Jenni Kokander: "En viihdy gaalaillallisilla” - Oma Aika\nJenni Kokander on komedienne, kolumnisti, esikoiskirjailija ja kahden lapsen äiti. Hän ei viihdy gaalaillallisten punaisilla matoilla, vaan kotosalla perheen parissa. Taiteellaan hän haluaa kertoa tarinoita elämästä, joka kantaa, vaikka välillä joutuisi kyntämään syvässä vedessä.\nJULKAISTU 6.1.2021 | TEKSTI Päivi Lipponen | KUVAT Mika Pollari\nMeri kuohuu, suuret aallot kohoavat kohti taivasta, metrien korkeuteen ja iskevät tyrskyen rantaan. Jenni Kokander katsoo meren raivoa. Trooppinen hirmumyrsky riehuu Kreetan saaren ympärillä. Hänestä tuntuu kuin olisi sisällä pesukoneen rummussa. Saarelaiset rauhoittelevat Jenniä, ettei ole mitään hätää. Luonnonvoimien pauhatessa Jenni kokee ihmeellistä turvaa. Hän seuraa katseellaan lapsiaan, Vilhoa ja Saimaa, jotka kävelevät kiviselle rannalle, seisahtuvat käsi kädessä ja ihmettelevät myrskyä.\n”Äitinä koin syvää iloa katsellessani lapsiani. Tiesin, että tämän näyn ja hetken he kantaisivat aina sydämessään.”\nAigeanmeren vihreä saari Kreeta on Kokanderin perheen rakas lomanviettopaikka. Jenni on nimennyt paikan perheen sydämen saareksi. Kun viime keväällä perheen vuosittainen matka peruuntui koronan takia, hän itki koko lähtöpäivän.\n”Surin, että en saanut nähdä Kreetan kevättä. Syvemmin koin, että jokin maailmassani oli muuttunut, kun pitkä perheen yhteinen perinne katkesi. Kreetalla olen elänyt ainutlaatuisia hetkiä.”\nMuistikuvaan lapsista käsikädessä rannalla tiivistyy Jennin elämänfilosofia, joka on myös hänen syksyllä julkaistun esikoisromaanin Sukupuuttoon kuolleiden planeetta sanoma: Avaa silmäsi. Katso, maailma on ihmeellinen.\nJenni Kokander jakaa elämänsä kolmeen jaksoon, slottiin, kuten hän itse kutsuu menneitä vuosia. Ne ovat lapsuus, teatteriaika ja nyt parhaillaan elettävä äitiys.\nLapsuudestaan Jenni toteaa, että se oli tavallinen. Isä työskenteli vaihdemiehenä VR:llä ja äiti Suomen Punaisessa Ristissä. Veljiä oli kaksi ja Jenni kuopus.\n30-vuotiaana isä toteutti unelmansa ja opiskeli kuvataiteilijaksi. Sen jälkeen Jennin lapsuudenmuistot alkoivat tuoksua tärpätille. Tytöllä oli tapana leikkiä isän ateljeessa, kun tämä teki taidetta.\nJenni Kokander oli lapsena ujo, ei lainkaan ensimmäisenä suuna ja päänä katseita keräämässä. Kun Täti Monica -lauluun haettiin esittäjää, Jenni pujahti kuoron takariviin laulamaan.\n”En ollut lapsena rohkea. En halunnut esiintyä. En halunnut olla iso täti, jonka valtava pylly hyllyää ja joka mätkii pelottavasti laukullaan. Ujostutti olla valokeilassa.”\nMuistot lapsuuden lauantai-illoista lämmittävät Jenniä. Saunan jälkeen koko perhe puki kylpytakit päälle ja istahti television ääreen katsomaan Velipuolikuuta, Soitinmenoja ja Pulttiboisia, 80-luvun legendaarisia sketsiohjelmia.\n”Nauroimme mukana. Nyt koen onnellisuutta, että saan olla esiintyjänä mukana tässä perinteessä, joka jatkuu kodeissa tänäkin päivänä.”\nEnää Jenni ei ole ujo tyttö, vaan kautta Suomen tunnettu komedienne. Kuluneeseen vuoteen on mahtunut isoja, näkyviä rooleja ja viihderooleja milloin tuomaristossa ja estradilla. Luomisvimma ei kuitenkaan rajaudu vain näyttelemiseen. Hän tarkastelee maailmaa kolumneissa ja esikoisromaanissa. Uusi romaani on jo työn alla, mutta Jenni vaikenee sen teemasta.\n”Sisälläni on tarinoita ja aiheita, joita haluan tutkia. Maailma, sen ilmiöt sekä ihmiskohtalot ovat ehtymätön lähde. Kirjoittaminen on kaiken hurlumhein keskellä ihanan maadoittavaa. Saan katsoa sisälleni.”\n”Olen ollut nyt paljon esillä. Tykkään olla naurunlähettiläs. Yritän tuottaa ihmisille iloa synkän elämän keskellä. Suomessa on lapsiperheitä, joissa on kova puute. Toivon, että pystyn auttamaan heitä tuomalla iloa.”\nTeatteri veti mukaansa\n13-vuotiaana Jenni Kokander liittyi harrastajateatteriin. Siellä hän oppi sosiaalisia taitoja ja hahmotti paremmin itseään. Hän kohtasi ihmisiä, jotka kannustivat, ihailivat ja kunnioittivat kollegoitaan. Ihmiset halusivat kannatella toisiaan, eikä omia haavoja tarvinnut hävetä. Tuolloin syntyneet ystävyyssuhteet ovat kantaneet tähän päivään saakka. Hän on kiitollinen, että elämä ohjasi hänet teatteriuralle eikä sellaisille teille, joilla hän olisi joutunut eksyksiin.\n”Tajusin olevani parhaimmillani, kun en sensuroi itseäni. Minulla on tunteet aina pinnassa. Oli hienoa saada ne valjastettua tarinan kertomiseen. Teatteriharrastus teki minut rohkeaksi.”\nHarrastustoiminnasta tie vei teatterikouluun.\n”Elämä oli vauhdikasta.”\nJenni on tavallaan palannut juurilleen, sillä hän työskentelee Tikkurilan teatterissa ohjaajana. Ammattijohtoisessa harrastajateatterissa toimii aikuisten teatteriryhmä, lastenteatteri ja sirkuskoulu. Jenni iloitsee, että saa työskennellä ihmisten kanssa, jotka tekevät teatteria rakkaudesta lajiin.\n”Tajusin olevani parhaimmillani, kun en sensuroi itseäni. Minulla on tunteet aina pinnassa."\n”Harrastajat saapuvat työpäivän jälkeen omista maailmoistaan treenaamaan. Toiset heistä ovat harrastaneet jo 30 vuotta ja ovat huimia näyttelijöitä. ”\nErityisen kiitollinen Jenni on siitä, että hänet on otettu yhteisöön omana itsenään eikä Jenni Kokanderina isoilla kirjaimilla.\nJenni ei viihdy karonkoissa eikä gaalaillallisten punaisella matolla. Hän vierastaa glittertähteyttä. Roolin teon jälkeen hän laittaa ”työhaalarit” narikkaan ja lähtee kotiin perheen luo.\n”En koe vaarallisena kertoa omista asioistani, kunhan teen sen omalla tavallani, omilla ehdoillani. ”\nToki hänestä on kiva juhlistaa työkavereiden kanssa elokuvan valmistumista ensi-illassa, mutta silloin juhlitaankin valmistunutta työtä.\nKun Jenni oli lapsi, hän piti omien lasten hankkimista itsestäänselvyytenä. Kiihkeät teatterivuodet sysäsivät ajatusta perheen perustamisesta kauemmaksi. Yhteydenpito ystävättäriin, joilla oli lapsia, heikkeni.\n”Hyvä ystävättäreni kutsui minut kylään ja vein tulijaiseksi viinipullon. Hän sanoi, että ei voi maistaa, sillä odottaa toista lasta. Nolostuin, että mokasin. Kun lähdin pois, ystävättäreni kysyi, haluanko ryhtyä syntyvän vauvan kummiksi. Koin kiitollisuutta. Hän nappasi minusta kiinni, juuri kun olin liukumassa pois.”\nKun kastajaisia vietettiin, Jenni oli itsekin jo vakiintunut ja raskaana. Asiat alkoivat edetä vauhdilla. Ensin syntyi tytär Saima ja sen jälkeen poika Vilho.\nJenni katsoo ylös trapetsille, jossa Saima-tytär seisoo ja ponnistaa hyppyyn. Äidin sydän muljahtaa. Jenni kuvaa, että noissa hetkissä tiivistyy äitiyden ihanuus ja kauheus. Samalla, kun äitinä pelkää tavattomasti lapsen puolesta, että tämän ote lipeää ja lapsi tippuu, hän kokee suurta ylpeyttä tyttärestään. Lapsi on vapaa ja taitava.\n”Tyttäreni on ollut kuusi vuotta sirkuskoulussa ja tekee nyt perusopintojen lopputyötä ilma-akrobatiassa. Kun sain tyttäreni, minua onniteltiin Raamatun lauseella: Kaikkien äitien sydämet ovat veitsellä lävistetyt. Se on niin totta.”