Olin neljävuotiaan poikani kanssa ruokakaupassa viime viikolla. Heviosastolla katseemme osui houkuttelevanväriseen hedelmähyllyyn: vihreitä ja tummia rypäleitä siistissä rivissä muovirasioissaan alle kaksi euroa rasia!\nKatso äiti viinirypäleitä, lapsi sanoi ja meni hypistelemään yhtä rasioista. Ostetaanko, kysyin häneltä ja ajattelin, että ehkä hänen tekee niitä mieli.\nEi osteta, poika vastasi. Näitähän kasvaa Italiassa, ei täällä Suomessa. Hän tietysti muisteli Italiassa näkemiämme viiniviljelmiä, joita leviää aivan Rooman-mummolan lähistölläkin laajat pellot ainakin vielä toistaiseksi. Ennen kuin Rooman reunalähiöiden rakennusbuumi valtaa lisää tilaa ja levittää asuntoja nykyisille vihreille seuduille, mitä ympäristöaktivistit ja monet paikalliset asukkaat pelkäävät lähitulevaisuudessa käyvän.\nNiin, rypäleitä kasvaa Italiassa ja muuallakin etelässä ja sitten niitä tuodaan lentokoneella Suomeen, selitin pojalleni. Hän katsoi minua kulmat kurtussa, aivan kuin olisin puhunut höpöjä. Sitten hän katsoi jälleen rypälerasioita, sitten taas minua.\nSehän on ihan hölmöä, hän sanoi. Miksi niitä pitää tuoda lentokoneella Suomeen, miksei niitä vaan voi syödä Italiassa?\nSanopa se! Viisas lapseni, on todellakin oikein kun sanotaan, että lasten suusta kuullaan totuus.\nViinirypäle-episodi aiheutti vahvan mielleyhtymän lähimenneisyyteen:\nLuin muutama viikko sitten Bill Gatesin sinänsä hyvän ja näpäkästi kirjotetun teoksen Kuinka välttää ilmastokatastrofi. Nykyiset ratkaisut ja läpimurrot joita vielä tarvitsemme (WSOY 2021). Siinä kirjoittaja selostaa seikkaperäisesti niin ilmastonmuutoksen uhkakuvat kuin sen, mistä ihmiskunnan hiilipäästöt koostuvat. Lisäksi Gates ökyrikkaan itsetunnolla esittää ratkaisuehdotuksia ja tavoitelukuja, joihin olisi päästävä ilmastokatastrofin ehkäisemiseksi: päästöt nollaan ja hurja määrä investointeja ja innovaatioita "vihreisiin ratkaisuihin".\nKirja on todellinen tietopaketti monessa suhteessa, mutta jostakin syystä minulla jäi siitä päällimmäiseksi mieleen varmasti aivan muu kohta kuin minkä kirjoittaja on halunnut lukijalle jäävän: se kun Gates kertoo mieltymyksestään viinirypäleisiin:\nEnnen nykyaikaista liikennettä ruokavaliomme oli rajattu suurimman osan vuodesta. Itse pidän viinirypäleistä, ja syön niitä mielelläni ympäri vuoden. Se on kuitenkin mahdollista vain siksi, että niitä tuoaan Etelä-Amerikasta konttialuksilla, jotka käyttävät fossiilisia polttoaineita, Gates kirjoittaa.\nTämä! Haluamme viinirypäleitä (ja mangoja, persimoneja, banaaneja, vesimeloneja, munakoisoja, mansikoita, oikeastaan aivan kaikkea) ympäri vuoden. Eikä pelkästään vihanneksia ja hedelmiä, vaan kaikkea mitä maailmanmatkoillamme ja ulkomaanreissuilla tai televisiosarjoissa olemme nähneet. Kaiken pitää löytyä oman lähikauppamme tai vähintään lähimmän hypermarketin hyllyltä kaikkina vuodenaikoina.\nViinirypälekohta kirjassa tekee tyhjäksi kaiken sen muun hienon, fiksun ja asiantuntevan tekstin, jota sen kansien välistä löytyy. Toisaalta se myös kertoo tyhjentävästi siitä asenteesta, joka kirjoittajalla (ja hyvin monella muulla, raharikkaalla tai ei) on ilmastonmuutoksen torjumista kohtaan. Mistään ei pidä luopua, vaan kaikki ratkaistaan rahalla ja teknologialla.\nluontoretkiltä lasteni kanssa.\nSen sijaan että ehdottaisi kulutuksen, matkustelun tai tavaroiden liikutteluvimman jonkinlaista hillitsemistä, Gates kirjoittaa, että meidän tulisi iloita siitä, että yhä enemmän ihmisiä ja tavaroita liikkuu paikasta toiseen. Kaiken täytyy kasvaa: energiantarjonta on kolminkertaistettava seuraavien vuosikymmenten aikana.\nSaavutetuista eduista ei kukaan mielellään luovu, sehän ihmisluonnosta jo tiedetään. Halpa öljy on tehnyt maailmasta sellaisen, että joka maassa löytyy tuotteita joka maasta, lomamatka toiselle puolelle maapalloa on jokapäiväinen juttu kaikille joille rahaa siihen riittää.\nNetistä tilataan usvakoneita, kättä heiluttavia koristekissoja ja muuta tuikitärkeää sellaiseen tahtiin, etteivät maailman puuvarat tahdo riittää kaiken niiden pakkaamisessa tarvittavan pahvin valmistukseen (Kiina haluaa suomalaista puuta eritoten pakkauspahvin valmistusta varten, luin jostakin talouslehdestä aikaa sitten.)\nNäille järjettömyyksille ei suuri enemmistö kuitenkaan ole halukas tai innokas tekemään mitään, vaan paremmaksi ratkaisuksi nähdään uuden teknologian keksiminen, jotta entisenlainen ja nykyisen talousjärjestelmän vaatimusten mukainen jatkuvasti kasvava kulutus voi jatkua häiriintymättä.\nSe että rajaton kasvu rajallisten resurssien maapallolla on mahdoton yhtälö, on asia joka kiusaantuneina sivuutetaan.\nMielummin eletään maailmassa, jossa henkilöautojen määrä kasvaa joka vuosi 24 miljoonalla (lähde OICA). Kyllä, juuri niin monella.\nParhaillaan elämme niin aurinkoenergia- kuin sähköautobuumia, mutta siinä tohinassa unohtuu että jostakin on ne harvinaiset mineraalit autojen akkuihin ja aurinkokennoihin kaivettava (eli kaivoksista, joiden toiminta on luonnonraiskausta pahimmasta päästä).\nSen sijaan että ratkaisuksi esitettäisiin autolla huristelun vähentämistä tai vaikkapa autojen yhteisomistuksen lisäämistä, ihmisiä kannustetaan ostamaan aina vain lisää autoja. Meidän on ostettava sähköajoneuvoja yhtä nopeasti kuin ostimme väritelevisioita ja kuivausrumpuja, kun ne tulivat markkinoille, Gates kirjoittaa ja jatkaa:\nEnergiaa voi aivan hyvin käyttää enemmän, kunhan se on hiiletöntä.\nTämä lause taas on erinomainen esimerkki kokonaisnäköalan häviämisestä yhden osa-alueen suhteettomasta paisuttelemisesta johtuen. Eli hiilidiokridiko tässä nyt vain onkin ainut ongelma? Ellei hiilidioksidia synny, ihmiset voivat aivan hyvin tehdä maapallolla mitä lystäävät, kaivaa niin Lapin erämaat kuin Afrikan tasangot täyteen mineraalikaivoksia kyltymättömän akkuteollisuuden tarpeisiin ja kaataa vaikka kaikki metsät tuuli- ja aurinkovoimaloiden tieltä.\nTämä viimeksi mainittu muuten jouduttaisiinkin tekemään, mikäli energiantuotanto uusiutuvista lähteistä haluttaisiin saada lähellekään riittävää.\nSen kertoo eri energiantuottotapojen tehotiheys, eli kuinka paljon eri lähteistä saadaan energiaa tietyllä alalla maata tai vettä (tuulivoimalat merellä). Gatesin kirjassa on asiasta valaiseva taulukko:\nFossiiliset: 500-10 000 wattia / neliökilometri\nYdinvoima 500 - 1000 wattia / neliökilometri\nAurinkovoima 10-100 wattia / neliökilometri\nVesivoima 5-50 wattia / neliökilometri\nTuuli 1-2 wattia / neliökilometri\nPuu ja muu biomassa Alle 1 watti / neliökilometri\nKeskiverto länsimaalainen koti tarvitsee toimiakseen 1000 wattia eli yhden kilowatin.\nKeskikokoinen kaupunki tarvitsee miljardi wattia eli gigawatin.\nKoko maailman tarvitsema lukema on 3000 gigawattia. Revi siitä ja havaitse, kuinka paljon maapinta-alaa tarvittaisiin tuuli- tai aurinkovoimalla maailman pyörittämiseen sillä vauhdilla jolla se nyt pyörii. Eikä minkäänlaista hidastumista ole odotettavissa, päinvastoin.\nJa jos vielä epätoivoisemmaksi haluat tulla ja asettaa sähkönkulutus hiilidioksidipäästöjen osalta mittasuhteisiinsa, niin lue vielä tämä:\nSähkötuotannon osuus maailman kokonaishiilipäästöistä on vain hiukan yli neljäsosa, 27%. Kasvihuonekaasuja tuottaa lisäksi tavaroiden valmistus (sementti, teräs, muovi) 31%:n osuudella. Viljelyn ja kasvatuksen osuus kasvihuonepäästöistä on 19%, liikkumisen (lentokoneet, rekat, rahtilaivat, autot) 16% ja lämmityksen, ilmastoinnin ja jäähdytyksen 7%.\nTämän pienen sivukoukkauksen jälkeen palaan taas varsinaiseen aiheeseen eli siihen, että viinirypäleiden syönti ympäri vuoden on ajattelutapana tuhoisaa. Se että Bill Gates kirjoittaa kirjassaan haluavansa syödä rypäleitä ympäri vuoden ja kannustaa lukijoitaan huoletta samaan, on merkki siitä että oikeastaan kovin paljon toivoa ympäristökatastrofin estämiseksi ei ole. Ilmastokatastrofin ehkä mahdollisesti teoriassa juuri ja juuri voimme hyvällä tuurilla välttää, jos kaikki innovaatiot ja investoinnit onnistuvat sataprosenttisesti eikä mikään sadoista riskipaikoista petä.\nIlmastonmuutos kun ei ole läheskään ainoa ihmiskunnan ongelma tällä hetkellä, ja tätä asiaa soisi asiantuntijoiden enemmän painottavan. Kaikenlainen saastuttaminen, monimuotoisuuden väheneminen lukemattomine seurannaisvaikutuksineen, maaperän köyhtyminen, kaikkia näitä ihminen aiheuttaa niin runsaasti, että ilman ilmastonmuutostakin olisimme tosi pahassa kusessa.\nJa näitä ongelmia on ollut aiheuttamassa, edelleen aiheuttaa ja niitä pahentaa juuri se ajattelutapa, että viinirypäleitä pitää saada ympäri vuoden. Kaikkea pitää saada rajoituksetta, jokainen mielihalu tyydyttää, mitä tahansa voida ostaa ostaa ostaa aina vaan lisää lisää lisää.