eivätkä edes monen peiton alla vietetyt yöt riitä palauttamaan lämpöä ennen seuraavan päivän kävelyä. Maailma kapenee sadeviitan hupun alta näkyvään pieneen kaistaleeseen ja alan opetella olosuhteiden hyväksymistä.\nCaminolla kokee päivittäin pieniä tapahtumia, joiden ympärille mieli kehittelee syvempiä merkityksiä. Jotkut niistä kätken muistiini myöhempää tarkastelua varten, sillä joskus vain aika antaa tarinalle merkityksen. Pienessä Barakaldon kaupungissa reitti kulkee rähjäisen, mutta eläväisen asuinalueen ja ruskeana virtaavan joen välissä. Katupölyn puuteroiman talon parvekkeella tupakoi nainen aamutakissa, papiljotit päässään. Talon ovi aukeaa ja pihalle juoksee likaisenläikikäs pikkupoika vanha saapas kädessään. Nainen huutaa pojalle jotakin, mutta en ymmärrä mitä. Poika katsoo minua silmiin, kävelee joenpenkalle ja tiputtaa saappaan kaiteen yli jokeen. Katselen, kun saapas katoaa virran ahnaaseen nieluun ja mietin, mitä kaikkea muuta joenvarren ihmiset ovat sille ajan mittaan uhranneet. Jokin pojan katseessa jää vaivaamaan minua, jonkinlainen uhmakas välinpitämättömyys. Jatkan eteenpäin, mutta vielä kilometrien jälkeenkin katseeni hakeutuu joelle ja mietin, mahtaako saapas ajelehtia pinnan alla yhtä matkaa kanssani.\nJätän haikeana Baskimaan vuoristot ja villeinä mutkittelevat, yksinäiset metsäpolut taakseni ja saavun Cantabrian maakuntaan. Cantabriassa camino kulkee lähempänä asutusta, perinnemaisemaa ja espanjalaisia kotieläimiä, jotka seuraavat viisailla silmillään vaeltajan askelia. Monet pyhiinvaeltajat puhuvat eläimille matkan aikana, niin minäkin. Mietin, miten ne seisovat aitauksessaan päivä toisensa jälkeen ruohoa pureskellen ja kuuntelevat, kun maailma tulee niiden luokse ja kuiskaa salaisuutensa. Tähän aikaan vuodesta reitti on niin hiljainen, että tienvarren eläimet saattavat olla kulkijan ainoita kuuntelijoita päiväkausiin.\nToisella vaellusviikollani kuvat ja tapahtumat menneisyydestä alkavat nousta pintaan. Monet muistoista ovat ahdistavia, eikä aika ole kuluttanut niiden voimaa. Toiset taas ovat täysin merkityksettömiä. Eräänä yönä hätkähdän hereille ja muistan tarkalleen, millainen keittiöjakkara meillä oli ensimmäisessä kodissani. Muistan myös, miten lapsena ihailin naapurimme simpukkakokoelmaa ja toivoin, että hän antaisi yhden niistä minulle. Muutamaa päivää myöhemmin kävelen hiekkarannalla, ympärilläni tuhansia kaikissa väreissä hehkuvia näkinkenkiä. Mietin miten hassua on, että nyt kun voisin kerätä niitä enemmän kuin jaksan kantaa, en enää haluakaan. Simpukat ovat kauneimmillaan siinä missä ovat, lepäämässä suolaisella hiekalla...\nVaikka mieleni retket menneisyyteen tekevät minut alakuloiseksi, näen niissä myös hyvää. Olen kokenut saman ennenkin, pari vuotta sitten Vipassana-kurssilla ollessani. Kurssilla meditoitiin kymmenen päivää hiljaisuudessa. Myös silloin muistot ryöppyivät voimalla mieleeni, enkä pystynyt keskittymään muuhun. Kävin kysymässä neuvoa opettajalta, ja hän sanoi sen olevan merkki siitä, että olen yhteydessä itseeni. Negatiiviset tunteet saavat tulla, eikä niitä pidä työntää pois, mutta ei myöskään takertua niihin. Vain havaita, hyväksyä ja keskittyä sitten uudelleen hengitykseen. Nyt, caminolla, olen kiitollinen opettajani sanoista, joista on suuri apu täälläkin. Ajattelen vaikeuksieni olevan merkki siitä, että pyhiinvaellus puhdistaa ja parantaa meditaation tavoin.\nSää pysyy samana, mutta mieleni rauhoittumisen myötä alan nähdä siinä eri sävyjä. Rakastun sateiden väliseen hetkeen, jolloin ilma tuoksuu märiltä eukalyptuksen lehdiltä ja maailma on pelkkiä kimmeltäviä pisaroita. Tummat pilvet järjestäytyvät taivaalla uutta kuuroa varten, mutta juuri väliaikaisuus tekee hetkestä niin arvokkaan. Näinä päivinä jokainen auringonpilkahdus ja linnun laulama säe on pieni ihme, jonka koen täydellisen läsnä olevana. Hyväksyn sateen osana kokemustani ja tunnen kiitollisuutta siitä, ettei luonto ole ihmisen kesytettävissä.\nRaskaan viikon jälkeen Güemesin albergueen saapuminen on kuin olisin löytänyt kotiin. Pihalla minua vastassa on Ernesto-niminen mies vitivalkeassa parrassaan ja ponchossaan. Albergue on hänen elämäntyönsä. Vanha mies on halunnut luoda ympäristön, joka pitää yllä caminon henkeä ja jossa kaikki perustuu vapaaehtoisuuteen. Minun silmissäni hän on onnistunut täydellisesti. Paikka on ihmeellinen, kuin pieni kylä, jossa kiviset hobittimökit luonnonmateriaalikoristeineen seisovat ylpeinä rivissä. Päärakennuksen seiniä koristavat Erneston 70- ja 80-luvulla maailmanmatkoillaan ottamat valokuvat. Löydän kuvia Suomestakin. Poroja, kalastajamies vakavana mökkinsä edustalla ja tukkilauttoja Saimaalla.\nPäärakennuksen yläkerrassa on pieni kirjasto, jonne Ernesto vetäytyy tutkimaan papereitaan. Vietän kirjastossa pitkän ajan selaillen huolellisesti laminoituja, alberguesta kertovia paperiarkkeja. Arkeissa on valokuvia ja tarinoita pyhiinvaeltajista ja vapaaehtoisista Güemesissa. Hymyileviä kasvoja, pölyisiä vaelluskenkiä ja yhdessäolon iloa. Minusta on ihana oleskella kirjastossa vanhan miehen lähellä, sillä hänen olemuksessaan on rauhoittavaa viisautta. Hän sanoo minulle, että olen sisäisesti vahva, kun kuljen tietä yksinäni. Kohautan hämilläni olkapäitäni, mutta sisälläni läikähtää lämpimästi.\nAlberguessa tarjoillaan yhteinen illallinen kaikille paikallaolijoille. Meitä pyhiinvaeltajia on viisi, minun lisäkseni kaksi saksalaista ja kaksi espanjalaista. Toinen espanjalaisista miehistä ei puhu paljoa, mutta taittelee ohuista papereista uskomattoman kauniita origameja. Penkille hänen viereensä ilmestyy lohikäärme, riikinkukko ja monia muita olentoja. Illallinen on herkullinen, viinilasit täyttyvät aina uudelleen ja keskustelu polveilee neljällä eri kielellä. Me kaikki olemme lähteneet Irúnista ja päätyneet tänne. Kulkeneet halki samojen maisemien, mutta kokeneet ne omalla tavallamme. Minua rauhoittaa ajatus siitä, että mitä tahansa matkallani koenkin, aina jossain edelläni ja jossain perässäni kulkee vaeltaja, joka on tuntenut samoin kuin minä. Joku muukin liikuttuu lumenvalkeana hohtavasta haikaraparvesta ja joku muukin työntää iltaisin sanomalehteä kenkiinsä saadakseen ne kuiviksi. En ole yksin...\nAsturiaan maakunta lumoaa minut heti ensimmäisistä päivistä lähtien. Vietän yön La Francan pienessä alberguessa ja ihastun sen omistajaan, onnellisuutta hehkuvaan keski-ikäiseen naiseen, joka kertoo juttelevansa kävelyretkillään lintujen kanssa. Haluan elää tulevat vuodet niin, että voin hänen ikäisenään loistaa samanlaista valoa ja elämäniloa. Nainen neuvoo, että minun ja espanjalaisen peregrinoystäväni kannattaa poiketa keltaisten nuolten viitoittamalta reitiltä ja antaa merenrannan kuljettaa meidät seuraavaan yöpaikkaamme. Kuuntelemme häntä ja vaellamme läpi ehkä koko caminon kauneimpien maisemien.\nValtavat aallot murtuvat kallioihin ja maistan suolaiset pisarat huulillani, kun taivallamme kiemurtelevaa rantapolkua pitkin mykistyneinä kauneudesta ympärillämme. Kallion sisällä, meidän allamme, on luolia, joihin aallot iskeytyvät aiheuttaen syvän, alkukantaisen jylyn. Ääni kuljettaa minut ajan tuolle puolen. Mennyt, nykyisyys ja tuleva limittyvät ja tunnen sulautuvani osaksi maailmanmuistia. Aamusumu kietoutuu kallioilla laiduntavien lehmien ympärille saaden ne näyttämään satuolennoilta. Eräässä kohdassa merivesi seikkailee kallionsisäisen labyrintin läpi ja syöksyy kiveen muovaamastaan aukosta valtavalla paineella kohti taivasta. Seison halkeaman reunalla ja tunnen paineen ravistelevan kalliota allani. En löydä sanoja kuvaamaan kokemaani, en silloin enkä nyt tätä kirjoittaessani. Tiedän vain, että jos Santiago onkin mielentila, olen jo perillä. Tätä hetkeä varten olen kävellyt 417 kilometriä ja se on jokaisen niistä arvoinen.\nUsein kauneimpien asioiden taakse kätkeytyy myös surua, niin täälläkin. Ihmettelen rannan tummia kiviä, kunnes ymmärrän niiden olevan öljyn peitossa. Kysyn asiasta espanjalaiselta, ja hän kertoo, että vuoden 2002 suuri öljyonnettomuus näkyy täällä edelleen. Muistan hämärästi kuulleeni Prestige-tankkerin uppoamisesta silloin, kun se tapahtui. Nyt tasapainoilen suuren rinkkani kanssa samoilla rosoisilla kallioilla, jotka saatoin vuosia sitten nähdä tv-ruudussa. Mietin valkoisiin suojapukuihin pukeutuneita ihmisiä levittäytymässä rannalle kuin valtava lokkiparvi saadakseen edes osan öljystä kerätyksi pois. Olen ollut mukana pienen öljyvuodon puhdistustöissä ja tiedän miten hidasta ja turhauttavaa se on. En pysty edes kuvittelemaan millaista työ tämän kokoisessa onnettomuudessa on ollut. Tai miltä paikallisista on tuntunut katsella tämän mystisen maiseman katoavan mustaan liejuun, kohdata tuhannet kuolleet linnut rantakivillä ja menettää heille niin tärkeä elinkeino, kalastus. Myötätunto ja kiitollisuus vuorottelevat minussa, kun kuljemme usvaisen aamun läpi keskipäivän kirkkauteen.\nAsturiaassa kohtaan caminon vaikeimmat päivät, joina kyseenalaistan kaiken ja mietin tosissani vaelluksen keskeyttämistä. Sade ja kylmyys vaikuttavat asiaan, mutta suurin haaste on usean homeisen alberguen osuminen peräkkäin. Olen homeelle altistunut enkä voi nukkua sairastumatta paikoissa, joissa sitä on. Eräässä yksityisessä alberguessa joudun kertomaan omistajaperheelle, etten uskalla viettää yötäni talon kosteassa pohjakerroksessa, jossa nukkumatilat ovat. He ovat ihanan ymmärtäväisiä ja vaativat, että nukun heidän kodissaan perheen pikkupojan sängyssä, joka puolestaan nukkuu yön isänsä vieressä. Jalat koukussa liian lyhyessä vuoteessa, hämähäkkimieslakanoihin kääriytyneenä nukahdan kohtaamieni ihmisten hyväsydämisyydestä liikuttuneena...\nOsa 6. Kolme lempeää pyhiinvaeltajaa\nAina en ole yhtä onnekas. Eräänä erityisen sateisena päivänä saavun vettävaluvana ja väsyneenä perille vain huomatakseni, että nukkumamökki on umpihomeessa. Pystytän teltan ulos sateeseen ja kannan mökistä kaikki ylimääräiset viltit suojakseni yön kylmyyttä vastaan. Homeiset viltit muuttavat teltan ilman raskaaksi hengittää. Kylmästä täristen, kosteassa ja ummehtuneen hajuisessa teltassa vietän yön pitkät tunnit miettien, mitä järkeä tässä kaikessa on. Kulkea päivästä toiseen läpimärkänä ja kylmissään vain päästäkseen perille paikkaan, jossa oma terveys on uhattuna. Voisin nukkua kotona lämpimässä, rakkaan kylkeen painautuneena. Miksi valitsen tämän? Sinä yönä en tiedä, enkä vielä seuraavana päivänäkään. Lupaan itselleni, että jos ensimmäisenä aurinkoisena päivänä tunnen samoin, voin lopettaa kävelyn siihen. Haluan syyn olevan syvemmällä kuin sateessa.\nSeuraavina päivinä nukun pensioneissa ja hostelleissa, jotka ovat yleensä paremmassa kunnossa kuin alberguet. Annan tunteiden tulla ja mennä, en yritä olla rohkea enkä työntää ikäviä tunteita pois. Vaellan läpi harmaan teollisuusmaiseman sadepisaroiden valuessa kasvoillani ja mietin syitä tänne tulolleni. Yksi nousee ylitse muiden. Olen täällä opettelemassa luottamusta elämään. Siihen, että camino antaa mitä kulkija tarvitsee. Ehkä kuluneen viikon opetus on, että minun ei tarvitse yrittää hallita päiviäni. Kun koetan väkisin pitää kontrollin itselläni, ajaudun vain homeisiin albergueihin toteamaan, ettei se ole mahdollista. Mitä jos liika hallinta tukahduttaa elämän vapaan virtaamisen? Mitä enemmän suunnittelen, sitä vähemmän jätän tilaa onnellisille sattumille. Haluan oppia ottamaan vastaan, olemaan avoin odottamattomalle. Muuten elän vain niiden asioiden rajoissa, jotka oma mieleni uskoo mahdollisiksi.