\nJenni itse oli lapsena hiljainen, mutta lapsistaan hän on halunnut kasvattaa rohkeampia. Hän on halunnut opettaa lapsilleen sosiaalista vastuuta kanssaihmisistä, opastanut heitä huolehtimaan, ettei kukaan jäisi koulun pihalla yksin. Äitinä hän haluaa antaa välineitä lapsilleen, jotta he voisivat olla äänekkäästi oikeudenmukaisia.\nJenni ei tykkää provosoinnista ja tuomitsemisesta, sillä se ei synnytä muutosta. Hän uskoo ihmisten kannustamiseen ja taitoon olla hyvän puolella.\n”Haluan näyttää lapsilleni kauniita hyviä asioita. Meillä on Planin kautta kummilapset Keniassa ja seuraamme heidän elämäänsä. Kun kouluun rakennetaan vessat, voivat tytötkin käydä koulussa jokainen päivä. Vaikka on puutetta, asioihin voi vaikuttaa.”\nJenni toteaa, että vanhemmalla on vastuu, etteivät he myrkytä lapsen maailmaa kertomalla vain mikä on huonosti. Lapselle on annettava usko tulevaisuuteen.\nÄitinä hän on tyytyväinen, että lapsilla on hyvä huumorintaju. Vilhoa hän kehuu myös runopojaksi.\n”Siitä ruksi seinään, että jossakin asiassa olen onnistunut. Kun lähdimme kotimatkalle Kreetalta, Vilho pisti kädet bussin ikkunaa vasten ja huikkasi: Hei Kleeta, pidä huolta lapsistasi”, Jennin hymy herkistyy ja silmäkulma kostuu.\nEsikoisteoksen kannessa punahiuksinen tyttö tiirailee kaukoputkella tähtiä ja ratsastaa valtavalla mammutilla. Tarkka lukija osaa poimia kirjasta välähdyksiä Jennin omasta elämästä.\n”Kirjassa ovat esillä lähimmät ihmiset, mutta se on fiktiota. Sen teossa on käytetty punakynää ja värikynää. Tunnistettavat ihmiset olen tehnyt tunnistamattomiksi. Kirjassa on poikani ensimmäiset sanat. Myös mieheni löysi sieltä itseään.”\nJenni on joutunut miettimään identiteettiään taiteilijana. Hän kokee olevansa komedienne, mutta ennen kaikkea hän määrittää itsensä tarinan kertojaksi. Hänen tarinansa perustuvat havaintoihin, joita Jenni poimii jatkuvasti ympäriltään.\n”Suljen ärsykkeet sisimpääni. Mielessäni on aina auki muistikirja. Havainnot pyöritän oman elämänkokemukseni kautta taiteeksi roolihahmoihini tai kirjani tarinoiksi.”\nKun Jenni oli viisivuotias, isä vei hänet katsomaan 40 000 vuotta sitten mutaan hautautunutta mammutinpoikasta, joka oli löydetty Siperian roudasta. Nyt sitä kuljetettiin näytillä ympäri Eurooppaa. Jenni puristi isän kättä, häntä jännitti niin kovasti. Kun pieni Jenni viimein näki lasikuution sisällä makaavan mammuttilapsen, hän ajatteli, että tämän muiston vien mukanani mummille taivaaseen.\nTapahtuma on mukana kirjassa.\nJenni Kokander ja hauskan muijan maine\nKun kirjailija julkaisee esikoisteoksensa, sydän on karrella ja hetki on herkkä. Jenni kiittää lukijapalautteesta, jota hän on saanut paljon sosiaalisen median kautta. Jenni kokee onnistuneensa, jos teos on puhutellut ja lukukokemuksen jälkeen lukijan olo on puhdistunut.\n”Palaute osuu suoraan sydämeen.”\nViestit hän jakaa kahteen kategoriaan. Osassa lukijat ovat saaneet turvaa ja myötätuntoa kirjasta. Jenniä kosketti kovasti, kun lapsensa menettänyt äiti kertoi saaneensa lohtua. Osassa viesteistä ilmenee, että lukija on ylittänyt kynnyksen lukea ensimmäisen kerran kaunokirjallisuutta.\n”Sain tervehdyksen: ’Olet niin hauska muija, että odotan kovasti kirjan lukemista’. Vastasin hänelle, että ’apua kirja ei ole vitsikokoelma’. Henkilö palasi asiaan muutaman päivän päästä viestien, että olo oli hämmentynyt, mutta ilahtunut uudesta kokemuksesta. Koin merkityksellisyyttä, että olin saanut ihmisen lukuharrastuksen pariin.”\nJos taiteilija iskostuu suuren yleisön tietoisuuteen hauskuttajana, yleisön ennakko-odotukset ovat vahvat. Jenni halusi vastata odotuksiin ja miellyttää. Kirjaa kirjoittaessaan hän koki painetta, että tekstin piti olla hulvatonta. Kirjassa olikin aluksi kepeä sävy, mutta se muuttui luomistyön edetessä.\nJenni Kokander näkee, että surun takana siintää aina ilo. Kaikki tunteet pitävät sisällään ilon ja surun. Ihminen ei voi surra läheistään, jos ei ole kokenut rakkautta häneen. Surumielisten tarinoiden taustalla kuultaa tulevaisuuden toivo.\nKirjan henkilöt kokevat luopumisen tuskaa, mutta myös ulkopuolisuutta. Teoksen henkilöiden kautta Jenni haluaa kertoa, että meistä ihmisistä on moneksi ja jokainen meistä haluaa tulla nähdyksi eikä kukaan halua olla itsestäänselvyys. Jenni toivoo, että ihmiset huomioisivat toisiaan, osoittaisivat kiinnostusta kanssaihmisiin, vaikka kysymällä ’mitä kuuluu?’.\n”Me ihmiset olemme toistemme peilejä. Näemme itsemme toistemme kautta. Kun katsomme kanssaihmistä kiinnostuneena, voimme rakentaa itsestämme isomman. Vierastan henkilöbrändäystä, jossa vain mietitään, kuinka teen itsestäni ihmeellisemmän.”\nJennin mielestä maailmassa tarvitaan enemmän yhteisymmärrystä, sillä nykyisin tavoitellaan vain oikeassa olemista.\nJuttu on alunperin julkaistu Oma Aika -lehdessä 12/2020\nLue myös: Anu Pensola – Uusi elämä maalla toi onnen.


Diamonds & Pearls: Bali : Uluwatu\nGililtä oli palattu ja viel oli muutama päivä aikaa hengaa Balilla ennen ku oli taas aika hyppää putkeen takasin kohti Hong Kongia.\nMeiän ystäväpariskunta oli viime keväänä käyny Balilla ja he suosittelin muutamaa spottia ja koska Kuta oli aika nähty lähettii uudelle ristiretkelle.\nNää spotit oli vajaan tunnin päässä Kutasta, mut sen sijaan et oltas tokavikana päivänä lähetty mopoilla eksymään näitä rantoja ja mestoi, me palkattiin sama tuttu opas viemään meitä paikasta toiseen.\nEkana pysähdyttiin Dream Land nimiselle rannalle jossa oli aivan hemmetin isoja aaltoja.\nBiitsi oli aika kapee ja se oli jonku ihan himmeen resortin kohdalla joka tarkotti sitä et rannal löyty kaiken maailman kaupustelijoita, hierojia ja et tuoleist sun muista joutu maksaa.. Eli ihan eri meno ku Gileillä. Just tätä me oltii lähetty sinne karkuun.\nMut todellaki näkemisen arvonen mesta!\nSeuraava ranta johon siirryttiin oli mun lemppari kyl Kutan lähialueilla, pelkästää sen nimi, Padang Padang on ihan kurko. The name so nice, you gotta say it twice!\nSinne piti mennä ihan ihme portaita pitkin jotka oli nii kapeen vinon kallion vieres et siin ei mahtunu ees kävelee suorassa.\nTää biitsi oli sit taas meinigiltään ihan taas eri, siel oli paljon nuoria ja enimmäkseen surffareita, mut aallot oli kaukana rannasta mikä oli kiva sillee et lähel rantaa pysty snorklaa ja oli ihan tyyntä, mut sit pidemmäl pystyy ottaa aaltoo ihan täydellisesti.\nTää oli yks ihan mun lempi spoteista.\nVähän tallustelin rantaa eteenpäin ja siel oli aika makeita bungaloi ihan rannan tuntumassa. Nousuveden aikaan sielt menee portaat suoraa veteen. Padang Padang on kans kuuluisa agressiivisista apinoistaan, ja oli hauska ku kävelin noiden talojen ohi kuulu sieltä kovaa huutoa kanadaks "- Oh no the monkeys are here!!!". "- Nooo don´t take it, give it back!!!"\nja mul oli hauskaa.\nHeti sen hauska jälkeen törmäsin johonki draq queeniin joka yritti saada jotain eläintä jostain kolosta pois hakkaamalla puukeppiä sen kolon suuhun. Hetken ku olin ihmetelly mitä siel oikee tapahtuu alko se kutsumaan mua sen illan keikalle ja esittelemään sen pyydystämää mustekalaa. Erittäin outoa.