\nKun jotakin kritisoi, pitää aina antaa vaihtoehtoja kritisoitavan asian tilalle. Minkä siis esitän tässä vaihtoehdoksi? Että kaikki luopuisivat viinirypäleistään ja nettishoppailustaan, suomalaiset keskittyisivät syömään naurista, lanttua ja puolukkaa talvet ja mustikkaa, kesäkurpitsaa ja lähitorin antimia kesät, ja kukin oman maansa antimia sen mukaan mitä vuodenkierto tarjoaa? Kukaan ei ostaisi mitään ulkomaista tai käytettynä eikä ulkomaanmatkoja lentokoneilla tehtäisi?\nTämähän itse asiassa olisi se ratkaisu, jolla planeetalla voisi olla toivoa. Mutta eihän se realistinen ole. Saavutetuista eduista ei luovuta, sitä ei isossa mittakaavassa voi tarpeeksi korostaa ihmisen toiminnan periaatteena. Lisäksi on otettava huomioon, mitä tapahtuisi kaikille niille maailman rypäleviljelijöille (ja banaanin, palmuöljyn, avokadon, passionhedelmän jne jne), jos maailmanmarkkinoita ei enää olisikaan. Mistä he saisivat elantonsa, mitä tapahtuisi yhteiskunnille ilman tätä jatkuvaa hullua kulutusta?\nVaadittava siirtymä ympäristön pelastamiseksi on kerta kaikkiaan liian suuri. On silkkaa utopiaa olettaa, että maailman mittakaavassa eli siinä mittakaavassa jossa asialla on oikeaa merkitystä, tapahtuisi niin radikaali muutos ihmisten kuluttamisessa ja käyttäytymisessä kuin pitäisi tapahtua.\nEn silti sano, etteikö pitäisi yrittää. Nykyään pitäisi olla oikeastaan omantunnon asia elää ekologisesti. Vähentää kulutusta ja pyrkiä energiaa säästäviin lämmitys- ja asumisratkaisuihin asian itsensä vuoksi, vaikka tietääkin että oma panos on mitättömän pieni ja Kiina ja USA ovat olemassa.\nBill Gates antaa kirjassaan paljon ratkaisuvaihtoehtoja. Harmi vain ne eivät liity kulutuksen vähentämiseen tai elämäntavan radikaaliin muuttamiseen. Gates vannoo teknologian, innovaatioiden ja ison rahan nimiin. Hän on varmasti viisas mies ja toivon että hän on teknologiaoptimistisuudessaan oikeassa. Mutta pelkään, että hänen edustamansa ajattelutapa tuhoaa luonnon lopullisesti.\nKoko kirjan mittaisesta optimismipuheesta huolimatta paljon lopulta kulminoituu lyhyeen lukuun kirjan loppupäässä. Siinä Gates käsittelee hätäratkaisuja eli tilannetta, jossa päästövähennystavoitteisiin ei päästä ja keskilämpötilat karkaavat käsistä.\nSilloin on otettava käyttöön hätätilanteessa riko lasi -tyyppiset ilmastomuokkausratkaisut, kuten suolan suihkuttaminen pilviin eli pilvien kirkastaminen tai yläilmakehään laskettavat mikroskooppisen pienet, auringonvaloa hajottavat hiukkaset, jotka viilentäisivät ilmastoa tulivuorenpurkausten päästöjen tapaan.\nTällaista tekniikkaa on kaikessa hiljaisuudessa valmisteltu maailmassa paljonkin, ja Gates on ollut itse niitä rahoittamassa miljardiomaisuuksineen.\nPahoin pelkään sitäkin, että nämä "hätäratkaisut" ovat lopulta niitä ainoita ratkaisuja, joihin ihmiskunta tulee turvautumaan. Muuta ei kerta kaikkiaan saada aikaan, kun ihmiskunta keskittyy jankkaamaan päästötavoitteiden numeroista ja aikarajoista, energiapoliittisista näkemyseroista ja siitä, onko ihmisen aiheuttama ilmastonmuutos totta vai ei.\nSillä eihän kukaan tahdo luopua ympärivuotisista viinirypäleistään, eihän?\najankohtaiset aiheet ilmastonmuutos kirjat Luonto pohdintaa\nLasiaz 29. syyskuuta 2021 klo 22.35\nWaude mitä pohdintaa! Bravo!\nMua ei kiinnosta kaikki mauttomat vihannekset ja hedelmät talvella. Ei oo niin kiire niiden kimppuun.\nAnna Ferrante 4. lokakuuta 2021 klo 10.01\nKiitos palautteesta, olen otettu! Tuo on muuten hyvä pointti eli että kaiken lisäksi ne ulkomailta rahdatut vihannekset ja hedelmät on usein tosi huonon makuisia vielä. Ja kun kaupassa katsoo niiden ulkomuotoa, niin monesti tulee tunne että suuri osa menee hävikkiin eikä edes päädy ostoskoreihin...\nSus' 30. syyskuuta 2021 klo 7.12\nBill Gates on jenkki eli elänyt koko elämänsä kapitalistina. se maailma ei tunne vähentämistä, kaiken pitää kasvaa ikuisesti. Koko jatkuvan kasvun (mahdoton)teoria on kotoisin jenkkiläisen talousneuvonantajan aivoituksista. Rahan tuomiin ongelmiin ratkaisu rahalla, että tapahtui mitä tahansa, kapitalisti saa rahansa niin kaikki on hyvin. Kuhan ei tarvi luopua mistään. Itse voin jättää rypäleet hankkimatta, kasvukausi on ympärivuotinen, syödään sitä mitä on tarjolla, jauhelihaa köyhä eniten mättää ja sitähän löytyy ympäri vuoden. Terveellisestikin voisi syödä mutta sitten pitäisi saada saman verran lisää eläkettä mitä nyt saa, kaikista terveellisin on myös kaikista kalleinta.\nItse mäkätin lentokonetavaratuonnista tässä: https://sushuokailee.blogspot.com/2021/08/ilmainen-palautus-kirosanojen-kuningatar.html Aivan kestämätön käytäntö!!\nAnna Ferrante 4. lokakuuta 2021 klo 10.12\nNäinhän se on, Gates niin selvästi on tuollainen rahalla saa kaikki -kyllästetty ihminen, että ei ihmekään että tuollaisen kirjan sai aikaiseksi. Rypäleet ei muuten edes ole kauhean terveellisiä, tummat ehkä vähän enemmän mutta kuitenkin lähes pelkkää sokeria. Paljon parempia vitamiininlähteitä on meillä Suomessa metsät pullollaan (marjat). Ruokavalion ei sitä paitsi tarvitse olla kovin vaihteleva ollakseen terveellinen, näin mulle on kerran eräs Suomen johtavia ravitsemusterapeutteja sanonut. Riittää että on muutamia terveellisiä ruoka-aineita siinä, niin voi vaikka aina syödä samoja.\nTuo postaus on aivan mainio! Hauska mutta ihan täyttä asiaa kirjoitat.\nKatriina 3. lokakuuta 2021 klo 19.59\nOstin viinirypäleitä 0,99 €/500 g. Nyt on niitten sesonki eli viininkorjuuaika parhaimmillaan. Ne ovat erityisesti jalostettuja kivettömiä Regal seedles lajiketta,kasvatettu Italiassa ja pakattu Veronassa. Asun viininviljelyalueella Saksassa, mutta viljelijät kasvattavat eri lajikkeita ja valmistavat niistä rypäleistä viiniä. Veronaan on 715 km matkaa ja rypäleet kuljetetaan rekoillaa.\nOstan aina sesongin mukaan mahdollisimman lähellä, jos ei Saksassa niin ainakin naapurimaissa kasvatettuja tuoreita vihanneksia ja hedelmiä. Täkäläisissä kaupoissa ja toreila tarjonta vaihtelee selvästi sesongin mukaan varaiskeväästä myöhäissyksyyn ja jopa talvivihanneksiin. Pääsesongin ulkopuolella on tarjolla korkealaatuisia purkkisäilykkeitä. Eksoottisia vihanneksia ja hedelmiä en tarvitse, muutaman banaanin ostan silloin tällöin.\nSuomalaisten nykyaikaisista makumieltymyksistä luen netin ja blogien ruokaresepteistä.\nIkävä tulee joka kesä ja syksy metsämustikoita ja puolukoita. Ei kannata lentää Suomeen vartavasten ostamaan niitä.\nMinulle on vierasta Bill Gatesin makumieltymykset. En ole käynyt USA:ssa ja sikäläisten ruokakauppojen tarjonta on minulle tuntematon. Ainakin Kaliforniassa kasvatetaan viinirypäleitä, etelävaltioissa sitrushedelmiä ja Preerialla perunoita, vehnää ja maissia.Kyllä niilläkin nälkä lähtee.\nHänen ideansa torjua ilmastokatstrofia on yhtä perverssi kuin himoita viinirypäleitä joka päivä. Mainiota, että hänellä on miljoonia rahaa jakaa muuten leivättömäksi jääville tutkijoille. Kirja on näköjään käännetty myös saksaksi. Raha menee rahan luo. En aio lukea.\nAnna Ferrante 4. lokakuuta 2021 klo 10.18\nIhanaa, sesongin tuoreet viinirypäleet on tosi makeita, tiedän Italian-reissuiltani. Euroopassa kasvatettuja rypäleitä ostan muuten minäkin silloin tällöin, olen pitänyt rajana sitä että eteläafrikkalaisia tai muualta eri mantereilta tuotuja ei. Jotenkin sitä ajattelee, että Eurooppa on ikäänkuin vielä melkein "lähituotantoa" vaikka varmasti pitäisi rajaa vetää pienemmäksikin ympäristövaikutuksia ajatellen... No, ainakin oma lapsi oli sitä mieltä että hölmöä on Italiasta asti rypäleitä tänne raahata...=D\nYmmärrän tuon ikävän mustikoita ja puolukoita kohtaan. Ne ovat metsästä suoraan poimittuina varsinkin niin hyviä! Mutta sinulla siellä Saksassa on sitten muuta lähiruokaa vastineeksi.\nOlen samaa mieltä noista Gatesin ideoista. Kirjassa oli kiintoisaa tietoa maailman päästöjen jakautumisista yms., mutta tosiaan tuo muu kirjan anti oli aika hiuksianostattavaa. Et jää paljosta paitsi jos et lue.\nAnnan yritys 27. lokakuuta 2021 klo 11.12\nIhan älyttömän hyvä kirjoitus, kiitos!\nIlmastonmuutoksesta puhutaan nyt paljon. Silti keskusteluissa näkyy lähes yksipuolisesti juurikin tuo, että odotetaan teknologian ja innovaatioiden pelastavan meidät. Kulutuksen vähentämisestä ei puhuta juuri lainkaan. Helsingin Sanomissa oli hyvä mielipidekirjoitus tähän liittyen: https://www.hs.fi/mielipide/art-2000008350094.html (Ihmiskunta tuskin uhraa talouskasvua ilmaston hyväksi). Miksi päättäjämme eivät ole valmiita asettamaan ilmastonmuutosta talouskasvun edelle nyt kun voisimme ilmastonmuutokseen vielä vaikuttaa? Mitä järkeä loputtomassa talouskasvussa on, jos sen sivutuotteena teemme maapallostamme elinkelvottoman?\nTässä vielä yksi hyvä Helsingin Sanomien artikkeli vihreään energiaan liittyen: https://www.hs.fi/mielipide/art-2000007900477.html (Vihreään energiaan siirtyminen tuottaa uusia ympäristöongelmia, joista ei haluta keskustella). Kulutus ei vain voi kasvaa loputtomasti.