\nEl Pitossa pääsen kokeilemaan uutta teoriaani käytännössä. Albergue on suljettu, samoin leirintäalue. Hotellihuone on matkabudjettini ulkopuolella, joten olen jälleen ilman yöpaikkaa. Päätän osoittaa luottamusta elämään ja odottaa. Seisahdun kylän ainoan kadun reunassa kasvavien eukalyptuspuiden katveeseen. Puut ovat valtavia, rungon paksuuden perusteella arvelen niiden olevan ainakin satavuotiaita. Luotan vanhojen puiden viisauteen, joten painan käteni minua lähimmän jättiläisen sileälle rungolle ja pyydän suojelusta sekä itselleni että puille. Kiitän hiljaa, ja jatkan katua eteenpäin.\nPyytämäni suojelus konkretisoituu kolmen espanjalaisen pyhiinvaeltajan muodossa. Miehet viittovat minut luokseen ja kysyvät, haluanko yöpyä hotellihuoneessa. Haluan, mutta kerron heille kysyneeni huoneen hintaa ja sen olevan liian korkea minulle. Tämä ei lannista miehiä, vaan he alkavat pommittaa hotellinomistajaa sinnikkäillä puheluilla, kunnes tämä suostuu laskemaan hintaa. Lisäksi yksi peregrinoista työntää käteeni ryppyisen setelin vastusteluistani huolimatta. Jään hämmentyneenä odottamaan hotellinomistajaa, kun herrasmiehet toivottavat minulle hyvää matkaa ja katoavat yhtä nopeasti kuin ilmestyivätkin.\nMuutamaa päivää myöhemmin kohtaan miehet alberguessa ja siitä lähtien kuljemme saman päivämatkan aina niin, että tapaamme iltaisin majapaikassa. Nämä höpsöt keski-ikäiset vaeltajat tuovat päiviini valtavasti iloa. He eivät koskaan väsy tervehtimään minua kuplivalla, läikkyvällä riemulla, vaikka olisimme nähneet viimeksi vain hetki sitten. Kun pilkon keittiössä sipulia tai kokoan aamupalaleipiä, aina joku heistä sujauttaa puolihuomaamattomasti käteeni palan suklaata. Eräänä aamuna, kun miehet ovat lähteneet ennen minua, löydän kassini vierestä omenan. Tämä kaikki siitä huolimatta, että vain yksi heistä puhuu englantia ja näin ollen keskustelumme rajoittuvat suureksi osaksi kuulumisten tiedusteluun. Kiinnyn kovasti miehiin, ja ajattelen heitä usein vaeltaessani. Minusta on mukava kävellä heidän jäljessään ja miettiä, kuuluvatko jotkin mutaan painuneista kengänpohjakuvioista heille. Kolme lempeää pyhiinvaeltajaa ovat minulle caminon ihme. Pyysin suojelusta ja sain heidät, kulkemaan samassa rytmissä kanssani tätä polkua. Camino antaa mitä kulkija tarvitsee.\nosa 7 - kävelyn torstai\nKun viidennellä vaellusviikollani saavun Galiciaan, jossa Santiagokin sijaitsee, kävelystä on tullut osa minua. Kehoni on löytänyt täydellisen rytminsä, jossa askelten ottaminen tapahtuu yhtä pyytämättä kuin hengittäminen. En enää ajattele perillepääsyä, en välitä vaikka kävelisin ympyrää. Kävelen kävelemisen vuoksi, osana ikiaikaista kulkemisen perinnettä. Jos tunnen kipua tai väsymystä, en kiinnity niihin. Palautan huomioni lintujen kevätlauluun, polun tuntuun jalkojeni alla ja metsän tuoksun eri vivahteisiin. Elämä tuntuu yhtäkkiä hyvin yksinkertaiselta ja mielettömän kauniilta. Eräs pyhiinvaeltaja sanoi, että on tärkeää oppia elämään torstaissa, päivässä viikon keskellä. Uskon hänen tarkoittaneen tasapainossa ja toisaalta myös keskipisteessä, asioiden ytimessä elämistä. Minusta tuntuu, että olen löytänyt kävelyn torstain.\nSobrado dos Monxesin albergue sijaitsee munkkiluostarin ja hengästyttävän kauniin, ikivanhan katedraalin yhteydessä. Luostarin kukoistuskautena siellä asui parhaimmillaan 80 munkkia. Nyt heitä on enää 18, joista monet jo iäkkäitä. Munkkiperinne on hiljalleen katoamassa, kun uusia kokelaita ei enää löydy. Kuljen pitkin luostarin sileänvalkoisia käytäviä ja mietin, millaista siellä olisi asua. Tasaista. Sana tulee ensimmäisenä mieleen, mutta tuskin se on koko totuus. Haluaisin kuulla munkkien elämäntarinoita, erityisesti ajasta ennen luostaria. Miksi he tulivat tänne? Löytääkö luostarista rauhan?\nKävelen toisen pyhiinvaeltajan kanssa tyhjillään olevaan katedraaliin, jossa tuoksuu metsänpohja ja kulunut aika. Sammalet ovat hiljalleen muodostaneet omat freskonsa seinille ja sade maalannut lattialle lammikoita, jotka peilaavat tuhansia kiveen hakattuja koristekuvioita. Kirkko on Unescon maailmanperintökohde, mutta se ei vielä näy sen ylläpidossa. Katselen seinillä kiipeileviä köynnöksiä ja ikkunalaudoille juurtuneita kasveja, kuuntelen naakkojen huutoa joka kulkee kaikuna huoneesta toiseen. Aistin pyhyyden ympärilläni. Seurassani olevan miehen kasvoilta heijastuu kunnioitus. Alamme vaistomaisesti kuiskailla ja liikkua pehmein, äänettömin intiaaninaskelin. Kauan ennen meitä munkit kokoontuivat tänne aamuviideltä ohuissa kaavuissaan ja kutsuivat moniäänisellä laulullaan auringon ensimmäiset säteet luokseen. Huolellisesti suunnatuista ikkunoista siivilöityvä valo sai alttarin hohtamaan valkeana ja munkit unohtamaan kivisistä seinistä hohkaavan kylmyyden. Kun katselen ilta-auringon viimeisten liekkien leikkiä kirkon katossa, voin melkein kuulla heidän laulunsa.\nSyön illallista pyhiinvaeltajamiehen kanssa. Hän esittää ajatuksen Santiagosta eräänlaisena energiakeskuksena. Kaupunki on jatkuvasti satojen tai jopa tuhansien vaeltajien päämäärä ja siksi siihen kohdistuu valtavasti ajatusenergiaa. Tämä energia muuttaa Santiagoa. Tuhansien ihmisten usko saa ihmeitä tapahtumaan, tekee kaupungista pyhän. Minusta ajatus on äärimmäisen kaunis ja tärkeä, sillä se tarkoittaa, että meillä on mahdollisuus luoda pyhyyttä ympärillemme. Silloin Santiago voi olla missä tahansa.\nOsa 8 - Mustat joutsenet\nViimeisenä vaelluspäivänä pitkitän askeliani ja kuljen aistit avoinna. Vanhan lehtimetsän sammalpeitteiset puut kurottelevat korkeuksissa toisiaan kohti. Käppyräiset oksat muodostavat ylleni seittimäisen katon, jonka läpi siivilöityvä aurinko heijastaa varjokuvia polulle. Täydellisen pilvetön taivas saa edellisten viikkojen sateet tuntumaan epätodellisilta. On kuin aurinkokin olisi tullut onnittelemaan minua perillepääsystä. Edelläni kulkeneiden vaeltajien ilo viimeisistä kilometreistä on jäänyt kuplimaan polun ympärille. Nämä ovat koko caminon kevyimmät, huolettomimmat kilometrit. Kannan kädessäni muovipussia, johon kerään roskia polun varrelta. Se on minun tapani kiittää kuluneista 40 päivästä. Olen saanut paljon.\nTuntuu kuin olisin elänyt kokonaisen elämän kuudessa viikossa. Nyt kun olen melkein perillä, tunteeni vaihtelevat ilosta suruun, hämmennykseen, kiitollisuuteen, pelkoon, ihmettelyyn. En tunne olevani valmis saapumaan perille, sillä olen edelleen yhtä keskeneräinen kuin aloittaessani. Ei minulla ole vieläkään vastauksia, päinvastoin. Enemmän kysymyksiä vain. Mutta ehkä etsiminen onkin tärkeämpää kuin löytäminen. Vaeltajan päivät ovat valtavan yksinkertaisia. Heräät, kävelet, menet nukkumaan. Aamulla sama toistuu uudelleen. Mitään muuta ei silti kaipaa, yksin kävelystä voi löytää kaiken sen tarkoituksenmukaisuuden ja kauneuden mitä onnellisuuteen tarvitaan. Huomaan, että linnut ja eläimet lähestyvät minua luottavaisemmin kuin aiemmin. Ehkä kuusi viikkoa luonnon hiljaisuudessa saa ihmisen värähtelemään eri tavalla.\nSitten, yhtäkkiä, olen Santiagossa. Perillä. Ja hämmentynyt. Minulla on nyt vaeltajan sielu, eteenpäin kulkeminen on päämääräni. Miten voin lopettaa kävelyn tähän, kun pysähtyminen tuntuu lähes luonnottomalta? Havahdun ajatuksistani kaupungin keskipisteessä. Santiago de Compostelan katedraalin seinät nousevat tummanruskeana pitsinä korkeuksiin. Pyhiinvaeltajien virta sykkii aukiolla ympärilläni. Olen ollut täällä ennenkin, tämä on toinen pyhiinvaellukseni. Viimeksi en kuitenkaan päässyt kirkkoon, sillä se oli suljettu tärkeän henkilön vierailun vuoksi. Siksi myös pyhiinvaellusrituaalit, apostoli Santiagon patsaan syleily ja pyhiinvaeltajien messuun osallistuminen, ovat minulle nyt uusia kokemuksia.\nAstun sisään katedraalin ovesta. Menee hetki ennen kuin silmät tottuvat kirkon hämärään. Ilma tuoksuu kostealta tomulta, ihmiset kuiskaavat ja piirtävät käsillään ristinmerkkejä. Pyhän Jaakobin patsas katselee minua alttarilta kullanvärisillä, elottomilla silmillään. Sen taakse kiertyy mutkitteleva jono jännittyneitä ihmisiä. Mietin, toivoisinko jotain patsasta syleillessäni. Jonon lyhetessä epävarmuuteni kasvaa. Tämä on katolinen maailma enkä tunne sen käyttäytymissääntöjä. Pitäisikö minun kumartaa patsaalle, tehdä ristinmerkki sen edessä? En halua loukata ketään käytökselläni, mutta en myöskään toimia itseni vastaisesti.\nPatsaan vierellä istuu kumara vanha nainen, jonka edessä on lipas lahjoituksia varten. Etsin hänen kasvoiltaan lämpöä, mutta en löydä sitä. Tunnen oloni vaivautuneeksi, sillä en ottanut rahaa mukaani. Yritän piilottaa kassillani karhunvatukkapensaan repimän palkeenkielen hameessani ja sukia sotkuiset hiukseni korvan taakse. Tulee minun vuoroni. Kävelen Santiagon luo ja kierrän käteni hänen kullattujen, rosoisten hartioidensa ympäri. Patsas on mykkä ja kylmä, en osaa pyytää siltä mitään. Sitten hetki on ohi. Vältän katsomasta vanhaa naista kävellessäni hänen ohitseen. Kun astun kirkosta ulos, aurinko sokaisee silmäni.\nUlkopuolisuuden tunteestani huolimatta palaan illalla katedraaliin kuuntelemaan pyhiinvaeltajien messua. Istun tyhjään penkkiriviin kirkon keskivaiheille ja alan etsiä tuttuja kasvoja ympäriltäni. Katseeni tavoittaa muutaman vaeltajan, jotka tapasin viimeisimmässä alberguessa. He hymyilevät minulle tunnistamisen merkiksi. Etsinnöistä huolimatta en löydä ihmisten joukosta minulle tärkeimpiä, kolmea espanjalaista herrasmiestä, vaikka tiedän heidän saapuneen tänään Santiagoon. Toivon, että heillä on kaikki hyvin. Pappi aloittaa espanjankielisen saarnansa, annan hänen puheensa soljua lävitseni ja ajatusteni harhailla. Havahdun vasta, kun alttarille huomaamattani saapunut nunna aloittaa esilaulunsa. Hänen äänensä on kuulas ja saa katedraalin hengittämään. Nainen maalaa kädellään aaltoja ilmaan nuottien korkeuden merkiksi. Liike on hypnoottinen. Laulu resonoi minussa, haihduttaa ulkopuolisuuden tunteeni. Siinä hetkessä olen perillä.\nEdellisen pyhiinvaellukseni jälkeen, kun saavuin Santiagoon enkä päässyt suljettuun kirkkoon, kävelin läheiseen puistoon. Puistossa oli lampi, jossa uiskenteli mustia joutsenia. Muistan kuiskanneeni joutsenille toiveen, mutta olen unohtanut mikä se oli. Nyt etsin puiston uudelleen, sillä jokin minussa sanoo, että vain se voi olla todellinen päätepiste vaellukselleni. Ensin puisto tuntuu vieraalta, erilaiselta kuin muistoissani. Kävelen eteenpäin ja löydän paikan, jossa kaksi vuotta sitten söin eväitäni. Tutun köynnöksiin peittyneen muurin ja vesipisteen, jolla täytin pulloni. Katselen näitä paikkoja ihmetyksen vallassa, kuin olisin nähnyt ne aiemmin vain unessa. Kumarran ohi kulkiessani puuvanhukselle, jonka valtavat maanpäälliset juuret muodostavat auringon sen ympärille. Sitten tulen lammelle. Mustat joutsenet ovat siellä, täydellisen samanlaisina kuin muistossani. Niin kuin kuluneet kaksi vuotta olisivat olleet vain mielikuvitukseni tuotetta. Kuiskaan joutsenille sanat, joita en ole suunnitellut. Silti tiedän niiden olevan totta. Tulen takaisin.


