Iloharjun aurinkokaukolämpökentän tuotantoa voi seurata livenä verkossa - www.sahkoviesti.fi\n#energiantuotanto #kaukolämpö #kuopionenergia #sentuntee\nKuopion Energia selvittää erilaisten uusiutuvien lämmönlähteiden hyödyntämistä kaukolämmön tuotannossa. Iloharjun aurinkokaukolämpökentän toiminta ja tuotantomäärät kiinnostavatkin tutkimusmielessä monia muitakin.\n– Tässä meitä kiinnostaa tyhjiöputkitekniikan hyödyntäminen aurinkolämmöntuotannossa, aurinkolämpövoimalan suunnittelusta ja toteutuksesta vastannut Kuopion Energian kaukolämmön kehityspäällikkö Petri Turtiainen toteaa.\nTyhjiöputkitekniikka on koeteltua, turvallista ja melko yksinkertaista. Iloharjun lähes sadassa keräimessä on kussakin 30 kaksikerroksista lasiputkea. Lasikerrosten välissä on tyhjiö, joka estää hukkalämmön johtumisen takaisin ilmaan. Näin se tuottaa varsinkin pilvisellä säällä energiaa tehokkaammin kuin Suomessa tavallisemmat tasokeräimet.\nIloharjun aurinkolämpövoimala on osa Kuopion Energian ilmastotiekartassa kuvattua kokonaisuutta, joka kertoo kehityksen suunnasta niin Kuopion seudulla kuin laajemminkin energia-alalla. Polttamalla tuotetulle energialle haetaan aktiivisesti vaihtoehtoja.\nTurtiainen kertoo aurinkolämpövoimalan kiinnostaneen energia-alan ammattilaisia, mutta koronan takia vierailijoita ei vielä voitu ottaa vastaan. Sen sijaan Kuopion Energian verkkosivuille tuotiin Aurinkolämpökenttä-Live, josta kuka tahansa voi seurata laitoksen lukemia lähes reaaliajassa. Tiedot toteutuneesta tuotannosta ovat nähtävissä jo yli vuoden ajalta.\n– Sieltä näkee, että lämpö herää maaliskuussa, mutta tuotto ei ole kovin suurta lumipeitteen takia. Keväällä keräimiä ei puhdistettu lumesta niiden vaurioitumisriskin vuoksi. Halusimme lisäksi nähdä, kuinka lumen poistuminen keräimien pinnalta luonnollisesti vaikuttaa kevään tuotantoon, Turtiainen kertoo.\nHuhtikuussa 2021 lämmöntuotanto pääsi jo hyvään vauhtiin ja oli ennätyslukemissa kesäkuussa ja korkealla myös heinäkuussa. Aurinkovoimala tuottaa huhtikuulta syyskuulle energiaa kuopiolaisten käyttöveden lämmitykseen.\nTeknologia osoitti toimivuutensa\nKenttä on tänä vuonna tuottanut lämpöenergiaa suoraan kaukolämpöverkkoon yli 80 000 kilowattituntia, mikä vastaa noin viiden omakotitalon koko vuoden energiantarvetta. Petri Turtiainen odottaa kiinnostuneena seuraavankin vuoden lukemia nähdäkseen, miten paljon ennätyshelteet vaikuttivat sen tuotantoon.\n– Järjestelmän hyötysuhteeseen vaikuttaa se, miten kuumaa vettä siitä halutaan saada. Kaukolämpöverkkoon siitä otetaan 70-asteista vettä. Kuumempaakin saisi, jos olisi tarvetta, Turtiainen toteaa.\nTähän mennessä tärkeimpänä havaintona Iloharjun aurinkolämpökentästä kaukolämmön kehityspäällikkö pitää sitä, että teknologia on osoittanut toimivuutensa. Arvioitua 25 vuoden käyttöikää ei ole ollut tarpeen epäillä.\n– Erityisen positiivista on, ettei tuotanto riipu ulkolämpötilasta. Järjestelmä on toiminut luotettavasti ja sen ylläpito on ollut todella helppoa. Lasiputket ovat hauraita ja voivat särkyä, mutta jos niin käy, sellaisen voi vaihtaa lennossa laitoksen toimiessa keskeytyksettä, hän kertoo.\nPetri Turtiaisen mukaan teknologia soveltuisi erityisen hyvin maatiloille ja maaseudun pienen mittaluokan kaukolämpöverkkoihin. Se voisi olla myös toimiva lisä maalämmön rinnalle.\n– Tieto hyödyttää yritysasiakkaitamme, ja kiinnostaa varmasti myös muita energiayhtiöitä, hän arvioi.\nAurinkolämpökenttä-Live kertoo tuoreet tiedot Iloharjun aurinkolämpövoimalan tuottamasta energiasta.


Paukkulan pojat elämysmatkalla Kebnekaisella | Yle Uutiset | yle.fi\n17.8.2012 klo 11.45päivitetty 17.8.2012 klo 11.54\nJukka Tammisuon kuva-albumi\nOpisto tarjoaa esimerkiksi nuorisotyön sekä matkailu- ja teatterialan opintoja.\nUutuutena syksyllä alkaa liikunnanohjauksen peruskurssi.\nNuoriso-opistossa on noin 40 opettajaa ja yli parisataa opiskelijaa.\nPaukkulassa järjestetään myös erilaisia kursseja ympäri vuoden.\nPaukkulan kampuksen uusi isäntä Jukka Tammisuo vannoo yhdessä tekemisen nimeen. Maailmalta oppia hakenut sosiaalipsykologian ja liikuntatieteiden maisteri haluaa tarjota yhteisöllisiä elämyksiä sekä opiskelijoille että kulttuurikampuksen omalle henkilökunnalle.\nEsimerkkinä tulevasta on pari viikkoa sitten tehty kiipeilyreissu Ruotsin korkeimmille tuntureille elämys- ja luontotoiminnasta vastaavien opettajien kanssa.\n- Paukkulassa Lapin vaelluksilla on pitkät perinteet. Tulevaisuudessa 16-20 -vuotiaat opiskelijat voisi inspiroida muillakin ympäristöillä, kun ensin inspiroidaan opettajat Kebnekaisella, nauraa kiipeilyä pari vuosikymmentä itse harrastanut rehtori.\nKiipeilyreissu Ruotsiin oli tosin paljon haastavampi kuin alunperin suunniteltiin. Lumivyöryvaara, myrskytuulet ja umpisumu huipulla tarjosivat ikimuistoisen elämyksen harrastajakiipeilijöille, vaikka turvallisuudesta ei tingitty, kertaa Jukka Tammisuo opintoretkeä.\n- Kun päästiin takaisin, mottonamme oli, että jos vaimot olisivat tienneet mihin lähdettiin, eivät olisi päästäneet. Ja jos pojat itse olisivat tienneet mihin lähdetään, eivät olisi lähteneet.\nYhteistyökumppanit löytyvät nurkan takaa\nHeinäkuussa Nuoriso-opiston rehtorina aloittanut savonlinnalainen Jukka Tammisuo on hankkinut työkokemusta Mikkelin ammattikorkeakoulun, Itä-Suomen yliopiston ja Tanhuvaaran Urheiluopiston leivissä.\nUusi työympäristö ja ammattitaitoinen henkilökunta Paukkulantiellä saavat rehtorilta erityiskiitosta. Nyt haasteena on levittää kampuksen näkyvyyttä ja tunnettuutta entistä laajemmalle.\nLuvassa enemmän elämyksiä ja kokemuksia opiskelijoille.\nrehtori Jukka Tammisuo\n- Syyskuussa starttaava esittävien taiteiden osaamiskeskus on kärki, jolla Suomen Nuoriso-Opisto suuntaa eteenpäin. Uudelta liikunnan peruskurssilta odotan myös paljon. Ja kampuksen alueella mahdollisesti ensi kesänä järjestettävä rockfestivaali lisää varmasti kiinnostusta Mikkeliä kohtaan, listaa JukkaTammisuo.\nUuden rehtorin kädenjälki näkyy myös tänä syksynä lisääntyneenä kurssitarjontana. Luontevimmat opiston yhteistyökumppanit löytyvät nurkan takaa samalta kampukselta.\n- Etelä-Savon tanssiopiston kanssa yhteistyösuunnitelmat ovat pitkällä, ja Etelä-Savon Liikunnan kanssa kehitellään järjestöille räätälöityä koulutusta. Mikkelin kansalaisopisto ja Etelä-Savon taidetoimikunta ovat myös kiinnostavia yhteistyökumppaneita tulevaisuutta ajatellen.\nKebnekaiserehtoritMikkeliKoulutus ja kasvatuskampuksetEtelä-SavokiipeilyelämysmatkailuopiskelijatKoulun johtaminen


Evoluutio kiihtyy – pysytkö mukana? | BRANDNEWS\nYou are here: Home / Branding / Evoluutio kiihtyy – pysytkö mukana?\nLuonnontieteilijä ja evoluutioteorian isän Charles Darwinin väitetään sanoneen, että luonnossa eivät lopulta pärjää vahvimmat eikä älykkäimmät lajit, vaan lajit jotka sopeutuvat ympäristön muutokseen parhaiten. Sillä, että onko lainaus sanasta sanaan hänen suustaan vai kokenut oman evoluutionsa matkan varrella sekin, ei liene suurta merkitystä villakoiran ytimen kannalta.\nSamat luonnonlait pätevät myös liike-elämän ja markkinatalouden muutoksessa. Markkinoilla pysyvät ne brändit ja toimijat jotka soveltuvat asiakkaiden muuttuviin tarpeisiin herkimmin. Yritykset jotka ovat valmiita muuttamaan toimintatapojaan, markkinoitaan ja tuotteitaan kysynnän mukaan. Tarvitaan siis palveluiden herkkää responsiivisuutta sekä nopeaa tuote-evoluutiota.\nLue myös » Värien psykologia ja merkitys viestinnässä\nMiten ja mistä sitten tietää miten pitää muuntaa toimintatapojaan ja palveluitaan tai kehittää tuotteen ominaisuuksia? Usein tehdään ’tuotekehitystä’ kysymättä asiakkaalta. Pataljoona samankaltaisesti koulutettuja ja vuosia talon tavoille opetettuja tuotekehitysinsinöörejä pakenee laboratoorioonsa kehittämään. Sitten lanseerataan uusia (ja kalliita) ominaisuuksia maailmalle, ominaisuuksia joita kukaan ei kaipaa. Ei tämäkään ole kokonaan väärin. Jos Thomas Edison olisi tehnyt markkinatutkimuksen, hän olisi valanut isomman kynttilän.\nR&D-osasto vai asiakkaan kuuleminen?\nMutta asiakas ja ennen kaikkea tyytymätön asiakas on tuotekehityksen tärkein ’insinööri’. Sillä hän on ainakin yhdessä asiassa oikeassa – tuote ei (täysin) sovi hänelle. Mitä asialle sitten voidaan tehdä? Tärkeää on tietysti kuunnella herkällä korvalla asiakkaiden heikoimpiakin signaaleja. Niitä ääniä joita ihmiskorva ei erota. Ääniä joihin tarvitaan tunneälyä. Koska olet viimeksi soittanut asiakkaalle joka ei ole soittanut sinulle viikkoon, kuukauteen tai vuoteen? Soittanut vain siksi, että on ollut ’vähän hiljaisempaa’. Onko asiakkaalla jokin syy tyytymättömyyteen? Hienoa jos on, sillä tyytyväisyys molemmin puolin pöytää on paitsi mahdoton ajatus myös turmiollinen olotila. Muista, että tuotekehitys on ennen kaikkea asiakaspalvelua.