Antboy – Muurahaispoika (Antboy) - smackthejack.net - kulttuuria ja viihdettä\nAntboy – Muurahaispoika (Antboy)\n15.10.2014 / Vesa Skaffari / Elokuva-arvostelut\nOhjaus: Ask Hasselbalch\nKäsikirjoitus: Anders Ølholm\nTuotanto: Eva Jakobsen, Lea Løbger\nPääosissa: Oscar Dietz, Nicolas Bro, Samuel Ting Graf, Cecilie Alstrup Tarp, Amalie Kruse Jensen\nTanskalaisen Ask Hasselbalchin Antboy – Muurahaispoika – elokuvan (2013) päähenkilö Pelle (Oscar Dietz) on tavallinen koulupoika, sellainen vähän hissukka kaksitoistavuotias, joka on salaa ihastunut samalla luokalla olevaan Amandaan (Cecilie Alstrup Tarp). Tilanteet muuttuvat radikaalisti, kun Pelleä puraisee geenimuunneltu muurahainen; Muurahaispoikana Pellellä on valtavat voimat ja tahmeat raajat. Muurahaispoikana Pelle saavuttaa kaipaamaansa mainetta, mutta todelliseen koetukseen hän joutuu, kun kammottava superroisto Punkki (Nicolas Bro) kaappaa Amandan.\nLapsille ja nuorille suunnattu Antboy – Muurahaispoika on kaksoiselämineen, side-kickeineen ja hätään joutuneine neitosineen turhan tarkka kopio mistä tahansa supersankarielokuvasta. Hieman siinä onnistutaan käsittelemään murrosikään tulevan lapsen ongelmia, siis niitä kun pitäisi joukkoon kuuluakseen olla kuin muut, mutta myös tulla omaksi itsekseen. Ja sitten vielä joksikin vähän viileämmäksi, jotta vastakkainen sukupuoli kiinnostuisi.\nKumman ponnettomaksi elokuva kuitenkin kokonaisuudessaan jää. Kotikutoiset tehosteet ja asut voisivat toisissa yhteyksissä olla hauskat ja hellyttävät, toisissa nuorisoa oikeasti kiinnostavan hurjat, mutta nyt vain kömpelöt. Ankeassa syysmaisemassa hortoilevat, aneemisen oloiset lapsinäyttelijätkin vaikuttavat olevan kipeästi vitamiinilisän tarpeessa.\nPhoto’s Copyright by Viva Films, 2014