\nSeuraava spotti oli nimeltään Blue Point ja se oli ihan jonku 10min ajomatkan päässä edellisestä kohteesta. Siel oli aika sama meno, jyrkkiä portaita jokun kilometrin jälkee päädyttiin ihan himmeen kokoseen luolaan joka johti riutalle.\nBlue Point on ennemminki tunnettu Uluwatun parhaimpana surffispottina, mut laskuveden aikaa sinne luolaan, ja riutalle jää sellasia isoja altaita vettä mis voi ihan hyvin uida ja lilluu.\nBlue Pointista me siirryttiin Uluwatun kuuluisalle temppelille jossa niitä apinoita oli kans ihan hemmetisti. Kaikki aurinkolasit, kamerat, ja muut arvotavarat piti laittaa piiloon koska ne tosiaan tarttuu kiinni kaikkee mikä vaa irtoo.\nSyötettiin niille vähä ananasta.\nTemppelillä on joka ilta auringonlaskun aikaan tanssiesitys joka on vähän niinku paikalliseen Kalevalaan perustuva. Alku oli ihan hauska, mutta loppua kohden se meni ihan turistien viihdyttämiseks jollon tuli aika ryöstetty olo.\nEn suosittelis tota showta kellekkään, apinoita on ihan kiva käydä syöttää samal ku fiilistelee temppeliä mut that´s about it.\nIllan tullen palattiin takas Kutalle ja törmättiin ehkä friikeimpään hoito menetelmään ikinä. Sun piti mennä istumaan jalat sellasee akvaarioon joka oli ihan täynnä kaloja, jonka jälkee nää fisut alko näykkii sua, joka käytännössä kuorii sulta kuollutta ihoa pois. Ite en jaksanu alkaa testaa kättä enempää, mut aika himmee setti.\nSeuraavan ja vikan päivän aamuna kävin ottaa haltuun vikat aamusurffit, mut ennen sitä otin Rollesta mallia miten se homma hoidetaa.\nIhme kyl vikana päivänä ei sitä aaltoa ollu sitte oikee ollenkaa mut, sentää jotain pientä et pääs hyvin mielin hyppäämään koneeseen kohti Hong Kongia.\nEi jestas, miten siistejä paikkoja!\nEi varmaan ihan sitä perusBalia.\n14. lokakuuta 2009 klo 8.05


Gastroesophageal refleksi tauti, ja mitään lääkkeitä närästys nimetä asiantuntijoita\nNärästys - taudista, joka on tuttu useimmille meistä. Lääketieteellisissä, jota kutsutaan myös närästys - gastroesofageaalinen refleksi sairaus, joka esiintyy vastaisesti ruokatorven toiminto. Pitkälle kehittyneissä maissa, Yhdysvalloissa, Länsi-Euroopassa, närästys valittaa noin 50% väestöstä. Siksi useimmat kysyvät kuin parannuskeinoa närästys? Tutkimuksen mukaan Venäjän närästys häiritsee noin 17-45% väestöstä.\nUseimmat nykyaikaiset julkaisut osoittavat, että pääsyy närästys on joutumassa ruokatorven ja mahalaukun sisällön. Lisäksi on todisteita siitä, että lisäys mahanesteen HCI, tuhoava vaikutus ruokatorven limakalvon osoittavat proteolyyttistä ja lipolyyttiset entsyymit (pepsiini, lipaasi), sappihappojen ja haiman entsyymien. Vastaisesti ruokatorven venttiili, mahan sisällön vuoksi taaksepäin (taaksepäin) liike ruokatorveen. Tämä prosessi liittyy epämiellyttäviä tuntemuksia. On joitakin ruokia ja juomia, jotka laukaisevat närästys (rasva, paistettuja ruokia, piparminttu, kahvi, suklaa, alkoholijuomia ja virvoitusjuomia). Myös aiheuttaa närästystä joitakin tekijöitä - tiukat vaatteet, liikunta, raskaus, tupakointi, stressi. Usein närästys esiintyy aspiriinin käyttö, unilääkkeiden, antispasmodiset, antihistamiinit, rauhoittavat aineet. Naiset - käytettäessä ehkäisypillereitä.\nNärästys oireita ilmenee eräänlaisena palavan ylävatsassa, tämä tunne on parannettu rinteillä ruumiin. Jos närästys ilmenee muita oireita - väsymys, ruokahaluttomuus, pahoinvointi, oksentelu verta, selkä ja rinta, hikoilu heti yhteys asiantuntijoita. Jatkuva oireita närästys voi osoittaa esofagiitti (ruokatorven tulehdus), tai onkoobrazovaniya mahassa ja ruokatorven. On syytä huomata, että jopa vauvoihin aistii tunne närästys. Tämä johtuu siitä, että vauvoille (6-12 kuukautta) sen jälkeen, kun syöttö voi oksentaa. Niille lapsille, jotka ovat ongelma närästys voi liittyä astma, nielutulehdus ja keuhkoja.\nMonet maha-refleksi sairautta pidetään yhtenä happoon liittyvä sairaus, kuten suolahappoa toimii pääasiallisena patogeeniset tekijä ja tärkein merkki - närästys ja ruokatorvitulehdus. Toimintahäiriö alemman sulkijalihaksen ruoka voi kehittyä taustalla skleroderma, raskaus, sekä tupakointi, lääkkeiden käyttöä, jotka vähentävät sileän lihaksen (Theophylline, salpaajat).\nLääkkeitä närästys. Lääkärit käytön rajoittamiseksi rasva, paistettuja ruokia, suklaata, kahvia, vahvaa teetä, alkoholi, sitrushedelmät, valkosipuli, sipuli, jne Terapiassa pyritään lievittämään närästystä. Tätä tarkoitusta varten, potilaan on otettava antasideja (MegaPack, Mylanta Maalox, Fosfalyugel, Topalkan, Gaviscone) vaikutusmekanismi, jonka tarkoituksena on vähentää mahalaukun happamuutta. Pitäisi sanoa, että nämä lääkkeet on tunnusomaista nopeus, mutta vaikutuksen kesto on pieni (noin hengestä tuntia). Kanssa voitaisiin ehkäistä asiantuntijat suosittelevat vievää ruokaa usein, pieninä annoksina, huolellisesti pureskella (jopa 30-40 kertaa). Aterian jälkeen ei tule ottaa vaakasijainnin ruumiin, olla käyttämättä.\nLääkkeitä närästys: konservatiivinen hoito. Hoidon tehokkuus riippuu paitsi nimetyn hoitoyhdistelmien, vaan myös potilaan elämäntapa muuttuu. Lääkärit suosittelevat muutos kehon asento unen aikana (tätä tarkoitusta varten pää petin olisi nostettava 15 cm); pidättäytymään tupakointi ja juominen; Jotkut potilaat täytyy lopettaa lääkitys (rauhoittavat aineet, rauhoittavat, antikolinergit, kalsiuminestäjät, huumeet, progesteroni); poistaa stressiä, joka aiheuttavat nousua vatsaontelonsisäisen paineen.\nLääkehoito närästystä: lääkitystä. Neutraloimiseksi suolahappoa antaa antasidin lääkkeitä, jotka aktivoivat proteolyyttiset entsyymit, adsorboivat sappihapon ja lysofosfatidyylikoliinia, alkalointi suoritetaan vatsaan. Alumiini-ionit, jotka ovat valmisteissa soluja suojaavaa toimintaa. Moderni lääketiede, ihmiset diagnosoitu ruokatorven refleksi tauti määrätä lääkkeitä varten närästys prokineettisen, cytoprotectors, salpaajia histamiini-H2-reseptorin antagonistit (ranitidiini, famotidiini, nitsatidiini, roksatidiini). Viime aktiivisesti estää eritystä pepsiini, mutta myös vähentää suolahapon eritystä mahalaukussa.\nJotkut ihmiset viettävät Närästyksen kotona, jossa käytetään perinteisen lääketieteen: yrttejä (oregano, mäkikuisma, timjami, piharatamo) ja mehut vihanneksia (peruna, kaali, kurkku), jne.\nHoito kuivaa yskää aikuisilla, käyttävät huumeita ja folk korjaustoimenpiteitä.\nKyynärpäät: rakenne ja toiminta\nMikä on urheiluhieronta\nPunkin pureman ja sen vaikutukset\nKuinka tehokas koodaus alkoholin ja miten se toteutetaan?\nTämä monimutkainen suhde - toinen serkku\nMikä on rakentaa pääomaa? Kohde Perusrakentaminen\nJogurtti kaneli, inkivääri ja pippuri. Arviot cocktail faneja ja lääkäreitä\nResepti on yksinkertainen borssikeitto aloittelijoille. Helpoin resepti herkullinen borssikeitto\nKello työpöydällä: mitä ne on?\nErilaisia värejä ja niiden nimet\nSametti samettipunkit (kuva). Miten vetäytyä parvekkeelta punkit krasnotelok?\nMihin ammatteihin syntymässä ylipaino?\nMaksamisesta valtion velvollisuus: miten kannattaa tehdä?