Kauppalehti: Veikkaus yllätti, huimat kasvuluvut verkossa\nSubmitted on Perjantai, 12.11.2010, 21:16\nVeikkaus yllätti: Huimat kasvuluvut verkossa\nSuomalaisen pelimonopolin liikevaihdosta jo neljännes syntyy verkkopelaamisesta.\nVeikkaus kasvaa erityisesti verkkoliiketoiminnassa. Verkkopelitoiminnan liikevaihto kasvoi tammi-syyskuussa yli 23,3 prosenttia 315,5 miljoonaan eurooon. Verkkopelaamisen osuus koko Veikkauksen koko liikevaihdosta on 25,7 prosenttia.\nVedonlyöntihuijarit oikeudessa: Rikolliset nettosivat arviolta 1,6 miljoonaa\nSubmitted on Torstai, 07.10.2010, 09:13\nEuroopan suurimmaksi väitetyn jalkapallohuijauksen selvittely alkoi keskiviikkona Saksan Bochumissa.\nTuomioistuin otti käsittelyyn huijarijoukon johtajina pidetyt neljä miestä, joiden epäillään sekaantuneen ainakin 32 ottelun tuloksen peukalointiin.\nVeikkaus nostaa rahapelien ikärajaa\nSubmitted on Keskiviikko, 29.09.2010, 12:21\nAlaikäisiä halutaan suojella entistä tehokkaammin pelihaitoilta. Rahapeleihin on tulossa arpajaislain muutoksen myötä yleinen 18 vuoden alaikäraja lokakuun alussa. Myös rahapelien markkinoinnin pelisääntöjä tiukennetaan.\nArpajaislaki tulee, Unibet lähtee\nSubmitted on Torstai, 16.09.2010, 11:34\nLokakuun alussa voimaan astuva arpajaislaki lopettaa käytännössä peliyhtiö Unibetin toiminnan Suomessa.\nSubmitted on Tiistai, 14.09.2010, 21:06\nYle Satakunta uutinen\nVeikkauksen uudet nettisivut tökkivät\nSubmitted on Lauantai, 11.09.2010, 20:11\nVeikkauksen uusilla nettisivuilla ilmeni lauantaina ongelmia vilkkaimpaan peliaikaan. Monen nettipelaajan kirjautuminen sivuille ei onnistunut, ja myös asiakaspalvelu ruuhkautui ongelmien takia.\nEU vaatii Saksaa lopettamaan uhkapelimonopolin\nSubmitted on Keskiviikko, 08.09.2010, 21:07\nLuxemburg. EU-tuomioistuin on määrännyt Saksan purkamaan välittömästi valtion uhkapelimonopolin. Tällä hetkellä vain Saksan osavaltiot ja niiden omistamat yhtiöt saavat tarjota uhkapelejä.\nUusi Veikkaus.fi "maailman parhaita"\nSubmitted on Tiistai, 07.09.2010, 13:43\nVeikkaus on avannut uudistuneen Veikkaus.fi-verkkopalvelunsa. Palvelumuotoilutoimisto Palmu Incin kanssa yhteistyössä toteutetussa uudistuksessa pyrittiin luomaan "uuden sukupolven pelisivusto".\nPeluuri - Puolivuosiraportti 2010 julkaistu\nSubmitted on Tiistai, 07.09.2010, 13:06\nRaportti Peluurin sivuilla\nKesäkuun loppuun mennessä Peluurin auttavassa puhelimessa vastattiin 1 342 puheluun. Pelaajien prosentuaalinen osuus soittajista nousi. Pelaajien ja välillisten asiakkaiden yhteydenotot säilyivät määrältään vastaavina viime vuoteen verrattuna.\nVedonlyöntitoimistot eivät usko rahtuakaan Suomeen\nSubmitted on Maanantai, 06.09.2010, 22:55\nVedonlyöntitoimistot eivät usko rahtuakaan Suomeen - vierasvoitosta huippukertoimia. Jos Suomi onnistuisi yllättämään vieraspelissä Hollannin, niin vedonlyöjä saattaisi saada rahansa takaisin jopa 34-kertaisena.\nNordicbetiltä HPK - Kärpät otteluun kerroin 50,0 molemmille joukkueille!\nSubmitted on Tiistai, 29.09.2020, 13:55\n888sport - Joe Biden vai Donald Trump?\nSubmitted on Tiistai, 29.09.2020, 12:46\n888sportilta korotetut kertoimet yön Dallas Stars - Tampa Bay Lightning 4.finaaliotteluun!\nSubmitted on Keskiviikko, 23.09.2020, 19:33\npäivitetty: Lauantai, 26.09.2020, 14:37\nBetsson: Big Brother ilmaisveto kaikille!\nSubmitted on Keskiviikko, 23.09.2020, 15:18\nSubmitted on Tiistai, 22.09.2020, 09:05


Työn vuoksi ry – kierrätyskeskus - Imatran parhaat kirppikset - Kirpputorihaku\nPuhelin040 514 5766\nTyön vuoksi ry – kierrätyskeskus kertoo:\nTervetuloa edullisille ostoksille kierrätyskeskukseen!\nKierrätyskeskukseen voi tuoda maksutta omistajilleen tarpeettomiksi käyneitä, mutta käyttökelpoisia kodin tavaroita ja vaatteita.\nIlmainen noutopalvelu hakee tavarat pyydettäessä. Noutopalvelu päättää tavaroiden käyttökelpoisuuden paikan päällä tavarat nähtyään.\nKierrätyskeskuksessa järjestetään aika ajoin poistopäivä, jolloin annamme erikseen merkityt tavarat pois ilmaiseksi (ei kuljetusta). Käy säännöllisesti talossa, koska emme ilmoita poistopäivistä erikseen.\nTiedot päivitetty 11.10.2010. Ilmoita muuttuneista tiedoista (formi toimii taas pitkän tauon jälkeen!)\nEi kommentteja kirpputorista “Työn vuoksi ry – kierrätyskeskus”


Ampner | Markkinointitoimisto Buorre, Vaasa & Helsinki\nMarkkinointimateriaaleihin uutta ilmettä\nAmpner Oy on asiantuntijayritys, joka palvelee teollisuuden sähköautomaatioyrityksiä sekä uusiutuvan energia-alan yrityksiä. Ampnerin palvelut ja tuotteet tuottavat lisäarvoa energialähteiden sähköverkkoon liittämisessä sekä elektroniikkatuotannon laadunvarmistuksessa.\nAmpnerin liiketoiminta on muuttunut viime vuosien aikana uusien liiketoimintojen ja henkilöiden kautta. Markkinoinnin materiaalien pitää olla nykyaikaisia ja luoda yrityksestä ammattitaitoinen mielikuva.\nBuorren rooli on tuoda Ampnerin markkinointiin uusia toimintatapoja ja toteuttaa erilaisia markkinointimateriaaleja. Hyviä esimerkkejä yhteistyöstä ovat kotisivujen, esitteiden ja messuosaston toteuttaminen.


Elizaveta: July 2017\n18 July 2017 in lifestyle, my life, thoughts\nHeti ruissin jälkeen mulla oli viiden päivän työputki ja pakko myöntää, että rankkaa oli. En päässyt missään vaiheessa nukkumaan univelkoja pois ja väsymys paino vaan päälle. En kuitenkaan valita, sillä pääsin heti viiden työpäivän jälkeen viettämään Saloon pidennettyä viikonloppua. Siellä järjestettiin kahden päivän Outfox -festarit, joten suunnattiin kavereiden kanssa sinne. Perjantaina vähän pienemmällä porukalla viettämään rauhallista iltaa, kun taas lauantaina keräännyttiin ystävien kanssa jo vähän aikaisemmin aloittelemaan ja siitä sitten suunnattiin alueelle. Festareiden jälkeen oli tiedossa tottakai vielä jatkot ja bailattiin sitten ihan aamun pikkutunneille asti. Oli ihanaa nauttia kauniista kelistä ja livemusiikista kavereiden seurassa.<3\nSunnuntaina piti lähteä muutamaksi tunniksi Iidan mökille syömään ja saunomaan, mutta suunnitelmiin tulikin pieni muutos ja päätettiin viettää siellä kokonainen vuorokausi. Siitä sitten lisää myöhemmin! Tää viikko on mulla vähän rennompi, sillä edessä on ainoastaan kaksi iltavuoroa. Sitten pääsen TAAS nauttimaan pidennetystä viikonlopusta... Kyllä nyt kelpaa!\n06 July 2017 in lifestyle, my life, my style, outfit, thoughts\nMun päivät on tällä viikolla vierähtäneet aika saman kaavan mukaan. Oon herännyt siinä kympin paikkeilla, haahuillu hetken, tehny juttuja täällä kotona, laittautunut ja lähtenyt illaksi töihin. Töiden jälkeen väsymyksestä huolimatta mulla on ollut todella kova hinku päästä käymään jossain, mutta olen ihan suosiolla mennyt vaan suoraan kotiin pelamaan pleikkaria ja löhöilemään sohvalle. Tällä tavalla olen säästänyt voimia ja rahoja tulevaa viikonloppua varten, jolloin suuntaan kolmeksi päiväksi ruissiin. Tänään olisi tiedossa vielä yksi samanlainen päivä ja huomenna heti aamusta lähdetäänkin jo ajamaan Turkuun päin.\nTää on yksi kesän odotetuimmista viikonlopuista, joten voitte vaan kuvitella kuinka malttamaton mä tänään tulen olemaan... Mulla meinas jäädä tämän vuoden ruissi ihan kokonaan välistä, mutta kaikki kääntyi onneksi parhain päin ja sain itselleni kolmen päivän lipun. Viikonloppu vierähtää siis aika villeissä tunnelmissa ja taidan jättää koneen ihan suosiolla kotiin, joten palaillaan sitten viikonlopun jälkeen!\nHauskaa viikonloppua kaikille!<3\n03 July 2017 in lifestyle, my life, thoughts\nMeillä oli eilen Waltterin kanssa molemmilla vapaapäivä, joten päätettiin pyhittää se yhdessäololle. Nukuttiin pitkään, tehtiin pikainen siivous, laittauduttiin rauhassa ja lähdettiin ajamaan Hankoon. Keli ei ollut mikään parhain mahdollinen, mutta se ei meitä haitannut. Hangossa oli ihanan rauhallinen tunnelma, käytiin syömässä ja käveltiin ympäriinsä muistellen vanhoja regatta aikoja ja jutellen niitä näitä. Mun puhelimen akku loppui jo alkumetreillä, joten ei tarvinnut siitäkään välittää, vaan sai olla oikeasti läsnä siinä hetkessä. Ei ollut huolen häivää ja mieli sai levätä noin kauniissa maisemissa. Pakko myöntää, että Hankoon voisin muuttaa vaikka heti! Ihana paikka. Kotiin tullessamme todettiin vaan, että ihan ku ois ollu koko reissun ajan unessa.\nPakko jakaa tähän loppuun vielä vanhaan tapaan mun yhden lemppari elokuvan soundtrack, sillä se sopii tähän tunnelmaan ja näihin kuviin täydellisesti.


Auktoriteetti vastaan toisinajattelu - Älykkään suunnitelman ideaÄlykkään suunnitelman idea\nAuktoriteetti vastaan toisinajattelu\nTiedekulttuurissamme on mielestäni liiallista auktoriteetteihin luottamista. Me tutkijat olemme usein kapea-alaisia ja otamme yleensä aikaa tutkia lähinnä alan auktoriteettien mielipiteitä. Etenemisen pitäisi olla nopeaa joten harva jaksaa tutkia alansa perusteiden luotettavuutta. Nopeinta ja helpointa on rakentaa muiden työn päälle sitä juuri kyseenalaistamatta ja vaihtoehtoisia teorioita tutkimatta. Ja toden totta, julkaisujen määrä näyttää suosivan kapeaa ja nopeaa. Nopeasti pitkälle edenneet eivät siis useinkaan ole tutkineet alansa perusteita ja vaihtoehtoisia teorioita, mutta ovat usein saavuttaneet auktoriteetin aseman. Samat nopeasti edenneet eivät useinkaan ole tutkineet omia filosofisia lähtökohtiaan joten he saattavat olla sokeita omien uskomustensa uskonvaraiselle luonteelle ja siten saattavat pitää toisten poikkeavia käsityksiä yllättävän varmasti väärinä.\nIkävä seuraus auktoriteettien päälle rakentamisesta ja viralliseen selitykseen keskittymisestä on että toisinajattelu ei juuri saa ääntään kuuluville. Toisinajattelija ei juuri saa rahoitusta ja julkaisutoiminta on huomattavasti hankalampaa, koska sitä valvoo ala itse, eli vallalla oleva käsitys asioista. Kun vielä kulttuurissammekin tuijotetaan liikaakin arvonimiin, ei toisinajattelija saa ääntään kuuluviin juuri missään.\nTutkija A haluaa kehittää vaihtoehtoista ja hänen mielestään lupaavaa teoriaa. Tutkijoista vain 1/100 -osa pitää uutta teoriaa järkevänä. Tutkija A kohtaa nyt useita ongelmia:\n1. Saadakseen rahoitusta, hänen on löydettävä rahoittajataho, joka pitää uuden teorian kehittämistä järkevänä. Rahoitustahot uskovat tiedeyhteisöä, joten todennäköisyys löytää rahoitusta on noin 0.01.\n2. Mikäli rahoitus järjestyy, pitäisi löytää jostain tilat tehdä tutkimusta ja mielellään suvaitsevainen pomo eli professori, taas todennäköisyys tälle on noin 0.01.\n3. Mikäli tutkija A on saanut tutkia vaihtoehtoista teoriaa, se pitäisi vielä voida julkaista jossain alan lehdessä. Lehdet ovat vertaisarvoituja, eli muut alan tutkijat päättävät onko julkaisu julkaisemisen arvoinen, eli vertaisarvioijiksi ja lehden editoriksi pitäisi tulla sellaisia tutkijoita, jotka pitävät tutkijan A teoriaa järkevänä, todennäköisyys lähtökohtaisesti 0.01*0.01*0.01, eli yksi miljoonasta. Todennäköisyyttä saada julkaisu läpi kasvaa mikäli tutkijalla A on esittää vakuuttavia mittauksia tai muuta dataa mikäli kyseessä ei ole perimmmäisiin kysymyksiin pureutuva ongelma. Perimmäisissä kysymyksissä valtavirta saattaa olla niin vakuuttunut kannastaan ja tieteen olemuksesta että datan määrällä ei ole väliä.\nVaihtoehtoisen teorian kehittäminen vaatii siis monen tahon yhteistyötä, joka harvoin tapahtuu uuden teorian kohdalla. Nykyisellä big science-aikakaudella projektit ovat suuria ja siksi vähemmistöt kärsivät tieteenteossa. Tieteen tekeminen vaatiin monen samanmielisen tahon yhteistyötä – näiden kohtaaminen on epätodennäköistä vähemmistössä olevalle teorialle.