Motonet monitoimityökalu – Myydn iso paellapannu\nSahaus, katkaisu ja hionta yhdellä koneella. Portaaton värähtelynopeuden ohjaus säätöpyörästä. Retkeilijän ja luonnossa liikkujan perusvaruste.\nVarusteen vaihto kätevästi ilman avainta. Laadukas monitoimityökalu jossa toimintoa. Dremel Multi-Max MMon suorituskykyisin monitoimityökalu Quick Lock -järjestelmällä: nopea ja avaimeton tarvikkeiden vaihto.\nRekkirauta johon integroitu ja 22mm räikkälenkit.\nMonitoimityökalun toimintoihin . Helppo ja nopea tarvikkeiden vaihto . Kalastajan monitoimityökalu, josta löytyy LED-valaisin, tasapäämeisseli, mm veitsi, viila, kuusiokoloavain, tarttumakoukku, tölkin- ja pullonavaaja, . Tarkin ja kompaktein monitoimityökalu! Sulavalinjainen muotoilu mahdollistaa työskentelyn ahtaissakin paikoissa. Erittäin pieni, mutta tehokas moottori- voimaa . Kaikkialla kätevää johdotonta Dremel V:tä voi helposti käyttää sekä sisällä että ulkona.\nTässä työkalussa on ihanteellinen suorituskyky pieniin . Dremel 2-sarja on ihanteellinen monitoimityökalu Dremel-työskentelyn aloittamiseen.\nSe on helppo ja mukava käyttää ja tarjoaa luotettavaa Dremel-laatua ja . Ryobi-R18ROS-0-ONE-akkuepakeskohiomakone-125-mm-18- . Erityisesti suurta tehoa vaativille töille, kuten monenlaisten . Tämä työkalu tuottaa aina maksimaalisen tehon työn vaikeutuessa sen . Dremel tuo uudella Multi-Maxilla ylivoimaisen käyttökokemuksen akkukäyttöisten monitoimityökalujen luokkaan. Ihanteellinen työkalu korjaamiseen . Tarvikkeet (Bitkitit, Kotelot, Tool adapterit) Leatherman Wave. Hakutulokset antamillesi hakusanoille wataya (kpl):.\nJärjestä tuotteet: Osuvimmat, Uusimmat ensin . Reitin laskennan tekemiseen tarvitaan sijaintipaikkasi nimi. Kirjoita tiedot alla oleviin kenttiin ja käynnistä reitin laskenta. Boschin monitoimityökalut ovat todella monipuolisia apuvälineitä kotisi kunnostukseen mitä erilaisempiin käyttökohteisiin. Niillä onnistuu sekä sahaukset .\nPrevious Post Previous post: Ruusukaali lisuke\nNext Post Next post: Kvik keittiö


Nämä säilykkeet ovat pahin BPA: lle\nUusi tutkimus tukee huolta altistumisesta kemialliselle bisfenoli A: lle tai BPA: lle elintarvikepakkauksista ...\nJossain, saimme ajatuksen, että tappioita olisi vältettävä kaikin keinoin, koska ne ovat liian tuskallisia. Tulos: kukaan ei opettanut meitä tehokkaasti suremaan, kun tapahtuu merkittävä loppu. Tämän seurauksena olemme usein juuttuneet tasaiselle, harmaalle paikalle.\nTappiot ovat yhtä paljon luonnollista osaa elämästä kuin henkesi tai auringonnousu. Ennen kuin jotain uutta voidaan luoda, jotain on jätettävä taakse. Mutta monet päättymät eivät ole niitä, joita halusimme tai odotimme. Monet meistä jäävät edelleen tyhjän unelmapussiin; menetetyt työpaikat, ikuiset suhteet hylätty, tai rakkaansa, jotka ovat siirtyneet eteenpäin. Häviöt voivat olla myös rahaa, hiuksia, terveyttä tai lapsia, jotka lähtevät käymään yliopistossa.\nTappio: kaksinkertainen Whammy?\nTappio voi olla kaksinkertainen. Itse on menetys, mutta myös silloin, kun et käsittele tärkeitä loppuja tehokkaasti, kykysi liikkua ja tuntea auki, turvallinen ja haavoittuva. Te kantatte emotionaalisia haavojasi kuten raskaan painon, joka on kiinnitetty selkään. Luottamus kiivetä pois kuilusta kutistuu. "Olet ikuisesti hajonnut," mielesi sanoo. "Maailma on kylmä, julma ja epäoikeudenmukainen."\nElämän värit haalistuvat mustavalkoiseksi, kun menetät kiinnostusta kaikkeen. Ei motivaatiota, merkitystä tai kuulumisen tunnetta. Tai voit ottaa vastakkaisen selviytymisstrategian ja vain jatkaa sellaista kuin mitään ei tapahtunut. Joidenkin osalta tappioiden käsittely voi tuntua mahdottomalta tehtävältä.\nSurullisuus ja tasaisuus eivät ole ainoa kumppani. Pelko heittää sinut ulos mielekkäistä vuorovaikutuksista, pitää sinut itsellesi, huolestuttuna saat hellittävän sydämesi rikki. Viha myös herättää huomiota, kääntäen teidät kaikkia vastaan - itseäsi, muita ja maailmankaikkeutta.\nViisi vaihetta menetyksen läpi\nTappiot aiheuttavat surua ja surua tuntuu pohjattomilta ilman loppua. Mutta tunteidenne kohtaaminen on ensimmäinen askel työntää heidät pois kehostasi ja ulos avaruudesta. Olitpa sitten irtisanottu viimeisten 20-vuosien työstä, sisaruksesi kuoli odottamatta tai sinun on lopetettava pitkäaikainen suhde. Tässä ovat Attitude Reconstructionin viisi vihjeitä, joiden avulla voit siirtyä kivulias tapahtuman läpi .\n1. Vapaus tulee menetyksestä ja huutosta.\nKyyneleet ovat nektaria. Huuto paranee. Se on kehon luonnollinen reaktio vahingoille ja tappioille. Tunnista menetys ja huuda se. Voit olla yksin tai jonkun kanssa, hoidossa tai ystävän tai kumppanin kanssa.\nKuuntelijan tehtävänä on vain tarjota turvallinen paikka - ei tarjota "viisautta" tai henkilökohtaisia kokemuksia. Hiljaisena todistajana pidätte rakkaudella turvallista korvaa. Pidä tarjous. Usein se vaatii toistuvia ja kunnioittavia kutsuja tähän tuskalliseen toimialueeseen.\nKun pystyt puhumaan tappiosta, äänestä mitä kaipaat ja mitä arvostitte eniten henkilöstä tai tilanteesta. Keskustele ja elää ihania muistoja. Puhu kaikista ominaisuuksistasi, joita rakastit, mitä et enää kokea, ja kaikki seikkailut, joita sinulla oli yhdessä. Jokaisen muistin tai laadun jälkeen, sano uudestaan ja uudelleen:Kiitos"ja anna itsellesi itkeä, kun kyyneleet pinnan.\n2. Sinun täytyy myös sanoa "pelätty" G-sana - hyvästit - hyväksyäksesi lopun kokonaan.\nErikoismomenttien etsiminen ja aika-aikojen ottaminen\nSanomalla "hyvästit" voi olla uskomattoman kova ja tavallisesti syntyy enemmän surua. Sisaruksen menettämisellä sanotaan hyvästi unelmistasi vanhojen yhdessä kasvamisesta ja hauskojen asioiden tekemisestä. Se on tuskallista, mutta välttämätöntä parantamiseksi. Sanoa, "Kaipaan sinua. Rakastan sinua. Hyvää. Hyvää."\n3. Ilmaise pelkoa ja vihaa, jotka pinnat fyysisesti ja rakentavasti.\nJos olet jäänyt ahdistuneeksi tai paniikkiksi, ravista ja ravista jotka pelkäävät kehosta, kun muistutat itsesi jatkuvasti "Joku suurempi kuin minä on vastuussa. Tämä ei ole minun hallitseni."\nViha on myös osa tappion käsittelemistä, mikä muistuttaa teitä siitä, kuinka epärehellinen tämä tragedia on. Suosittelen teitä löytämään rakentavan tavan puntaan, työntämään, huutamaan tai viemään vihan energiaa - kovaa, nopeaa ja hylkäämällä - missä kukaan tai mitään arvoa tuhoaa. Muistuta itseäsi vihan energian siirtämisestä, "Se on niin se on. Se ei ole sellainen, kuin minusta sen pitäisi olla."\n4. Tunteisiin ja ajatuksiin osallistuminen vapauttaa energiaa, jotta voisit sanoa "hei" elämään uudelleen.\nJos olet eristetty itsesi, ota pieniä askelia päästäksesi toisiinsa ja muodostaaksesi uudelleen yhteyden toisiin. Tee jotain vähän kuin ostoksia, jaa ateriaa tai nähdä elokuvan. Vaikka sinusta tuntuu, että robotti käy läpi liikkeet, tee se joka tapauksessa. Se helpottuu, kun otat jälleen yhteyttä maailmaan.\n5. Aina kun sinusta tuntuu uppoavan, ota muutama minuutti itkemään ja sanoa "hyvästit" uudelleen.\nKuten sananlaskupala, sinun täytyy kuoriutua puuttuvat kerrokset kerrallaan, jotta menetät perusteellisesti menetys.\nSiellä on aika siirtyä läpi tämän avuttoman toivottoman tunteen, joka laskeutuu, kun menetät jotain tai jonkun rakkaan. Mutta usko. Vähitellen löydät innostuksen, luottamuksen ja energian palauttamisen. Ja kevyesti valo alkaa loistaa.\nJos sinusta tuntuu, että surua ei ole saatavilla, kun koet loukkaantumisen tai häviämisen, sinun täytyy joskus käynnistää se, koska suru ei mene yksin. Uskomaton tunteet kasaantuvat, ja sinusta tuntuu pahalta itsestäsi. Nämä äänet ovat vahvempia ja suurempia ja kovempia kuin mikään muu.\nJos esimerkiksi ystäväsi on vakavassa onnettomuudessa, saatat unohtaa tapahtuman vakavuuden ja kieltää jotain tapahtuneen. Pidä aikaa erottaa ystäväsi tilanne. Ajattele tietoja. Hänen kenkänsä asettaminen tuo esiin surua, vihaa ja pelkoa. Shiver siitä, mitä se merkitsisi, jos se olisi sinä.\nMuistuta itseäsi "Tunnen paremmin, jos itken. Se on kunnossa. Tunnen vain surullisen." Jos huomaat vastustavanne, ole lempeä, mutta pysyvä, ja sinä otat surun. Sitten voit lopettaa tunteen syyllisyydestäsi ja näyttää täysin ystävällesi.\n© 2017 esittäjä (t): Jude Bijou, MA, MFT


Terhen | Shop\nTerhen / Shop / Sauna community / Sauna academy / Journal / Contact\nHoitava Sauna - Reseptejä hyvinvointiin\nHoitava sauna keskittyy erityisesti terveysvaikutteiseen saunakulttuuriin ja ikiaikaisen hoitoperinteen elävöittämiseen. Kirjan hoidot hellivät kaikkia aisteja, ja niissä nivoutuu yhteen suomalainen perinnetieto ja estetiikka. Saunahoito-ohjeet inspiroivat kokeilemaan erilaisia kylpyjä, kääreitä ja yrttihoitoja moninaisia raaka-aineita hyödyntäen. Hoitavan saunan avulla saunomisesta tulee osa kokonaisvaltaista hyvinvointia.\nMitat L 170 K 240 S 24 mm\nBe the first to review “Hoitava Sauna – Reseptejä hyvinvointiin” Cancel reply