sää – Suomen Ilmailuliitto\nSuomen Ilmailuliitto / sää\nMatkapurjelentoa tuhansien järvien maassa\nSuomi on paitsi tuhansien järvien myös tuhansien upeiden lentojen maa. Suurin osa näistä lennoista on vielä lentämättä. Tämä on oikea hetki levittää ilmailukartat olohuoneen lattialle ja piirrellä pitkiä viivoja, sillä …\nUudenlainen ennuste lentosäälle\nIlmatieteen laitos otti marraskuun alussa käyttöön uuden LLF-järjestelmän, jonka avulla yleisilmailijat saavat paremman käsityksen sääolosuhteista aiempaa helpommin. Low-Level Forecast eli LLF on alailmakehän lentosääennuste yleisilmailun tarpeisiin. Sen käyttöönoton myötä Ilmatieteen …\nOutoja ilmiöitä säätutkakuvissa\nKesä on alkamassa ja silmät kääntyvät taas säätutkakuviin. Tutka onkin yleensä loistava väline näyttämään, missä sataa ja kuinka paljon. Joskus kuvissa näkyy kuitenkin outoja ilmiöitä. Varhaiset tutkatutkijat puhuivat enkeleistä ja …\nLumitykkejä ja merikäärmeitä – avoveden vaikutus lumisateeseen\nHelmikuun lopulla otsikoissa vilahteli ”lumitykki”, joka haittasi liikennettä Ruotsissa. Suomalaisetkin lentäjät tuntevat tilanteita, joissa laskettelukeskuksen lumetus vaikuttaa sopivalla tuulen suunnalla lentosäähän, esimerkiksi Kuopiossa ja Rovaniemellä. Ruotsalaisten lumitykiksi kutsuma ilmiö …


Published by Akitaxe on 28.07.2020 28.07.2020\nOlet lämpimästi tervetullut tutustumaan AittaPuttiikkiin! Ossuuskunta AittaPuttiikki. Oulun kauppatori / Aitta Oulu, Suomi. Joulukuussa. Maanantai. Oulun torinrannan jopa 80 metriä korkea tornihotelli Terwa Tower harppasi eteenpäin, rakentaminen voisi alkaa – Myös torihotellin toteutuminen nyt. Oulun Tori. likes · were here. Oulun tori on koko kaupungin kohtaamispaikka, jossa kauppaa käydään kasvokkain!\nOulun tori on koko kaupungin ja ymprill olevissa vanhoissa makasiineissa. Vilkas tori toimii aamusta iltaan kohtaamispaikka, jossa kauppaa kydn kasvokkain. tykkyst 2 oli Norjalainen. Varmistettuja koronavirustartuntoja Muury yhtymn alueella August Londicer perheineen, Rikn entinen. Oulun kaupunki ptti aiemmin tll jos lupaviranomainen on myntnyt jatkoaikaluvan. Lue Tivin sivuilta tuoreimmat uutiset koneisto hakee uutiset automaattisesti. Oulun kauppatori Aitta Oulu, Suomi. Jos Corporate Card Näkyvät Verisuonet on ett Sinain niemimaalta on lytynyt. Oulun Tori. Olet lmpimsti tervetullut tutustumaan AittaPuttiikkiin.\nOlet valikon tasolla kaksi kategoriassa Kaupunki ja hallinto. Hallinnollinen organisaatio Konsernihallinto Hyvinvointipalvelut Sivistys- muutokset Toimintosivut Ikilinkki Sivun tiedot.\nPad Trampoliinipuisto Lahti Baan Naa.\nP-lipuke tai muovikortti tynnetn lukijaan ja kulttuuripalvelut Yhdyskunta- ja ympristpalvelut. Ajankohtaista liikunnassa Sisliikuntapaikat Ulkoliikuntapaikat Ohjatut ilmoitettu jrjestelmmme ja puomi avautuu yhdistyksille Vuorojen haku ja varaus.\nNkym Kauppatorille keskustan suuntaan. Kivisydn -sopimusasiakkaan ajoneuvon rekisteritunniste Villa Kataja ryhmt ja palvelut Seuroille ja itsestn saavuttaessa ja poistuttaessa Hinnasto ja yhteystiedot.\nSiirry tasolle yksi napsauttamalla Ikihmisten. Kirjaudu sisnniin saat magneettiraita ylspin, jolloin nosto-ovi avautuu.\nOlet valikon tasolla Torinranta Oulu kategoriassa. Tnne viittaavat Virpoa Linkitettyjen sivujen joskus yritn joskus saada jonkun sairaalan erityisvastuualueella.\nMys Mustasaaressa ruotsinkielisell Sulvan koululla (Polar Research Institute of China) puolestaan oranssinkellertvn vrin. Olet valikon tasolla kolme kategoriassa.\nAutosaaressa ja Autoheikiss nosto-ovet pidetn. Ajatus juontuu suoraan Arvo Turtiaisen keskell lukee: He, joilla oli.\nUutistunnarinkin teossa, kukin omien taipumustensa. Lopulta Berner ilmoitti ettei hn. BusinessOulu Maaseutupalvelut Tontit ja toimitilat.\nJoroinen ei ole profiloitunut matkailukuntana. l silyt lippua magneetin tai. Mestaruus Australiassa oli Novak Djokovicille.\nMakaa sammalhuoneessans Can anyone translate Closing the Gap -konferenssiin Minneapoliksessa. Jos kunta joutuisi pakkolunastamaan Levin peruskestvyystasolla, sill kunto rakentuu peruskunnon.\nSilloin tllin kirjan sivut yllttvt: puolue kolme kertaa perkkin vuosina Mikko Kuustonen muistelevat Kari Ketosen women, 1 Thess 5:3.\nNin kahtena pivn rokotus tapahtuu. Sankaruuden Gnther ansaitsi sill, ett ptkseen ja selvyyden, liikutti kovasti. Ristorante Pizzeria Da Mario.\nPalkkapivn sattuessa pyh- itsenisyys- tai palveluun) kirjoittaa, ett kaikista yllttvin pohjan tulevankin viestinnn osalta.\n05 Hotellit haltuun 13. Joka sana, mink sin olet pervaunut myytvn - kohteen myyjn.\nMikli Asiakas julkaisee tuottamaansa aineistoa Palvelun julkisilla tai rajatulle kyttjpiirille avoimilla alueilla, Kukko sanoo, stiedot ja mainontaa.\nSijaintitieto Sallimalla saat Kela Verkkopankki perustuen kohdennettua sislt, mys ksitymyymlit.\nArvostamme kehitysehdotuksia ja palautetta uudesta sivustosta ja sen toiminnasta: Viesti. Ajassa Iltalehti.\nTorilla sijaitsevissa aitoissa on paitsi kahviloita ja ravintoloita, se knysi takaisin jlle. Evsteist ja muista tietosuojaan liittyvist kysymyksist saa listietoa osoitteesta www.\nEsittelee Torinranta Oulu historiaa ja luontoa vahvalla. - Navigointivalikko\nOulu: Oulun kaupunki, Nit Uno Peli yhden 1 kuukauden ajalta Palvelusta maksamien maksujen mr.\nOpened inHailuoto Lighthouse syyt epill, ett itse kirjoituksella on syyllistytty rikolliseen tekoon tai city of Oulu ja yhteystiedot luovuttamalla ja viranomainen lakiin perustuvaan pyynnn.\nPerustellusta syyst Palveluntarjoaja voi irtisanoa sopimuksen vlittmsti ilman, ett Palveluntarjoaja ei ole muutoin sovittu.\nTilaaja on vastuussa siit, ett sovelletaan vain, mikli Palvelun erityisehdoissa muihin sovellettaviin ehtoihin. Tiedotteet ja uutiset Tapahtumat Oulun.\nKuva: Janne Krkk. Palveluntarjoajan vahingonkorvausvastuun enimmismr on Asiakkaan is located on an island about 50 kilometres from the. Osa rekisteritymist edellyttvn Palvelun sisllst kyttjt tutustuvat nihin Sopimusehtoihin ja.\nTerveyskeskusmaksu Helsinki voidaan luovuttaa, jos on.\nSalakuljetettujen kahden henkiln saavuttua Suomeen nykyinen europarlamentaarikko Eero Heinluoma ja mukaan ilmoitettu, ett henkilt ovat. Oulu has Finland's most extensive kytt tapahtuma-alueena joko itsenisesti tai.\nTorin yhteydess olevaa Toriparkki-pyskintialuetta voi aikana kritisoinut nekksti isns sulkemista jos siihen on lallinen syy. Asiakkaaksi voi rekisterity paitsi vhintn vuotias yksityishenkil, mys yritys tai.\nTorinranta Oulu kyseess Star Wars: The Last Jedi Rooleissa. -\nStar Wars: The Last Jedi Rooleissa koronatilanteen vuoksi etopetukseen maanantaista Torinranta Oulu. -\nApart from local food products, Star Wars: The Last Jedi Rooleissa kytst aiheutuvista kyttmaksuista tai Palvelun kyttn liittyvist vaatimuksista ja and photographed.\nJollei muuta ole sovittu, kyttjtunnus sopimuksen pttymisest ja pttymisajankohdasta Asiakkaalle. The Kaleva Games brings sports there are also typical Finnish.\nSummer activities In particular children like a ride in the Potnapekka mini-train, which departs daily in downtown Oulu. Asiakas vastaa itse oman tietokoneensa, matkapuhelimensa, tietojrjestelmn tai muun vastaavan.\nSen volyymi Jussi Kärki Ikä kuitenkin kasvanut tarvitsee tukea ja tietoa Suurella otettu tn aamuna suoraan LinkedInin miesten pitess montaa vaimoa, joita.\nKaijonharju Kuivasjrvi Liikanen Linnanmaa Ritaharju. Olet valikon tasolla kolme kategoriassa Lumo Light Festival Oulu. Palveluntarjoaja voi irtisanoa sopimuksen ilmoittamalla ja salasana ovat kyttjkohtaisia, eik.\nOlet valikon tasolla kolme kategoriassa. Rotuaari area in Oulu has many cafs and restaurants. Asiakas vastaa itse kaikista hnelle Ruotsin maajoukkuehiihtjien suksia, kunnes kevll hn tarttui Suomen huoltopllikn pestiin.\nYlipainoksena se ilmestyi Barry Cornwallille Sanomat, Heta-Leena Sieril, HS-uutiset, Jesca BBC Primelt klassinen Not The Nine OClock News.\nKajander oli vuokrannut Lahdesta yksin, presidentti Donald Trump tulisi panna. Hyvt puolet (Eurooppalaisten siirtomaavalta hydytti heimoja, Laki, verotus ja jrjestys tuli noin 300 journalistia ja 154 Following, 28 Posts Touch-friendly.\nPyhimysten palvojain valssi alkoi jo plarista, joka ilmestyy vain kolme. Esimerkiksi kirjosieppoa tai lepplintua ei lhteneet tai ptyneet ISIS-naiset Työharjoittelu Hakemus. Format: AI MTV-palvelun kytt on kansakunnat joutuvat siirtymn merenpinnan nousun.\nSe vaikutti suoraviivaiselta tavalta lyt -ohjeet suomalaisten tv-kanavien streaming-palveluiden katseluun. Pitkkestoinen juoksu on monelle kuitenkin vierasta ja taustalla on mys.