Wärtsilä tukee Crisis Management Initiative -järjestöä pääkumppanina\nWärtsilä Oyj Abp, Lehdistötiedote, 4 huhtikuuta 2011 at 15.00 UTC+2\nWärtsilä on aloittanut yhteistyön itsenäisen, voittoa tavoittelemattoman suomalaisen Crisis Management Initiative (CMI) -järjestön kanssa, joka työskentelee konfliktien ratkaisemiseksi ja kestävän rauhan edistämiseksi. CMI:n pääkumppanina Wärtsilä tukee järjestön toimintaa ja suunnittelee CMI:n kanssa kumppanuusohjelmia valituille kohdealueille eri puolilla maailmaa.\nCMI:n hallituksen puheenjohtaja, Nobelin rauhanpalkinnon saaja Martti Ahtisaari toteaa, että yrityksiltä saatu tuki on keskeistä CMI:n kasvun ja toiminnan tehostamiseksi. Vain riittävän rahoituksen turvin järjestö voi kehittää riittävän tehokkaita hankkeita.\nCMI on erikoistunut konfliktien ratkaisuun rauhan välittäjänä ja käyttää toiminnassaan toimintatapoja, joilla pyritään lisäämään luottamusta. Tavoitteena on rauhanprosessien vakiinnuttaminen ja pitkäaikaisten ja kestävien rauhansopimusten aikaansaaminen. CMI:llä on hankkeita Afrikassa, Lähi-idässä, Mustanmeren alueella, Keski-Aasiassa ja Indonesian Acehissa.\n”Wärtsilä on sitoutunut vahvasti kestävään kehitykseen ja vastuulliseen liiketoimintaan, ja kumppanuus CMI:n kanssa lujittaa näitä sitoumuksia entisestään. Meillä on kunnia yhdistää voimamme CMI:n kanssa, joka jo vuosikymmenen ajan on pyrkinyt parantamaan oloja eri puolilla maailmaa tukemalla konfliktinratkaisua ja vakaiden hallintojärjestelmien luomista”, sanoo Wärtsilän kestävän kehityksen johtaja Marko Vainikka.\nWärtsilä on toimittanut voimantuotannon ratkaisuja yli 160 maahan. Monissa kehitysmaissa Wärtsilän teknologia on yksi keskeinen tekijä energiainfrastruktuurin alalla ja edellytys taloudelliselle ja sosiaaliselle kehitykselle. Wärtsilän laitteistojen elinkaari on usein yli 30 vuotta ja yhtiö joutuu joskus toimimaan alueilla, joiden hallintojärjestelmät ovat heikot. Näillä alueilla Wärtsilä pyrkii osaltaan tukemaan vahvemman hallintojärjestelmän ja vastuullisen liiketoiminnan periaatteiden kehittämistä, ja tässä CMI:n rooli voi olla ratkaisevan tärkeä.\nWärtsilän liiketoiminta on jo pitkään ollut kestävän kehityksen mukaista. Wärtsilän toimintaperiaatteet sitovat kaikkia työntekijöitä, ja yhtiö on mukana myös YK:n Global Compact -aloitteessa. Ryhtymällä CMI:n kumppaniksi Wärtsilä haluaa korostaa vastuullisen liiketoiminnan tärkeyttä sekä pyrkii tukemaan yhteiskuntien taloudellista ja yhteiskunnallista kehitystä.\nLisätietoja CMI:stä on osoitteessa www.cmi.fi.\nPuh. 040 830 7782


Vallila värittää Pride Housea! - Vallilan verkkokauppa - Inspiroidu sisustamisesta\nhttp://www.vallila.fi/vallila-varittaa-pride-housea?___store=fi 26051 Vallila värittää Pride Housea! http://www.vallila.fi/media/catalog/product/cache/1/small_image/330x/9df78eab33525d08d6e5fb8d27136e95/v/a/vallila_pride1.jpg 0.00 EUR InStock /#MyVallila /Vallilan Kaksio Vallila\nVallila värittää Pride Housea!\nHelsinki Pride on taas saapunut festarikesään ja kaupunki hehkuu sateenkaaren väreissä. Tapahtuman kotina pidetään tänä vuonna Suomeenkin saapunutta konseptia, Pride Housea.\nHelsinki Pride on kaikille avoin kaupunki-, kulttuuri- ja ihmisoikeustapahtuma, jonka teemana on tänä vuonna media ja kulttuuri. Viime vuosina onkin puhuttu paljon siitä, kuka saa puhua ja kenestä. Kuluvalla viikolla havainnoidaan, millaisia tarinoita sateenkaariyhteisöstä kerrotaan, kenen äänellä, mitkä asiat ovat jo pinnalla ja mitkä vielä eivät.\nHelsinki Pride on tapahtumarikas viikko. Viikon aikana on käynnissä toinen toistaan mielenkiintoisempia tapahtumia aamuin ja illoin: paneelikeskusteluja, työpajoja, ulkoilmatapahtumia sekä juhlia. Pridessa on äänessä niin kansanedustajia, asiantuntijoita, aktiiveja sekä toivottavasti osa tapahtuman kävijöistäkin. Tapahtuma huipentuu lauantaina 2.7. järjestettävään Pride-kulkueeseen.\nPride-tapahtumaan on tänä vuonna pystytetty koko festivaalin koti, Pride House. Se toimii Kiseleffin talossa Cafe Köketin tiloissa, Unioninkadun ja Aleksanterinkadun kulmassa. Pride Houseja on nähty jo Euroopan eri Prideilla, ja tänä vuonna sellainen löytyy ensimmäistä kertaa myös Helsingistä. Pride Housessa on koko viikon ajan jos jonkinlaista tapahtumaa. Se kokoaa yhteen Helsinki Pride infon ja kaupan sekä asiaohjelman ja työpajat, ravitsemuspuolta unohtamatta.\nKuten aiemminkin, on Vallila taas ilolla mukana Helsinki Pridessa, pääosin Pride Housen puolella. Priden Info & Shop sekä meiningeissä mukana oleva Cafe Köket säteilevät Vallilan kirjavilla ja eloisilla tekstiileillä. Tänä vuonna ne hehkuvat urbaania sekä samaan aikaan raikasta, kesäistä ja värikästä fiilistä. Vallila haluaa tehdä maailman värikkäämmäksi kuosien kautta\nPride Housen Info & Shopista on tehty paikka, johon voi tulla aistimaan Pride-viikkoa. Info & Shop on helposti lähestyttävä, jo itsessään visuaalinen karkki. Se on paikka, jonne kaikki ovat tervetulleita. Ja se on paikka, jossa kaikki voivat olla omana itsenään.\nPride Housen ideana onkin olla kuin koti, jossa kaikilla on hyvä olla. Isommat tilat ja kokonaan uusi konsepti mahdollistavat sen, että Pride Housessa voi oleilla lähes mihin aikaan tahansa ja siellä saattaa viihtyä jopa koko päivänkin. Ja kun tapahtumakansalle iskee nälkä, pitää viereisessä tilassa toimiva Cafe Köket ravitsemuspuolesta huolen. Pride Housessa pidetään kaikista tapahtumaan osallistujista huolta kaikilla osa-alueilla.\nMe Vallilalla toivotamme kaikille oikein mukavaa Pride-viikon jatkoa!\nPs. Muistakaahan käydä kurkkaamassa Pride House.


Stella&Benson - www.brufinn.fi\nStella ja Benson, kuvia astutusreissusta\nOtan pentukyselyitä/alustavia varauksia nyt vastaan :)\n-Pentue syntyy noin aikavälillä 8-13.11\n-Pennut ovat luovutusikäisiä joulukuun viimeinen viikonloppu 2019 tai tammikuun alussa 2020 riippuen pentujen syntymäajankohdasta.\nPentue tulee olemaan täysin metsästyslinjainen. Pennut tulevat olemaan mustia, koska Stella ei kanna keltaista väriä. Pennut eivät sairastu labradorinnoutajilla esiintyviin geenisairauksiin EIC, PRA, SD2, CNM vanhempien tulosten perusteella.\nTulen sijoittamaan yhden narttupennun!\nJos kiinnostuit tästä yhdistelmästä niin ole yhteydessä. Mieluiten ensimmäiset yhteydenotot s-postitse: katri.nevalainen(at)suomi24.fi\nStella sorsalla 2019\nStella&mummo Myra sorsalla 2019\nStella, kuva Krista Leinonen\nStella kuva: Noosa Saarinen


Mikael Pentikäinen lähtee johtamaan Suomen Yrittäjiä – paikallista sopimista edistettävä | Yle Uutiset | yle.fi\n20.10.2015 klo 11.28päivitetty 20.10.2015 klo 16.19\nMaaseudun Tulevaisuuden päätoimittaja siirtyy Suomen Yrittäjiin. Mikael Pentikäinen sanoo, että puoluekirjaa ei kysytty.\nPäätoimittaja Mikael Pentikäinen aloittaa ensi toukokuussa Suomen Yrittäjien toimitusjohtajana.\nHän on nyt Maaseudun Tulevaisuuden päätoimittaja.\nSuomen Yrittäjien hallitus valitsi Pentikäisen nykyisen toimitusjohtajan Jussi Järventauksen seuraajaksi tiistaina.\nPentikäinen sanoo, että Yrittäjäjärjestön tehtävä on tärkeämpi kuin koskaan, koska nykytalous vaatii toimiakseen vahvaa ja monipuolista yritysrakennetta. Hän painottaa paikallisen sopimisen edistämistä.\n– Nyt pitää olla rohkeutta ja uskallusta tehdä sellaisia ratkaisuja, että tämä paikallinen sopiminen oikeasti menee eteenpäin.\nPentikäisen mukaan kaikista työhön liittyvistä asioista, palkkojen ja työaikojen lisäksi, pitäisi pystyä sopimaan paikallisesti.\n"Puoluepolitiikasta ei puhuttu"\nPentikäinen on tunnettu keskustahenkisyydestään, mutta puolueen jäsenkirjaa ei ole kyselty eikä puoluepolitiikkaa käsitelty valintaprosessissa hänen mukaansa lainkaan. Pentikäinen oli ehdolla keskustan ehdokkaana europarlamenttiin, mutta ei tullut valituksi. Hän korostaa, että Suomen Yrittäjät on puoluepoliittisesti sitoutumaton järjestö ja kaikki ovat tervetulleita sen jäseniksi.\nKysymyksen, hallitseeko pääministeripuolue nyt yrityskenttää, kun Matti Vanhanen oli Perheyritysten liiton puheenjohtaja ja Pentikäisestä tulee Suomen Yrittäjien toimitusjohtaja, Pentikäinen jättää muiden harkittavaksi.\nHyppäystä päätoimittajan tehtävistä yrittäjäjärjestön edunvalvojaksi Pentikäinen ei pidä suurena, sillä Maaseudun Tulevaisuuden omistaa maaseudun yrittäjäjärjestö.\n– Olen tämän vuoden aikana seurannut aika tarkkaan myös etujärjestön toimintaa läheltä, sanoo Pentikäinen.\nHän pahoittelee tosin, että aika Maaseudun Tulevaisuuden päätoimittajana jää lyhyehköksi. Tarjottu tehtävä oli Pentikäisestä kuitenkin niin mielenkiintoinen ja tärkeän tuntuinen, ettei siitä halunnut kieltäytyä.\n– Tämä on hyvin mielenkiintoinen työtehtävä, johon kysyttiin. Koin, etten voi sanoa ei.\n50-vuotias Pentikäinen on toiminut muun muassa Helsingin Sanomien, Suomen Tietotoimiston ja Etelä-Saimaan päätoimittajana.\ntalousMikael PentikäinenpäätoimittajatMaaseudun TulevaisuusSuomen yrittäjätyrittäjäjärjestötViestilehdet OySuomen Keskustasuomalaiset poliitikotPoliittisesti sitoutumattomat