Oulun luontokohteet tutuksi – avaa oma kartta käyttöösi - Mun Oulu\nOulun luontokohteet tutuksi – avaa oma kartta käyttöösi\nTarvitsetko happea vapun jälkeen? Alkuvuodesta 2022 julkaistun Oulun luontokohdekartan avulla pääsee helposti kaupungin ja sen lähialueiden ulkoilupalveluiden äärelle, aina Haukiputaan Asemakylältä Köykkyriin saakka. Luontokohteiden ja palveluiden lisäksi löydät kartasta kohteiden väliset reittiyhteydet, liikuit sitten jalkaisin, pyöräillen tai linja-autoillen.\nMateriaali koostuu A1-kokoisesta karttaosasta, jonka kääntöpuolelta löytyvät kohteiden saavutettavuutta parantavat uudet Oulun seudun luontokohdekortit. Kortteihin on poimittu suosituimmat Oulun seudun lähiluontokohteet, ja ne pureutuvat tarkemmin kunkin kohteen erityispiirteisiin ja reitteihin.\nOulun seudun luonnon ympärivuotista virkistyskäyttöä esittelevällä materiaalilla vastataan meneillään olevaan ulkoilu- ja kotimaanmatkailubuumiin.\n”Niin oululaiset kuin suomalaiset laajemminkin ovat korona-ajan myötä ottaneet terveysturvallisen vapaa-ajanvieton mahdollistavat luonto- ja ulkoilukohteet omakseen ja kartalla onkin ollut ilmestymisestään saakka suuri kysyntä”, Oulun matkailuneuvonnasta kerrotaan.\nJokaiselle sopivia kohteita\nAineiston taustalla on matkailuviennin kasvuhanke Attractive Oulu Region 2020, jonka osatoteuttajina toimivat Oulun Matkailu Oy sekä Business Oulu -liikelaitos.\nViime vuonna päättyneen hankkeen päätavoitteena oli nostaa Oulun seutu Suomen johtavaksi koulutus- ja asiantuntijavierailukohteeksi sekä vahvistaa kuvaa Oulun seudusta helposti saavutettavana arktisia elämyksiä tarjoavana monipuolisena matkailualueena.\nMateriaalia laatiessa on huomioitu myös kansainväliset luontoliikkujat. Kartan englanninkielinen sisältö tuo alueen luontomatkailua tutuksi sekä vieraskielisille että ulkomailta saapuville matkailijoille.\nSähköinen materiaali löytyy Oulun kaupungin verkkosivuilta ja painettua materiaalia saa Ympäristötalon asiakaspalvelusta, osoitteesta Solistinkatu 2 sekä Oulun kaupungin matkailuneuvonnasta, Hallituskatu 36B.\nKarttaan pääsee myös suoraan tästä linkistä. Avautuu myös kännykässä.\nOulussa voi vaikka kävellen tai pyöräillen etsiytyä kauniin luonnon ääreen. Katso kartasta tärpit, linkki jutun lopussa. Kuva: arkisto/Mikael Kunnari


Olemme nyt Loimua.\nOlet ehkä nähnytkin jo uutta ilmettämme ja brändiämme kaupunkikuvassa, lämpölaitostemme seinillä tai asentajiemme autoissa. Takana on tiivis, mutta perinpohjainen työ yrityksemme uuden brändin luonnissa. Nyt olemme valmiita alkamaan yhteisen matkamme ja lunastamaan ne lupaukset, joita Loimuana haluamme olla.\nUudella brändillämme on vahva pohja. Olemme vuosikymmeniä tehneet työtä asiakkaidemme hyväksi heitä lämmittäen, jonka nyt itsenäisenä yhtiönä voimme tiivistää Loimuaksi. Olemme työssämme vastuullisia ja uudistuvia, pyrimme aina löytämään asiakkaillemme parhaat ratkaisut. Olemme ennen kaikkea lähellä, lähikumppani ja sloganimme mukaisesti saamme lämmön elämään joka päivä.\nBrändistrategia toimii koko Loimuan viestinnän ja näkyvyyden pohjana. Sen työstäminen ei ollut vahvan pohjan ja jo aiemminkin luodun identiteettimme takia kovin työlästä, tiivistäminen houkuttelevaksi paketiksi otti enemmän aikaa.\nMiksi sitten olemme juuri Loimua?\nMikä tunne sinulle tulee siis nimestämme? Toivon mukaan se mitä sillä tavoittelemme, rauhaisaa lämmintä tunnetta. Mielestäni parhaat brändit luovat tunteen ja sitä olemme hakeneet jo nimellämme. Nimessämme on myös liikettä, se loimuaa, hehkuu ja loistaa. Aivan kuin nimemme, brändimme tekijät eli työntekijämme loistavat, tekevät työnsä laadusta tinkimättä ja aina asiakasta ajatellen.\nLoimua on nyt syntynyt ja nyt on sen kasvuiän aika. Saamme yhdessä asiakkaidemme kanssa rakentaa brändillemme vahvan pohjan, kehittyä kuunnellen ja oppien. Visiomme mukaisestikin energia-alan parhaiden kokemusten monipalveluyhtiöksi.


Koulutukset ja hankkeet - ProNeuron Neuropsykiatriakeskus\n14. - 15.9.2017 pidettiin kaksipäiväinen moniammatillinen koulutus Helsingissä aiheesta: NEUROPSYKIATRIA NYT- Kehityksellinen neuropsykiatria lapsuudesta aikuisuuteen. Menneen koulutuksen esittely tässä alla:\nLISÄTIETOA: NEUROPSYKIATRIA NYT -kehityksellinen neuropsykiatria lapsuudesta aikuisuuteen 14. - 15.9.2017 (1-2 PÄIVÄÄ) luentojen tiivistelmät ja luennoitsijoiden esittelyt ovat nähtävissä huhtikuun 20. päivä alkaen sivuillamme www.proneuron.fi.\nProNeuron on valittu Kelan yhteistyökumppaniksi Oma väylä -hankkeeseen. Kuntoutus on tarkoitettu 18-35-vuotiaille henkilöille, joilla on kehityksellinen neuropsykiatrinen diagnoosi (korkeatasoinen autismin kirjon häiriö, aktiivisuuden ja tarkkaavaisuuden häiriö, määrittelemätön lapsuusiän laaja-alainen kehityshäiriö, ja/tai muu lapsuusiän laaja-alainen kehityshäiriö).\nOma väylä -hankkeen kuntoutukseen haku on alkanut ja jatkuu aina vuoden 2016 kevääseen asti.\nKuntoutuksella voi saada apua erilaisiin elämän vaiheisiin ja tilanteisiin kuten esimerkiksi:\nTukea opintojen käynnistymiseen sekä loppuun saattamiseeen\nTukea työelämään siirtymiseen ja siellä selviytymisessä\nHarjoitusta arjenhallinnassa ja sosiaalisissa taidoissa\nKelan Oma väylä -hankkeen työryhmään kuuluvat:\nAnna-Mari Andersson, psykologi, PsM\nJani Kjäll, psykiatrinen sairaanhoitaja\nAnna-Mari Andersson, Anne Avellan ja Jani Kjäll\npuh. 0400 998 791\nKela esite Oma väylä -kuntoutuksesta:


Gasum mukana Nälkäpäivässä\nGasum mukana Nälkäpäivä-keräyksen kampanjassa\nGasum osallistuu useiden muiden suomalaisten yritysten ja yhteisöjen mukana Suomen Punaisen Ristin Nälkäpäivän kampanjaan 17. - 19.9.2015 lahjoittamalla gasum.fi etusivun verkkoliikenteen keräyksen käyttöön.\nVerkkosivuillemme tulevat ihmiset kohtaavat ilmoituksen, jossa heille tarjotaan mahdollisuutta osallistua keräykseen digitaalisen keräyslippaan kautta. Vierailija voi tehdä lahjoituksen tai jatkaa alun perin hakemalleen sivustolle.\nNälkäpäivänä kerätään varoja Punaisen Ristin katastrofirahastoon. Varat käytetään hädänalaisten auttamiseen konflikti- ja katastrofialueilla eri puolilla maailmaa. Varoilla annetaan hätäapua myös Suomessa. Lisäksi Suomessa varoilla koulutetaan uusia vapaaehtoisia toimimaan turvapaikanhakijoiden ja pakolaisten tukena heidän arjessaan.\nLisätietoa Nälkäpäivä keräyksestä löydät Punaisen Ristin sivuilta. https://www.punainenristi.fi/