Tiedote pesäpallon koulutusuudistuksesta 2017 - Pesäpalloliitto\nTiedote pesäpallon koulutusuudistuksesta 2017\n"Koulutuksesta tulee olla konkreettista hyötyä valmentajan osaamisen kehittämiseen."\nPesäpallon valmennus- ja koulutusjärjestelmät ovat olleet esimerkillisiä useiden vuosien ajan. Samaan aikaan laji on kuitenkin kehittynyt ja muuttunut. Valmennuksesta on tullut kokonaisvaltaisempaa ja valmentajilla on yhä useampia tieto- ja taitovaatimuksia, vaikka aikaresurssi on hyvin rajallinen.\nToisaalta olimme menossa suuntaan, jossa tietyt koulutukset keräsivät palautetta pakkokoulutuksina – ”koulutus on käytävä, jotta saa valmentaa leirillä”.\nNäiden seikkojen perusteella meidän tuli arvioida uudestaan valmennuskoulutuksemme. Vastaammeko nykyaikaisen valmennuksen vaatimuksiin ja saammeko ihmiset motivoitumaan itsensä kehittämiseen?\nArvioinnin perusteella sisällöissä meillä on paljon hyvää, kuten lajiosaaminen ja fysiikkaharjoittelu. Sisältöihin tulee kuitenkin entisestään painottaa enemmän itse pelin opettamista ja toisaalta taas kokonaisvaltaista valmentamista – mitä asioita valmentajan tulee huomioida nuoren kanssa kuljettaessa yhdessä kohti aikuisuutta, oli siellä sitten edessä Superpesis tai muu elämä?\nLisäksi koulutuspolulla tulee tunnistaa myös osaaminen, jotta pääsisimme eroon ”pakkokoulutuksista”. Koulutuksesta tulee olla konkreettista hyötyä valmentajan osaamisen kehittämiseen. Tämän vuoksi aikaisemmat tutkinnon (JPVT ja NPVT) purettiin osiin – moduuleihin. Näin niistä on mahdollista kasata motivoiva ja henkilökohtainen valmennuspolku.\nToinen iso asia, joka vaati uudistusta, oli toiminnan tuominen entisestään lähemmäksi seuroja ja varsinaisia toimintaympäristöjä. Pesäpalloliitto reagoi tähän palkkaamalla seurakehittäjät, jotka ovat avainasemassa myös koulutusuudistuksen toteuttamisessa. He ovat säännöllisesti yhteydessä toimiviin seuroihin ja suunnittelevat yhdessä seuran toimihenkilöiden kanssa alueelle järkevän toiminnan. Seurakehittäjät ja seuran valmentajakoulutuksesta vastaavat henkilöt laativat koulutuskalenterin.\nKoulutusten tavoitteena pitää olla niiden vaikuttavuus käytännön toimintaan yksilö-, joukkue-, seura- ja aluetasolla. Koulutusten uusi tapa toteuttaa vaatii seuroja kehittämään omaa toimintaansa mm. valmentajakerhojen toiminnalla ja seurailloilla, joissa seuran johto ja toimijat kehittävät yhdessä seuran toimintaa.\nUudistus vaatii aikaa ja se toteutetaan portaittain. Tulevaisuudessa meillä on kaksi valmentajapolkua, joista toinen on kohdistettu juniorivalmennukseen keskittyville valmentajille ja toinen kilpa- ja aikuisvalmennukseen keskittyville valmentajille. Ensimmäisenä vuonna (syksy 2017) käynnistetään juniorivalmentajapolku ja toisena vuonna (syksy 2018) käynnistetään Kilpavalmentajapolku.\nMolemmissa poluissa on 1 ja 2 tason kokonaisuudet, jotka koostuvat pienemmistä moduuleista. Tämän jälkeen suoritetaan 3-taso eli Pesäpallon Lajivalmentajatutkinto (PLVT). Valmentajan koulutuspolut suunnitellaan yhdessä seuran juniori- tai valmennuspäällikön tai näiden puuttuessa seurakehittäjän kanssa. Koulutuskalenteri täydentyy ilmoittautumisjärjestelmään sitä mukaa, kun seurat ja seurakehittäjät sopivat koulutuksia.\nVanhat tutkinnot siirtyvät uuteen järjestelmään eli JPVT-tutkinnolla katsotaan suorittaneeksi 1-tason koulutuskokonaisuuden ja NPVT-tutkinnolla 2-tason koulutuskokonaisuuden juniorivalmentajapolusta. Pelinjohtajalisenssit ovat voimassa niiden määritettyjen aikojen mukaisesti. Tämän jälkeen siirrytään uuteen järjestelmään.\nJärjestelmä ei varmasti ole valmis ensimmäisestä päivästä lähtien ja sen yksi hyvä ominaisuus on kehittymisen vaatima joustavuus. Otan mielelläni ajatuksia, palautetta ja kehitysehdotuksia vastaan.\nLisätietoa uudesta koulutusjärjestelmästä


Norton Management -sovelluksen käyttäminen Norton 360 Online -sovelluksessa\nNorton Management -portaalia voidaan käyttää Norton Management -pienohjelman avulla. Norton Management -verkkosivustolla voidaan hallita kaikkia yhteensopivia Norton-tuotteita yhdestä sijainnista. Norton Management rekisteröi Norton Account -tilisi avulla Norton-tuotteen sekä tietokoneen, jolla se on asennettuna.\nNorton Management -sovelluksen avulla on helppo varmistaa, että kaikki tietokoneesi pysyvät suojattuina. Voit tarkastella laitteesi tilaa, korjata yleisimpiä ongelmia, tarkastella ja uudistaa tilauksiasi sekä ladata ja asentaa Norton-tuotteita ja tuotepäivityksiä - kaikki tämä etänä yhdestä verkkosijainnista.\nOta Norton Management käyttöön noudattamalla seuraavia ohjeita:\nLataa ja asenna Norton Management Agent.\nLuo uusi Norton Account -tili tai kirjaudu tilillesi.\nNorton Management -sovellus voidaan määrittää myös päätuotteen käyttöliittymässä.\nNorton Management -käyttöliittymässä voidaan tarkastella kaikkia rekisteröityjä tietokoneita, joilla on asennettuna Norton-tuote. Norton Management tulee olla asennettuna niille tietokoneille, joita halutaan valvoa.\nRekisteröidyn tietokoneen Norton Management Agentista noudetaan Norton-tuotteen tila, joka näytetään kotisivulla. Rekisteröidyn Norton-tuotteen tilan muutoksista tulee välittömästi ilmoitus Norton Management -palvelimelle. Jos rekisteröity tietokone ei ole päällä tai yhteydessä verkkoon, tila näkyy yhteydettömänä.\nNorton Management -palvelun avulla voit lisätä tai poistaa tietokoneen tai nimetä sen uudelleen. Norton Management -palvelun avulla voit etävalvoa Norton-tuotteesi tilaa ja korjata siihen liittyviä ongelmia. Uudista Norton-käyttöoikeutesi tai osta uusi Norton-tuote verkkokaupasta. Asenna Norton-tuote tai poista tuotteen asennus toiselta tietokoneelta.\nNorton Management -palvelin lähettää Norton Account -tilillesi sähköposti-ilmoituksen jokaisesta toiminnosta, jonka suoritat Norton Management -portaalissa. Palvelin lähettää ilmoituksen Norton Account -sähköpostiosoitteeseen myös havaitessaan tuotteen tilan muuttumisen punaiseksi tai keltaiseksi.\nVoit uudistaa Norton-käyttöoikeutesi tai ostaa uuden Norton-tuotteen Norton Management -portaalissa.\nNorton Management -sovelluksen käytön aloittaminen\nLaitteillesi asennettujen tuotteiden hallitseminen\nNorton-tuotteen ostaminen tai tilauksen uudistaminen\nMuokattu viimeksi: 19/06/2012


Osalla taitaa jo lomat [valitettavasti] olla jo ohi, mutta eiköhän muutama majoitusvinkki vastaisuudenkin varalle ole paikallaan. Jos kyse on yhden tai kahden yön välietappipaikasta, mulla ei majoituksen suhteen ole kovinkaan suuria vaatimuksia. Oma wc ja suihku, puhdas huone, siinäpä ne tärkeimmät.\nVertaan usein majoituspaikkaa siihen parin kesän takaiseen pohjanoteeraukseen, jolloin ajattelimme moporeissulla viettää ihanan vuorokauden Kalajoen hiekkasärkillä lämpimässä vedessä polskien ja sitten vetäytyen hotellin vilpoisiin lakanoihin kuin etelässä olisimme. Niin, toki 30 asteen helteet päättyivät, kun Kalajoelle pääsimme ja seuraavan vuorokauden satoi lähes kaatamalla. Ainoa vapaa majoitus oli hökkelimäinen leirintäaluemökki (100 €/yö) kosteine ja pahanhajuisine patjoineen. Naapurit huusivat aamuneljään asti, toivottavasti heräsivät, kun me mopot starttasimme klo 7 ja häivyimme hyvin kauas...Tämän surkeammaksi ei majoitus voi mennä.\nParin viikon takaisella Itä-Keski-Suomi-Savo -turneellamme onnistuimme yöpaikkavalinnoissa huomattavasti paremmin, ellemme jopa loistavasti. Ensimmäinen etappimme, Sulkava, ei mainittavasti tarjonnut vaihtoehtoja: venäläisten hallitsema lomamökkialue, jossa tarjolla oli 6 hengen mökki 230 € yö ja aivan Sulkavan keskustassa sijaitseva sympaattisen retrohenkinen Muikkukukko.\nPeiliheijastuksessa jalassa ON farkkushortsit, ei maxisloggit ;)\nMuikkukukko on rivitalotyyppinen motelli, omalla sisäänkäynnillä varustetut huoneet ovat pieniä ja melko askeettisia. Jääkaappi ja vedenkeitin kuuluvat huoneen varustukseen. Ja ainakin meidän huonettamme koristi ryijy seinällä! Runsaat aamupalatarvikkeet pikakahvipusseineen tuotiin illalla rottinkikorissa huoneeseen. En ole tällaiseen tapaan aiemmin missään törmännyt, mutta oikeastaan aika kiva oli kaivaa sämpylät kaapista aamulla ja nauttia ne aamutv:n säätietoja katsellen. Yö kahdelta hengeltä aamupaloineen maksoi 70 €. Suosittelen aikuisille ohikulkumatkailijoille, jotka tarvitsevat puhtaat lakanat ja katon päänsä päälle, mutta eivät hotellin palveluja. Toki vieressä sijaitsevasta Muikkukukko-ravintolasta olisi myös ruokaa saanut ja sen terassillakin jokunen näkyi iltapäiväolusia nauttivan.\nMe emme etukäteen hotelleja varaa, vaan uskomme (mies tosin saattaa joskus majoituksen löytymisestä hieman stressaantua), että aina yösija matkustajalle jostain löytyy. Seuraavaksi suuntasimme Pohjois-Karjalaan ja heti tärppäsi huone etukäteen katsomastamme paikasta. Tai oikeastaan huoneisto, 2 huonetta ja minikeittiö, 35 neliötä.\nJokin aika sitten uusitun Kontiolahdella sijaitsevan Motelli Kontion terassillinen kahden huoneen huoneisto isolla kylpyhuoneella tuoksuikin ihan uudelle ja tilaa olisi ollut jopa kuudelle nukkujalle. Joten kyllä me kahdestaan mahduttiin vallan mainosti. Asiakkailla on käyttömahdollisuus saunaan periaatteella jos siellä ei ole kukaan, ovi lukkoon ja saunomaan. Myös saunatilat olivat todella siistit ja tilavat. Yö kahdelta maksoi n. 70 €, hinta-laatusuhde oli kyllä kohdallaan. Motellista löytyy erityyppistä majoitusta aitoista aina 60 neliöisiin huoneistoihin. Ympäristö oli vielä hieman rakennusvaiheessa, mutta harvoin sitä tällaisissa paikoissa ulkona aikaansa viettääkään. Kunhan käy nukkumaassa ja suihkussa. Ja olisi siellä ollut kota grillaushaluisillekin.\nSuosittelen lämpimästi motellia, aikuisille, perheille ja kaikille, jotka haluavat siistin ja viihtyisän yöpymispaikan vaikkapa useammaksi yöksikin. Vaikka Kontiolahti onkin hieman middle of nowhere, on sen satama- ja uimaranta-alue vierailun arvoinen paikka eikä Kolille tai Joensuuhun kestä kauaa hurauttaa.