Tulikivi-harkkohormi | Tulikivi\nKätevä, kestävä Tulikivi-harkkohormi\nUusi Tulikivi harkkohormi on valmis hormiratkaisu. Laadukas valmishormi on suunniteltu yhteistyössä johtavan savuhormivalmistajan, Schiedel Savuhormistot Oy:n kanssa. Suunnittelussa on huomioitu Tulikivi-takkojen ominaisuudet.\nTulikivi harkkohormi koostuu keraamisista hormielementeistä, kevytsoraharkoista sekä näiden väliin asennettavasta vuorivillaeristeestä. Piippuun kuuluvat lisäksi tarvittavat hormiliitoselementit, tulilaasti, savupelti sekä haluttaessa yläosan pellityssarja ja sadepiippuhattu.\nKeraaminen hormi lämpenee nopeasti ja kunnon eristys pitää lämmön piipun sisällä, mikä takaa hyvän vedon ja vähentää kondenssikosteuden muodostumista.\nTulikivi harkkohormi on paloturvallinen\nTulikivi harkkohormin keraaminen sisäpiippu kestää kuumuutta ja happoja enemmän kuin mikään muu piippumateriaali. Sileän sisäpinnan ansiosta noki ei pääse kiinnittymään piipun seinämiin ja piippu pysyy puhtaana.\nHormiliitäntä on kohta, joka kuormittuu piipussa eniten. Tehdasvalmisteinen hormiliitoselementti lisää piipun paloturvallisuutta. Tulikivi-harkkohormin suojaetäisyys on 100 mm palava-aineiseen materiaaliin (T600-lämpötilaluokka). Tulisijan voi liittää Tulikivi harkkohormiin joko alaliitoksena tai päältäliitoksena.\nHormilla on CE-merkintä, eli se täyttää vaatimukset pintalämpötilojen, nokipalonkestävyyden, tiiviyden sekä nuohouksen osalta.\nHarkkohormin voit pinnoittaa antiikkilaastilla tai hankkia lisätilauksesta Tulikivi-vuolukivilaattasarjat tai keraamiset sarjat. Kysy lisätietoja uunimyyjältäsi.\nTulikivi-harkkohormi, CE-merkintä, 4 eri vaihtoehtoa\nT600 N1 D 3 G100\nHarkon koko 345 x 345 mm 345 x 345 mm\nHarkon korkeus 330 mm 330 mm\nPiipun paino (ilman vuolukiviverhousta tai keraamisia laattoja ja laastia) 80 kg/m 82 kg/m\nSisäputken sisähalkaisija 160 mm 180 mm\nLämpötilaluokka, sallittu savukaasujen lämpötila enintään 600 oC T600*) T600*)\nPaineluokka, alipaine N1 N1\nKuiva käyttötapa, kiinteä polttoaine D D\nKorroosion kestoluokka 3 3\nNokipalon kestävä, suojaetäsiyys palaviin materiaaleihin 100 mm G100*) G100*)\n*) Tulikivi-harkkohormin lämpötilaluokka on T600. T600-lämpötilaluokka vaatii 100 mm:n eristyksen palava-aineiseen materiaaliin.\nTuotteeseen liittyvät dokumentit >\nPohjalaatat ja eduslaatoitukset\nHoitoaineet ja puhdistusaineet


Kew Gardens Tammikuussa | Kasvitieteellinen puutarha Lontoossa\nKew Gardens talvella – edistyneen Lontoon matkaajan must-see kohde\nLontoossa parasta on se, että täällä ei tekeminen lopu. Joskus kuitenkin käy niin, että bucket listiltä löytyy vaikka mitä, mutta valinnan vaikeuksissa moni asia jää toteuttamatta tai jotain tiettyä kohdetta alkaa säästelemään ”sitä oikeaa” hetkeä tai päivää varten. Kew Gardens on kärsinyt juuri tällaisen kohtalon omalla bucket listilläni, mutta onneksi asia tuli korjattua viime viikonloppuna.\nKew Gardens on siis suuren suuri kasvitieteellinen puutarha, joka koostuu isosta viheralueesta sekä useammasta suuresta kasvihuoneesta. Kew Gardens talvella on siis myös näkemisen arvoinen, sillä kasvihuoneissa on mukavan trooppinen ilmasto. Tosin ulkonakin kannattaa kävellä, vaikka kukat eivät kukkisikaan.\nRomanttiset portaikot kruunaavat jo valmiiksi upeat kasivhuoneet.\nSamalla voi tutustua vähän myös Iso-Britannian historiaan näiden symbolipatsaiden muodossa.\nEri kasvihuoneet ja niiden osiot edustavat eri kasvillisuusalueita. Tässä vähän aavikkokasvillisuutta, mutta löytyypä osio myös sammaleelle sekä eri maanosien sademetsillekin.\nAkvaarioiden flora ja fauna.\nKuten jo mainitsin, Kew Gardensin puistoalue oli suuri, mutta ei mikään tylsä vihreä kenttä. Milloin missäkin tuli vastaan erilaisia pieniä puutarhoja suloisine polkuineen.\nJapanilaista arkkitehtuuria twistillä.\nKew Gardens tammikuussa on ehkä hieman latteampi versio siitä, mitä sen voisi kesällä kuvitella olevan. Liput ovat kuitenkin edullisemmat talviaikaan, mutta näkemistä riittää silti. Kuten kuvista toivottavasti välittyy, kaunista oli talvikeleistä huolimatta. Aikaa meillä vierähti 2-3 tuntia, mutta kesällä tuolla voisi viihtyä vaikka koko päivän piknik-eväiden voimalla.\nNurmikon lisäksi Kew Gardensista löytyy myös vesialuetta, jonka rannalta bongattiin tämä upea punainen näkymä!\nKew Gardensiin julkisilla\nKew Gardens sijaitsee melko kaukana Lontoon keskustasta, joten se sopii mielestäi parhaiten sellaisille kävijöille, joilla on joko aikaa tai ovat jo nähneet ne ”tärekeimmät” nähtävyydet. Paikalle pääsee julkisilla, ja reittejä onkin monia. Pääset paikalle esimerkiksi Overgroundilla tai District Linellä, mutta sijainnista riippuen saattaa olla, että kannattaa koukata läheisen Richmondin kautta.\nMuuta tekemistä lähettyvillä\nJos päädyt matkaamaan tänne Richmondon kautta tai sinulla on muuten aikaa, Richmond on kyllä käymisen arvoinen. Jos et saanut vielä puistoilusta tarpeeksesi, käy moikkaamassa peuroja Richmond Parkissa, tai jos Kew:n ravintola- tai yöelämätarjonta ei riitä, Richmond tarjoilee enemmän vaihtoehtoja. Kew:ssä tosin näkyi olevan useampikin suloinen ravintola ja kahvila, mm. tuo ylläolevassa kuvassa näkyvä pubi, joka sijaitsi aivan juna-aseman yhteydessä.\nTässä kuitenkin muutama kiva ravintola ja baari Richmondissa:\nRoebuck (pubi kauniilla kukkulalla)\nThe Duke (paras syömäni Fish & Chips! Huom, sunnuntaisin tarjolla ainoastaan Sunday roast)\nOne Kew Road (hyvä ja vähän muuneltu Sunday roast)\nPizzeria Rustica (pieni ja tunnelmallinen italialainen ravintola)\nPitcher & Piano (oivallinen lokaatio iltamenoihin joen rannassa)\ntammikuu 25, 2020 at 8:34 pm\nKiehtoisi kulkea tuo Kewn Christmas Trail. Ehkä jo ensi jouluna?\nhelmikuu 2, 2020 at 10:00 am\nEhdottomasti, sillä niin kiehtoo minuakin!\nhelmikuu 19, 2021 at 4:15 pm\nOn kaunis puutarh, ja kun joskus tuonne Lontooseen pääsisi.


Lainat Bad Credit Pisteet : kadottua hankkimaan Kassa - skateboarddebica.fora.pl\nLainat Bad Credit Pisteet : kadottua hankkimaan Kassa\nWysłany: Sob 20:25, 08 Lut 2014 Temat postu: Lainat Bad Credit Pisteet : kadottua hankkimaan Kassa\nLisäksi se on syytä huomata että jopa jos korot ilman arviointi luottokelpoisuus luotonanto tuotteita voi olla sijasta korkeampi , he eivät mutta . Olematta velvollinen palauttamaan melkoisesti of kilinä kolikoiden, laitat luottamus maksa jokainen kuuleminen telemarkkinointi koska et todella don ' t kestävyyteen suun - menettämättä pääoma menoja. Pysy poissa kaikki taloudellinen koskee kurissa ja antaa takaisin teidän 1 000 yksittäinen lb hymyillä oman kokemus . Jos teillä Ohjaus ja arvostusta todella tehdä kulut , säästät paljon rahaa ympärillä hyödyntämällä pyytävät pelikortit [link widoczny dla zalogowanych] sovintokulut kertyneet alkaen muut voi sisältyä arvo määräytyminen maksu , maksut kanssa nimi katso , vakuutusmaksut , kulut juuri mitään halutun arvosteluja, tutkimukset kulut , tallennus hinnat, talo laina maksut ja ostaa luottoluokitus tarkastukset . Paljon yritysten on paljon edellytykset , jotkut järjestöt on tavallinen tiedot . Tietolähde ryhmittely Ominaisuudet - Mahdollistaa pääsevät tiedot in menestyä Collection.\nSinun kannattaa näin harkita mahdollisuus tutkimus teidän tilanteissa adjust teidän järjestelmän kuin ihanteellisen joten varmista, että todellinen syy ottamista asuntolaina ei aio ilmetä jälleen . Kun velat ovat ei antaa takaisin , pankki voi auto ja sitten myydä it löytää käteisenä takaisin . Kun luotto ranking lehtien mitään tulla halusi - tai vain ehdottomasti kauheaa - se voi tehdä vaikea voit oikeus omaisuus asuntolainaa [link widoczny dla zalogowanych] ajoittain Tässä saa syy välittää up laina Tarjoamme sinulle oman laina yhtiön, se on tosiasiassa tunnettu kustannustehokas lainat . Olet oikeutettu jos et toimia sitä omaa kotona toimisto.\nHarkitse erilaisia ?? rahoitustuotteiden liian .\nEtsi erittäin hyvä maksaa päivän laina virasto , vertailla keskenään arvioiden useita yritykset ja yksinkertaisesti sitten täydellinen Tehokkain yritykset . Jos etsit varten taktiikka Tilauksen asuinpaikka, sinun on oppia tuotto lainat niille, jotka ovat huono luotto [link widoczny dla zalogowanych] on tärkeää olevan yleensä huomattava suhteen to luotonanto tuotteita on se, että vain epäsuotuisa luottoluokitukset omistajat oikeutettuja piirtämään hyödyntää it ja sellaisena , muut ei pitäisi niiden aika by heidän turhaan pyrkimyksissä tee sitä. maksaa takaisin tulee olemaan suunniteltu automaattisesti alkaen pankkitili kohti lainanantaja kanssa maksaa päivä . Ilmeisesti , on tärkeää että mahdollista lainanantaja on kassalla kokonaan , joten kuulla Ddd ja on niitä hyvämaineinen .\nArvo teidän kävijä käyttäessäsi avainsanailmaus, autolainan .


Lohikäärmeen merkki – Wikipedia\nPääosissa Alan Marriot\nEsitetty 29. heinäkuuta 2005 – 2008\nTuottaja(t) David Freedman\nKäsikirjoittaja(t) Sean Roche\nLohikäärmeen merkki (engl. Legend of the Dragon) on Rick Ungarin luoma yhdysvaltalainen piirrossarja. Sarjaa esitettiin ensi kerran Isossa-Britanniassa heinäkuussa 2005 ja myöhemmin Yhdysdysvalloissa lokakuussa 2006 Jetixillä. Sarjasta oli tuotettu alun perin 26 jaksoa, jonka jälkeen sitä tilattiin vielä 13 jaksoa lisää. Toistaiseksi australialainen Toasted TV -kanava on esittänyt uusia jaksoja vuoden 2008 aikana.\nSuomessa sarjaa esitettiin Nelosella vuosien 2005–2006 aikana suomeksi tekstitettynä. Sarjan uusintakierrosta esitettiin vuoden 2007 huhtikuusta marraskuuhun. Lohikäärmeen merkin 26. jaksoa on myös julkaistu Suomessa DVD:lle vuoden 2006 aikana.\nLohikäärmeen merkki kertoo lohikäärmeen vuonna syntyneistä 15-vuotiaista kaksosista Ang ja Ling Leungista, joilla on erityinen kohtalo. Kultaisen Lohikäärmeen kuoltua Mestari Chin valitsee kaksosista Angin uudeksi Kultaiseksi Lohikäärmeeksi ja antaa tälle haltuun kultaisen voimarenkaan. Ling pettyy suuresti Angin valinnasta, sillä hän oli Mestari Chinin dojon paras kamppailija. Ling kokee suurta nöyryytystä ja vannoo kostoa häntä kohtaan pettäneille, aloittaen veljestään ja mestaristaan. Ling siirtyy pimeälle puolelle Woo Yinin alias Eläinradan herran palvelukseen, jonka myötä hänestä tulee Varjolohikäärme. Eläinradan herra puolestaan pyrkii saamaan haltuunsa vähintään neljä kahdestatoista muinaisesta kiinalaista eläinradanmerkin voimarenkaasta, jonka myötä hän voisi elvyttää heikentyneen mestarinsa, Pimeimmän Jinin herran. Angin tehtävänä on pysäyttää kaksikko ja suojella kultaista rannekettaan, jonka avulla hän voi muuntautua Kultaiseksi Lohikäärmeeksi.\nAlan Marriot … Ang/Kultainen Lohikäärme, K-ho\nLarissa Murray … Ling/Varjolohikäärme, Cobra\nMarc Silk … Xuan Chi\nLucy Porter … Beingal (1. tuotantokausi), Ming\nElly Fairman … Beingal (2. tuotantokausi), Yin Wi\nDan Russell … Mestari Chi, Woo Yin/Eläinradan herra, Chow, Wang Lee\nGary Martin … Pimeimmän Jinin herra\nSarjan pohjalta on kehitetty Legend of the Dragon, joka julkaistiin vuonna 2007 PlayStation 2:lle, Wiille ja PlayStation Portablelle.\n↑ Nelonen Viitattu 5.3.2009\n↑ Telvis.fi Viitattu 5.3.2009\n↑ DVDPlaza Viitattu 5.3.2009\nLohikäärmeen merkki TV.comissa (englanniksi)\nNoudettu kohteesta https://fi.wikipedia.org/w/index.php?title=Lohikäärmeen_merkki&oldid=15753795\nSivua on viimeksi muutettu 4. kesäkuuta 2016 kello 12.50.