(Ohjattu sivulta Eremosynaceae)\nEscalloniaceae on ainoa kasviheimo koppisiemenisten Escalloniales-lahkossa. Koska nimisuvulla (Escallonia, eskalloniat) on suomenkielinen nimi, kutsutaan heimoa seuraavassa eskalloniakasveiksi.\nEskalloniakasvit ovat tavallisesti puuvartiskasveja, joihin kerääntyy alumiinia. Kukinto on tavallisesti terttumainen. Kukissa on erilehtinen teriö ja heteet toisinaan kiinnittyvät siihen. Kukassa on myös mesiäinen, ja sikiäin on kehänalainen.\nEskalloniakasvien levinneisyys keskittyy eteläiselle pallonpuoliskolle. Niitä kastaa Itä-Himalajalta ja Etelä-Kiinasta Itä-Australiaan ja Uuteen-Seelantiin ulottuvalla alueella, Intian valtamerellä sijaitsevalla Réunionilla sekä Keski- ja Etelä-Amerikassa.\nEskalloniakasveihin kuuluu yhdeksän sukua ja 130 lajia. Ne muodostavat asteridien Campanulidae-ryhmässä oman kladinsa, jolle annetaan oman lahkon asema lahkojen Asterales (mm. mykerökukkais- eli asterikasvit), Bruniales (bruniakasvit), Apiales (mm. sarjakukkaiskasvit), Paracryphiales ja Dipsacales (tesmayrtti- ja kuusamakasvit) rinnalla. Aikaisemmin eskalloniakasveja on pidetty milloin hortensiakasvien (Hydrangeaceae), milloin rikkokasvien (Saxifragaceae) sukulaisina.\nEskalloniakasveihin kuuluvat seuraavat kasvisuvut:\nAnopterus - laurikit\nEscallonia - eskalloniat\nTasmanianlaurikki (Anopterus glandulosus).\n↑ Kassu - Kasvien suomenkieliset nimet: Escalloniaceae finto.fi. Viitattu 21.11.2017.\nNoudettu kohteesta ”https://fi.wikipedia.org/w/index.php?title=Escalloniaceae&oldid=17570238”\nViimeksi muokattu 13. syyskuuta 2018 kello 14.49


Hiuhaun Kippari: tammikuuta 2013\nAjattelin tehdä hieman erilaisen postauksen tällä kertaa, suunnattuna kaikille karvakorvien omistajille ruudun siellä puolen. Kyseessä on lemmikkieläintarvikkeille tarkoitettu Zooplus-nettikauppa, jonka hehkuttamisesta en ainakaan itse tunnu saavani tarpeeksi! Olen yrittänyt suositella ihan puhtaasti omasta innostuksestani ja tyytyväisyydestäni johtuen tätä nettikauppaa kaikille koirallisille tutuillenikin, joten miksipäs en vinkkaisi siitä vielä täällä blogissakin – jospa joku muukin kokisi saman valaistumisen kuin minkä itse olen kokenut. :)\nLähtökohtanahan meillä on sellainen sopimus vanhempieni kanssa, että Kippariin liittyvät kustannukset kuten ruokinta, tarvikkeet ja eläinlääkärikulut ovat minun vastuullani, sillä koira on virallisesti minun nimissäni ja näin ollen "minun" vaikka vanhempieni kanssa asusteleekin (ja sinne toki jää koko loppuelämäkseen). Tällaisella diilillä hoidamme siis yhteisomistajuuden Kipparista. :) Siksi itselleni onkin ollut oikein erityisen näppärää tilata Kipparin ruuat netin kautta toimitettavaksi vanhempieni osoitteeseen, jolloin minun tai kenenkään muunkaan ei tarvitse erikseen käydä hakemassa kaupasta tiettyä kuivamuonapussia ja raahata sitä sitten erikseen Kipparin luokse – etenkään nyt, kun asun itse 200km päässä koko karvaturrista, heh!\nMeillä on käytännössä katsoen heti Kipparin saavuttua kotiin tilattu kaikki koiranruuat ja -tarvikkeet nimenomaan Zooplussalta, sillä tuotteita tarkastellessa huomaa niiden olevan merkittävästi edullisempia verrattuna muihin lemmikkieläinliikkeisiin, oli kyseessä sitten nettikauppa tai kivijalkaliike. Erityisesti koiran kuivamuonissa säästää pidemmällä aikavälillä mitattuna pitkän pennin, kun tilaa isoja säkkejä ruokaa edulliseen hintaan – ja mikä parasta, kotiovelle kuljetettuna! Ei todellakaan houkuttaisi raahata 12kg säkkiä kuivamuonaa jatkuvalla syötöllä liikkeestä tai postista kotiin asti. :)\nZooplussalta löytyy useita eri koiranruokamerkkejä (kuivaruuat täällä) ja kokoluokkia ruokapussukoille löytyy tavallisesti muutaman kilon pakkauksista aina 18kg säästöpakkauksiin saakka – ja tietysti mitä suuremman määrän tilaa kerralla, sitä halvemmaksi kilohinta tulee. Kätevää ainakin näin suuremman koiran omistajana! Usein kuivamuonapakkausten suurempien kokoluokkien mukana tulee myös jotain extraa, esimerkiksi jokin lelu tai koulutustarvike. Meiltä löytyy esimerkiksi viime kesällä kaupanpäällisenä olleita kätevän oloisia juoksuhihnoja jopa kaksin kappalein, molemmat toistaiseksi kylläkin käyttämättömiä... :D\nSitten sitä hintavertalua! Otin tähän nyt käytännön esimerkiksi meidän usein tilaaman koiranruokamerkin, Hill'sin:\nHill's Canine Adult Large Breed Chicken\n- Hinta 12kg säkille Mustijamirri.com:issa 58,90e\n- Hinta 12kg säkille Petenkoiratarvike.com:ssa 57,90e\n- Hinta 12kg säkille Zooplus.fi:ssä 52,90e + kaupanpäällinen TAI tilattaessa 2x 12kg hinta yhdelle säkille 47,95e\nLisäksi meidän kestosuosikkeihin kuuluu Pedigree Denta Stix -säästöpakkaus 34,90e, joka kattaa yhteensä 112 kappaletta yksittäisiä Denta Stixejä – eli 112:lle päivälle päivittäistä hammashoitoa namin muodossa. :)\nTähän sopisi kyllä erittäin hyvin se lausahdus "eikä tässä vielä kaikki!", sillä lisäalennusta pukkaa! :D Zooplussalla on siis -10% alennuskoodi koko tilauksen loppusummasta rekisteröityneille uusille asiakkaille sekä esimerkiksi -5% suurtilausalennus yli 100e kustantaville tilauksille. Itse olen myös ottanut käyttöön Zooplussan oman säästöohjelman, jonka myötä saan koko tilaukseeni vielä suurtilausalennuksen -5% lisäksi toiset -5%! :) Ei siis hullumpaa, kun ottaa huomioon jo valmiiksi halvemmat hinnat, joista sitten saa vielä lisäalennusta. Se onkin sitten asia erikseen, kuinka paljon 'sälää' sitä tulee huomaamattaan tilattua oheistarvikkeista mitä ei oikeasti tarvitsisi, mutta itse ainakin ajattelen silloinkin säästäväni rahaa, sillä nämä oheistarvikkeetkin ovat kyllä säännöllisesti halvempia kuin kaupasta ostettuina... :D\nSanomattakin selvää siis, että säästöä tulee. Tuotteet toimitetaan oman kokemukseni mukaan noin viikossa ja kuten jo sanottukin, niin kotiovelle asti. Toimituskumppaniksi olen itse aina valinnut DHL:n, mutta myös DPD olisi vaihtoehtona. Toimituskulut ovat ilmaiset yli 39e tilauksille eli ainakaan meidän tapauksessa ei ole koskaan toimituskuluja joutunut maksamaan.\nJa palautuksestakin löytyy jo yksi kokemus, sillä eräs kurahaalariksi tarkoitettu puku olikin huononmallinen meidän Kipparin ruumiinrakenteelle. Nopea vilkaisu selkeisiin palautusohjeisiin ja menoksi; puku takaisin pakkaukseen, lähetys palautusosoitteeseen Saksaan, kuitti mukaan Postista (postimaksut n. 15e) ja postimaksut palautetaan kun kuitin kopio toimitettu asiakaspalveluun. Helppoa ja suhteellisen kivutonta sekin. :) Normaali 14 vuorokauden palautusoikeus pätee tässäkin nettikaupassa ihan tuttuun tapaan. Sivusto on suomenkielinen tottakai ja asiakaspalvelukin toimii suomeksi. Maksaminen onnistuu joko yleisimmillä luottokorteilla, Paypalilla tai pankkisiirrolla.\nNyt olen kai saanut paasaukseni päätökseen, hatunnosto sille ken jaksoi lukea, heh! Tuntuu, kuin olisin itse aivopessyt itseni tämän nettikaupan puolesta, mutta sen verran näppärästi tilaukset ovat sujuneet, että tilaisin todennäköisesti täältä joka tapauksessa vaikka hinnat eivät olisikaan muita halvempia – hyväksi onneksi siitä ei tarvitse kuitenkaan murehtia. :)\nTunnisteet: koiranruoka, tarjoukset, zooplus\nVoi pojat, miten toi karvakorva tuntuu välillä kaipaavan kaveria! Jokainen tyttökoira on mahdollinen tyttöystävä ja jotkut poikakoiratkin on tarkistettava varmuuden vuoksi – etenkin ne leikatut yksilöt, jotka voisivat siis tavallaan olla tyttöjäkin... :D\nMuutama viikko sitten meillä kävikin ihan kylässä asti Kipparin vanha tuttu, 7-vuotias leikattu suursnautseri Cindy. Kippari kulki sydämet silmissään Cindyn rinnalla ensin reippaalla metsälenkillä vapaana kirmaten ja sen jälkeen sai kuin saikin neitokaisen tuotua ihan kotiin asti! Rakkaus taitaa vain olla kovin yksipuolista, sillä Cindy ei pahemmin Kipparin leikkiinkutsuille lämpene, heh! Kippari onkin oppinut väistämään Cindyä jo pelkästä vilkaisusta – mutta vain hetkeksi, sillä sama