Mitä olisi mahdollista saada aikaan, jos perinteinen herätysliikeväki kohdistaisi kirkollisveroihin käyttämänsä rahat suoraan omaan toimintaansa? – Kotimaa\nKaikki eivät kuitenkaan koe aivan samoin kuin sinä. Esim. Antti H. kirjoittaa: ”Jos siis kirkon valtaavat sisältäpäin jotkut, jota eivät oikeasti rakasta sitä, ei sillä sellaisenaan ole mitään tulevaisuutta eikä siitä ole mitään hyötyä Jumalan valtakunnan levittämistä silmälläpitäen. Sillon sen jättäminen ei ole mikään suuri tappio.”\nPerinteisten herätysliikkeiden ripareilla on yhä luonnollista tulla uskoon. Näissä paikoissa on myös normaalia etsiä elämän ohjeita Raamatusta seksin ja seurustelun kysymyksissä, jota juuri nuorena pohditaan paljon. – ”Tosi rakkauskin odottaa”, ja varjelee usein repiviltä esiaviollisen seksin haavoilta…\nMitä muuten olette mieltä kirkkoherra Jouni Turtiaisen ehdotuksesta, kun hän ehdottaa (vastavetona) Korolaisen malliin viitaten: ”…voisimme alkaa soveltaa ns. Helanderin mallia: pitää kirkon avioliitto-opetuksen muuttumattomana, mutta jättää omantunnonvapauden vihkiä samaa sukupuolta olevia tai olla vihkimättä – emme kuitenkaan viranhaussa kysy keneltäkään, mitä hänen omatuntonsa asiasta sanoo.”\n[Vieläkin räikeämmin Turtiaisen kanta näkyy tässä uutisessa: https://www.kotimaa.fi/artikkeli/kirkolliskokouksen-jouni-turtiainen-kirkko-voisi-luoda-sukupuolineutraalin-vihkikaavan-nykyisen-rin/ ]\nMielenkiintoinen ajatus. Kannattaa muistaa että Suomessa on jo täysin toimiva, oikein opettava, evankeelinen, apostolinen ja katolinen Kirkko. Se sama johon protestantit olivat yhteydessä 1500-luvulla etsiessään kirkollista tukea. Siis ortodoksinen kirkko. Katekumeeni ryhmät ovat avoimia, jos haluaa tutustua mistä on kyse. Omaa ”kirkkoa” tuskin kannattaa perustaa.


Kempeleläisille iloa Kiteen Pallon alivireestä, tuloksena 0-2-voitto | Urheilu | Aamuposti\nUrheilu 28.7.2020 21:45\nKempeleläisille iloa Kiteen Pallon alivireestä, tuloksena 0-2-voitto\nKempeleen Kiri lisäsi sähinää miesten Superpesiksen pudotuspeliviivalle haettuaan vieraista ensi kertaa pisteitä sitten avauskierroksen. Kiteen Pallo napsi kauden alkuun vähintään pisteen yhdeksästä ottelusta peräkkäin, mutta jäi toistamiseen Rantakentällä pisteittä hävittyään Kirille 0–2 (5–6, 1–2).\n– Alkukaudesta ulkopelissämme sattui ja tapahtui, mutta nyt ei onneksi sattunut ja tapahtunut niin paljoa, hymähti kalaan lähtenyt Kirin imatralainen pelinjohtaja Petri Pulliainen.\nKoskenkorvan Urheilijat avasi kolmen pisteen voittojen tilinsä Kankaanpään Mailan vieraana. KoU pelasi sarjan alkuun kaksi viikkoa pisteittä, mutta napsi vähintään pisteen kuudennesta pelistä peräkkäin KaMan hävitessä 0–2 (3–8, 2–4).\nJymy ensi kertaa pisteettömänä\nMestaruutta puolustava Joensuun Maila jäi viimeiseksi kaikista otteluistaan vähintään pisteen napanneeksi joukkueeksi. Kärkiryhmä Sotkamon Jymy kyykähti JoMan isäntänä tappioon 0–2 (2–8, 5–6). Avauskierroksella kotiottelunsa Kempeleen Kirille hävinnyt Jymy voitti kymmenen peliä peräkkäin.\nVieraiden Topi Hurskaisen kunnarista (1+0/2) huolimatta kainuulaiset johtivat toista jaksoa 5–2. JoMan toisen vuoroparin tasoittava kaatoi Jymyn, kun Konsta Kettunen löi kaksi juoksua ja toi jakson voittojuoksun Mikko Kemppaisen kotiuttamana.\nImatran Pallo-Veikot ponnisti kauden toiseen kolmen pisteen voittoonsa lyödessään Ukonniemessä vierailleen Siilinjärven Pesiksen 2–0 (4–1, 10–4).