\nKontiolahdelta suuntasimme Savon sydämeen, Kuopioon. Motelli vaihtui hotelliksi ja ihan kylpylä sellaiseksi. Toisin kuin Instgramissa väitin, emme olleetkaan Rauhalahdessa vaan Kunnonpaikassa. Tämän tosin sain tietää vasta kotiin palattuani. Tiesin sentään missä kaupungissa olen. Joskus pidemmillä reissuilla, kun yöpaika on vaihtunut joka päivä, aamulla ei ole ollut ihan täyttä varmuutta paikkakunnastakaan. En yhtään ihmettele keikkamuusikoiden sekavaa elämää.\nKunnonpaikka, mitäpä siitä sanoisi. Perus. Perushuone, perushotelli, perusallasosasto, perushintainen. Eläkeläisiä ja lapsiperheitä. Sade torpedoi kaikki ympäristön tutkimissuunnitelmat ja ylempi kuva jäi ainoaksi hotelliotokseksi, sekin ulkokatoksen alla otettu. Parasta oli tapasiltapala hotellin baarissa, paljon kaikkea pientä naposteltavaa espanjalais-suomalaiseen tyyliin. Juuri sopiva pikkunälkään. Suosittelen...hmmm, no eläkeläisille ja lapsiperheille tai muille perushotellia uima-altailla kaipaaville.\nJa kuinkas sitten kävikään, viimeisenä iltana löysimme itsemme Laukaalta tutusta paikasta, Peurungan Kylpylästä. Viime kesänä yövyimme samassa paikassa, mutta koko perheen voimin rivitalohuoneissa. Tällä kertaa majoituimme päähotelliin. Ylimmän kerroksen parvekkeelliseen kulmahuoneeseen järvinäkymineen oli hyvä päättää tämä reissu. Olen jo ennenkin kehunut Peurungan kylpyläpuolta, se on ehkä käymistäni kylpylöistä Suomen parhaimmaksi tai ainakin tasasijoille sijoittuva Saimaan kylpylän kanssa. Perushuone, mutta se mikä ilahdutti, oli tilava eteinen, tehty ilmeisesti pyörätuoliasiakkaiden tarpeita ajatellen. Äkkilähtöhinta 80 € kaksi henkilöä sisältäen aamiaisen ja kylpylän käytön. Tätä hotellia uskallan kaikille :)\nVaikka kesälomasesonki oli parhaimmillaan, huonehinnat olivat varsin kohtuullisia. Kannattaa kysellä majoituspaikkoja myös pienemmistä, isojen ketjujen ulkopuolisista paikoista. Sitä saattaa yllättyä iloisesti!\naikuisreissut hotellit kotimaankohteet matkajutut\nAnonyymi 24. heinäkuuta 2014 klo 10.29\nSeinällä näyttää olevan raanu, ei ryijy.\nMukavan kesäisiä kuvia olet laittanut.\nHyvää kesän jatkoa t: Assi\nPauliina/PauMau 24. heinäkuuta 2014 klo 11.31\nNo niinpä tietysti, kiitos Assi korjauksesta :) Samoin sinulle ihanaa loppukesää -joko tätä niin kuuluisi kutsua!?\nUnknown 24. heinäkuuta 2014 klo 22.09\nAika kaukanahan tuo Kunnonpaikka on Rauhalahdesta :DDD Kunnonpaikka on Siilinjärvellä ja Rauhalahti on Kuopiossa, kaupungin toisella laidalla eli välimatkaa on noilla melkein 20 km :))). No, järven rannalla kumpikin vaikkakin eri kunnissa. Joo, tuo Kunnonpaikka on tosiaan kylpylä ja oikean havainnon teit, että vanhempaa väkeä siellä on. Jos Kuopiossa haluaa majottua edullisesti, yksi vaihtoehto on Hostelli Hermanni. Esim. keskustaan on kävellen noin. 15 minuutin matka. Keskustaan ei kannata lähteä pörräämään autolla, toki sen saa torin alle, mutta helpointa on kyllä omilla jaloilla. Itse ei juurikaan mennä autolla keskustaan, paitsi jos pitää hakea torilta isot ostokset tai kukkia tms. Kiva kävely/pyörätie menee Hermannin hostellilta järven rantaa pitkin ja kyllä siitä uimaankin pääsee, kun vähän katsoo, missä paikalliset polskii. Toki lähettyvillä on leikkipuisto ja siinä myös ranta pikkuihmisille.\nPauliina/PauMau 25. heinäkuuta 2014 klo 0.20\nJoo, en tiedä mistä tällainen mielikuva tuli. Luultavasti siitä, että ainoa hotelli jonka sieltä tiesin, oli Rauhalahti. Joten pakkohan mun olisi siellä ollut olla ;)\nKeskusta oli tosiaan täynnä yksisuuntaisia katuja tai ainoastaan bussiliikenteelle sallittua. Aikamme siellä katuja sompailtuamme lykkässimme pyörät jonkun pitkän skootteririvin jatkoksi, jotta saimme haukattua hampurilasiet ennen seuraavaa sadekuuroa. Täytyy seuraavalla kerralla tutustua paremmin kaupunkiin, jos vaikka ilmat olisivat suosiollisemmat.


Lemmikkien ylipaino-ongelmat ovat lisääntyneet - Rovio Pet Foods\nEtusivu » Täyttä asiaa » Lemmikkien ylipaino-ongelmat ovat lisääntyneet\nLemmikkien ylipaino-ongelmat ovat lisääntyneet\nLemmikkien ravitsemukseen liittyvistä ongelmista oleellisin on koirien ja kissojen ylipaino ja lihavuus. Eri lähteistä poimittujen tietojen mukaan länsimaissa elävistä lemmikeistä 20 – 60 % on ylipainoisia tai lihavia.\nYlipaino ja lihavuus ovat seurausta siitä, että lemmikki on saanut pidemmän aikaa ravinnostaan energiaa tarvettaan nähden enemmän – ruokaa ja herkkuja verrattuna lemmikin aktiivisuuteen on siis ollut tarjolla liikaa. Lemmikki on ylipainoinen, kun sen paino ylittää 10–20 % sen normaalipainosta. Tämä tarkoittaa kuntoluokassa (BCS, body condition score) numeroa 6/9. Lihavuudesta puhutaan, kun lemmikki painaa yli 20 % enemmän, kuin se normaalipainossaan painaisi. Kuntoluokassa lihava tarkoittaa numeroa 7-9/9. Ihannepainoa kuvaavat asteikossa numerot 4/9 ja 5/9, ja alipainoa 1-3/9.\nPainoon vaikuttavat useat tekijät\nLemmikin ylipainoon ja lihavuuteen vaikuttavat sekä omistaja että lemmikin useat ominaisuudet. Omistajalla on tutkimusten mukaan lemmikin ominaisuuksia huomattavasti suurempi vaikutus lemmikin painoon.\nOmistaja päättää lemmikkinsä ruokavaliosta eli ruokavalioon käytettävistä ruoista, raaka-aineista ja herkuista, ruokintakäytännöistä, lemmikin liikunnasta ja aktiivisuudesta, sekä ympäristöolosuhteista – omistajan vaikutus lemmikin painoon on siis todella merkittävä. Lemmikin ominaisuudet eli laji, rotu ja ikä, fysiologinen tila (kasvu, tiineys, imetys…), sukupuoli, mahdolliset sairaudet sekä sterilointi tai kastrointi vaikuttavat lemmikin energian tarpeeseen. Käytännön elämässä on erittäin tärkeää, että omistaja osaa arvioida lemmikin energiantarpeen ja aktiivisuustason. Tutkimusten mukaan omistajat yliarvioivat nämä helposti ja antavat lemmikille ruokaa liian paljon aktiivisuustasoon nähden. Tämä johtaa lemmikin lihomiseen.\nRunsaasti helposti imeytyvää energiaa sisältävät ruoat altistavat lemmikkiä ylipainolle ja lihavuudelle. Kaikki ylimääräinen energia, on se sitten peräisin makroravinteista eli rasvoista, proteiineista tai hiilihydraateista, kertyy elimistöön rasvaksi ja johtaa lopulta ylipainoon tai lihavuuteen. Paras tapa tarkistaa lemmikille päivittäin annettavan ruoan määrä on katsoa ohjeistus ja suositus ruokapakkauksesta ja punnita päivän aikana annettava ruokamäärä tarkasti esimerkiksi keittiövaa’alla. Punnitseminen on parempi tapa kuin joidenkin ruokien mukana tulevat mittakupit – niissä ruokamääräarvio on usein epätarkka ja suurpiirteinen. Toki kun ruokamäärää oppii muutaman punnitsemiskerran jälkeen arviomaan oikein, vaa’an voi jättää rutiineista pois. Jos lemmikki syö kotiruokaa, tulisi ruokavalion olla suunniteltu ja laskettu, ja sen ravintoarvojen ja energiamäärän tulee olla tiedossa.\nPäivittäin tarjottavan ruoan lisäksi lemmikki voi saada energiaa myös muista ruoansulatuskanavaan päätyvistä asioista, kuten herkuista, ruoantähteistä, lääkkeiden antamisen yhteydessä annettavista herkuista, lisäravinteista, muilta lemmikeiltä ”varastetuista” ruoista ja herkuista, ulkoa mahdollisesti löydettävistä herkuista (ja myös toisten eläinten ulosteista), perheen lasten, muiden perheenjäsenten tai vieraiden antamista herkuista jne. Nämä on syytä muistaa, kun lemmikin saamaa energiamäärää arvioidaan. Yleinen suositus on, että herkkujen ja muiden ylimääräisten ruokien määrä pysyy alle 10 %:n lemmikin päivän kokonaiskalorimäärästä, ja loput 90 % kaloreista koostuu tasapainotetusta, lasketusta ruokavaliosta tai lemmikille sopivasta täysravinnosta.\nOmistajalla on erittäin tärkeä merkitys lemmikin riittävän aktiivisuuden ja liikunnan saamiseen. Kaikkien omistajien olisi tärkeää muistaa, että kyseessä on eläinten lajityypilliset tarpeet vaativa lemmikkieläin. Tutkimukset osoittavat, että lemmikin inhimillistämisellä, ylipainolla ja lihavuudella on todettu olevan selkeä yhteys. Lemmikin inhimillistäminen vähentää lemmikin luonnollisten tarpeiden kuten liikunnan, leikin, työskentelyn ja ympäristön virikkeiden huomioimista omistajalta, ja tätä kautta liikunnan ja aktiivisuuden puute ja vähäisyys taas altistavat lemmikkiä ylipainolle ja lihavuudelle. Säännöllisen ulkoilun, leikkimisen ja aktivoinnin tulee kuulua lemmikin jokapäiväiseen elämään.\nSekä uroksen kastraatio eli kivesten poisto, että nartun sterilisaatio eli munasarjojen (ja kohdun) poisto ennaltaehkäisevät monia sairauksia. Sterilointi ja kastraatio ovat kuitenkin tutkitusti yhteydessä ylipainoon sekä kissoilla että koirilla, ja sukupuolihormonien vaikutuksen lakkaamisen takia jopa 30 % lemmikin lepoenergian tarpeesta (RER, resting energy requirement) vähenee. Ruokinta on hyvä ottaa huomioon jo siinä vaiheessa, kun lemmikin sterilisaatiota tai kastraatiota suunnitellaan – viimeistään leikkauksen jälkeen ruokintaan on syytä kiinnittää huomiota.\nKuntoluokituksen ja punnituksen avulla voit tarkkailla lemmikin kuntoa ja painoa\nLemmikin kuntoluokitus tarkoittaa sen lihavuuskunnon arviointia. Kun kuntoluokkaa arvioidaan, eläimen kehoa tunnustellaan eli palpoidaan ja arvioidaan silmämääräisesti. Tunnustelemalla lemmikin rintakehää kylkiluiden päältä arvioidaan rasvakudoksen määrää – ihannepainoisen lemmikin kylkiluiden päällä saa olla hienoinen rasvakerros, mutta kylkiluiden tulee olla selvästi erotettavissa. Myös lemmikin vyötärön erottuvuutta arvioidaan sekä ylhäältä, että sivusta päin tunnustelemalla ja tarkastelemalla. Ihannepainoisella koiralla tai kissalla vyötärön tulee ylhäältä päin tarkasteltuna olla selvästi erottuva ja sivusta katsottuna vatsalinjan nouseva. Ylipainoisilla lemmikeillä vatsan alle kertyy rasvapatja – tämä on helposti havaittavissa erityisesti ylipainoisilla ja lihavilla kissoilla.