innokas ja utelias meno jatkuu heti kun Cindy-raukka kääntää selkänsä. :)\nA match made in heaven? Partakarvat ainakin yhdistää... :D\nEhkä joku päivä Kipparille tulisi ihan ikioma "tyttöystävä" kaveriksi, mutta vielä tällä hetkellä sen on tyytyminen ihmislaumaansa sekä koirapuiston typyköihin. Toiselle koiralle kun meillä ei ole varsinaisesti tarvetta, vaan ajatuksen takana on niinkin kultainen ajatus kuin leikkikaveri Kipparille... :) Mutta jos lähdetään leikkimään ajatuksella toisesta koirasta, niin (kuulemma ihan konkreettisissakin) haaveissa pyörivät rotuvaihtoehtoina mm. karkeakarvainen kettuterrieri, walesinterrieri ja jackrussellinterrieri. Nähtäväksi jää, päästäänkö joskus hamassa tulevaisuudessa toteuttamaan operaatio 'Kipparille oma koira' (:D) vai ei. Tärkeintä on kuitenkin, että meillä on nyt Kippari ja sehän riittää sellaisenaan kyllä enemmän kuin hyvin! :)\nklo 11:27 2 kommenttia:\nTunnisteet: koirakaverit, koti, kuulumiset, leikki, video\nNyt kaikki toimivaksi havaitut vinkit kehiin reilun 1,5-vuotiaan murrosikäisen karvaturrin remmirähinän kitkemiseksi, kiitos!\nKippari on viime aikoina aloittanut vaihtelevalla menestyksellä remmirähinän (välillä onnistuu siinä, toisinaan taas ei), joka on eskaloitunut viime aikoina varsinaiseksi ongelmatilanteeksi erityisesti 'veriviholliskoiran' tullessa lenkeillä vastaan. Raotetaanpa vähän tilannetta laajemmin...\nKippari ei ole välinpitämätön muita koiria kohtaan, ehei. Se reagoi aina toiseen koiraan sellaisen nähdessään – koirapuistoa kohti mennään vauhdilla ja selkeällä iloisella mielellä, vastaantulevat koirat laukaisevat joko vaanimisefektin tai tuijotuskilpailun. Lopputulos riippuu sitten siitä, pysähdytäänkö toisen koiran kanssa nuuskimaan (kuten yleensä tehdäänkin, sillä tunnetaan suuri osa alueen koiranomistajista koirineen) vai yritetäänkö kävellä ohi huomioimatta. Nuuskiminen päätyy lähes aina iloiseen kohtaamiseen, kun taas ohittaminen päätyy kiskomiseen sekä toisinaan myöskin uhitteluun ja yritykseen hypätä kohti toista koiraa. Lisättäköön kuitenkin, että myös iloinen leikkihetki saattaa joskus päätyä myös Kipparin yrityksiin alistaa toista koiraa tassulla tai päällä, siihen Kipparilla on tosiaan taipumusta, vaikka mielellään muihin koiriin tutustuukin.\nOngelmia tulee yleensä suurten koirien, erityisesti urosten kohdalla, mutta myös pienet koirat saavat osakseen ohitustilanteessa turhankin innostunutta hyppimistä sekä ajoittain myös ääntelyä. Ja rohkenisin tässä nyt oman koirani sekä koiria ylipäätään sen verran tuntevana sanoa, ettei Kippari (onneksi!) osoita pikkukoiria kohtaan aggressiivisuutta vaan nimenomaan sitä innostuneisuutta ja sen myötä turhautuneisuutta, kun ei päästäkään nuuskuttelemaan. Isoilla koirilla se on sitten kenties sekoitus kaikkia tunnetiloja.\nJa sitten on vielä tapaus Kapo. Karjalankarhukoira-mix, josta on kehkeytynyt Kipparin verivihollinen. Koira on varmasti kotioloissa varsin ihana tapaus – niin kuin kaikki karvaiset perheenjäsenet :) – mutta se on onnistunut provosoimaan Kipparia sekä lenkillä vastaantullessaan että erityisesti lenkkireitillämme olevan piha-aitauksensa lähestulkoon raivoisalla vartioimisellaan. Vain tästä koirasta voin sanoa syvällä rintaäänellä, että Kippari todella vihaa Kapoa tällä hetkellä, eikä tunnetila taida erota vastapuolellakaan. Kyseinen mustavalkea koira vartioi reviiriään todella suurella intensiteetillä niin Kipparilta kuin muiltakin ohikulkevilta koirilta, johon Kippari vastaa hyppelehtimällä ja uhoilemalla kadun puolelta aina jos pystyy. Tähänkin on tottakai puututtu ja toisinaan harjoitukset tuottavat tulosta (= kiltisti ohi kulkevan Kipparin), mutta säännöllistä välinpitämättömyyttä ei ole saavutettu. Ja auta armias, jos Kapo sattuu tulemaan kävelytiellä vastaan... Se on silloin meidän Kippari, josta lähtee isompi ääni. Kyllä hävettää!\nKippari sekä Kapo-koiran peppu mätsärissä 05/2012, kun uhittelua ei vielä havaittavissa.\nOlemme tähän mennessä käyttäneet ohitustilanteissa keinoina\nerityisen herkullista koirien vanilja-muffinssia (toimi ensimmäisiä kertoja jotenkuten toisia koiria ohittaessa, kunnes Kapo käveli vastaan...),\nvinkulelua (ei toimi),\nrauhallisuutta ja reagoimattomuutta (toimii huonosti),\nkieltämistä joko pysähtymättä (toimii huonosti) tai\ntoistuvaa 'kieltämistä' pysähtymällä ja odottamalla, kunnes toinen koira menee ohi (toimii yleensä parhaiten, mutta vaihtelevasti) sekä vielä\npysähtymistä ja fyysisesti kuonosta kiinni pitämistä, kunnes toinen koira menee ohi (toimii kuten kohta 5).\nTilanne on varmasti monen suusta tuttu – kun koira tulee vastaan, mikään hihnan toisessa päässä ei tunnu enää kiinnostavan! Olemme tiukentaneet myös johtajuutta sääntöjen tiukentamisella niin kotona kuin hihnassakin, mutta tällä hetkellä tuntuu, että tilanne polkee muutoin paikallaan. Koiramaailmastakin löytyy niin paljon eri koulutuskuntia, että pää menee pyörälle sen suhteen, minkä suuntauksen valitsee. Kaikki kokeillaan varmaankin loppupeleissä jos on pakko! Mutta jos jollekin tulee mieleen, mikä olisi hyväksi havaittu keino tämäntyyppisen koiran ohitusongelmiin ja -harjoituksiin, niin antakaa tulla vinkkejä esimerkiksi kommenttiboksiin – aiomme kokeilla kaikkia ehdotuksia. :)\nEDIT: Johtajuusongelmia meillä ei esiinny missään muussa tilanteessa kuin lenkeillä, sillä Kippari ei ole oikeastaan lainkaan dominoiva luonne ihmisiä kohtaan – toisia koiria kohtaan sitten kyllä. Lisäksi remmirähinä on rajoittunut vain koiran kohtaamishetkeen, eli ohitustilanteen jälkeen tämä mustaruskea paholainen (:D) hyppelehtii innoissaan ja katselee joskus jopa sinne hihnan toiseen päähän kuin sanoen "Enkö ollutkin hieno poika kun puolustin noin hyvin?!" HUOH...\nklo 20:20 13 kommenttia:\nTrimmaus aloitettiin, mutta sitä ei sitten märkien kelien vuoksi koskaan saatu loppuun asti. Tai ei kyllä pitäisi sanoa koskaan, koska kyllähän se tästä vielä joku päivä jatkuu! Selästä ja kyljistä saatiin turkkia reilusti pois (vaikkei siltä ehkä näytäkään :D) kun taas pää on edelleen lähes koskematon muutamaa nyppäisyä lukuunottamatta. Näin ollen meillä on nyt sen aiemman raamikkaan komeahkon karvapalleron tilalla pentua muistuttava isopäinen pallopää. :) Ihana se on kuitenkin kaikissa karvamuodoissaan! <3\nLoppuun vielä yksi kollaasi Kipparin hienosta yrityksestä tehdä perässä mitä sitten pyydetäänkään. :)\nTunnisteet: halinalle, koulutus, lenkkeily, trimmaus, video\nTäällä suunnassa Uuden Vuoden aatto sujui vaihtelevissa merkeissä. Jo päivällä alkaneet satunnaiset pamaukset eivät paljoa karvakorvaa hetkauttaneet, eikä lisääntyvä pauke iltalenkinkään aikana pelottanut kyllä yhtään. Kovemmille poksuille saattoi ehkä pää kääntyä, mutta sen jälkeen jatkettiin taas vinhaa vauhtia nenä lumihankia nuuskutellen. Ilo ja ylpeys oli ylimmillään hihnan toisessa päässä sen suhteen, miten reipas ja rohkea poika tämä karvapallo onkaan! :)\nSitten se tapahtui. Oma kotikatu näkyi jo horisontissa, kun jostain aivan vierestä kuului suhahdus ja kova pamaus. Kippari hypähti eteenpäin häntä alhaalla selkeästi pelästyneenä. Loppumetrit mentiin Kipparin hurjista menohaluista huolimatta eteenpäin rauhallisesti ja päättäväisesti, kuin mitään ei olisi tapahtunut eikä jääty voivottelemaan, mutta selkeästi paukuttelu alkoi häiritsemään tämän tapahtuman myötä.