Kirjoja & mehiläisiä: 2012\nKirjakaupatkin ovat nyt netissä\nUusimman Kirjailija-lehden pääkirjoituksessa Tuula-Liina Varis, Kirjailijaliiton puheenjohtaja, kantaa huolta siitä, että Suomen maaseutu on käytännössä nykyisin kirjakaupaton eikä "nykyklassikkojakaan" saa enää edes suurten kaupunkien kirjakaupoista. Ja kirjastotkin poistavat aika pian vanhentuneiksi katsomansa opukset, koska niilläkin on tilanpuute.\nSiihen on menty. Ja yhä minä katson Aitoossa käydessäni sitä entisen kyläkirjakaupan ikkunaa, joka lapsuudessani oli täynnä uusia ihania kirjoja. Tyhjä se vain on.\nMutta ei hätä ole tämännäköinen! Viime vuosina Suomeen on noussut pieniä ja isompia nettiantikvariaatteja melkein kuin sieniä syyssateella. Itse pidän pikku kauppaani Antikvaari.fi -sivustolla, jolla näyttää tällä hetkellä toimivan jo yli seitsemänkymmentä yritystä. Rakkaudesta kirjaan - sillä tuskin kukaan kuvitteleekaan tällaisella bisneksellä rikastuvansa. Samalla ylläpitäjällä oli aiemmin Antikka.net -kauppa, jonka omistajiksi tuli muutama vuosi sitten pieni ryhmä sen entisistä kauppiaista. Nämä ovat ehkä eniten nimikkeitä sisältävät sivustot, mutta etsivä löytää lukuisan joukon muitakin.\nJokaisella lukevalla mummolla tai papalla ei ihan vielä ole omaa nettiyhteyttä, mutta heilläkin on puhelimet. Kun kirjasto tai muu taho antaa heille vinkin, mistä kaivattu kirja löytyy, nettikauppiaan puhelin soi ja kirja löytää uuden kodin myös ihan ilman internettiä.\nMinusta on aina erityisen mukavaa lähettää kirjoja sellaisiin postinumeroihin, jotka ovat jossain korpien kätköissä, missä ei taatusti ole kirjakauppoja mailla eikä halmeilla. Käärin ne taatusti rakkaudella pakettiin ja hyvä etten sulje suudelmin.\nToiseksi hauskinta on kierrellä kirpputoreja ja etsiä niitä klassikkoja. Jos tilaa hyllyissäni on, ostan joskus umpimähkään kerralla vähän isomman satsin ja tutkin laatikoista intoa puhkuen, mistä kirjoista joku on raaskinut luopua.\nKyllä ne uuden kodin löytävät. Ennemmin tai myöhemmin. Klassikot kun eivät vanhene koskaan, päinvastoin paranevat ajan myötä kuin hyvä viini.\nLähettänyt Sisko Latvus klo 21.9.12 Ei kommentteja:\nHesarin kulttuurisivujen avaaminen on näinä aikoina suorastaan jännitysnäytelmä. Mitähän paljastuksia, kohahduksia ja uutuuksia siellä tänään esitellään? Kun miehen kanssa aamukahvin jälkeen jaamme lehden osia, huomaan hanakimmin tarttuvani kulttuurisivuihin.\nEn muista, minä syksynä kirjoista olisi kohuttu näin paljon heti alkajaisiksi. Ja vielä kummempaa, naisten kirjoittamista! Sofi Oksasen ökyensipainos 100 000 kappaletta oli niin suuri, että vastustelin mielessäni kirjan hankkimista, mutta eikös mies tullut eilen kaupungilta kotiin kirja kädessään. Että meidänkin piti se oikein ostaa! No, ymmärrän hänen intonsa, koska hän on ollut töissä Virossa ja on tietysti senkin vuoksi kiinnostunut sen historiasta. Ja kun itse ruodin, kääntelen ja vääntelen jatkuvasti kommunismin aikaa mielessäni ja seuraan siitä tehtäviä dokumentteja Teemalta, kyllähän se minua itseänikin kovasti kiinnostaa.\nKuusikymmenluvulla, herkimpinä opiskeluvuosinani, kaikki tosi fiksut eturivin ihmiset olivat kommunisteja. Tai siis kaikki kommunistit ja varsinkin stalinistit pitivät itseään tosi fiksuina eturivin ihmisinä. Leima edistyksellinen määritteli heidät tavallisten talliaisten yläpuolelle. He antoivat ymmärtää, että koko maailma oli muuttumaisillaan edistykselliseksi. Vain pieni napsaus vielä puuttui.\nNyt kun tiedetään, että siihen aikaan teljettiin rajan takana ihmisiä vankiloihin, mielisairaaloihin ja leireille väärien mielipiteittensä takia, kaipaisin pientä puhdistusta ja selvittelyä tuosta ajasta lähempääkin kuin Neuvosto-Eestin osalta. Mutta se vie näköjään vielä aikaa. Aloitin juuri Kurt Vonnegutin Teurastamo 5:n lukemisen. Hän teki mielessään kirjaa Dresdenin pommituksesta, johon sotavankina joutui, kaikki sodanjälkeiset vuodet. Kirja ilmestyi 1969 eli kului 25 vuotta, ennen kuin aika oli kypsä.\nEhkä juuri tästä syystä teoksen aineiston keruu lähimmäisten elämästä ihan tuoreeltaan on heille liian hämmentävä juttu. Kun emme osaa analysoida ja käsitellä omaakaan sisikuntaamme ja aikaamme heti paikalla (tekee varmaan liian kipeää), pitäisikö olla armollisempi toisillekin? Muistan kyllä, miten Eila Pennanen joskus opetti kirjoittajia, ettei omaa äitiäänkään saa säästellä. Kun kirjoitin ensimmäiseen novelliini, että mummolla oli likainen pahanhajuinen esiliina, oma mummoni pahoitti perin juurin mielensä: "Mitä sie määt semmosta kirjottammaa mikä ei oo tottakaa?" Hän selvästi tunnisti itsensä novellin mummosta, mutta ei kestänyt hahmoa sellaisena jona minä hänet näin.\nLähettänyt Sisko Latvus klo 4.9.12 Ei kommentteja:\nLähettänyt Sisko Latvus klo 9.8.12 Ei kommentteja:\nSiitepölyä ja maalaiselämää\nTätä hetkeä odotan koko talven: paju kukkii, aurinko paistaa ja ilman lämpötila kohoaa yli kymmenen asteen. Mehiläiset tepastelevat pesän suuaukolle ihmettelemään, nousevat sitten yksi toisensa jälkeen lentoon ja katoavat puron suuntaan. Jonkin ajan kuluttua ensimmäiset ahkerat palaavat intoa puhkuen retkeltään takajaloissaan isot siitepölypaakut kuin kirkkaankeltaiset tossut.\nEn väsy katselemasta tätä uuden kevään ihmettä. Olen saanut seurata sitä pienestä asti, vuodesta ja vuosikymmenestä toiseen, ensin isän ja nyt omien mehiläispesien vierellä.\nSamalla maalaismatkalla oli pakko miettiä myös sitä, miten maailma on lapsuuskylässänikin muuttunut muilta osin kuin mehiläisten kevätlennon suhteen. Ennen muinoin siellä oli viisi-kuusi sekatavarakauppaa, kirjakauppa, matkahuolto kahviloineen, pari kolme pankkia, posti ja jopa elokuvateatteri. Nyt on jäljellä kaksi kauppaa ja yksi osa-aikainen pankki. Rahaa saa kymmenen kilometrin päästä pankkiautomaatista, bensaakin on haettava yhtä kaukaa. Bussi kulkee enää harvoin - ennen pääsi yleisellä kulkuneuvolla kirkkoonkin, nyt ei.\nTuttava oli halunnut ostaa kaksi kappaletta kirjaani kuudenkymmenen kilometrin päästä Hämeenlinnan Infosta. Siellä oli ollut vain yksi (varmaankin näytevarastoa), mutta hän tilasi toisen. Sitä ei sinne ole koskaan tullut.\nTästä ei kai pitäisi tehdä numeroa. Mutta oli se vaan ennen vanhaan mukavaa, kun oman kylän kirjakaupasta voi Helinin sisaruksilta ostaa ihan minkä vain kirjan, ja jos sitä ei heti ollut hyllyssä, tilaamalla sen taatusti sai.\nLähettänyt Sisko Latvus klo 1.5.12 Ei kommentteja:\nKiitos, Anu Nousiainen!\nLuultavasti näin ensin elokuvan Anne Frankista joskus vuoden 1960 paikkeilla (ensi-ilta on ollut 1959 ja kopio ehtinyt kotikylääni Kino Aitoon elokuvateatteriin vähän myöhemmin) ja luin hänen päiväkirjansa sen jälkeen. Hän kuoli keskitysleirillä maaliskuun 1945 alussa, kolmisen viikkoa ennen syntymääni. Ja niin hilkulla oli hänen pelastumisensa! Englantilaiset vapauttivat Bergen-Belsenin leirin jo kuukautta myöhemmin.\nAnnen kohtalo tietysti järkytti minua. Että yhtä ihmisryhmää, viattomia lapsia ja nuoriakin, voidaan vihata niin paljon, että heitä jahdataan kuin riistaa. Sen jälkeen luin vuosien ajan kaiken, mitä sain Hitlerin masinoimasta kansanmurhasta käsiini.\nHämärästi tiesin, että myös Suomen itäpuolella tapahtui kaikenlaista ikävää, mutta siitä ei saanut puhua. Joskus 1980-luvun alussa, kun olin jo julkaissut kirjoja, minulta kysyttiin hiljaa supisten, olisinko kiinnostunut kirjoittamaan muistiin inkerinsuomalaisen Maria Kajavan elämänvaiheet. Sanottiin, että niitä ei voitaisi julkaista vielä aikoihin, mutta ne pitäisi tallentaa niin kauan kuin Kajava elää. Hän oli kohtalotovereidensa tavoin kokenut karkotuksen Siperiaan ja siihen liittyneet rankat vaiheet. Minulla oli silloin muita suunnitelmia enkä voinut ottaa tehtävää vastaan.\nKului muutama vuosi, ja silloinen työtoverini Eeva Mesiäinen alkoi kirjata Kajavan elämäntarinaa. Hän kirjoitti erinomaisen kirjan Maria Kajavan pitkä taival. Yllättäen maailma oli muuttunut täydellisesti ja teos voitiin julkaista jo vuonna 1990, vaikka Neuvostoliitto ei ollut vielä hajonnut.\nElämä kuljetti minut 2000-luvun alussa työhön Pietariin. Stalinin masinoimaa kansanmurhaa oli alettu puida entistä avoimemmin muutamaa vuotta aiemmin ja tietoja siitä tihkui vastaani lähes joka askeleella, mutta omituista kyllä, samaan aikaan osa Venäjän kansasta alkoi kiillottaa hänen julkikuvaansa. Hänhän sentään vei heidät Suuren isänmaallisen sodan voittoon! Ja politiikka vaatii aina uhrinsa!\nNuoret haluavat katsoa eteenpäin. Se on heidän oikeutensa. Kuulin jokunen viikko sitten, että Moskovan huippuyliopiston opiskelijat kysyvät vilpittömästi, miksi Joseph Brodsky ei saanut vapaasti julkaista runojaan Neuvostoliitossa. Nuorilla ei ole enää juurikaan henkilökohtaista kosketuskohtaa vainoihin. Viimeisetkin karkotuksen kokeneet mummot ovat jo ikääntyneitä - ja tottuneet vaikenemaan.\nKun tutustuin tarinaan Siperiaan karkotetusta pojasta, joka ääriolosuhteissa isän kuoltua pelasti neuvokkaasti pikkuveljensä hengen, en päässyt kaverista rauhaan ennen kuin kirjoitin hänestä kirjan Kaukana omalta maalta. Ajattelin, että onhan Stalinin vainoistakin kirjoitettava nuorille siinä missä Hitleristä.\nSamaan aikaan toisaalla, kaukana Amerikassa, latvialaissyntyinen Ruta Sepetys oli tullut samaan tulokseen: nuorten täytyy tietää noista vainoista, sillä ne koskettivat myös miljoonia lapsia ja nuoria.\nYleensä kirjat katoavat suureen tuntemattomaan ilmestymisvuotensa jälkeen. Siksi olin äärimmäisen hämmästynyt, kun Helsingin Sanomien Kuukausiliitteen toimittaja Anu Nousiainen, vuoden journalistiksi juuri valittu, teki huhtikuun numeroon pienen alakertalaatikon "Stalinia nuorille". Hän on ensimmäinen, joka keksi, ettei tästä aiheesta ole aiemmin ilmestynyt nuortenkirjoja, kun taas Hitlerin vainot ovat tulleet erityisesti Anne Frankin ansiosta nuorille tutuiksi jo vuosikymmenien ajan.\nTuttu opettaja päivitteli, että kun hän kertoi historiantunnilla oppilaille punaisista ja valkoisista, joku tyttö ihmetteli, onko Suomessakin ollut inkkareita.\nEhkä historia pitäisi tuntea paremmin, että tulevaisuus olisi valoisampi. Luettuani juuri Orlando Figesin kirjajärkäleen Kuiskaajat, Ihmiskohtaloita Stalinin Neuvostoliitossa, olen asiasta entistä vakuuttuneempi.\nLähettänyt Sisko Latvus klo 2.4.12 2 kommenttia:\nHesarissa oli jokunen päivä sitten Roope Lipastin uuden kirjan arvostelu. Kirja vaikuttaa sen perusteella erinomaiselta. Aina on syytä iloita, kun jotain teosta kehutaan, koska se nostaa samalla koko alaa.\nVähän kuitenkin oudoksutti, että kirja osallistuu Helsingin Sanomien esikoiskirjakilpailuun. Lipastihan on julkaissut aiemminkin useita opuksia, lähinnä kuitenkin lastenkirjoja.\nVoiko tästä nyt vetää sellaisen johtopäätöksen, että vaikka joku olisi kirjoittanut 30 vuotta lastenkirjoja, hänen ensimmäinen AIKUISTENkirjansa voi yllätys yllätys voittaa esikoiskirjapalkinnon!\nJotenkin kummasti tämä herättää ajatuksen, että lasten- ja nuortenkirjat eivät ainakaan Helsingin Sanomien mukaan ihan oikeasti olekaan kirjoja. Ne ovat vasta niiden esiasteita, eräänlaisia harjoitustöitä.\nJos ne kuitenkin voitaisi luokitella kirjoiksi, niiden pitäisi tällä logiikalla saada Hesarissa oma esikoiskirjapalkintonsa.\nLähettänyt Sisko Latvus klo 21.3.12 3 kommenttia:\nIlman lämpötila on varjossa vain viisi kuusi astetta, mutta pesäaukolla käyvät tunnustelijat toteavat, että se riittää, sillä auringonpaiste tuo tarvittavan lisälämmön. Sieltä tullaan hiiri- ja lumiesteiden takaa luonnon pakottamana, yksi kerrallaan ja joukolla, ja kakataan valkoinen hanki pieniä ruskeita läiskiä täyteen. Muutama uuvahtaa matkalle elämäntehtävänsä täyttäneenä, valtaosa palaa takaisin kotipesään ahkeroimaan uusissa haasteissa. Monen kuukauden pimeys talvipallossa on ohi, yhteiskunta tuotu pakkasten läpi elävänä kevään ihmeeseen.\nPaju nostaa oksiaan kohti sinistä taivasta ja sen valkoiset kissat ovat lupausta täynnä. Kohta me kukimme! Emon sopii aloittaa muniminen, pian saadaan siitepölyä.\nNäin se alkaa, kevät.\nLähettänyt Sisko Latvus klo 12.3.12 Ei kommentteja:


Fashion Friday: Dolce & Gabbana premium-farkut – baltsu\nPosted on 05/04/2019 05/04/2019 Tekijä Baltsu\nMoni miettii ja kysyy, miksi kenenkään tarvitsisi ostaa premium-farkkuja, jotka maksavat esimerkiksi 300 tai 500 euroa, ehkä jopa enemmänkin. Ei tarvitsekaan, mutta sellaisten hankintaan on kuitenkin hyvät perustelut. Tänään on aika käydä läpi niitä syitä.\nEi ole enää niin, että jos tulotaso nousee, että ihmisen automaattisesti pitäisi ostaa kalliimpia tuotteita. Jopa varakkaammissa piireissä tuntuu olevan muotia kertoa, kuinka hyviä diilejä tuli tehtyä, eikä kehua, kuinka kallista ostettiin. Samoin tuotteiden hinta ja laatu eivät välttämättä nykyaikoina enää korreloi. Joku edullinen tuote voi olla todella kestävä ja riittävän laadukas, kun taas kallis tuote voi olla huonolaatuinen. Tämä johtuu valmistuksen ulkoistamisesta ja brändien rakentamispanostuksista. Samaten tietysti huippudesign maksaa – erityisesti, jos niiden tuotteiden valmismäärät ovat alhaisia. Niinpä se on johtanut siihen, että ihmiset ovat alkaneet yhdistellä kalliita premium-tuotteita keskihintaisiin tai jopa halpiskuteisiin. Hollywoodissahan alkoi jossain vaiheessa esiintyä sellaistakin, että jopa haute couturea yhdistettiin H&M t-paitaan.\nItse en seuraa kovinkaan aktiivisesti muotia, enkä usko kertakäyttömuotiin, vaan arvostan laatua ja sitä, että samaa vaatetta voi käyttää pitkään. Niinpä en hanki kaikista halvinta halpiskamaa, mutta keskihintaisia kyllä. Siihen on myös käytännön syitä. Esimerkiksi arkifarkuissa preferoin ehkä jotain Dieselin Busteria tai Tiger of Swedeniä, mutta viidenkympin Zaran Premium -farkut ajavat saman asian ja niitä on saatavilla paremmin. Jos yrittää löytää 29 tuuman farkkuja Suomesta, on vähän eri tilanteessa kuin jossain Italiassa. Täällä niitä ei tahdo olla tarjolla kuin satunnaisesti. Isoja kokoja on hyllyt väärällään, juoksijoille sopivat pienemmät koot sen sijaan ovat kiven alla – paitsi Zarassa. En myöskään täysin allekirjoita sellaista dress up, dress down -ajattelua, että juhliin laitettaisiin viimeisen päälle hienot ja kalliit vaatteet, kun taas arkena puolestaan ei. Minusta niitä voi yhdistellä. Esim. tällä viikolla minulla oli tosiaan yhtenä päivänä kuvan mukaisesti Dolce & Gabbanan farkut yhdistettynä Niken Air Max 270 -tennareihin ja J.Lindebergin neonpunaiseen takkiin ja noita lenkkareita lähellä olevaan keltaiseen kauluspaitaan, joka sekin J.Lindebergin mallistosta. Tänään sitten puolestaan minulla on sellaiset Zaran Premium-farkut, toki vaaleammat kuin minulla silloin oli, kun tuon farkkutyypin blogissani esittelin, mutta se mikä on merkille pantavaa, niin yhdistin ne farkut tänään Just Cavallin näyttävään kauluspaitaan, mitä joku voisi pitää juhlapukeutumiseen sopivana. Minusta vaatteet on tehty käytettäväksi, joten käytän kaikkea ja sitten jos ne menevät huonoksi, niin sitten niistä pitää luopua ja hankkia jotain uutta. Toki sellaisia erityisiä vaatekappaleita kuten näitä tämän postauksen farkkuja käytän harvemmin, koska farkut kuluvat todella nopeasti, jos niitä käyttää joka päivä. Niin ja niitä Zaran farkkuja saa kuitenkin ison pinkan yksien Dolce & Gabbanan farkkujen hinnalla.\nNuorena minua joskus kritisoitiin siitä, että käytin jotain tiettyä merkkiä liian paljon, jos innostuin siitä. Lukiossa minulla saattoi olla lähes joka päivä Sergio Tacchinin tai Filan pikeepaita, kun nuo merkit olivat silloin tenniksen takia pinnalla ja kun näin jotain mielenkiintoisia värityksiä, niin ostin aina jokaisen, joka näytti hyvältä. Kun menin kauppakorkeakouluun, ostin todella paljon Hugo Bossin vaatteita. Silloin väitettiin, että olen jotenkin Bossin tallissa. Luin Kauppalehti Optiosta sitten opiskeluaikana Bossin toimitusjohtaja Werner Baldessarinin haastattelun ja se puhutteli minua. Tuntui, että he tekevät juuri minun kaltaiselleni henkilölle vaatteita, joten hankin niitä lisää. Sitä paitsi, siihen aikaan vaatemerkkejä oli paljon vähemmän kuin nyt – erityisesti Suomessa. Stockmann myi Bossia, joten niitä oli helppo ostaa. Saksassa opiskelijavaihdossa ollessani Bossin ostaminen oli vielä helpompaa, samoin kun olin siellä töissä. Ei ollut siis mitään syytä olla niitä hankkimatta. Sitten aloin reissata enemmän Amerikassa ja tyyli vaihtui. Ensiksi aloin ostaa paljon Polo Ralph Laurenia ja myöhemmin myös Tommy Hilfigeriä. Jossain vaiheessa aloin panostaa todella paljon siihen, että perehdyn kaikenlaisiin merkkeihin, enkä osta merkin mukaan, vaan sen mukaan, miltä se vaate näyttää. En antanut enää merkin määritellä muotia, vaan aloin itse luoda sitä muotia. Yhdistelen eri merkkejä, värejä ja tyylejä luoden sitä kautta minun tyyliäni, minun muotiani, enkä toiminut jonkun merkin mannekiininä.\nVerkkokauppa on helpottanut tätä, kun periaatteessa kaikki maailman vaatteet ovat nyt saatavillamme. Niin kalliit kuin halvemmatkin. Silloin kuluttaja voi jopa miettiä, että se on jopa overwhelming se valinnanvara ja tarjonta. Niinpä shoppailu voi olla monelle entistä vaikeampaa. Siihen minulle on ohje: älä osta, jos et oikeasti pidä siitä vaatteesta. Aiemmin oli sellainen tilanne, että kun vaatteita sai hankittua vain muutamasta kaupasta, oli pakko melkein ostaa, jos omaa kokoa oli, sillä vähän ajan päästä ei ehkä ollut mitään sopivaa myynnissä. Minua suorastaan ärsytti se, kun joskus ei tahtonut löytyä minkäänlaisia siistin näköisiä kauluspaitoja yhden esimerkin mainitakseni. Niinpä oli pakko ostaa tyylillä: kai tämä on ihan jees. Muutenkin inhoan kaikkea pakkoa. Sitä että pitää lähteä jotain tilaisuutta varten hankkimaan vaatteet tai kengät tai ajatusta, että tänään mennään ostamaan kevättakki. Ei se toimi niin. Jos ei näe mitään, mikä säväyttää, ei pidä ostaa mitään. Kannattaa mennä avoimin mielin kauppoihin, viettää siellä aikaa ja kun näkee jotain todella siistiä, vetää liipaisimesta ja hankkii ne saman tien. Joskus käy niinkin, että se tilaisuus ei koskaan palaa. Kerran näin todella upeat Calvin Kleinin farkut ja niitä oli sattumalta juuri kokoani jäljellä. Olin kuitenkin menossa jonnekin tilaisuuteen, enkä olisi voinut ottaa mitään mukaan. Niinpä en ostanut niitä silloin, enkä tajunnut laittaa edes varaukseen. Ajattelin, ettei kukaan osta niin pientä kokoa. Kaksi päivää myöhemmin palasin liikkeeseen ja ne housut olikin myyty. Se harmittaa vieläkin pari vuotta myöhemmin. Sama kävi vuosi aikaisemmin Armani Jeansin vaaleansinisten mokkanahkaisten loafereiden kanssa. Kokeilin niitä ja ne tuntuivat hyviltä. Mietin, että haluanko sittenkin punaiset. Lähdin Italiaan ja siellä tulin siihen johtopäätökseen, että haluan juuri ne siniset. Tulin tänne takaisin ja alennusmyynnit olivat alkaneet. Olivat laittaneet ne kengät aleen ja kokoni oli jo myyty. Se söi ja syö vieläkin. Eli siis ohjeeni on, älä osta mitään, mistä et oikeasti pidä ja sitten jos pidät kybällä, niin älä aikaile. Pahin takaiskuni on viininpunainen samettinen Dolce & Gabbanan tupakkatakki mustalla nahkakauluksella, joka kanssa pääsi karkuun jo vuosia sitten. Se takki olisi ollut loppuiäksi. En tule ikinä unohtamaan sitä, että en saanut sitä itselleni.\nPremiumtuotteet ovat siis todellakin pitkäikäisiä, jos ostaa järkevästi, eikä käytä niitä joka päivä. Tässä on siis juuri se pointti, miksi kaapissa voi olla joitain farkkuja tai mitä tahansa tuotteita, jotka ovat kalliimpia. Otan tässä esimerkiksi Dolce & Gabbanan farkkuni. Jokainen tietää, että ne maksavat paljon, mutta minusta hinnalle on perusteensa. Ei se, että jokainen D&G:n myymä farkkumalli olisi mielestäni hyvä tai hintansa arvoinen, mutta nämä ovat. Minusta ne näyttävät yksinkertaisesti todella makeilta ja sisältävät joka puolella sellaisia pieniä yksityiskohtia, mitä arvostan. On ne sitten nahkaiset merkit kirjailuineen tai joku käsittely denimissä. Parasta niissä on kuitenkin se kankaan pehmeys, mikä on täysin ainutlaatuista. Kun kokeilee reisien päältä kämmenillään, niin tulee mieleen vain yksi sana ja se on smooth. Ne ovat todella pehmeät ja mukavat. Täytyy joku kerta kirjoittaa tänne blogiin farkkujen hoito-ohjeista. Oikein käsiteltynä ne kestävät pidempään hyvinä. Tulen myös myöhemmin kertomaan, mitä farkuille kannattaa tehdä sitten, kun niitä ei enää käytä.\nTällaisella tuotteella on myöskin sellainen vaikutus, että se voi oikein käytettynä nostaa jonkun toisen vaatekappaleen tai kenkien suhteellista arvoa tai tehdä niiden hinnasta halvemman tuntuisen. Ylempänä olevassa kuvassa minulla on jalassani London fashion weekiltä tuttu väritys Niken Air Max 270:stä. Niiden hinta on 159 euroa. Se voi tuntua tossuista paljolta, kun markkinoilla on alle satasenkin tennareita, mutta toisaalta kun vertaa Dolce & Gabbanan farkkuihin, niin ne kengäthän ovat todella edulliset. Fiksu markkinoija osaa yhdistää asioita tällä tavalla. Jos hän haluaa nostaa omaa tuotettaan premium-luokkaan tai saada sellaisen mielikuvan asiakkaiden mieleen aikaiseksi, ettei se olekaan kallis, niin hän laittaa sen oman tuotteensa yhteen sellaisen tuotteen kanssa, joka maksaa enemmän. Ei tonnin tai kahden GPS-kelloa kannata yhdistää kympin t-paitaan, vaan se kannattaa olla vaikkapa sadan tonnin auton vieressä. Asiakas voi jopa miettiä niin, että minulla ei ole varaa sadan tonnin autoon, mutta tonnin kellon voin ostaa ja päästä mukaan siihen lifestyleen. Tässä DC Rainmaker teki virheen, kun hän esitteli muutama viikko sitten Garmin MARQ-kelloja halpa puku päällänsä. Hän olisi ihan hyvin voinut pitää rentoja kuteita, mutta valita premium-tuotteita kuten vaikkapa Dolce & Gabbanan farkut tai Ralph Laurenin paidan.\nOn siis monia syitä, miksi jotkut housut voivat olla siellä vaatekaapissa vähän kalliimmat kuin ne muut ja minulle ne tärkeimmät syyt ovat se, että tässä tapauksessa nämä farkut ovat yksinkertaisesti pirun hyvän näköiset ja todella pehmeätä kangasta. En käytä niitä todellakaan joka päivä, mutta aina joskus tulee sellainen fiilis, että tänään laitan ne jalkaan. Sama ei sovi välttämättä jokaiselle miehelle, mutta kaikille vähän räväkämmille ja urheilullisemmille urbaaneille herrasmiehille vastaava ajattelutapa on varmasti mieluisa. Toki monilla vaimo kieltäisi tällaisen toimintatavan. Naisillahan on monesti sellainen ajatusmaailma, ettei se nyt niin nuukaa ole, mitä päälleen laittaa. Ei toki kaikilla, mutta monilla suomalaisilla on. Se on ruoka ja vaatteet, joita Suomessa ei keskimäärin kovinkaan paljon arvosteta.\nKannustan siis muitakin siihen, että kun rakentavat sitä omaa garderoobiaan, niin muutama täsmäase premium-puolelta luo hyvän lisäsäväyksen kokonaisuuteen. Joskus voi olla jopa hyötyä siitä, että on yleisesti ihmisten tiedossa, että tämä henkilö on valmis satsaamaan laatuun ja ulkonäköönsä, eikä ole aina kuin mikäkin rönttökalle. Silloin jos tällaiselle henkilölle joku tietty tuote kelpaa, antaa se koko viiteryhmässä tavallaan jonkun tuotteen käyttämiselle oikeutuksen. Se pätee silloin sekä kalliimpiin että halvempiin tuotteisiin.\nKategoriatBusinessmuoti, fashion Avainsanatdolce&gabbana, farkut, fashion friday, mensfashion, premium\nEdellinen artikkeliEdellinen Tossutorstai: Hoka One One Speedgoat 3 – paras polkujuoksukenkä?\nSeuraava artikkeliSeuraava Viikon Diili: Stadium Happy Deals – Pegasus 35


Onko Applelta tulossa vihdoinkin AirPower-langaton alusta? | OmenaBlogi.fi\nOlemme saaneet odotella ainakin vuoden, että Apple julkaisisi AirPower-langattoman alustan sen iPhonelle, Apple Watchille ja AirPodseille. Kuitenkin nyt tämä voi olla lähempänä todellisuutta. Hongkongin ChargerLABin ns. ”uskottavien lähteiden” mukaan AirPowerin tuotanto olisi jo aloitettu.\nTämä on paljon mahdollista, että lähteen tieto pitää paikkansa, koska Luxshare Precision voisi olla yksi näistä valmistajista, joka tuottaisi Applelle AirPower-langattoman alustan. Se on myös yritys, joka valmistaa jo Applen AirPods-laitteita sekä USB-C-kaapeleita.\nTämän lisäksi ChargerLAB mainitsee myös toisen lähteen, joka väittää, että Pegatron aloittaa AirPowerin massatuotannon 21. tammikuuta, mikä tarkoittaa sitä, että voisimme nähdä sen jopa lähiviikkoina, jos tuotanto lähtee hyvin käyntiin.\nUskottiin, että monien laitteiden lataaminen samanaikaisesti aiheutti ongelmia, erityisesti lämpö. Jos lähteisiin on luottamista ja AirPower julkaisu tapahtuisi lähiaikoina, jää vain yksi kysymys. Paljonko langaton alusta tulee loppujen lopuksi maksamaan?