Riihimäellä edessä yt:t? – Hämeen Sanomat\nRiihimäellä edessä yt:t?\nRiihimäen kaupungissa syksy saattaa käynnistää yhteistoimintaneuvottelut (yt). Lomautuksista neuvotteluissa tuskin on kysymys.\n– Minä en ole kuullut kenenkään luottamusmiehen pyytäneen virkamiehiä valmistelemaan lomautusehdotuksia, toteaa Riihimäen kaupunginhallituksen jäsen Riku Bitter (kok.).\nKahden viikon kuluttua kaupunginhallitus odottaa saavansa virkamiesten valmisteleman selkeän euromääräisen laskelman kaupungin talouden vakauttamistarpeesta. Sen jälkeen päästään pohtimaan, miten säästöeurot kootaan.\nYt-neuvottelujen lisäksi harkittavana on säästöpaketti. Eri hallintokunnissa on nipistämällä toiminnasta koottu sosiaali- ja terveyspuolella, sivistystoimessa ja tekniikan sekä ympäristön toimialalla vain runsaat 300 000 euron säästöt. Investointeja lykkäämällä saadaan lisäksi kokoon reilun miljoonan euron verran.\nHallintokunnille annettiin säästötavoitteeksi 2–3 miljoonaa euroa, johon ei siis ylletä.\nRiihimäen talous uhkaa painua 5 miljoonan euron verran miinukselle, jollei säästökeinoja löydetä lisää. Vuosikate on sentään vielä 1,2 miljoonaa euroa positiivinen, joten toimintaa ei tarvitse rahoittaa velkarahalla.\nTalousjohtaja Aila Ylioja toivoo tilanteen ratkaisuksi vahvaa poliittista ohjausta ja jo tehtyjen selvitysten esiin nostamien säästökeinojen käyttöönottoa. Tähän mennessä niitä ei juuri ole toteutettu.\n– Se merkitsee luopumista ja rakenteiden muutoksia, karsii päällekkäisyyksiä, tehostaa tilojen käyttöä ja yhteistyömuotoja. Nyt olisi aika saada aikaan päätöksiä, hän toteaa.\n5 miljoonan euron alijäämä pohjautuu taloushallinnon toimialajohtajien menoennusteisiin ja verohallinnon verotuksesta antamaan ennakkotietoon. Ennustettu alijäämä ei kaupunginjohtaja Seppo Keskiruokasen mielestä välttämättä toteudu kuin puoleksi.\n– Näillä näkymin tehdään jonkinasteinen alijäämä, mutta se on käytännössä pienempi kuin nyt ennustellaan. Lisäksi neuvoteltavana on pari isoa tonttikauppaa, joiden mahdollinen realisoituminen muuttaa tulokehitystä paremmaksi, Keskiruokanen selostaa.\nKaupunginhallituksessa on Keskiruokasen mukaan käyty poliittinen lähetekeskustelu yt-neuvottelujen sisällöstä.\nTalousjohtaja ja kaupunginjohtaja eivät kumpikaan näe lomautuksia pitkäaikaisena ja kestävänä talouden parannuskeinona.\nAila Ylioja painottaa poliittisen päätöksenteon merkitystä. Jollei taloustoimikunnan laatimaa säästöpakettia oteta uudelleen esiin ja toteuteta, kaupungin taloudenhoidossa ainoat keinot ovat velanoton kasvattaminen ja verojen korottaminen.\nKuntauudistus taas estää ainakin siirtymäajaksi kaupungin mahdollisuuden korottaa veroja 0,5 prosenttia enempää.\nTämän vuoden talousarviossa alijäämää oli alun perin 900 000 euroa, mutta verotulojen kasvu näyttää jäävän 2,5 miljoonaa euroa odotettua pienemmäksi. Toimintamenot ylittyvät myös 2,5 miljoonaa euroa.\nOngelmia on lisännyt, että Riihimäen on palautettava valtiolle liikaa ennakkoveroina tilitettyjä kunnallisveroja 9,6 miljoonaa euroa ja valtionosuuksia poikkeukselliset 1,7 miljoonaa euroa.\nRiihimäen kaupunginvaltuusto käsittelee talouden tervehdyttämistä kokouksessaan 3. lokakuuta. HÄSA


Dystoniaa sairastavan fysioterapia | Parkinsonliitto ry\nDystoniaa sairastavan fysioterapia\nLääkinnällisellä kuntoutuksella pyritään parantamaan ja ylläpitämään kuntoutujan fyysistä, psyykkistä ja sosiaalista toimintakykyä. Tarkoituksena on edistää ja tukea kuntoutujan elämäntilanteen hallintaa sekä itsenäistä suoriutumista päivittäisissä toiminnoissa. Lääkinnälliseen kuntoutukseen kuuluvia terapioita ovat fysioterapia, toimintaterapia, puheterapia, neuropsykologinen kuntoutus, psykoterapia ja muut näihin rinnastettavat toimintakykyä parantavat ja ylläpitävät terapiat sekä toimenpiteet. Tarpeelliset kuntoutusjaksot voivat toteutua avo- tai laitoshoidossa.\nDystoniaa sairastavan fysioterapian päätavoitteena on työ- ja toimintakyvyn ylläpitäminen ja/tai kohentuminen. Fysioterapialla ehkäistään ja hoidetaan sairauden aiheuttamia liitännäisvaivoja ja yleisenä tavoitteena fysioterapiassa on aina sairastuneen elämänlaadun parantuminen.\nDystonia voi vaikeuttaa asentojen ja liikkeiden hallintaa, jolloin keho sopeutuu ja mukautuu muuttuneisiin asentoihin. Tämän seurauksena myös tuntemus kehon keskiasennosta saattaa muuttua. Osatavoitteina fysioterapiassa voivat olla esimerkiksi oman kehon hahmottaminen, nivelliikkuvuuksien ylläpysyminen terveiden lihasten rentouttamiseksi, kivun lievittyminen, tasapainon sekä koordinaation harjoittaminen, virheasennon lievittyminen, rangan liikkuvuuden, kävelyn ja liikkumiskyvyn parantuminen, motivoituminen omatoimiseen itsehoitoon sekä liikunnan ilon löytyminen.\nTärkeää on suunnitella ja toteuttaa fysioterapiaa asiakkaan ja terapeutin yhteistyönä sairastuneen tuntemusten ja terapiavasteen mukaisesti edeten.\nFysioterapeutin tutkiminen tapahtuu oirekuvan perusteella ja sisältää mm. perusliikkumisen, ryhdin, hartiarenkaan liikkuvuuden, selkä- ja kaularangan sekä raajojen nivelten liikkuvuuden tarkastelun. Tutkimisessa huomioidaan myös kivut sekä kipua provosoivat ja lievittävät liikkeet. Fysioterapeutti havainnoi myös asiakkaan kyvyn korjata itse pään ja vartalon asentoa.\nPerustana liikunnalliselle hoidolle on hyvä terveyskunnosta huolehtiminen, joka voi olla haasteellista ajatusten keskittyessä sairauden aiheuttamiin oireisiin ja haasteisiin. Fysioterapeutti ohjaa sopivan liikuntamuodon löytymisessä, jossa huomioidaan dystonian aiheuttamat rajoitukset. Soveltuvia lajeja ovat suuria lihasryhmiä käyttävät aerobiset sekä kehon symmetriaa tukevat lajit kuten kävely, sauvakävely, allasjumppa, tanssiminen, hiihto, ratsastus, pelit, kuntosali jne. Dystonia ei ole este jatkaa ennen sairastumista harrastettua liikuntamuotoa, mikäli se ei provosoi oireistoa. Liikunnan jälkeen tulisi olla rento olo ja motivoitunut säännölliseen liikuntaan. Dystoniaoireisto voi myös hetkellisesti liikuntasuorituksen aikana pahentua, lepo onkin tärkeää vastapainoa liikunnalle. Mikäli palautuminen kestää epätavallisen kauan, on syytä harkita lajin soveltuvuutta.\nKäytännön harjoittelun intensiteetti rytmittyy useimmiten botuliinipistosten mukaan. Fysioterapeuttinen harjoittelu voidaan aloittaa jo pistosta seuraavana päivänä, paras tulos harjoittelulla saavutetaan botuliinihoidon tehon ollessa parhaimmillaan eli oireiden ollessa lievimmillään (1-2 kk pistoksesta). Fysioterapeutti ohjaa yksilöllisiä liikkuvuus- ja lihaskuntoharjoitteita asennossa, jossa oireet eivät provosoidu. Sopiva tekniikka harjoitteille voi olla esimerkiksi selinmakuulla tai pää tuettuna. Ohjenuorana on, että sitä mikä tuntuu hyvältä saa tehdä.\nLihastasapainon ylläpito kehon dystonisella alueella on tärkeää virheasentojen ehkäisemiseksi. Fysioterapiassa pyritään heikkojen lihasryhmien vahvistamiseen, liikeratojen ylläpysymiseen ja sopivien venyttelytekniikoiden omaksumiseen. Myös tasapainoharjoitteet tukevat kehon asennon hallintaa. Harjoitteet sisältävät monipuolista lihasharjoittelua, vartalon syvien lihasten aktivoinnilla tuetaan asennonhallintaa sekä kehon hahmottamista. Harjoittelussa käytetään kohtuullisia vastuksia, jotka eivät provosoi oireita. Virheliikemallin muokkaaminen on osoittautunut haasteelliseksi, hyvänä apuvälineenä oikean asennon harjoittelussa toimii peili. Monipuolinen lihastasapainosta huolehtiminen on myös yksi kivun hoitokeino.\nVaikka oireet ja kipu ohjaavat lihaskuntoharjoittelun herkästi dystonia-alueelle, tulisi harjoittelussa huomioida myös kehon terveet lihasryhmät. Esimerkiksi servikaalista dystoniaa sairastavan tulisi ylläpitää myös vartalon ja alaraajojen liikeratoja sekä lihasvoimaa.\nKohtuullisesti rasittava liikunta ei pahenna dystoniaa, mutta oireisessa vaiheessa levon ja rentouden merkitys korostuu.\nOireiden ollessa pahimmillaan fysioterapiassa keskitytään kivun hoitoon sekä rentoutumiseen. Kivun alkuperä on syytä selvittää huolellisesti, sillä kipu voi aiheutua dystonisten lihasten lisäksi myös tuki- ja liikuntaelimistön vaivoista. Fysioterapiassa on tärkeää tunnistaa yliaktiiviset lihakset ja välttää hoidon aikana niiden lisäkuormitusta. Manuaalisina käsittelyinä fysioterapeutin vastaanotolla voidaan yksilöllisesti tarkkaan harkiten käyttää oireita provosoimatonta kevyttä rentouttavaa hierontaa tuntemusten mukaan, kevyttä liikeratoja ylläpitävä nivelmobilisointia, sekä neuraalikudoksen kevyttä mobilisaatiota. Hoitomenetelminä voidaan käyttää myös fysikaalisia hoitoja, lymfaterapiaa, akupunktiota tai voice massagea (äänen tuottoon osallistuvien lihasten käsittely). Lisäksi fysioterapiassa voidaan toteuttaa kylmä- sekä lämpöhoitoa. Lämpöhoito rentouttaa terveitä virheliikettä vastustavia lihaksia. Kylmäpakkauksia tai kylmägeeliä voidaan käyttää paikallisesti kivun lievitykseen.\nSopivan rentoutustekniikan hallinta on erityisesti dystoniaa sairastavalle tärkeä keino riittävän levon takaamiseksi keholle. Aktiivisesti rentoutuessa aivojen vireystila muistuttaa nukahtamishetkeä, jolloin alitajunnan valmiudet heräävät ja ylimääräinen jännitys kehossa vähenee. Rentoutumisen positiivisia vaikutuksia ovat muun muassa fyysisen palautumisen nopeutuminen sekä stressinhallinnan lisääntyminen. Aktiivinen rentoutuminen on oppimisprosessi, joka vaatii harjoittelua. Siksi kullekin sopivan rentoutustekniikan ja -asennon ohjaaminen on fysioterapiassa tärkeää. Rentoutusmenetelmiä on useita, esimerkiksi jännitys-rentous, venytys-rentous ja mielikuvien avulla rentoutuminen.\nTyöergonomia on työhön, työympäristöön ja työvälineisiin kohdistuvaa toimintaa, jolla pyritään sovittamaan työ ihmisten edellytysten ja vaatimusten mukaiseksi. Työkyvyn ylläpitoa voidaan tukea kartoittamalla työpisteen ergonomia yhdessä työfysioterapeutin kanssa. Ohjauksessa voidaan selvittää työmenetelmiin, työtilan järjestelyihin sekä ergonomisiin apu- ja työvälineisiin liittyviä tekijöitä. Esimerkiksi kaulan alueen dystoniaa sairastavan työergonomiassa huomio kiinnitetään pään asentoa korjaaviin keinoihin, kuten työtuolin niskatukeen tai ihmisten ja esineiden sijaintiin työtilassa. Ohjauksen ja apuvälineiden lisäksi usein tarvitaan myös työn keventämiseen liittyviä toimenpiteitä dystoniaa sairastavan työssä jaksamiseksi.\nTekstin koonnut ft.Riku Nummela\nDystoniaa sairastavan ohjaus. Käsikirja. 2011. Suomen Parkinson-liitto ry.\nErjanti H.; Kaakkola S. & Martikainen K. 2011. Dystonia - tahto ja lihakset eri tahtilajissa. Suomen Parkinson-liitto ry.\nMustonen M. 2016. Dystoniaa sairastavan fysioterapia. Luentomateriaali.\nBleton, J-P. 2016. Spasmodic torticollis. Frison Roche.\nGaram, S. 2008. Parkinson-postia 3/2008. Suomen Parkinson-liitto ry.