\nVähän leikityttäisi, mutta keskittyminen herpaantuu herkästi.\nIlta menikin sitten ajoittain läähättävän ja korkeista paikoista (sängyt, sohvat) turvaa hakevan stressaantuneen koiran menoja katsellessa. Itselle oli hieman hankalaa löytää sitä kultaista keskitietä sen suhteen, milloin rapsuttaa ja milloin taas ei, ettei vahingossa rohkaise pelokasta käytöstä. Onneksi illalle löytyi muutakin ohjelmaa, kun 4-vuotias veljenpoika Veeti oli viettämässä Uutta Vuottaan meillä ja loppupeleissä kaikki (muut paitsi Kippari) käyttäytyivät ihan normaalisti. Kippari kurkkikin uteliaasti kaukaa, kun ihmisiä kulki ulko-ovesta aika ajoin katselemaan raketteja sekä tuli uteliaana tutkimaan tinanvalantaa paukkeista huolimatta. Ihan hirveää pelkoa paukkuminen ei siis aiheuttanut, mutta selkeää arkuutta ja stressiä kyllä.\nTekisi mieli syyttää ennen iltakuutta aloittaneita paukuttelijoita, mutta tosiasia on, että sellaisia aina riittää ja toisaalta Kippari olisi saattanut pelästyä myöhemmin tapahtuneita pamauksia joka tapauksessa, naapureita kun tällä meidänkin kadulla riittää. Tapahtunut on tapahtunut eikä menneelle mitään mahda, mutta tulevaisuudessa tavoitteena ehdottomasti saada Kippari taas paukkuvarmaksi – jo ihan Kipparin omaksi parhaakseen! :) Varsinkin, kun paukkuessa ei ole kertaakaan tapahtunut mitään oikeasti pahaa eli se on vain ääni joka pelottaa. Siedätyshoitoa aletaan kokeilemaan pitkin vuotta pienin askelin ja eri metodein, jotta Kipparikin tajuaisi, ettei mitään pahaa tapahdu. Kokemuksia ja erityisesti toimiviksi havaittuja vinkkejä aiheesta otetaan vastaan!\n31.12.2012 klo 23:59 – hyvä suoritus Kipparilta poksumisen yltyessä. :)\nTunnisteet: koulutus, uusi vuosi, video


Yamaha 20 hv perämoottori viritys | Liikenne Suomessa\nItellä on yamahan 20 kone -98 ja olisi tarkoitus muuntaa kyseinen kone 25 hp. Vauhtia kyseinen viritys ei tuonut yhtään lisää ennekun ymmärsin. Olen viilannut melkein kaikki alle 70 perämoottorit mitä markkinoilta löytyy. Keskusteluryhmissä on kyselty paljon eri perämoottorien kuristuksista. Suomi on yksi niitä harvoja maita maailmassa,jossa 20hv on joku raja.\nSen viritys tosin vaatii kaasareitten ja imusarjan vaihdon. Koneeseen pitäisi saada vähän lisää tehoa, että jaksaisi kuljettaa 460r pellingeä. Puuveneiden tekniikka Välimuistissa Samankaltaisia 27. Olen miettinyt kannattaisiko tuosta ottaa irti ne mahdolliset viisi lisähevosta? Nousisiko teho oikeasti neljäsosalla? Mulla on alkuperäsesti jonsonin 20hv moottori mut entiä kun iskä käytti sen tutulla se sano että siittä vaan hiottiin kurkunpäätä mut. Minulla 20 heppanen Johnsoni, jonka muutin 25 heppaseksi.\nEli aikeina ois hankkia perämoottori. Kaikki ovat toimineet hyvin ( johnson, yamaha, mercury, evinrude). Pikkuperämoottorien maailma on muuttumassa nopeaa tahtia. Euroopassa pitkään ollut suomalainen kummajainen. Onko yamaha se varma valinta vai ratsastaako se vanhalla maineellaan? Onko porukalla kokemusta noiden esim 15- 20hv uusien tappi. LIIKEKokkola › Akku-Teho Marine Oy. Hmm nuissa 10 heppasissa koneissa tuhen uudet yamahat niin nehän on.\nNettivaraosasta löydät 781 ilmoitusta kohteesta perämoottorin varaosat ja potkurit. Selaa ja löydä sopivat varaosat perämoottoriin helposti! Yamaha C50 hv 3-sylinteri BR8HS-10. Tulisiko perämoottorin pyöriä näin epätasaisilla kierroksilla käynnistyksen yhteydessä? Buster RS:n (4,5 m, 230 kg) perässä on ikivanha Mercury 20 hv. Löytyy arkistosta haulla " perämoottorit " adobena.\nTuo tilapäinen viritys, kunnes löytää paremman paikan.\nMikä olisi hyvä potkuri 2x 80kg plus 20kg kamaa ? Pitää varmaan myöntää että broidin kanssa tilattiin ja asennettiin tuollainen perämoottoriin, -08. Vanhat 15A-B, 20A -B ja 25A-B 2-t koneet. Tervehdys, löytyiskö jostain räjäytyskuvaa yamaha 20hv autolube koneelle?\nChrysler 140 hv on tehokas ja luotettava perämoottori.


Synnytys- ja naistentautien osastolla 4 vierailuja rajoitetaan infektioiden vuoksi. Synnyttäneiden luona saavat vierailla puoliso tai tukihenkilö ja vauvan sisarukset. Muut vierailut eivät ole sallittuja. Erityisiä vierailuaikoja meillä ei ole. Toivomme kuitenkin, että vältätte vierailuja aikaisin aamulla ja myöhään illalla osaston rauhallisen ja miellyttävän ilmapiirin ylläpitämiseksi. Muiden potilaiden luona voi vierailla vain yksi lähiomainen kerrallaan.\nNeuvottele kukkien tai syötävän tuomisesta hoitohenkilökunnan kanssa. Kukkia ei voi viedä potilashuoneesee, jos joku potilaista on niille allerginen. Syömisiä tai nesteen nauttimista voi rajoittaa potilaan toimenpide, sairaus, allergia tai erityisruokavalio.\nPalvelupiste on avoinna arkisin klo 7.30–15.00 ja se sijaitsee keskussairaalan pääaulassa, 2. krs.\nKainuun keskussairaalan saavut helpoiten Sotkamontien suunnasta jolloin asiakaspysäköinnin parkkialue avautuu oikealle alueelle saavuttaessa.\nKainuun keskussairaalan infotaulu, kartta 2017.pdf\nKeskussairaalaa ympäröivän kehätien liikenne on katkaistu toistaiseksi alueen kaakkoiskulmalta Kainuun uuden sairaalan rakennustöiden vuoksi. Keskussairaalan voi ohittaa Sotkamontieltä Opintielle edelleen ajoneuvolla sekä jalan alueen pohjoispuolelta.\nAlueen eteläreunalle on avattu kevyenliikenteen väylä sairaalakoululta henkilökunnan pysäköintialueelle. Samaa kevyenliikenteen väylää voit saapua Palokankaan suunnasta kohti Opin- tai Sotkamontietä.\nKaks työmaa-alueen kartta_2017.pdf\nPysäköintialueella on otettu käyttöön Nextpark- ja Easypark -toiminto\nNextpark aluetunnus on 125\nKainuun keskussairaalan asiakaspysäköintiohje_2017.pdf


Askeleita perheenä: Uusivanha sisustusesine\nLöysimme autotallistamme vanhat tikkaat. Olen jo kauan sanonut Jonille, että haluan sisustustikkaat. Ja nyt sitten teimme tuollaisen löydön, joten hetihän tikkaat kannettiin sisälle käsittelyyn.\nKävin tikkaat nopeasti hiomapaperilla läpi, ettei jää tikkuja. Sitten vaan lakka päälle ja VALMIS ! Tietty meillä oli sitten ongelma, että mihin nämä laitetaan. Onneksi olohuoneesta löytyi hyvä kohta ja keksimme vielä tikkaiden taakse kiinnikkeen, ettei ne vain kaadu Tobiaksen päälle.\nTikkasiin tuli sitten meistä kaikista kuvat ja ihana Iittalan Aalto-teräsvati. Myös Tobiaksen ristiäislahjaksi saamat kengät löysi uuden paikan.\nMitäs pidätte ? Muuthan varmaan olisi maalanneet nämä valkoisiksi, mutta se ei nyt ollut ihan meidän juttu :)\nLähettänyt Tiia klo 15:54\nAnonyymi 15. kesäkuuta 2014 klo 19.45\nKiva idea ja paljastu nätti väri kun hioit pinnan! Itte en vaan pitäis noita raameja tollattii tossa puolapuun päällä :-) Onks Tobias saanut vaaleanpunasen kengän kastelahjaks? -sanna\nTiia 15. kesäkuuta 2014 klo 20.16\nKiitos :) Valokuvat onkin nyt vielä noin, niille olisi tarkoitus keksiä jokin muu juttu, millä saa kivasti esille :) Ja noi kengät oli samassa paketissa, molemmissa sisällä toisen väriset nauhat, ei olla vaan jaksettu vaihtaa sinisiä :D Ehkä vielä joskus !!