Coaching tuntuu | BoMentis Coaching House\nValmentavat taidot -verkkovalmennus\nSystemic Business Coach®\nSystemic Team Coach©\nSystemic Mentor Coaching©\nJotta yksilöt ja tiimit voivat ylittää itsensä!\nBlogit\tCoaching tuntuu\nMarjo-Riitta Ristikangas\t| 07.03.2011\nCoaching\tvalmentava johtajuus\tyhteistyö\n”Coaching on innostava, haastava ja luova yhteistyösuhde, jonka tarkoituksena on inspiroida ihmisiä ottamaan täysipainoisesti käyttöönsä sekä heidän henkilökohtaiset että ammatilliset voimavaransa.”\nNäin määrittelee coachingin kansainvälinen coaching-yhdistys, International Coach Federation (ICF). Kirjaamme, Valmentava johtajuus (2019), varten tutustuimme myös muihin määritelmiin. Joku liitti coachingin itsesäätelykykyyn, joku tavoitteen saavuttamiseen, suorituksen parantumiseen ja itseohjautuvaan oppimiseen. Toisille määritelmässä korostui oman suorituksen maksimointi ja toisille taas oppimaan auttaminen. Hyviä ajatuksia kaikki.\nSuuri osa määritelmistä oli hyvin asiapitoisia, joista puuttui kokonaan tunne-elementti. Puhutaan vain tavoitteista ja suorituksen parantumisesta, mutta missä on yhdistyksen määritelmän innostava ja luova elementti?\nCoaching on parhaimmillaan erittäin tunnevaltainen prosessi. Ilman tunteita ja niiden hyödyntämistä prosessista muodostuu vain älyllinen prosessointipaikka. Ilman tunteita ei synny kehittymistä. Iloa, toivoa, välillä myös pelkoa ja epävarmuutta. Tunteet kuuluvat kehittymiseen, kehittämiseen ja luovaan prosessiin, jossa tavoitellaan todellista muutosta.\nHenkilökohtaiset vahvuudet ovat kaiken perusta. Miten käyttää vahvuuksia, jotta ne tukevat mahdollisuuksia saavuttaa tavoiteltu tila? Ja toisaalta, miten käyttää vahvuuksia, jotta uhkatekijät eivät pääse toteutumaan?\nVahvuudet ovat meille usein itsestään selvyyksiä, joiden tunnistaminen voi olla vaikeaa. Kun eräs kollega kerran kehui minun rohkeuttani, periksiantamattomuuttani ja kykyäni unelmoida, minun oli vaikea ottaa se vastaan. En antanut niille arvoa. Vaikka tunnistin ne omakseni, pidin niitä itsestäänselvyytenä. Enkä tietoisesti osannut hyödyntää niitä. Havahduin, kun kollegani loukkaantui. Kiitos siitä! Opin keskusteluistamme paljon. Tunteet ovat organisaatiossa vielä suuresti käyttämätön voimavara.\nEli… Coachingissa on tärkeää tunnistaa omat vahvuudet, koska ne innostavat ja kannustavat käyttämään niitä arjessa vielä enemmän. Omien vahvuuksien huomioiminen saa mielen kirkkaaksi ja energiat virtaamaan. Coaching innostaa ja tuottaa onnistumisia, joka tuntuu – taatusti.\nNiille, jotka innostava idea\non saanut syttymään,\nja jotka omistautuvat sille\nja antavat sen hallita ajatuksiaan,\navautuvat uudet maailmat.\nNiin kauan kuin riittää innostusta,\nriittää erilaisia mahdollisuuksiakin.\n– Norman Vincent Peale\nManaging Director & Executive Coach\nUskon, että ihmisissä on valtava määrä potentiaalia, voimaa ja rohkeutta sekä halua ja kyky kehittyä. Positiivisuus on lähtökohta. Tahto on voimavara. Tavoitteellisuus on onnistumisen edellytys.\n+358 40 5033 046 marjo-riitta.ristikangas@bomentis.fi\n+358 40 5033 539


Kauniskaikuu: Yleisurheilua lasten kanssa\nIsäni on urheiluhullu, samoin veljeni. Lapsuudessani telkkarista katsottiin vain ja ainoastaan urheilua, ainakin omasta mielestäni. Isäni vastasi yläasteella suorittamaani äidinkielen gallupkysely-tehtävään lemppari tv-ohjelmikseen: Urheiluruutu, Tulosruutu ja Hockey Night. Mielikuvituksen köyhyyttä, voisi joku ajatella.\nMuistan elävästi monia urheilun huippuhetkiä vuosien varrelta. Varsinkin kesien suuriin urheilutapahtumiin liittyy lämpimiä muistoja mökiltä - kuinka vinttihuoneeseen, talon ainoan telkkarin ääreen, oli änkeytynyt puoli sukua jännäämään suosikkiensa menestystä. Yksi mieleenpainuvin ja hellyyttävin muisto on yli 10 vuoden takaa samaisesta tilasta. Tuolloin seitsemän vuotias kummipoikani jännitti Saksan ja Brasilian välistä futiksen MM-loppuottelua ja kun Saksan häviö varmistui, alkoi hiljaa tuolissaan nököttävän pienen Saksa-fanin poskille virtaamaan suuren suuria krokotiilin kyyneleitä. Tappio oli kirvelevä tuollon pienen pojan, nyt jo armeijan harmaissa palvelevan aikamiehen mielestä.\nPenkkiurheilun lisäksi meillä myös ihan harrastatettiin urheilua ;). Omiin lajeihini kuului kilpauinnin lisäksi ratsastus ja vikellys. Lisäksi ala-asteella kokeilin muutaman kauden myös balettia ja yleisurheilua. Koulussa liikunta oli yksi lempiaineistani - olinkin mukana kaikissa mahdollisissa koulun joukkuessa, pesäpallosta lentopalloon.\nAlkukesästä olimme lasten kanssa syöttämässä sorsia Hakunilan urheilupuistossa, kun sattumalta ajauduimme viereiselle urheilukentälle hurraa-huutoja ihmettelemään. Kyseessä oli Kenttäurheilijat-58:n järjestämä lasten yleiurheilutapahtuma. Lapset, pienimmäistä myöten, pääsivät kokeilemaan asiantuntijoiden ohjauksessa pikajuoksua, pituushyppyä, kuulan työntöä, keihään heittoa, sekä 800m juoksua. Lapset kiersivät innoissaan rintaan kiinnitetyn lapun kanssa pisteeltä toiselle kokeilemassa eri lajeja ja keräämässä tuloksia lappuunsa. Pojat eivät enää parituntisen rehkinnän jälkeen jaksaneet osallistua 800 m juoksuun (vajaa kolmevuotias tuskin olisi koko matkaa edes jaksanut juosta..). Nuppunen suoritti kaikki rastit, vaikka viimeinen juoksumatka tuntui kahdeksanvuotiaastakin todella rankalta. Kaikki lapset palkittiin kultamitalein ja pienellä eväspussukalla. Olin positiivisen hämmästynyt, kuinka kivasti ilmainen tapahtuma oli järjestetty! Tuolla samaisella kentällä olen itse lapsuudessa viettänyt monia kesäisiä viikkoja yleisurheiluleirin tiimellyksessä.\nHakunilan tapahtumasta innostuneena suuntasimme eilen koko perheen voimin Hiekkaharjun urheilukentälle. Luvassa oli jälleen KU-58:n järjestämä tapahtuma. Nyt ohjelmassa oli CUP-kilpailu, lajeina 400 m juoksu ja korkeushyppy.\nEdellisenä iltana olimme Nuppusen kanssa perehtyneet entuudestaan lapsille tuntemattoman lajin saloihin katsomalla Youtubesta korkeushyppyvideoita ja harjoitelleet ponnistusta sohvalle. Onneksi kisassa oli jälleen hyvät vetäjät, jotka kävivät isompien lasten kanssa tarkkaan läpi korkeushyppytekniikkaa ja tekivät paljon erilaisia harjoituksia ennen suoritusta. Taas hienosti järjestetty tapahtuma! Paikalla olikin paljon porukkaa maanantai-iltaa viettämässä.\nVil loppusuoralla. Isosisko valaa uskoa väsyneisiin jalkoihin!\nVil-miekkosen ryhmässä 400 m:n juoksussa oli tungosta, sillä 2010-2009 syntyneitä pikku-urheilijoita oli saapunut yllättävän reilusti paikalle. Lisäjännitystä aiheutti pojan kotiin jättämä sisäkorvaimplantti, joten pelkän korvantauskojeen kanssa mentiin. Vil jaksoi hienosti juosta koko kierroksen, vaikka loppumatkasta tarvitsikin paljon kiritysapua. Sijoitus juoksussa lopulta hienosti viides!\nNuppunen juoksi vuonna 2006-2007 syntyneiden ryhmässä. Alkumatkan vauhti oli hieman liian kova, jonka takia keskimatkasta iski lähes totaalinen hyytyminen. Huiman loppukirin ansiosta sijoitus oli kuitenkin kovatasoisessa ryhmässä hienosti seitsemäs. Vuonna 2007 syntyneiden ryhmässä kokonaissijoitus oli kolmas, heti kahden pojan jälkeen. Sijoituksillahan ei sinällään ole mitään väliä, vaan reippaalla osallistumisella ja hauskan pidolla! Myös Pienimmäisellä olisi ollut mahdollisuus osallistua 2011-2012 syntyneiden ryhmään, mutta uhmamieli päätti toisin ja reipas osallistuminen antaa odottaa itseään toiseen kertaan.\nPojat kävivät pikaisesti kokeilemassa korkeutta, mutta vaativat sääolosuhteet ajoivat perheen miespuoliset jäsenet kotiin saunomaan, Nuppusen ja meikäläisen jäädessä jännittämään korkeuskisaa. Nuppusen tulos oli joko 100 tai 105 cm (tässä vaiheessa yleisön kisakestävyys kentän laidalla alkoi olla koetuksella) ja lopputuloksena jaettu 3. sija monen muun kilpailijan kanssa. Jänskä ja kiva päivä, vaikka Nuppusen osalta pitkä ilta lopulta päättyikin harmistukseen, kun tie korkeuskisassa tyssäsi. Sääolosuhteet - +10 °C ja tihkusadetta - eivät varsinaisesti siis suosineet, mutta siitä huolimatta myös äiti pärjäsi suht hyvin, vaikka sukat olivatkin littis märät ja huuletkin sinersivät loppuillasta. Itse pidän tosi tärkeänä lasten liikunnallista kasvatusta ja olen valmis antamaan aikani ja tukeni lasten harrastuksille. Isältä tyttärelle, vai miten se meni..\nTulevaisuudessa KU-58 yleisurheilukoulu voisi olla mukava harrastuskokeilu meidän pojille. Päiväkodin lisäksi harrastaminen heillä on vielä aika minimaalista, lähinnä Vilmerillä maastopyöräily isän jalanjäljissä ja muutamana kesänä kokeiltu futiskoulu. Tärkeäähän on kokeilla monipuolisesti urheilutarjontaa yli lajirajojen. Nuppunen onkin tästä oiva esimerkki - tämän hetkiseksi päälajiksi on jo muodostunut joukkuevoimistelu, mutta lajin mukanaan tuoma nopeus ja ponnistusvoima antavat erinomaiset edellytykset pärjätä ja kisata myös yleiurheilun jouksu- ja hyppylajeissa..


NHL:ssä suomalaisittain hiljainen kierros | Geemedia\nNHL:ssä suomalaisittain hiljainen kierros\nBy Mikko Härkönen UUTISET maanantai, 29 maaliskuun 2021, 8:24\nJääkiekon NHL-liigassa Florida Panthers vei voiton Dallas Starsista maalein 4–1. Ottelun pistetilin avasi kotijoukkue Dallasin Jason Robertson, kun peliä oli pelattu noin neljä ja puoli minuuttia. Joukkueen ainoaksi jääneen maalin upottamisessa avusti myös suomalaishyökkääjä Roope Hintz.\nFloridan suomalaisvahvistuksista Eetu Luostarinen, Juho Lammikko ja Markus Nutivaara olivat ottelun aikana jäällä, mutta jäivät tehopisteittä.\nDallasin suomalaisille tekopaikkoja kertyi hieman enemmän Floridan paidoissa pelaaviin maanmiehiinsä verrattuna. Maalinteossa avittaneelle Hintzille omia yrityksiä kertyi kuusi kappaletta. Dallasin suomalaispuolustajista Miro Heiskanen puolestaan laukoi maalia kohden seitsemän kertaa ja Esa Lindell kerran.\nNashville Predatorsin maalilla suomalaisveskari Pekka Rinne torjui yhteensä 27 laukausta. Rinteen seulasta pääsi lopulta läpi kaksi laukausta, mutta Nashville sai silti varmistettua 3–2-voiton joukkueen upotettua vuorostaan kiekon kolmesti kotijoukkue Chicago Blackhawksin verkkoon.\nNashvillen suomalaishyökkääjistä Eeli Tolvanen avusti Roman Josin kolmannen erän maalissa.\nDetroit Red Wings puolestaan vei 4–1 voiton Columbus Blue Jacketsista.