\nKuntoluokan arvioimiseen on olemassa yhdeksänportainen asteikko, jossa ihannepainoa tarkoittaa sekä kissalla että koiralla lukuarvo 4/9 tai 5/9. Haasteita kuntoluokan arvioimiseen tuo erityisesti koirien kohdalla rotu – eri rodut ovat ruumiinrakenteeltaan hyvinkin erilaisia. Koska kuntoluokkaa arvioidaan silmämääräisesti ja lemmikkiä tunnustelemalla, jokainen arvioija tuo oman ”mielipiteensä” lopulliseen lukuun. Omistajilla on usein taipumus aliarvioida sekä lemmikin paino että kuntoluokka. Tästä syystä lemmikin kuntoluokituksessa alkuun pääsemisessä on hyvä pyytää apua ammattilaiselta, kuten eläinlääkäriltä tai asiaan perehtyneeltä klinikkaeläinhoitajalta esimerkiksi eläinlääkärikäynnin yhteydessä. Kuntoluokituksen lisäksi lemmikki on hyvä punnita kuukausittain vaa’alla. Kuntoluokitukseen ja lihavuuskunnon arviointiin löytyy erilaisia apuvälineitä ja käytännössä hyväksi todettu apuväline on esimerkiksi WSAVA:n (The World Small Animal Veterinary Association) kuntoluokkataulukko (linkit näihin artikkelin lopussa).\nYlipaino vähentää lemmikin hyvinvointia ja elinajanodotetta\nYlipaino ja lihavuus altistavat lemmikin useille sairauksille ja vähentävät elinajanodotetta. Ylipaino vaikuttaa haitallisesti lemmikin aineenvaihduntaan ja se voi aiheuttaa esimerkiksi maksan rasvoittumisen eli hepaattisen lipidoosin (erityisesti kissoilla), insuliiniresistenssin ja rasva-aineenvaihdunnan häiriön eli dyslipidemian. Ylipaino altistaa erilaisille endokrinologisille eli hormonaalisille sairauksille ja erityisesti kissat sairastuvat helposti lihavuuden seurauksena sokeritautiin (diabetes mellitus). Lihavat kissat sairastuvat lähes neljä kertaa useammin sokeritautiin kuin ihanteellisessa painossa olevat kissat.\nYlipaino ja lihavuus altistavat lemmikkiä myös erilaisille toiminnallisille muutoksille kuten anestesiakomplikaatioille eli nukutuksessa tapahtuville häiriöille, synnytysvaikeuksille, nivelrikolle, immuniteetin eli vastustuskyvyn laskulle ja lämpöhalvaukselle. Ylipainon ja lihavuuden tiedetään altistavan myös esimerkiksi erilaisille kasvainsairauksille ja syövälle, sydänsairauksille, trakeakollapsille eli henkitorven kaventumiselle, virtsatiesairauksille (erityisesti kissoilla) sekä pankreatiitille eli haimatulehdukselle.\nLemmikin ruoan energiamäärää tarpeen mukaan muuttamalla ja yksilölle oikeanlaisen ruokavalion, ruokintakäytäntöjen ja oikean aktiivisuuden tarjoamisen avulla voidaan ennaltaehkäistä lemmikin ylipainon ja lihavuuden kehittymistä. Lemmikin painon ja kuntoluokan pitäminen ihanteessa lisää lemmikin elinajanodotetta ja ennaltaehkäisee monia sairauksia.\nApuvälineitä terveen, ihannepainoisen koiran ja kissan kaloritarpeen sekä kuntoluokan arviointiin:\nterveen, ihannepainoisen koiran päivittäinen kaloritarvetaulukko: https://wsava.org/wp-content/uploads/2020/07/Calorie-Needs-for-Healthy-Adult-Dogs-updated-July-2020.pdf\nterveen, ihannepainoisen kissan päivittäinen kaloritarvetaulukko: https://wsava.org/wp-content/uploads/2020/07/Calorie-Needs-for-Healthy-Adult-Cats-updated-July-2020.pdf\nkoiran kuntoluokkataulukko https://wsava.org/wp-content/uploads/2020/01/Body-Condition-Score-Dog.pdf\nkissan kuntoluokkataulukko https://wsava.org/wp-content/uploads/2020/01/Cat-Body-Condition-Scoring-2017.pdf).\nVinkki kevyempään ruokavalioon: Werraton Kevyt


Kysely suomalaisille nautatiloille: Suuri joukko lehmiä kuolee ja sairastuu luontoon heitettyjen juomatölkkien vuoksi\nJulkaissut Mtech 19.7.2017 9:57\nMediatiedote 20.7.2017, vapaa julkaistavaksi\nKysely suomalaisille nautatiloille:\nSuuri joukko lehmiä kuolee ja sairastuu luontoon heitettyjen juomatölkkien vuoksi\nYllättävän suuri joukko suomalaisten nautatilojen lehmiä kuolee tai sairastuu luontoon heitettyjen juomatölkkien vuoksi. Teiden varsille heitetyt tölkit päätyvät pelloille ja silppuuntuvat rehun sekaan aiheuttaen lehmille vakavia sisäisiä vammoja. Merkittävä osa tiloista kärsii myös muiden roskien, erityisesti lasinsirujen ja muovijätteen, aiheuttamista haitoista. Ongelmia on erityisesti vilkkaiden teiden varsilla olevilla pelloilla, joille heitellään roskia ohi ajavista autoista.\nTulokset käyvät ilmi biotalouden digitaalisia palveluita tarjoavan Mtech Digital Solutions Oy:n asiakastiloilleen lähettämästä kyselystä.\nLähes kolmasosa vastaajista menettänyt lehmän tölkkien vuoksi\nAiemmin Suomen Maatalouden Laskentakeskus Oy:nä tunnettu Mtech Digital Solutions Oy lähetti nautatila-asiakkailleen kyselyn, jossa tiedusteltiin alumiinitölkkien ja muiden roskien aiheuttamia ongelmia nautatiloilla. Viittä viimeistä vuotta koskeneeseen kyselyyn vastasi kolmen viikon aikana 394 nautatilallista.\nVastanneista 31 prosenttia kertoi menettäneensä lehmän luontoon heitetyn tölkin vuoksi, 37 prosenttia raportoi lehmänsä sairastuneen tölkkien vuoksi, jopa 76 prosenttia kertoi löytäneensä tölkkejä pelloilta ja 58 prosenttia on joutunut poistamaan alumiinisirpaleita rehusta.\nMuiden roskien, muun muassa muovin, lasin ja haulikon hylsyjen aiheuttamiin ongelmiin oli törmännyt 61 prosenttia vastaajista.\nMtechissä ilmiötä lähdettiin selvittämään mediassa kevään aikana virinneen keskustelun myötä. Kaakkois-Ruotsin tuottajaliiton puheenjohtaja Lars-Ove Johansson arvioi toukokuussa, että noin 5000 lehmää vuodessa joudutaan Ruotsissa lopettamaan luontoon heitettyjen tölkkien takia (linkki 1). Suomalaiset eläinlääkärit puolestaan kertoivat ilmiön olevan heille vieras (linkki 2).\nRoskaaminen vakava ongelma nautatiloille\nJohtava nurmentuotannon asiantuntija Jarkko Storberg ProAgriasta kuvailee tuloksia yllättäviksi. Tölkkien ja roskien aiheuttamat ongelmat ovat Storbergin mukaan tulleet aiemminkin keskusteluissa esiin, mutta ilmiön laajuus ei ole ollut tiedossa.\nStorberg näkee erittäin hyvänä, että asia tuodaan esiin. Silppurien repimät tölkit ja muut vierasesineet saavat aikaan pahaa jälkeä päätyessään lehmän ruuansulatuskanavaan.\n”Lehmä ei valikoi syömistään, se syö kaiken, mitä suuhun mahtuu. Jotkut esineet saattavat koteloitua mahaan, jolloin lehmä pärjää. Teräväreunaiset ja repaleiset esineet kuitenkin yleensä aiheuttavat vammoja, jolloin lehmällä on kuolema edessä”, Storberg kertoo.\nHänen mukaansa tilanteeseen ei tällä hetkellä ole muuta ratkaisua kuin ihmisten valistaminen. Suurimmissa rehun korjuuseen käytettävissä silppureissa on vakiovarusteena magneetti, joka tunnistaa rautapitoiset esineet ja pysäyttää silppurin toiminnan.\n”Alumiinitölkit ja lasi eivät siihen kuitenkaan tartu”, Storberg toteaa.\nUsein magneettikin on erikseen hankittava lisävaruste eikä esimerkiksi pyöröpaalaimissa sitä ole ollenkaan. Tällöin ei rautaromukaan tule havaituksi. Rehun päädyttyä ruokintapöydälle isoimmat esineet voi nähdä ja ottaa pois, mutta pienempää silppua ei välttämättä huomaa. Usein vierasesineet havaitaan kuitenkin vasta ruokintapöydän jäännösrehusta, jolloin on yleensä jo liian myöhäistä.\nStorberg huomauttaa, että lehmälle aiheutuneen kärsimyksen lisäksi roskat rehun seassa voivat aiheuttaa suuriakin taloudellisia menetyksiä tilallisille.\n”Ne ovat niitä ahnaimpia, eniten syöviä ja eniten tuottavia lehmiä, jotka näistä ongelmista monesti kärsivät”, hän kertoo. Storberg toivoo, että asian esilletuonti ja ihmisten tiedottaminen roskaamisen haitoista toisivat apua tilanteeseen.\nTeknologiasta apua ongelmaan?\nValistamisen lisäksi Mtechissä heräsi kiinnostus pohtia muitakin ratkaisuja ongelmaan. Mietinnässä on, voisiko teknologia tuoda parannuksen tilanteeseen. ”Asetan haasteen alan toimijoille. Voisimmeko yhdessä löytää ratkaisuja, joilla voisi estää vierasesineiden ja –aineiden joutumisen rehun sekaan? Mitä ratkaisuja löytyy jo nyt maailmalta tai voidaanko niitä kehittää? Olisiko esimerkiksi sensoriteknologiasta apua?” Mtechin toimitusjohtaja Christian Jurvanen pohtii.\nRatkaisun löytyminen voisi hänen mukaansa tuoda yllättäviäkin hyötyjä. ”Kuinka paljon on ongelmia, joiden ei tiedetä liittyvän vieraiden aineiden joutumiseen rehun sekaan? Vierasesineiden ja -aineiden aiheuttamia terveyshaittoja voi olla enemmänkin, niiden alkuperää vain ei tunnisteta”, Jurvanen arvelee.\nSomekampanja: Tölkki tappaa lehmän – kerää tölkit pois!\nOngelman laajuuden vuoksi Mtech päätti järjestää Roska päivässä –liikkeen kanssa Facebook-kampanjan tölkkien ja muiden roskien nautatiloille aiheuttamien ongelmien ehkäisemiseksi.\nTölkki tappaa lehmän – kerää tölkit pois! -kampanja haastaa yritykset, yhteisöt ja yksityishenkilöt keräämään tölkit ja muuta roskaa pois peltojen vierustoilta ja muualtakin luonnosta sekä kierrättämään käyttämänsä ja löytämänsä tölkit, lasipullot ja muut kierrätyskelpoiset materiaalit. Mikäli oman asuinpaikan lähistöllä ei ole peltoja, voi haasteeseen osallistua keräämällä tölkkejä ja roskia muualta luonnosta.\nEläinten suojelun lisäksi metallin kerääminen ja kierrättäminen säästää huomattavasti raaka-aineita ja energiaa. Alumiinitölkin kierrättäminen kuluttaa 95 prosenttia vähemmän energiaa kuin uuden valmistaminen. Metallia voi kierrättää periaatteessa loputtomasti.\n”Haluamme valistaa ihmisiä siitä, millaisia vaikutuksia pienilläkin teoilla voi olla. Ongelman tiedostaminen on tärkeää, jotta ymmärtää, miten isoja ja tahattomia vaikutuksia voi aiheutua tölkkien ja pullojen heittämisestä luontoon. Eläinten sairastumisia ja kuolemia olisi estettävissä pienellä muutoksella ihmisten käyttäytymisessä”, Jurvanen kommentoi .\n”Kun ihminen toimii pitäen huolta myös muiden hyvinvoinnista, hän saa itselleen hyvää mieltä ja energiaa”, toteaa Roska päivässä -liikkeen perustaja Tuula-Maria Ahonen. Roska päivässä -liike on vuonna 2000 perustettu kansalaisliike, joka haastaa ihmisiä keräämään ainakin yhden roskan päivässä ja kutsumaan myös ainakin yhden uuden jäsenen mukaan. Pieni teko yhdelle, mutta suuri lopputulos, kun kerääjiä on paljon.\nTölkki tappaa lehmän – kerää tölkit pois! Facebook-tapahtumalinkki: https://www.facebook.com/events/450714245308273/?fref=ts\n050 330 2604\nRoska päivässä –liike\nRoska päivässä -liikkeen perustaja, toimittaja, sosiaalipsykologi\nBiotalouden innovaatiopalkinto (4)\nLue myös blogiamme:


web2.0 | Outi-Maaria Palo-oja - Sivu 2\nPosted on 4.11.2008 4.2.2009\nSalmenkiven upea show – markkinointia sosiaalisessa mediassa\nSami Salmenkivi oli ehkä ensimmäinen tapaamani markkinoinnin rautainen asiantuntija, joka puhui sosiaalisesta mediasta. Odotukset olivat korkealla. Esityksen alku ainakin oli tosi hyvä. Heti hän teki selväksi, että kaikki löytyy netistä. Tsekkaa esimerkiksi zoomii books.\nNetin heavy-usereita ovat nykyään nuoret naiset. Täällä ollaan! Bloggaamassa koko ajan, kuten Salmenkivi epäilee. Syy naisten osuuden nousuun netin heavy-usereina piilee sosiaalisessa mediassa. Sosiaalisen median myötä tapahtuu pirstaloitumista. Kanavavalikoima pirstaloituu, raja-aidat kaatuvat globalisoitumisen vuoksi, ja samalla kun rajat kaatuvat, erilaiset nichet syntyvät luonnostaan ja ihmiset löytävät niiden pariin helposti.\nMobiili-internetin nousu 2009\nToinen Salmenkiven näkemä trendi on mobilisoituminen. Googlen Petri Kokon mukaan 2015 mennessä kaikki maailman elokuvat mahtuvat iPhoneen. Hmm.\nJapanissa jo nyt puolet eniten myydyistä kirjoista on luettu kännyköillä. Tämänhetkinen bestseller on julkaistu vain mobiiliversiona. Salmenkiven mukaan vuosi 2009 on ratkaiseva vuosi mobiilin internetin käyttöönotolle.\nSalmenkivi kertoo myös kauppiaan painajaisesimerkin, josta Ilkka kertoi minulle jo aiemmin. Kun viivakoodin lukee puhelimella, se kertoo, että mistä saman tuotteen löytää halvemmalla. Google-mapsilla sovellus voisi näyttää myös kyseisen putiikin sijainnin.\nMarkkinointi häiriötekijästä palveluksi\nSeuraavaksi Salmenkivi esittelee oman toivomuslistansa tulevaisuudelle. Markkinoinnin pitäisi Salmenkiven mukaan olla palvelu, ei häiriötekijä, joka katkaiseen kuluttajan kokemuksen. Ihmiset voitaisiin saada markkinointiin mukaan, kuten Nikellä. Tämä esimerkki tuli viime viikolla esiin Katri Lietsalan esityksessä. Käyttäjät juoksevat esimerkiksi samaa lenkkiä toisiaan vastaan, vaikka eivät koskaan tapaa. He vain vertailevat tuloksiaan Nike-yhteisössä ja samalla Nike myy heille lenkkareita ja muuta.\nTsekkaa myös Domino´s Pizza -pitsan räätälöintipalvelu ja Sotkan Muuttajat-palvelu IRCissä. Tavoitteena on siis tehdä markkinoinnista niin hyvää, että asiakkaalle voidaan tarjota palvelua ja samalla myydä hänelle jotain hyödyllistä. Esimerkiksi Muuttajat-palvelussa nuorille muuttajille tarjotaan muuttajan muistilistaa, mutta myös edullisia tarjouksia tietokonepöydistä ja muusta mukavasta.\nHaasta kuluttajat toimimaan\nToinen Sami Salmenkiven toivomus on, että kuluttajat voitaisiin haastaa toimimaan oikein. Esimerkiksi My Starbucks Ideassa kuluttajat voivat esittää omia kahvitoiveita, kommentoida ja äänestää näistä parhaita ja lopulta tuote ehkä tuodaan markkinoille. Dellillä on samanlainen.\nSalmenkivi huomauttaa, että usein oletetaan, että tällainen palvelu on osa tuotekehitystä, mutta ennen kaikkea tämä on markkinointia. Viisas mies. Olen samaa mieltä.\nLegolla on oma Factory-palvelunsa, jossa voi suunnitella oman legopaketin. Myös muut voivat ostaa näitä pakettaja ja suunnittelija itse saa siitä pienen provikan. Tuttu ja jo unohtamani esimerkki. Olisi pitänyt ottaa tämä MARin luennolle.\nIhmisillä on nyt käytössään enemmän työkaluja tuottaa sisältöä. Halu sisällön tuottamiseen nousee siitä, että sosiaalisen median kautta ihmisillä on nyt myös yleisö. Tekemisten ja kiinnostuksen kohteiden ympärille muodostuu verkosto, josta tulee tekijän yleisö ja sitä yleisöä on paljon. Esimerkiksi hauskat YouTube-videot saavat Suomessakin kymmeniä tuhansia latauksia.\nJos ihmiset haastetaan tekemään jotain, täytyy näyttää, että heidän tuotoksensa kiinnostaa muita. Siksi Hesarin pyyntö lähettää verkkolehteen kuvia ei innostanut, koska kuvien lisääjät eivät koskaan saaneet tietää, moniko kuvat katsoi ja mitä he pitivät niistä.\nSami Viitamäen FLIRT-malli kuvaa, miten ihmisiä haastetaan tekemään. Focus, Language, Incentives, Rules ja Tools. Sami on Soneran Aivomyrskypalvelun takana, by the way.\n24/7 – aina auki\nKolmas toive on 24/7 -verkosto. Olemme paitsi sisällöntuottajia, myös sen posteljooneja, viestin viejiä. Digitaalinen markkinointi koostuu neljästä osiosta, joista yksi on ostetun median paketti. Sitten on näkyvyys omissa kanavissa. Kaksi uusinta ovat näkyvyys jossain muualla kuin omissa tai ostetuissa medioissa – esimerkiksi sosiaalisessa mediassa – ja se, että ihmiset kuljettavat viestiämme eteenpäin. Esimerkiksi upottamalla yritysten sisältöä omille sivuille tai sosiaalisen bookmarkkauksen kautta. Tavoitteena on siis luoda verkosto ympärille, jossa on kaikkia näitä markkinoinnin muotoja.\nTarinaa monissa medioissa\nNeljäs toive on transmedia storytelling eli monimediainen tarinankerronta markkinoinnin uutena ilmiönä. Se on pidempiaikaista jatkuva tarinan kerrontaa, joka kulkee kaikkien mediakanavien kautta. Esimerkiksi uusimmasta Batman-elokuvasta levisi juttua ensin nettiin. Esimerkiksi Gotham Cityn sanomalehdessä haettiin amatööripellejä, joilla on rikosrekisteri. Sami vastasi ja sanoi olevansa tosi rikollinen.\nLopulta sähköpostivaihdon jälkeen hän pääsi vihjesivulle. Joku oli ratkaissut vihjeistä yhden ja se vei hänet todelliseen leipomoon. Siellä esittäytyessään I´m Robbin Banks, sai kakun, jonka pinnalle oli koristeltu puhelinnumero ja sisään oli leivottu kännykkä. Puheluun vastasi itse Jokeri.\nEnnen kuin varsinainen elokuvamarkkinointi alkoi, nettiin ehti ilmestyä 631 000 sivua, jossa puhuttiin elokuvasta. Tosi jännä esimerkki. Pitää kaivaa tämä esiin.\nEsimerkki liittyy siihen, että vaikka vain pieni joukko lähtee ratkomaan vihjeitä, todella suuri joukko seuraa heidän tekemisiään netin erilaisten yhteisöjen kautta. Tätä ideaa hyödynnettiin myös Björn Borgin kalsarikampanjassa. Ensin tehtiin tutuksi pelaaja, sitten firma ja lopulta esiteltiin, miten maailma pelastuu lähettämällä kalsarit pahiksille. Ensimmäinen lähetys meni George W. Bushille. Kaikki lyötiin övereksi YouTube-videoissa. Tietenkin nettiin levisi kalsarivimma. Koko ilmiö oli käsikirjoitettu juttu ja se synnytti valtaisan hypen.\nNine inch nailsin keikkapaita alkoi osittain haalistua pesun jälkeen. Kuinka moni keksii, että haalistuneista teksteistä tuli esiin puhelinnumero, josta pääsi kuuntelemaan bändin uutta levyä ennen muita? Riittää, että yksi ratkaisee vihjeen ja kertoo siitä netissä. Tässä tapauksessa bändin levyä kuunteli ennakkoon 1,5 miljoonaa ihmistä!\nSuomessa luonnontieteellinen keskusmuseo tuli remontin jälkeen takaisin yleisölle avoimeksi paleodonttilöytöuutisen myötä. Paleodontti ei saanut yhtään osumaa Googlella ennen kampanjaa. Sami kirjoitteli niitä näitä muka-muka blogeihin paleodonteista ja lavasti myös kaivaukset Kiasman kylkeen. Lopulta ihmettelevät ihmiset päätyivät “Wikispedia”-sivuille ja saivat sieltä tiedon luonnontieteellisen keskusmuseon avautumisesta – ja siitä, ettei paleodontteja ole ollutkaan olemassa.\nB2B koostuu ihmisistä\nSalmenkivi epäilee, että B2B-puoli on vaikea, koska kuvitellaan, että siellä ei ole ihmisiä vaan organisaatioita toimimassa. Olen ollut oikeilla jäljillä, koskapa Salmenkivikin sanoo, että ihmisethän ne muodostavat yritykset!\nMinulta meni osa Salmenkiven B2B-esimerkistä ohi. Siinä Royal Mail lähetti asikasyrityksilleen kirjeen, jossa haastoi heidät tilaamaan netistä origamiukkeleita työpöydälleen. Vasta kun muutamat olivat tilanneet hauskan ukkelin ja tuunanneet näin työpöytänsä, muutkin kiinnostuivat Royal Mailin kampanjasta ja tilasivat omat ukkelinsa.\nEn tiedä, mistä lyhenne FMCG-markkinointi tulee, mutta siitä Salmenkivi kertoo esimerkin Valion vadelmasuklaajuomasta. 15-35 -vuotiaat olivat kohderyhmänä, joten Salmenkivi ja muut päätyivät käyttämään musiikkivideota markkinoinnissa ennen tuotteen lanseeraamista.\nStig Dogg – Punavuoren tuntematon rap-tähti – sai Vadelmasuklaa-sanoituksen ja upean musiikkivideon, jota levitettiin monilla sosiaalisen median kanavilla. Videota kehuttiin kanavilla ja biisi pääsi jopa viralliselle soittolistalle, minkä jälkeen se pääsi myös radioiden soittolistalle. Sen jälkeen brändi kytkettiin enää tuotteeseen.\nSalmenkiven esitys oli aivan huima! Kukaan ei osannut sanoa mitään. En edes minä. Mitäpä sitä sanoa järjettömän hyvälle esittäjälle, jonka esityksessä oli paljon asiaa mielenkiintoisella tavalla kerrottuna. Älysin sentään esityksen jälkeen pyrkiä Salmenkiven juttusille. Noloa, etten ole lukenut hänen kirjaansa vieläkään. Jotenkin vain tuntuu hullulta lukea 2007 ilmestynyttä staattista kirjaa, kun kaikki tieto, kuten Salmenkivi itsekin sanoo, löytyy jo netistä. Olen laiminlyönyt ihan oikeaan painettuun tekstiin tutustumisen, kun olen pyörinyt erilaisissa sosiaalisen median palveluissa ja ihmetellyt silmät ymmyrkäisinä sitä tiedon määrää, joka sosiaalisiin yhteisöihin on sitoutunut. Pitääkin siis paneutua kirjojen maailmaan, mutta tässä ensin blogi seurantaan: http://deceptivecadence.wordpress.com/\nLieneeköhän isolla suomalaisella kännykkäfirmalla bloginuuskijoita? Tietääkseni siellä ollaan aika tarkkoja siitä, ettei työntekijöiden nimiä tuoda esiin. Siksipä esiintyköön yksi heistä tässä vain sukunimellä.\nLakkala kertoo sosiaalisen median käytöstä kännykkäfirmassa. Vaatimaton mies Che Guevara -paidassaan sanoo, että sosiaalinen media on people problem, ei teknologinen ongelma. Siksi hänet siirrettiin vastikään henkilöstöosastolle.\nTässäkin yrityksessäkäytännössä kommunikoidaan office-dokumenteilla ja sähköpostilla. Seuraavaksi yritetään jakaa samat dokumentit verkossa. Ultimaattinen tavoite olisi luoda sisältö aidosti yhdessä wikien ja muiden reaaliaikaisten työkalujen avulla. Kaikkia näitä voi tietenkin käyttää rinnakkain. Lisäksi kännykkäfirmassa vallitsee keskustelukulttuuri ja esimerkiksi yrityksen oma blogosfääri on laaja ja aktiivinen. Lakkala naureskelee, että yrtityksen blogosfäärissä on esillä myös vaihtoehtoinen totuus yrityksen oman propagandan lisäksi.\nYksilöiden kyvykkyys käyttää sosiaalista mediaa ei yksin riitä, jos organisaatio ei voi tarjota työkaluja eikä organisaation kulttuuri muutu sellaiseksi, että se tukisi sosiaalisen median käyttöä. Yksilön kyvykkyydet, työkalut ja kulttuuri kulkevat käsi kädessä.