Etanaellin elämää: Väriterapiaa Nizzassa\nTästä alkaa nyt vihoviimeinen ja ehkäpä mielenkiintoisin (omasta mielestäni) osa Nizzan matkastani. Kuvat alkavat vasta kolmannesta aamustani, koska sitä edeltävänä iltana en juuri kuvia ottanut, kun oli niin mukavaa illallisseuraa.\nMenin syömään tuttuun aamukahvipaikkaani Le Coin Quotidieniin ihan siihen Cours Saleyan torin alkuun ja kohta viereisestä pöydästä kuului kotimaan kieltä. Pitihän se toivottaa pariskunnalle hyvää iltaa ja siitä se juttu sitten alkoi. Keskustelumme luisti puoleen yöhön ja jatkui samassa paikassa vielä aamiaisen aikaan, ennen kukkatorille livahtamistani. Emme älynneet sopia tapaamisesta ja minähän olin lähdössä jo seuravaana päivänä Suomeen, mutta sattumalta törmäsimme iltasella, jolloin sovimme yhteisestä illallisesta. Siitä hieman lisää myöhemmin.\nIstuin aamiaisella katsellen heräävän kukkatorin ja ympäröivän kaupungin hyörinää. Tästä ei vielä erotu se värien kirjo ja kukkaloisto, joka minua aurinkoisella torilla pian odotti.\nTässä sidottiin kaunista kimppua monenvärisistä ja lajisista kukista, mutta katosten varjossa en saanut ihan täydellistä kuvaa, enkä kehdannut hirveän pitkäksi aikaa jäädä vakoilemaan. Tahtoisin muutenkin esitellä jokaikisen kukista ottamani kuvan, kun ne vaan ovat mielestäni niin ihania kaikki, mutta yritän nyt pitäytyä niissä, joista eniten tykkäsin :)\nPionit olivat huhtikuun puolessa välissä parhaimmillaan, ja leinikkeihin ihastuin ikihyviksi.\nTarjolla oli mielettömät määrät eri lajien kukkia kaikissa sateenkaareen väreissä.\nJotkut myyjät ovat keskittyneet leikkokukkiin, kun taas tämä sanomalehteä lukeva herra oli erikoistunut piha- ja parvekekukkiin. Jonkin verran oli tarjolla myös yrttejä ja pieniä hedelmäpuita.\nTämän kuvan otin siksi, että tuossa basilikassa (keskellä, jos joku ei tunnista) on aivan jättimäisen suuret lehdet, joiden koon voi yrittää ymmärtää vertaamalla oikean puoleisen marketan kukkiin.\nMinulla oli ajatuksena käväistä kukkatorilla vielä seuraavana aamuna aikaisin ostamassa joku upea kimppu kotiinviemiseksi, kun erään myyjän kanssa jutellessani hän sanoi niiden kestävän kyllä lentomatkan hyvin pakattuna. En sitten jaksanut herätä ihan hirmu aikaisin ja lentokentällekin lähdin onneksi ajoissa, kun siellä sattui pieniä viivästyksiä.\nKukkien jälkeen ihmettelin sitten vihannes- ja hedelmätarjontaa. Tunnustan tyhmyyteni, etten tiennyt kaikkien näiden tomaattilajien olemassaolosta. Eikä tässä taida olla vielä kaikki.\nPaikallisten asukkaiden joukossa tältä torilta tekevät vihannesostoksensa myös monet vanhan kaupungin ravintoloista. Tori ja ravintolat elävät muutenkin hektisessä symbioosissa keskenään. Kun kauppiaat iltakuuteen mennessä katovat, niin ravintolat jo kuskaavat tuoleja, seiniä ja lämpölamppuja ja kattavat pöydät illallista varten purkaakseen kaiken taas puolen yön jälkeen aamuisia torikauppiaita varten. Tosin tähän aikaan vuodesta aina syyskuulle asti Cours Saleyan valtaavat ilta-aikaan käsityöläiset ja taidekauppiaat, jotka tuovat myyyntiin mm. koruja, keramiikkaa, maalauksia.\nMutta ensin tarvitaan vähän mausteita.\nMausteiden ja suolasekoitusten tuoksu oli todennäköisesti huumaava ja ainakin laatuja oli niin paljon, etten kertakaikkiaan osannut tehdä valintoja, mitä olisin ostanut. Mutta sen olen päättänyt, että seuraavalla kerralla ostan vaikka kaikkea, koska nyt harmittaa, etten ostanut mitään. Minun on vain niin vaikea tehdä päätöksiä, että helposti jäisin tuntikausiksi miettimään.\nTuoreiden vihannesten ja hedelmien lisäksi tarjolla oli myös kuivattuja ja sokeroituja.\nMarseille-saippuaa löytyi myös kaikissa mahdollisissa väreissä ja tuoksuissa.\nSitten olikin jo aika siirtyä vanhan kaupungin varjoisille kujille kohti Palais Lascarista.\nVälipalaksi ja matkaevääksi vähän jätskiä.\nRue Droite kadulla on taidekäsityöläisten ja pienten gallerioiden keskittymä. Kurkin, ihastelin ja kuvasin niitä ajan säästämiseksi vain ikkunoiden takaa.\nPienellä kalatorilla Place Saint-Francoisilla jäin katsomaan, kun kauppias sahasi eräälle madamelle kaksi pihviä kalasta, joka minulle jäi tuntemattomaksi.\nOlin jotenkin olettanut löytäväni Palace Lascariksen tältä samalta aukiolta, mutta oletin väärin ja karttaa tutkittuani huomasin ohittaneeni sen aikoja sitten. En jaksanut palata takaisin päin, joten astuin raitiovaunuun, jolla ajoin yhden pysäkinvälin Place Garibaldille. Siitä tarkoitukseni oli jatkaa kävellen sataman alueelle.\nIstahdin penkille levähtämään ja tarkistamaan kartasta, että mitä katua pitkin on lyhyin matka. Penkin toisessa päässä istui herra, joka puhutteli minua ranskaksi osoittaen jalkaani ja keppiäni. Osaan ilmaista ranskan kielellä, etten puhu sitä kovin hääppöisesti, mutta mies taas ei puhunut englantia kovinhyvin. Hän tietenkin ymmärsi minun olevan turisti ja kysyi mistä päin olen. Kuultuani tulevani Suomesta ja Helsingistä hän alkoi puhumaan (ja esittämään) hiihtämistä ja kylpemistä, josta en tajunnut, miten liittyy Helsinkiin. Selvisi myöhemmin, että hän sekoitti Suomen Islantiin ja tarkoitti siis kuumia lähteitä :)\nMies halusi tietää, miten suomeksi sanotaan hyvää päivää ja sitten muistin laukussani olevat, Provencen matkaoppaasta repäisemäni sivut, joissa on matkalaisille hyödyllisiä sanoja ja lauseita ranskaksi. Hän alkoi innoissaan lukea niitä ääneen ja minä sitten opastin oikeaa lausumista. No, tässä vaiheessa olimme jo varmaan esittäytyneet virallisesti. Puistonpenkki-ystäväni nimi on Abdu, joka on alunperin lähtöisin Algeriasta ja kiinnostus kieliin johtunee siitä, että hän on toiminut arabiankielen opettajana. Minulle hän opetti joitain sanoja osoittaakseen kuin lähellä toisiaan arabian ja suomen kielten ääntäminen on. Olin kuulemma tosi hyvä lausumaan arabiankielisiä sanoja :)\nKohta paikalle ilmestyi kypärä käsivarrellaan nuori mies, joka osoittatui Abdun ystäväksi. Hän osasi englantia ja toimi meidän tulkkinamme. Miehet olivat menossa lounaalle ja kysyivät lähtisinkö mukaan Nizzan parhaaseen socca-ravintolaan. Olin muutenkin aikonut maistaa tuota perinneherkkua, joka on vähän kuin meidän pannukakun ja muurinpohjalettujen välimuoto, paistetaankin sellaisella "muurikalla", johon tarttuu hieman kiinni ja sitten lastalla kaavitaan epämääräiseksi kasaksi lautaselle. Abdun ja Djilalin mielestä se on parasta suolan ja pippurin kanssa.\nTässä lounasseuralaiseni Abdu. En älynnyt ottaa kuvaa Djilalista (eikö olekin kaunis nimi), joka on ihan paikallinen nizzalainen ja myöskin opettaja (jotain tietokoneisiin liittyvää). Hän kävi jonottamassa annoksemme ja miehet siis myös tarjosivat lounaan minulle, vaikka tietenkin suomalaiseen tapaan tarjouduin maksamaan osuuteni. Tässä kohtaa pitää mainita, että mistään iskemisyrityksistä ei ollut kyse, vaikka miehet toki kyselivät, että olenko naimisissa ja missäs se miehesi sitten on, kun sinä olet täällä yksin :)\nTämä on ihan perus socca-annos, muttaa kuvahaulla googlaamalla (josta tämäki kuva on) saa erilaisia variaatioita, ja ohjeitakin, jotka ovat useimmiten suolaisia, vaikka itse kuvittelin tätä syötävän myös makeilla lisukkeilla.\nTulkkimme palasi takaisin töihin ja minun piti jatkaa matkaa satamaan, jossa halusin erityisesti nähdä värikkäät kalastajaveneet. Abdu halusi lähteä oppaakseni, eikä se minua haitannut, koska hän oli kohteliaana ja huumorintajuisena miehenä hyvin hauskaa seuraa. Vaikka hän pölötti minulle ranskaa, niin jostain syystä ymmärsin melko hyvin, mikä johtui varmaan hyvästä elekielestä ja Abdun näyttelijäntaidoista, joilla hän kertoi mm. parisuhteen kulttuurillisista eroista Pohjois-Afrikassa ja Euroopassa :)\nSatama-allas ei ole suuren suuri, mutta se on täynnä toinen toistaan komeampia, sulavalinjaisia luxus-veneitä. Minua ne ei voisi vähempää kiinnostaa, vaan pienet kalastajaveneet ovat mielestäni paljon viehättävämpiä.\nTämän maiseman olisi saanut ostamalla myynnissä olleen asunnon satamakadun varrelta.\nSatama-altaan kierrettyämme minun piti päästä lepäämään. Istuskelimme Abdun kanssa puiston penkillä merimaisemaa ihaillen, kunnes minun tuli aika hypätä kaksikerrosbussiin, jolla pääsisin Matisse-museoon. En olisi ehtinyt viralliselle bussipysäkille, joten yhdessä tuumin saimme bussin pysähtymään kohdallamme. Abdukin lähti hakemaan lapsenlapsiaan koulusta ja sovimme tapaavamme seuraavana aamuna yhteystietojen vaihtamiseksi. Niin ainakin kuvittelin, mutta ehkä ymmärsin väärin, koska emme tavanneet uudelleen.\nCimiezin kukkulalla, jossa Musée Matissekin sijaitsee, on sen lisäksi niin paljon erilaisia historiallisia nähtävyyksiä, että pelkästään tässä pienessä kaupunginosassa saisi helposti kulumaan pari päivää. Minä vain ohitin muinaisen Cemenelumin kaupungin (14 eKr.) rauniot ja jatkoin peremmälle Arènesin oliivilehtoon, jonka laidalla sijaitsee fransiskaanimunkkien luostarin, kirkon ja museon vieressä pieni Cimiezin hautausmaa, jossa on myös Henri matissen viimeinen leposija.\nPuistossa oli meneillään useampi boule-ottelu. Alakuvan porukalla oli menossa kiivaat jälkipelit.\nMuseossa ei tietenkään saanut kuvata, mutta enhän voinut vastustaa, kun esillä oli mestarilta jäänyt työkalupakki.\nKiersin näyttelyn jotenkin väärin päin viimeisimmistä töistä Matissen alkuaikojen maalauksiin ja olin aluksi hirveän pettynyt, koska en erityisesti pidä hänen piirustuksistaan enkä viimeisimmistä, värikkäistä cut-outeistaan (miten käännetään suomeksi?) toisin kun hänen ensimmäisistä töistään.\nPaluukyytiä odotellessani ehdin juoda päiväkahvit ja ihmetellä puiston vilinää. Sitä nimittäin riittää, koska puisto näytti olevan paikallistenkin suosima retkikohde, vaikka alakuvassa näyttääkin olevan siestan aika. Ihmettelin kuka on Lionell Hampton ja mistä syystä hän on saanut tänne patsaan. Googlaamalla selvisi, että Nizza on ollut ensimmäisiä merkittävien kansainvälisten jazz-festivaalien pitopaikkoja, joten siinä syy.\nSightseeing-bussin toiseen kerrokseen kanssani kiipesi sellainen ennennäkemätön ihme, että oli pakko ottaa (sala)kuva - Louis Vuitton sukat -apua!\nJäin bussista pois niin, että pääsin kävelemään vanhan kaupungin läpi hotellilleni. Onnistuin valitsemaan kujat niin, että ohitin vaikka kuinka monta kiinnostavaa puotia, mutta jalat ja selkä oli jo niin kipeät, etten hirveän pitkään jaksanut niissä viihtyä. Mutta tästä liikkeestä ostin nutellaa rakastavalle kuopukselleni lasipurkillisen suklaatöhnää eli Comptoir de Mathilden choco fondueta.\nEn muista puodin nimeä, koska kiinnitin enemmän huomiota heidän vanhoihin somisteisiinsa. En ole myöskään ihan varma, myytiinkö siellä muita kuin Comptoir de Mathilden herkkuja ja saippuoita.\nNyt vasta kuvia selatessa huomasin, että La Maison de l'Olive kaupassa oli kuvauskielto-kyltti. Pardon vaan, en huomannut paikan päällä ;)\nNizzassa karkitkin osataan myydä tyylillä.\nKohta sitten törmäsinkin Outiin ja Perttiin, joiden kanssa sovimme tapaavamme myöhemmin illallisen merkeissä, kun olin levännyt ja suihkutellut muutaman tunnin. Ravintolan valitsimme vanhasta kaupungista Cours Saleyan kupeesta niin, että siitä olisi lyhyt matka takaisin hotelliin. Me naiset nimittäin löysimme paljonkin yhteisiä aiheita ja yksi niistä oli kävelykeppi.\nKuvia ei taaskaan tullut illalliselta otettua, vaikka yksi meistä söi niinkin erikoisen annoksen kuin skorpionikalaa. Viimeisinä asiakkaina hipsimme matkoihimme, kun ravintolan pöytiä alettiin kantaa pois aamuisen kukkatorin tieltä.\nAamulla kurkottelin huoneeni ikkunasta merelle, mutta se olikin kadonnut sumuun. Ilma oli muutenkin kovin pilvinen ja kostea, joten oli hyvä päivä palata kotiin. Taxia odotellessa hörppäsin vain kupin kahvia ja nappasin muutaman kuvan hotellin aulan rantakiviaiheisista kalusteista.\nTuollaisia samanmoisia kivennäköisiä istuintyynyjä näin juuri Kampin kappelissa. Aikas kivoja.\nOnneksi olin nähnyt ja kokenut Nizzan päivieni aikana niin paljon kaikkea kaunista, niin ei harmittanut tämä viimeisen aamupäivän näky(mätön merimaisema) taxin ikkunasta.\nLentokentällä meinasi kyllä itku tulla, kun en kerta nähnyt tai ymmärtänyt sisääntuloaulan opasteista, että missä on lähtöselvitystiskini ja sitä kysyessäni eräs Air Francen henkilö sanoi, että Finnair lähtee terminaali ykkösestä eikä kakkosesta, jossa olin ja neuvoi sitten menemään alakertaan (ei hissiä lähimaillakaan) pyytämään infosta apua siirtymisessä. Kun sitten selviydyin kepin ja kapsäkkini kanssa liukuportaat alas, niin onneksi infosta löytyi oikeaa tietoa ja minut opastettiin hissillä lähtöselvitykseen, joka kuitenkin oli terminaali kakkosessa.\nAikaa jäikin lopulta ruhtinaallisesti ihmetellä, onko Marimekko laajentunut myös parfyymien tuoksuvaan maailmaan.\nIhan siinä lähtöportin vieressä oli myös konditoriamyymälä, josta ostin tuliaisiksi suklaakorvaisia pupu-munkkeja ja matkaevääksi koneeseen jotain (en muista mitä). En muista sitäkään, että tulinko ensimmäisessä osassa tätä matkaraporttia maininneeksi, että Finnairhan ei tarjoa Euroopan lennoilla muuta kuin kahvin/teen/mehun. Olisin kyllä kolminkertaisella lipun hinnalla toivonut saavani edes sen juustosämpylän kaupan päälle.\nNyt huokaan syvään, kun olen vihdoin saanut päätettyä raporttini Nizzasta. Toivottavasti siitä on teille jotain iloa :)\nLähettänyt Etanaelli klo 16.32\nTunnisteet: kukkia, Nizza, reissussa\nTinis vita hem 3. kesäkuuta 2015 klo 17.09\nKiitos hienosta matkakertomuksesta ja upeista kuvista :)\nAnne 3. kesäkuuta 2015 klo 19.56\nIhana väripläjäys! Kiitos, tähän voi aina palata haaveilemaan. Todella paljon ihania kuvia olet saanut otettua ja kiva kertomus <3\nOuti-M 3. kesäkuuta 2015 klo 21.11\nKertakaikkisen ihania kuvia, varsinkin nuo kukat :)\nMallaviri 5. kesäkuuta 2015 klo 8.22\nVoi, mikä ihana matka ja voi, mitä ihania kuvia. Torijutut superherkullisia - voi noita kukkia!\nEtanaelli 5. kesäkuuta 2015 klo 9.26\nVastaan kaikille yhteisesti kiitoksen, että jaksoitte kahlata läpi pitkän postaukseni ja kiva, että tykkäsitte kuvista. Niitä tuli reissulla tosiaan otettua "miljoona", joten oli vaikea valita julkaistavat, kun olisin halunnut näyttää kaikki :) Noista ihanista kukista ihan villiinnyin ja varmaan siksi haalin niitä omalle pihalle ruukkutolkulla Nyt saa meidän kolisevat keittiötuolit uudet tossut, kun :)\nEija 5. kesäkuuta 2015 klo 14.48\nIhanat kukkien kuvat, kertakaikkiaan! Ja olet aika rohkea, monikaan ei uskaltaisi vieraiden miesteen seuraan ;)\nEtanaelli 7. kesäkuuta 2015 klo 16.57\nOlen onnettomuuteni jälkeen ollut paljon rohkeampi ottamaan kontaktia uusiin ihmisiin, mutten usko olevani "hullunrohkea", vaan harkintakyky on kyllä säilynyt. Luulen, että siinä syy moniin uusiin ystävyyssuhteisiin :)\nNonna 6. kesäkuuta 2015 klo 19.31\nIhania kuvia ja ihana tarina! Voi että kaipaan Suomeen tuollaisia järkevänhintaisia kukkatoreja! Pioneja ja leinikkejä ja ja ja...\nEtanaelli 7. kesäkuuta 2015 klo 17.03\nKiva kun tykkäsit Nonna :) Todellakin olisi ihanaa, jos meilläkin olisi paremmat valikoimat leikkokukkia, eikä aina tarvitsisi tyytyä tulppaaneihin ja ruusuihin. Reissulla hullaannuin entisestään myös leikkokukkiin ja yritän saada viikottain hommattua jonkun kivan kimpun maljakkoon, mutten tahtoisi vain sitä varten matkustaa Kauppatorille. Joskus lähikaupassa onnistaa, mutta pitänee näin kesällä tyytyä luonnonantimiin ;)\n///// L A U R A 9. kesäkuuta 2015 klo 20.48\nVau mikä tori ! Upea ! Sinne on päästävä. Teki muhun suuren vaikutuksen.\nIhanaa, että sait noin hauskaa lounasseuraa:)\nEtanaelli 9. kesäkuuta 2015 klo 22.52\nNiinpä Laura, olin aivan haltioissani :) Jos saan lentolippuni hintaa mitenkään kohtuullistettua, niin syksyllä lähdemme Nizzaan avustajani kanssa. Se prosessi vaan on vielä kesken, joten ehkä joudun maksamaan tuplahinnan, jos haluan lentää. Avustajan mukaanlähtö tiputtaa hintaa kolmanneksella, koska voin pitää jalkaani osaksi hänen sylissään. Lounasseura oli tosiaan huippu!\nAnonyymi 19. huhtikuuta 2016 klo 15.44\nHei, olipa huippulöytö tämä blogisi. Olen lähdössä naisporukalla Nizzaan toukokuun alussa. Ihania kuvia ja mahtavia vinkkejä.\nEtanaelli 19. huhtikuuta 2016 klo 18.13\nKiitos Salli, kiva kuulla, että tykkäsit :) Itselläni kävi juuri tänään mielessä, että olisipa kiva taas tehdä reissu Nizzaan, kun niin paljon jäi näkemättä. Pitäisi vaan saada autoileva ystävä mukaan, että ehtisi tutustua myös ympäröivään maaseutuun. Oikein ihanaa matkaa teille!