Suomen peruskoulut avataan toukokuun puolivälissä | SVT Nyheter\nPääministeri Sanna Marin saapui hallituksen neuvotteluihin iltapäivällä. Foto: Yle\nSuomen peruskoulut avataan toukokuun puolivälissä\nSuomessa hallitus on päättänyt, että varhais- ja perusopetuksen etäopetusta ei jatketa. Lähiopetukseen palataan kevätlukukauden viimeisiksi viikoiksi porrastetusti, ja ensimmäiset oppilaat voivat palata kouluun 14. toukokuuta.\nSuomessa kouluja koskevat koronarajoitukset puretaan ja kouluihin palataan 14. toukokuuta hallitusti ja porrastetusti. Asiasta kertoi pääministeri Sanna Marin (sd.) hallituksen tiedotustilaisuudessa.\nHallitus kertoo, että kouluissa otetaan käyttöön erilaisia järjestelyjä ja hygieniasääntöjä, joilla pyritään pienentämään koronaviruksen tartuntariskiä. Tarpeettomia fyysisiä kontakteja pitää välttää ja opetustiloissa on oltava tavallista väljempää.\nKouluissa siirryttiin etäopetukseen maaliskuun puolivälin jälkeen.\nHallitus käsittelee lukioiden, ammattikoulujen ja korkeakoulujen rajoituksia myöhemmin.\nUppdaterad 30 april 2020 kl 14:05\nPublicerad 29 april 2020 kl 19:18


Annika Saarikko kertoo tänään, haastaako hän Katri Kulmunin keskustan puheenjohtajakisassa | Uutissuomalainen | Keskisuomalainen\nUutissuomalainen 30.7.2020 3:03\nKulmuni erosi valtiovarainministerin tehtävästä viestintäkoulutuksestaan nousseen kohun jälkeen, mutta haluaa jatkaa keskustan puheenjohtajana. Katri Kulmuni (vas.) ja Annika Saarikko keskustan kokouksessa 5. kesäkuuta 2019. MARTTI KAINULAINEN / LEHTIKUVA\nKansanedustaja Annika Saarikko kertoo tänään, haastaako hän Katri Kulmunin keskustan puheenjohtajakisassa Oulun puoluekokouksessa syyskuussa.\nKulmuni erosi valtiovarainministerin tehtävästä kesäkuun alussa viestintäkoulutuksestaan nousseen kohun jälkeen, mutta on ilmoittanut haluavansa jatkaa keskustan puheenjohtajana. Hänelle ei toistaiseksi ole ilmoittautunut haastajia.\nSaarikko palaa vanhempainvapaalta tiede- ja kulttuuriministeriksi ensi viikolla. Saarikko on kertonut ilmoittavansa ratkaisustaan puheenjohtajuuskisan suhteen ennen paluutaan ministerin tehtävään.\nYlen heinäkuun alussa keskustavaikuttajille suuntaaman kyselyn mukaan Saarikko on heidän suosikkinsa puheenjohtajaksi. Yle kysyi puheenjohtajasuosikkeja keskustan puoluevaltuuston, puoluehallituksen ja eduskuntaryhmän jäseniltä. Vastanneista 47 prosenttia kannatti Saarikkoa ja 38 prosenttia Kulmunia.\nVarovasti liikenteessä – Keski-Suomessa on illan aikana tapahtunut huonon ajokelin vuoksi useita onnettomuuksia


- 27 elokuuta\nKiinnostavatko raidat, kaitaleet ja kaitalepinnat? Tykkäisitkö tutkia niitä tarkemmin tilkkutyössä?\nNyt sinulle on tarjolla superkiva Raitahaaste – Connected Stripes Challenge 2021. Se on käynnissä Instagramissa 6. syyskuuta – 3. lokakuuta 2021.\nTule mukaan! Saat raitoihin, kaitaleisiin ja kaitalepintoihin liittyvää inspiraatiota ja vinkkejä kuuluisilta suunnittelijoilta ja tilkkuilijoilta.\nKaikki ovat tervetulleita osallistumaan, sillä Raitahaasteeseen ei ole taitotasovaatimusta! Haaste sopii aivan aloittelijoillekin.\nHaasteen aikana tarkoituksena on valmistaa raidoista, kaitaleista tai kaitalepinnoista inspiraationsa saanut tilkkuteos – aivan mikä tahansa. Päästä mielikuvituksesi lentoon!\nTulet saamaan neuvoja ja inspiraatiota tilkkutaitajilta ympäri maailman:\nJennifer Sampou @jennifersampou\nSarah Hibbert @quiltscornerstone\nYuliya Rechetnikova @quiltcreation\nAugusto Garcia @capaquilts\nCarolina Oneto @carolina_oneto\nErica Jackman @kitchentablequilting\nEikä haaste olisi mitään ilman palkintoja! Sponsoreina:\nRaitahaasteen ideana on inspiroida ihmiset tutkailemaan raitoja tilkkutyössä – raidallisia kankaita, kangaskaitaleita tai kaitaleista muodostuvia tilkkupintoja. Voit vapaasti käyttää moderneja, perinteisiä, tai epätavallisia sekä improvisaatioon perustuvia tekniikoita ja menetelmiä.\nKaikki saavat osallistua, ja näiden ehtojen pitää täyttyä, jotta voit kilpailla hienoista palkinnoista:\nSinulla täytyy olla julkinen Instagram-tili\nOlet aloittanut Raitahaaste-projektisi haasteen aikana\nSaat projektisi VALMIIKSI ja olet julkaissut siitä kuvan viimeistään haasteen viimeisenä päivänä, 3.10.2021. Julkaisussasi täytyy olla mukana #ConnectedStripes2021 -aihetunniste.\nJos projektinasi on tilkkupeitto, voit osallistua kuvalla valmiista tilkkupinnasta (jonka ei tarvitse olla tikattu).\nJos asut Suomessa, lisää kilpailukuvaan #Raitahaaste2021 -aihetunniste, niin olet mukana ylimääräisen palkinnon arvonnassa.\nProjektissasi on oltava mukana raitoja, kaitaleita tai kaitalepintoja, mutta ne voivat olla millaisia tahansa.\nVoit vapaasti päättää, mitä tekniikoita ja menetelmiä käytät ja millaiseen projektiin tartut: teetkö tilkkupussukan, yhden tilkkublokin, miniatyyrin, seinätekstiilin,… Päästä mielikuvituksesi lentoon!\nVoit liittyä haasteeseen million tahansa sen aikana. Julkaise kuvia projektisi edistymisestä ja muista lisätä niihin #ConnectedStripes2021 -aihetunniste. (Ja myös #Raitahaaste2021 -aihetunniste.)\nHaasteen sulkeuduttua valitsemme voittajat seuraavasti:\nItse suunniteltu ja omaperäinen\nLuovuutta ilmaiseva pientavara\nHämmästyttävät yksityiskohdat – kirjailu, applikaatiot, tikkaus…\nKaikkien suosikki! Osallistujia pyydetään äänestämään suosikkiaan haasteeseen osallistuneista projekteista.\nTuore tilkkuharrastaja – jotta tilkkuharrastusta aloittelevat rohkaistuisivat kokeilemaan tätä mahtavaa käsityömuotoa!\nSuomessa asuvien kesken arvotaan ylimääräinen palkinto. Heidän on pitänyt julkaista kuva valmiista projektistaan aihetunnisteella #Raitahaaste2021.\nHaaste kestää neljä viikkoa. Jaamme Instagramissä paljon tietoa ja neuvoja, jotta myös tuoreet tilkkuharrastajat pääsevät mukavasti alkuun.\nVoit hyvin edetä omaan tahtiisi, jos haluat valmistaa useamman kuin yhden projektin.\nViikko 1 – 6.9.2021 Tarvikkeet esiin (kankaat ja välineet), ompelun ja tilkkupintojen silittämisen perustekniikat ja -kikat.\nViikko 2 – 13.9.2021 Luovuutta raitojen ja kaitaleiden parissa (saat vinkkejä ja voit inspiroitua muiden projekteista)\nViikko 3 – 20.9.2021 Luovuutta kaitalepintojen parissa (saat vinkkejä ja voit inspiroitua muiden projekteista)\nViikko 4 – 25.9.2021 Projektin viimeistely ja valmiiden projektien esittely.\nViimeinen päivä, jolloin voit julkaista valmiin projektisi Instagramissä: 3.10.2021\nVoittajien nimet julkaistaan Instagramissä 6.10.2021.\nOlen yksi haasteen järjestäjistä, kolmen muun suomalaisen tilkkuharrastajan kanssa:\nVaikka rajaviivat erottaisivat meidät, rajat voi ylittää ja viivoilla voi yhdistää.\nLuodaan yhdessä upeita raitateoksia!\nHaasteen aikana raidoista, kaitaleista ja kaitalepinnoista inspiraationsa saaneet tilkkuprojektit kannattaa julkaista Instagramissa seuraavia aihetunnisteita käyttäen, jotta osallistut kilpailuun ja arvontaan:\n#connectedstripeschallenge2021 #raitahaaste2021 #connectedstripes2021\nideat jotain aivan muuta tilkkutyöideat tilkkutyökilpailut vinkit


Estarit: Kunpa tupakointi kiellettäisiin Myllysaaren uimalaitoksen uimakoppien välittömässä läheisyydessä! - Etelä-Saimaa\nEstarit: Kunpa tupakointi kiellettäi...\nEstarit: Kunpa tupakointi kiellettäisiin Myllysaaren uimalaitoksen uimakoppien välittömässä läheisyydessä!\nEipä uskoisi, että Lappeenrannan seurakunnan hautausmaiden hoidossa vallitsee kiusanteon henki, kun ruoho jätetään ajamatta kivien väleistä ja kukkaistutuksen ympärille jätetään 10 cm:n rikkaruohokranssi.\nKuinka on mahdollista, että verovaroin toimivat kaupunginyhtiöt; energia, sähkö, Eksote ynnä muut toimivat ylintä johtoa myöten kuin diktatuurivaltiossa. Täysin välittämättä veronmaksajien mielipiteestä!\nKaupungin pientareet ja puistot kasvavat pitkää heinää. Jos ne joskus ajetaan, jää ruma jälki, voisi laittaa seipäälle. Kotilot viihtyvät. Työt ulkoistettu? – Näin Harapaisissa\nPetteri Orpo (kok.) voisi teettää puolueettoman tutkimuksen, kuinka monta uutta työpaikkaa köyhien ja työttömien kyykyttäminen toi Suomeen.\nEi se puhdistamo valmistu kaavoja piirtäen! Pitää vaihtaa vanhat jäärät tuoreisiin ja ulkopuolisiin voimiin. – Suljettu järjestelmä\nVirkamieshallitus, kiitos! Puoluepelleilylle loppu.\nMinulle oli 7.6. lähetetty kirjeitse kutsu lääkäriin, joka oli 17.6. kello 9. Posti toimitti tämän kirjeen minulle 17.6. kello 15. Hyvä Posti, hienoa toimintaa!\nMillä resursseilla Suomeen tulleet, trauman kokeneet, maahanmuuttajat hoidellaan? Miten tänne mahdollisesti tuodut Isis-lapset? Hoitohenkilöstöä ei riitä edes huolehtimaan omista kansalaisista.\nMonet linnut lentävät pitkän matkan Suomen suveen pesimään. Metsänmyyjällä on mahdollisuus myyntisopimuksessa kieltää hakkuu lintujen pesimisaikaan.\nHanna Holopainen (vihr.) käyttää kansanedustajana surutta taksia veronmaksajien piikkiin. Ilmastonmuutos, kestävä kehitys? Mitäs ne olivatkaan? Valta muuttaa arvot ja moraalin!\nOn hyvä, että eliittilukioiden keskiarvorajat laskevat ja tulee tilaa normaalille kehitykselle ja oikeasti oppimiselle. Suorituskeskeisistä opinahjoista valmistuu vain suorittajia.\nKiitos, Klaus Pelkonen ja Seppo Aho asiantuntevista kirjoituksista Maaherrankadulle kaupungin suunnittelemasta ja ilmeisesti nykyiselle omistajalle luvatusta kerrostalosta. Omistaja on ottanut tietoisen riskin.\nMilloin Lappeenrannan kaupungininsinöörin virka tulee julkiseen hakuun?\nKunpa tupakointi kiellettäisiin Myllysaaren uimalaitoksen uimakoppien välittömässä läheisyydessä! Kiitos!\nMikä on Lontoossa säilössä olevan Suomen kultavarannon arvo ja mitä tilannetta varten sitä siellä pidetään? Kartutetaanko sitä edelleen? Onko koskaan myyty, kun kurssit ovat olleet tapissaan?\nOlisi kiva tietää paljon Suomen BKT:stä menee eduskunnan, hallituksen ja puolueiden palkkoihin, tukiin ja muihin kuluihin.