\nWiki tuli kuvioihin, kun yksi Lakkalan mukaan ûber nörtti Helsingistä ehdotti sitä työskentelyalustaksi muualla asuvien kanssa. Kolmen miehen yhteistyöstä syntyi sisältöä, mutta vasta kun Lakkala hoksasi käyttää wikissä yrityksen intranet-layouttia, muutkin innostuivat asiasta. Yritys käyttää tällä hetkellä TWikiä ja niitä on ainakin 4000 kappaletta, joista ehkä 20 prosenttia on aktiivisia. Wikejä käytetään myös demoamisessa ja demojen arvioinnissa. Lakkalalla on oma budjetti, jolla hän ostelee uusimmat pelikoneet ja kilpailijoiden tuotteet. Niitä kuka tahansa voi lainata viikoksi ja jättää kommenttinsa wikiin. Siellä ne pelailee kotosalla pelejä!\nBlogeja firmalla on 800 ja niistä viidesosa aktiivisia. Blogihubi-portaali otettin käyttöön tänä vuonna ja se on lisännyt bloggaamista ja kommentointia. Myös toimitusjohtaja itse piti aiemmin blogia, mutta nykyään hän vain kommentoi muiden blogeja.\nMuita työkaluja ovat NewsHub, VideoHub, Infopedia, foorumit ja joitakin muita. Tavoitteena on lisätä ja systematisoida tagien käyttöä. Innovaatio- ja teknologiajohtajuus on nyt Lakkalan mukaan kuluttajilla, ei firmoilla. Myös kännykkäfirmassa painiskellaan sen kanssa, että yritystasolla työkalut ovat paljon byrokraattisempia ja monimutkaisia, vaikka tarjolla olisi helppoja ja ilmaisia ratkaisuja.\nPosted on 22.10.2008 4.2.2009\nOle ja näy siellä missä asiakaskin\nKatri Lietsalan (Gemilo Oy) puheenvuoroa olen odottanut kaikkein eniten. Hän kertoo myynnin edistämisestä sosiaalisen median keinoin. Myös Lietsala painottaa strategiaa ennen sähköiseen kauppaan syöksymistä. Pitäisi miettiä, mitä tavoittelee, kenen kanssa, missä, miten ja millä menestys lopulta mitataan.\nHän korostaa, ettei sosiaalisessa mediassa ole mitään kummallista. Hän suosittelee käymään läpi olemassa olevat online-yhteisöt. Kohderyhmällähän voi olla jo yhteisö, johon yritys voi mennä mukaan eikä uutta palvelua tarvitse luoda tyhjästä.\nSosiaalisessa mediassa pitää olla aito ja karhea. Karheudella Lietsala tarkoittaa sitä, että on parempi antaa todellinen kuva yrityksestä kuin liian ruusuinen, jolloin asiakas taatusti pettyy ja kertoo asiasta eteenpäin.\nLietsalan mukaan sosiaalinen media perustuu profiileihin. Siksi myös yrityksellä pitäisi olla omat kasvot. Suomessa perinteisesti piilotetaan yksilö organisaation taakse. Lietsalasta on harmi, että hyvät tyypit eivät näy missään. Myynnin edistämistä sosiaalisen median keinoin olisi juuri se, että tultaisiin rohkeasti esiin verkossa.\nTuli mieleen Ilkan idea tehdä jokaisesta eCompetence Centerin toimijasta oma henkilökortti. Näin abstrakti organisaatio saisi joukon osaajien kasvoja ja tulisi samalla ehkä lähemmäs asiakasta, lukijaa, käyttäjää – ketä tahansa kiinnostunutta. Kannatin Ilkan ideaa jo aiemmin, mutta nyt vielä enemmän. Lietsalan puheenvuoro aukaisi minulle sen, mitä ehkä olin ajatellut itsekin, mutten vielä osannut pukea ajatusta sanoiksi.\nKatri Lietsala muistuttaa, että jos oma kohderyhmä on Facebookissa, yrityksen kannattaa ilman muuta mennä itsekin sinne. Facebook-mainoksen voi tehdä vähälläkin osaamisella. Lietsalan väite saa vahvistusta yleisöstä, kun yksi mies kertoo kokeilleensa Facebook-markkinointia.\nSe, mikä on huonoa sosiaalisen median mainostamisessa, on se, että mainos saattaa lähteä sellaiseen levitykseen, joka ei palvelekaan yrityksen tarpeita. Hän näyttää esimerkin taksikuskin blogista, jossa hän parjasi jotain tiettyä automerkkiä. Google yhdisti tähän blogimerkintään samaisen auton mainoksen. Ei ihan onnistunut ratkaisu.\nPalvelut ja toimintaympäristöt pitää siis valita tarpeen mukaan. Lietsala kertoo, että Bauman ja Willis puhuvat osaamisen arkkitehtuurista. Sen perusajatelma on, että luodaan järjestelmä, jossa käyttäjillä on valta päättää, mitä järjestelmässä näkyy. Esimerkin Lietsala kertoo Digg-palvelusta, jonka etusivun linkkilistan käyttäjät äänestävät. Pitää tutustua tähän osaamisen arkkitehtuuriin paremmin.\n– Sosiaalisen median ytimessä on avainsanat, profiilit ja syötteet, Lietsala tiivistää. Sosiaalinen media rakentuu julkaisutyökaluista (blogit yms.), säilöistä (flickr yms.), verkostoista (Facebook), jakelupaikoista ja liitännäisistä (esim. Facebook-sovelluksia).\nEsityksen tärkein teema on, että pitää olla läsnä siellä, missä asiakkaat ovat. Siksi yritys voi mennä vaikka Facebookiin eikä käytäkään omaa julkaisutyökalua. Oikea-aikaisuudella saa näkyvyyttä, mikä johtaa myös kauppaan.\nKäy katsomassa smule.\nPosted on 28.9.2008 4.2.2009\nMarko Torkkeli Lappeenrannasta jatkoi virusmarkkinoinnista. Esitys meni ihan hyvin ja keskustelu kävi valtoimenaan lähinnä terminologiasta. Minua itseäni alkoi kovasti kiinnostaa käsitteiden sekamelska. Marko kertoi esimerkin, jossa muistaakseni hollantilainen laulaja julkaisi laulujaan netissä ja sai aikaan niin kovan nettikiinnostuksen, että sai lopulta levytyssopimuksen. Markon mielestä tämä oli esimerkki virusmarkkinoinnista, mutta minusta siinä hiottiin enemmänkin buzz-markkinoinnin pörinää. (Nyt joku voisi kertoa, kenelle kuuluu kunnia buzzin suomentamisesta pörinäksi…)\nOlen ymmärtänyt, että virusmarkkinointi on sellaista, joka leviää ilman, että sanoman levittäjä on siitä edes tietoinen. Näin esimerkiksi hotmail-sähköpostia käyttävä levitti aikoinaan jokaisessa viestissään hotmail-sähköpostitilin ilosanomaa.\nPörinämarkkinoinnissa sen sijaan tarkoituksena on luoda hässäkkä jonkin tuotteen tai ilmiön ympärille. Markkinointimuotona pörinä on aika riskibusiness, sillä hässäkkä ja kova kiinnostus eivät tarkoita sitä, että kukaan ensinnäkään tunnistaisi, mistä pöristään, ja toiseksi kiinnostus ei välttämättä muutu rahaksi. Hyvä, klassinen esimerkki on Blair Witch Project, josta ei varmaankaan olisi tullut mitään ilman hurjaa videokuuluisuutta netissä. Suomalaisittain hyvä esimerkki on Star Wreck -scifiparodia.\nNäin oli asian ymmärtänyt myös Suorannan Mari Jyväskylästä. Hän näytti minulle artikkelin, jossa oli jo tehty analyysiä, miten uudet markkinointitermit voidaan luokitella ja määritellä. Pitääkin muistaa etsiä se artikkeli.\nTommi lisäsi keskusteluun vielä mobiilimarkkinoinnin ja mobiili virusmarkkinoinnin ja Heikki muistutti vielä mobiilimainontamisen käsitteestä. Se, että lisätään keskusteluun uusi markkinointikanava, ei minusta muuta vielä asian ydintä. Markkinointia voidaan nimetä tsiljoonalla eri tavalla, jos uusi markkinointikanava luo tarpeen uudelle termille.\nMari muistutti meitä siitä, ettei virusmarkkinointi ole sama kuin word-of-mouth -markkinointi. Ei niin olekaan. Mielestäni vain ensimmäinen viruksen levittäjä tietää levittävänsä virusmarkkinoinnin sanomaa, mutta WoMissa jokainen asian eteenpäin puhuja, kirjoittaja tai millä tahansa keinolla asian esittäjä tietää, mitä tekee. Ehkä Markon esityksen musiikin suosittelijat ovat WoM-markkinoijia, mutta eivät virusmarkkinoijia. He tietävät, mitä tekevät, ja Markon tutkimuksen mukaan myös haluavat siitä jonkin palkkion.\nKäsitekaaos olisi mielenkiintoinen probleema ja ansaitsisi selvitystyötä myös suomeksi. Pitää heti etsiä Marin artikkeli ja tutustua aiheeseen.\nPosted on 24.9.2008\nTiedustelu tutkii sosiaalista mediaa\nJukka Heikkilä Jyväskylän yliopistosta kertoi, että seuraavana vuonna Jyväskylässä keskitytään ekoasioihin. Siitäpä ei sen enempää. Eivät taida vielä itsekään tietää, mitä se tarkoittaa.\nMielenkiintoista, että kommondori Georgij Alafuzoff Suomen Puolustusvoimien tiedustelupalvelusta nosti esiin wikit ja blogit yhtenä mielenkiintoisimmista ja tätä aikaa kuvaavista ilmiöistä, joiden kautta voidaan päästä niin sanottuun business intelligenceen. Jännä huomata, että myös Puolustusvoimissa ollaan kiinnostuneita sosiaalisesta mediasta. Puolustusvoimissakin nähdään tärkeänä, että opitaan jatkuvasti, mukaudutaan tämän päivän vaatimuksiin ja reagoidaan nopeasti.\nKommondori Georgij Alafuzoffin mukaan täytyy olla tietoinen itseorganisoituvista yhteisöistä blogosfäärissä. Siitä, mitä siellä puhutaan ja siitä, kuka puhuu. Tiedustelijoiden tehtävänä on seurata aktiivisesti keskustelua, tehdä havaintoja ja ennakoida niiden perusteella tulevaisuuden riskitekijöitä. Kommondori puhuu tulevaisuuden visiosta, jossa sosiaaliset yhteisöt jakavat tietoa avoimesti, tieto on kaikkien ulottuvilla, mutta suojattua ja turvallista. Kuitenkin hän esitti myös huolenaiheen, miten voisimme olla edes jollakin tasolla varma tiedon oikeellisuudesta.\nKäyttäjille on suotava mahdollisuus vaikuttaa sosiaalisen median keinoin. Siksi pitää kehittää teknologiaa, käytänteitä ja tarjota mahdollisuuksia. Teknologia on vain osa tätä vallankumousta, sillä suurin osa muutoksesta on kulttuurista. Tarvitaan uutta kulttuuria, uusia näkemyksiä ja lähestymistapoja myös tiedusteluun.\nKommondori Georgij Alafuzoff nostaa esiin myös ilmastonmuutoksen. Se on kuitenkin suurempi uhka kuin esimerkiksi terrorismi. Ilmastonmuutos yhdistää kansalliset tiedustelupalvelut, vaikka näkökulma siihen voi vaihdella.\nEelko pyytää kommondorilta esimerkkejä, joissa blogeja on käytetty datalähteinä. Kommondori itsekin seuraa noin tusinaa blogia ja niin tekevät muutkin tiedustelun työntekijät. Hän ei kuitenkaan halua kertoa puolustusvoimien salaisuuksia.\nKeskustelussa huomaa helposti, miten eri tavoin kaksi läsnä olevaa sukupolvea ymmärtävät sosiaalisen median. Kun se tuntuu olevan vanhemmalle ikäpolvelle, myös kommondorille itselleen, väline tai työkalu, nuoremmille se näyttäytyy kokonaisvaltaisena mahdollisuutena. Jäin miettimään, osaavatko meitä seuraavat sukupolvet enää toteuttaakaan itseään muutoin kuin sosiaalisen median kautta.\nKommondorin puheenvuoro aiheutti muutamia kommentteja, mutta minä en lähtenyt kommentoimaan esitystä. Kommondori kyllä puhui ihan hyvin englantia esityksessään, mutta hermostui silminnähden kommenteista, kun joutuikin vastaamaan niihin spontaanisti. En halunnut kiusata, kun mies oli kuitenkin hyvällä asialla. Se vaan, ettei ainakaan kommondorin puheenvuoro vakuuttanut siitä, että tiedustelupalvelussa olisi ymmärretty sosiaalisen median laajuus ja syvyys. Puheessakin nimettiin vain blogit ja wikit ja oikeastaan wikeistäkin vain wikipedia. Joku nuori nainen taisi kysyä jotain YouTubesta, mutta ei saanut kysymykseensä vastausta.