Täsmäsää Igbor - Foreca.fi\nMaailman sää> Afrikka >Nigeria >\tIgbor\nPäivitetty 29.5. 03.42\nSelkeää.\tKuluvan päivän ylin lämpötila on+34 astetta ja alin +24 astetta.\tVuorokauden sademäärä on yhteensä 0 mm.\nMelko pilvistä, aamulla selkeää.\tHuomisen päivän ylin lämpötila on +35 astetta ja alin +25 astetta.\tVuorokauden sademäärä on yhteensä 0,1 mm.


1929Edellinen artikkeli 1931Seuraava artikkeli\nAarne Äyräpään kampakeramiikan jaon ytimenä on jako varhaiseen kampakeramiikkaan (vasemmalla), tyypilliseen kampakeramiikkaan (keskellä) ja myöhäiskampakeramiikkaan (oikealla).\nAarne Äyräpää oli monipuolinen arkeologi, joka julkaisi vuonna 1930 kivikautisen keramiikan suhteellista ajoitusta käsittelevän tutkimuksen. Artikkelin nimi oli ”Die relative Chronologie der steinzeitliche Keramik in Finnland”.\nAarne Äyräpään artikkelista muodostui kivikauden kronologian tiukka ydin, jonka perusteesit pitävät edelleenkin paikkansa. Äyräpää yhdisti keramiikkatyyppien esiintymisen kivikautisilla asuinpaikoilla Suomen rannikon jääkauden jälkeiseen maankohoamiseen. Keskeisenä oli vanha havainto, jonka mukaan kivikautiset asuinpaikat olivat lähestulkoon aina sijainneet rannalla. Kun rantaviiva sitten maankohoamisen vuoksi siirtyi kauemmas, asutus seurasi sen perässä. Näin arkeologia oli saanut oivan apuvälineen kivikautisten asuinpaikkojen ajoittamiseen.\nÄyräpää käytti asuinpaikkojen suhteellisen ajoittamiseen geologi Wilhelm Ramsayn kehittämää ns. prosenttimenetelmää, jossa hän laski asuinpaikkojen korkeuden prosentteina suhteessa kunkin alueen Litorina-merivaiheen korkeimpaan rantaan, n. 6400 eKr. Prosenttimenetelmä on sittemmin jäänyt pois käytöstä mm. radiohiiliajoituksen tultua käyttöön 1960-luvulta alkaen.\nKeramiikkaa oli luokiteltu erilaisiin koristeluun ja valmistustekniikkaan perustuviin ryhmiin jo aiemminkin, mutta vasta Äyräpään metodia voi kutsua systemaattiseksi ja laajaan aineistoon perustuvaksi ryhmittelyksi. Äyräpään edeltäjien Julius Ailion ja Sakari Pälsin tekemät luokittelut menivätkin lähes kokonaan uusiksi.\nÄyräpää osoitti rannansiirtymiskronologiaan nojaten, että kampakeramiikaksi kutsutut astiatyypit olivat kokonaisuudessaan vanhempia kuin nuorakeramiikka. Sen sijaan aiemmin nuorena pidetty Uskela-keramiikka osoittautui olevan niin Kiukaisten keramiikkaa kuin nuorakeramiikkakin vanhempi ryhmä. Kaikki nämä astiatyypit eroavat toisistaan ja esiintyvät eri korkeuksilla suhteessa muinaiseen rantaan, kampakeramiikka ylimpänä ja Kiukaisten keramiikka alimpana.\nÄyräpää esitteli keramiikkakronologian ensimmäisen kerran julkisesti vuoden 1925 pohjoismaisessa arkeologikokouksessa ja seuraavana vuonna esitelmä julkaistiin ruotsiksi. Vuoden 1930 saksankielinen yhteenveto on sitten kansainvälinen esitys samasta aineistosta ja siinä viimein lanseerattiin etenkin arkeologeille tutut eri-ikäisiä keramiikkaryhmiä tarkoittavat kirjain-numero-yhdistelmät Ka I:1, Ka I:2 jne.\nVaikka astioiden ajoittaminen saattaa tuntua triviaalilta, on kronologian luominen edelleenkin yksi arkeologian keskeisiä tehtäviä. Ilman tietoa esineistön eri- tai yhtäaikaisuudesta ei voida päätellä juuri mitään muinaisista tapahtumista tai asutusvaiheista ja koko esihistorian tarinasta tulee epätarkka. Niinpä ajoituksia pyritään tarkentamaan koko ajan uusilla menetelmillä. Aarne Äyräpää kuitenkin loi pohjan systemaattiselle kivikauden kronologialle, joka vielä nyt, lähes 100 vuotta myöhemmin on edelleen pääosin käytössä.


Vaellusturinat II :: Näytä viesti - Omatekoista makkaraa\nVaellusturinat II Foorumin päävalikko\t Ruokaohjeet ja vinkit Omatekoista makkaraa\nKirjoittaja Viesti Viestin aihe: Omatekoista makkaraa\nOstinpa emännälle yleiskoneen ja siinähän oli mukana lihamylly makkapursottimella.\nVarmistin suolen saatavuuden kaupasta ja rupesin tutkailemaan makkarareseptejä. Viikon päästä ajattelin parin kolmen kilon satsin tehdä.\nPerusraaka-aineet ovat hirvi ja sika. Taikinan jaan neljään osaan, joihin sitten lisäilen erilaiset mausteet ja lisukkeet.\nMahdollisesti savustan osan makkaroista keittämisen jälkeen, kun naapurilla on sellainen pikku savustin.\nOnko muilla kokemusta makkaranteosta? Vinkkejä valmistuksen ongelmakohdista? Vinkkejä, mitä perustaikinaan voisi lisätä?\nKatsoin juutuupista filmejä makkaranteosta ja kuola valuu jo valmiiksi suusta.\nEttä ihan aitoon suoleen - aaaaah ;)\nEnnenvanhaan noita makkaroita tehtiin maalaistaloissa juuri näihin aikoihin: Ja vihdoin koittaa marraskuu, sika - lauloi Juicekin.\nSavustus tai muu kypsennys on tosiaan tarpeen, että makkara säilyy.\nMillaisia ruhonosia ajattelit Rautu myllyn läpi lasketella?\nPeurasta jos olisit tekemässä makkaraa, niin sen voisin suositella jauhettavaksi paistineen kaikkineen, on se niin kuivaa ja puisevaa lihaa syödä pelkästään.\nMutta hirven ja possun paistit taitavat olla sinällään jo ihan syötäväksi kelpaavia.\nKokeilehan kalakukon täytteen jauhamista myös. Särkiä ja possun silavaa sopivassa suhteessa täytteeksi ja ruiskuori päälle. Taitaa olla kalakukon teko tuttua jo muutenkin?\nkatoppas rautu tuollanen sivu kun: kyllä äiti tietää... makkaran valmistus kotona,\nsivulla on paljon erilaisia kotimakkara reseptejä ja ohjeita makkaran valmistukseen kotioloissa.\nHirvi on mulla jo jauhelihana. jauheeksi menee kaikki vähempiarvoisemmat, kuin paisti.\nPitääpä tutkailla noita sivuja. Nyt just ei kerkee, pitää lähtee pörpöttelemään.\nHirvenliha kaipaa aina seurakseen rasvaisempaa sikaa. Hirvi on sekin kuivaa. Naudanlihaankin kannattaa laittaa 10% sianlihaa, niin maku paranee - ainakin purkitettaessa tämä toimii.\nJuu! Makkara tarvii tosiaan rasvaa, kamaraa tai jotain muuta laardia ihan koostumuksensakin takia. Ja aika paljonkin. Melkein kerran ostin makkaralisäosan koneeseen, mutta sitten tulin järkiini :) Valmistaminen on epäilemättä kivaa, ja kokeilemalla saattaa onnistaa kunnollakin. Huononan puolena juurikin tuo rasvan määrä ja äkkiä melkoisen kalliit raaka-aineet. Kun ei sitä "omaa makkaraa" viitsisi perunajauhoista tehdä.\nKompromissina olen tyytynyt ostelemaan raakamakkaroita joskus Stockmannilta.\nRautu: Hieno idea, muistahan raportoida tuloksista!\nMuut: Kyllä on kokissa vika jos ei peura- tai hirvipaistit pitää jauhaa possun sekaan! Kokonaiset paistit tarpeeksi miedossa lämpötilassa ja jätetään sopivasti mediumiksi. Mahdollisesti marinadi tai paiston jälkeen upotus mausteliemeen. Kyllä on hyvää! Palapaisti sitten reippaasti ylikypsäksi valurautapadassa miedolla lämmöllä ja rakkaudella... Herkkua tulee myös esim. potkasta kun sahaa luineen kaikkineen kiekoiksi, jotka leivittää ja ruskistaa padassa ennen kuin hauduttelee uunissa puolitoista, pari tuntia... Hitto! Tässähän tulee nälkä.\nJep jep, Täytyy ottaa kuvia prosessista ja laittaa maistiaisia sitä kautta. Rasvaa pitää tosiaan olla. Eihän kuivaa makkaraa kukaan halua jäystää.\nPaisteja en jauha. Emäntä osaa tehdä siitä niin mehevää ruokaa, että menisi jauhelihana hukkaan.\nMeillä hirviporukassa tulee muutenkin aika paljon jauhelihaa, joka on näppärä juttu, kun lapsille siitä saa helposti maistuvaa sapuskaa tehtyä.\nEi varmaankaan halvempaa makkaraa saa itse tehtynä, mutta varmaankin oman suun mukaista. Mulla vilhelmit tökkii ehkä liian suolaisuutensa ansiosta. Muutenkin ne on vähän liian maustettuja.\nJauhoja ei kannata säästellä. Siitä maku makkaraan. (Vrt. HK:n sininen)


Paras mineraalimeikkipuuteri arkistot - Fit Fat Mama\nVaikka blogin puolella en kovinkaan säännöllisesti kirjoita kosmetiikasta, voin sanoa olevani meikkihurahtanut. Uusien tuotteiden testaaminen on ihanaa ja Konmaristi sanottuna ”tuottaa minulle iloa”. Meikkaaminen on päivittäinen rutiinini, siitä tulee pirteämpi olokin.\nKun meikkaa lähes poikkeuksetta päivittäin, on kuitenkin tärkeää että iho ei joudu muhimaan ihan jatkuvasti. Mineraalimeikkipuuteri on kevyempi ratkaisu kasvojen meikkaukseen.\nOstin viime vuonna ensimmäisen kerran mineraalimeikkipuuterin, mutta huomasin levittämisen kestävän pitkään ja rasiasta piti raivolla paukuttaa ainetta irti. Sopivaan peittoasteeseenkin piti kerroksia survoa monta. En kaivannut naaman kanssa yhtään enempää taistelua kiireisissä arkiaamuissa ja unohdin mineraalimeikit pitkäksi aikaa. Ennen Rodoksen reissua halusin pitkästä aikaa kokeilla hengittävämpää, mutta peittävää ratkaisua naamalle ja lähdin googlettelemaan eri mineraalimeikkivaihtoehtoja.\nBongasin netistä FLOW kosmetiikkamerkin jonka sivuilta tilasin ensin 5 kpl mineraalimeikkipuuteri testipusseja postikulujen hinnalla. Tosi kätsää, että sai monta eri sävyä kotiin josta sai kokeilla itselleen sen parhaimman värin. Väärän värinen meikkivoide kasvoilla kun ei imartele ketään, nim. kokemusta on…\nOstin ensin sävyn Peach. Tykästyin tuotteeseen; jälki on sopivan peittävää, levitys helppoa ja jauhetta ei tarvitse paukuttaa rasiasta ärräpäät lennellen. Sisällysluettelo ei sisällä mitään ylimääräistä shäibää, ainoastaan: mica, titaanidioksidi, rautaoksidit ja sinkkioksidi. Vaikka en normaalisti mieti pahemmin mitä tölmyä työnnän naamaani, niin jotenkin raskauden aikana on kivempi kun ei ainakaan päivittäin tunge kaikenmaailman koodeja naamaan.\nTykästyin sen verran tuotteeseen, että laittelin FLOW:lle viestiä ja sainkin ilokseni muutamia muitakin tuotteita heiltä testiin. Mikä tuotteessa – ja yrityksessä kiinnosti tuotteen lisäksi on se, että kyseessä on Suomalainen yritys. Tuotteet valmistetaan pienellä tehtaalla Hyvinkäällä. Ei lähiruokaa, vaan lähimeikkejä suoraan Suomesta hihi.\nAmber mineraalimeikkipuuteri sävyä käytän silloin kun olen laittanut itseruskettavaa. Sävyltään Amber on siis hieman tummempaa, mutta ei missään nimessä liian keltaista tai wannabe-tummanainen sävyä.\nTässä MAC:n peiteaine kolmion mallisesti, muuta meikkipohjaa ei kulmien ja ripsien lisäksi ei\nJa seuraavissa kuvissa Flow mineraalimeikkivoide 1 kerros\nAika kiva, luonnollinen ei pakkelimainen lopputulos.\nLevitän mineraalimeikkipuuterin ecotoolsin kabuki-siveltimellä. Puuteria kopsutellaan kannen päälle, sivellin tökkäistään tuotteeseen ja pyöritellään niin, että mineraalimeikkipuuteria uppoutuu harjaksiin. Kopistelen ylimääräisen siveltimestä pois ja levitän puuterin pyörivin liikkein edeten yleensä keskeltä sivulle. Mineraalimeikkipuutereissa parasta on se, että niistä ei tule ollenkaan kakkunaama oloa, iho hengittää eikä tunnu meikatulta.\nParas mineraalimeikkipuuteri on miun mielestä FLOW-kosmetiikan. Kyseessä ei ole maksettu mainos, ensimmäisen purkin ostin ihan omilla verkkopankkitunnareilla sivujen kautta ja halusin tulla vinkkaamaan tästä merkistä teillekin! Olipa virkistävää höpöttää pitkästä aikaa ihan girly girly juttuja <3.\nOnko mineraalimeikkipuuterit itsellesi tuttuja?\nAvainsanat: FLOW mineraalimeikkipuuteri FLOW-kosmetiikka Hyvä mineraalimeikkipuuteri Paras mineraalimeikkipuuteri