Uutiset: Aalto-yliopisto näkyy Habitare-messuilla - Aalto-yliopisto\nAalto-yliopiston ja useiden alumniemme kädenjälki näkyy jälleen vahvasti Habitaressa, Suomen suurimmassa huonekalu, sisustus- ja designtapahtumassa.\nMatias Liimatainen: Alchemy and Floral Rabbit. Hand built stoneware, platinum and gold.\nTalentshop 2018 esittelee neljä kiinnostavinta suomalaista muotoilijaa, joita kannattaa seurata juuri nyt. 37 hakijan joukosta valittiin neljä muotoilijaa, joista kaksi on Taiteiden ja suunnittelun korkeakoulusta. Lue lisää Talentshopista.\nHanna-Kaisa Korolaisen The House of Love -näyttely on syntynyt Claude Monet'n inspiroimana. Ryijyt ja keramiikka yhdistyvät vanhoihin huonekaluihin. Tuloksena on koti, joka on kuin toisesta, unenomaisesta maailmasta. Parhaillaan Hanna-Kaisa valmistelee inspiraatiota käsittelevää väitöskirjaa Aalto-yliopiston muotoilun laitoksella, Empirica -tutkimusryhmässä. Näyttely on osa hänen väitöstyötään. Tutustu Hanna-Kaisan portfolioon.\nHanna Särökaari on helsinkiläinen muotoilija ja sisustusarkkitehti, jonka tyyliä voisi kuvata pelkistetyksi, käytännölliseksi ja ajattomaksi. Hanna kuuluu palkittuun Luomo-kollektiiviin, jonka yhteisnäyttelyt Milanossa ovat keränneet paljon kansainvälistä huomiota. Särökaari viimeistelee maisterin opintoja Aalto-yliopiston taiteiden ja suunnittelun korkeakoulussa kalustesuunnittelun koulutusohjelmassa. Tutustu Hannan portfolioon.\n24 maljakkoa 24 päivässä\nMaaliskuussa 2018 kuusi opiskelijaa ja kolme keramiikkaan erikoistunutta opettajaa viettivät kolme viikkoa Kiinan Jingdezhenissa, joka tunnetaan posliininvalmistuksen synnyinsijana. Opiskelijat työskentelivät Jingdezhenin keramiikkainstituutin keramiikkastudiossa ja tekivät yhteistyötä paikallisten käsityöläisten, kuten dreijarien, sorvarien, polttomestarien ja posliinimaalarien kanssa. Vierailun lopussa valmiit teokset poltettiin paikallisissa uuneissa, jonka jälkeen ne pakattiin ja lähetettiin Suomeen. Projekti toteutettiin yhteistyössä Aalto EE:n (Aalto University Executive Education) kanssa. Lue lisää projektista tai katso video. Näyttelyn on kuratoinut Natalie Lautenbacher muotoilun laitokselta.\nVapaa Muoto -näyttely\n"Vapaa muoto" on 24 neliömetrin kokoinen usean taiteilijan ja suunnittelijan yhteinen näyttelyalue Habitaren Block-alueella. Näyttelyn on kuratoinut Aalto-yliopiston sisustusarkkitehtuurin kandidaattiohjelmasta valmistunut Carlo Raymann.\nHabitaren ja Aalto-yliopiston järjestämässä kaikille opiskelijoille suunnatussa Habitare-suunnittelukilpailussa etsittiin tuoreita ideoita kerrostalokortteleiden asukaspihojen yhteisöllisyyden vahvistamiseen ja kohtaamistilojen toteuttamiseen. Kaksi neljästä finalistista opiskelee Taiteiden ja suunnittelun korkeakoulussa. Lue lisää kilpailusta.\nAriane Relander: Organized Chaos asettuu tilainstallaation ja veistoksen välimaastoon. Mosaiikkimainen työ rakentuu toistuvista värikkäistä puuelementeistä tarjoten istuskelupaikkoja ja suojaa yhteisölliseen oleskeluun.\nJanne Pärssinen & Tony Yau: Spotti saa ideansa retkestä kallioille. Modulaarisista elementeistä koostuva kaluste luo edellytykset erilaisille kokemuksille. Spotissa voi istua, makoilla, temppuilla ja se tarjoaa myös näkösuojan.\nKuinka myydä korkeatasoista suomalaista taidetta ja designia? Suomen parhaat ja suurimmat design- ja taideyritykset ovat mukana järjestämässä 50 suunnittelijalle suunnattua työpajasarjaa Design Yor Pitch - Pitch Your Design 10.-13.9.2018.\nSparrauksen järjestävät yhteistyössä Aalto-yliopiston Developing Entrepreneurship (Aalto ENT), Habitare, Design Forum Finland, Ornamo ja Finlayson. Tavoitteena on auttaa suunnittelijoita ja taiteilijoita parantamaan viestintätaitojaan, hioa hyviä myyntipuheita sekä rohkaista verkostoitumaan erilaisten sidosryhmien kanssa.\nPitchausfinaali on torstaina 13.9. klo 17 Habitaren Arena-lavalla.\nViisi poimintaa alumneiltamme\nVoit löytää Aalto-yliopistossa opiskelleiden ja työskennelleiden suunnittelijoiden teoksia suuresta osasta Habitaren tarjontaa. Tässä viisi kiinnostavaa poimintaa:\nKaj Frank -muotoilupalkinto 2017 voittajan Anna Ruohosen näyttely. Alumnimme Anna Ruohonen on muotisuunnittelija ja yrittäjä, jolla yhdistyy vahva luova lähestymistapa teknisesti korkeatasoiseen vaatesuunnitteluosaamiseen. Anna Ruohosen asuja on esillä Messukeskuksen Lasigallerian näyttelyssä. Anna on myös toimittaja Sami Sykön haastateltavana Habitaren Arena-ohjelmalavalla torstaina 13.9. klo 12–12.30.\nZelda-julkaisu Vuoden Huiput -näyttelyssä: Hanna Vallen kandidaattityöprojektista sittemmin suuremmaksi ilmiöksi kasvanut Zelda-julkaisu voitti hopeahuipun Nuoret luovat -sarjassa. Zelda on itsenäinen, digitaalinen yhteisö ja verkkomedia, joka julkaisee sana-, kuva- ja videotaidetta. Hannan lisäksi Zeldan kuvittajina ovat olleet alumnimme Aliina Kauranne ja Katri Tikkanen. Grafian järjestämä Vuoden huiput on Suomen merkittävin luovan suunnittelun kilpailu. Vuoden Huiput 2017 -näyttely järjestetään syksyllä 2018 ensimmäistä kertaa Habitare-messujen yhteydessä.\nProtoshop-näyttelyn 10. juhlavuosi: Protoshop-näyttely esittelee uusia prototyyppejä tai tuoteideoita. Protoshop on vuosien varrella toiminut nuoren muotoilun suunnannäyttäjänä ja uuden muotoilun esiinnostajana. Näyttelyn ovat kuratoineet alumnimme Elina Aalto, Krista Kosonen ja Saara Renvall.\nAhead Exhibition Architecture: Habitaren Ahead-alueen näyttelyarkkitehtuurista vastaavat alumnimme Laura Mattila ja Mikko Merz arkkitehti- ja suunnittelutoimisto Mattila & Merzistä. Suunnitelma ammentaa suomalaisista juurista ja vie ajatukset tanssilavoille ja seurantaloille.\nHabi Kids -leikkipuisto: Alumnimme Janine Rewell on suunnitellut Habi Kids -alueen visuaalisen ilmeen.\nTiede ja taide Muut design Habitare muotoilu


Web-sensuuri nostaa päätään | EFFI.org\nKirjoittaja: Mikael Storsjo, Helmikuu 8, 2008 - 12:24.\nWeb-sensuuri otti tammikuussa ensiaskeleet Suomessa, kun isot teleoperaattorit aloittivat web-liikenteen suodatuksen poliisin salaisten listojen perusteella, joiden avulla yritetään estää pääsy lapsipornosivuille.\nLaki lapsipornon levittämisen estämisestä antaa operaattoreille oikeuden suodattaa liikennettä, mutta suodatus on kuitenkin operaattoreille vapaaehtoista.\nLapsipornosuodatusta kritisoitiin lainvalmistelun yhteydessä monesta eri syystä, muun muassa siksi, että suodatuksen pelättiin aikanaan laajentuvan muuhunkin kuin lapsipornosivuihin. No eipä kestänyt kauan, ennen kuin esityksiä sulkulistojen käytön laajentamisesta tuotiin julkisuuteen. Suomen Ääni- ja kuvatallennetuottajat ÄKT on ilmoittanut pyrkivänsä estämään pääsyn vertaisverkkosivustoihin.\nTaustalla on tanskalaisen alioikeuden päätös velvoittaa operaattorin Tele2 estämään pääsyn Pirate Bayn Pirate Bayn sivustoon. Tämä päätös on sukua aiemmalle päätökselle estää pääsy venäläiselle sivustolle AllofMP3.com, ja molemmissa tapauksissa taustalla on äänitetuottajien kansainvälinen kattojärjestö IFPI (International Federation of The Phonographic Industry), johon suomalainen myös ÄKT kuuluu.\nTuomioistuimen päätös perustuu siihen, että katsotaan teleoperaattorin reitittimissä syntyvän tekijänoikeudella suojatun tiedoston kopio kun tiedosto välittyy operaattorin kautta. Päätös tuntuu olevan räikeässä ristiriidassa EU:n nk. Infosoc-direktiivin kanssa, jonka ainoana pakottavana määräyksenä on nimenomaan se, että tällaiset väliaikaiset kopiot eivät riko tekijänoikeuden suojaa. Tanskassa asian puinti jatkuu. Teleoperaattorit pitävät ensi maanantaina kokouksen, jossa päätetään jatkotoimenpiteistä. Pirate Bay omalta osaltaan suunnittelee asian viemistä Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen.\nPirate Bayn osalta koneiden takavarikointi on nyt 20 kuukauden esitutkinnan jälkeen (sic) johtanut syytteeseen tuomioistuimessa. Syytekirjelmä on kohtalaisen lyhyt, ja vaatimukset varsin kohtuulliset verrattuna esimerkiksi Finnreactor-oikeuskäynnissä esitettyihin vaatimuksiin. Syyttäjä takavarikoi aikoinaan pitkälle yli 100 palvelinta - syytekirjelmässä ei mainita että yhdessäkään koneessa olisi ollut tekijänoikeudella suojattuja tiedostoja. Takavarikoinnin mielekkyyttä voidaan siis kyseenalaistaa, etenkin kun Pirate Bay pystyi jatkamaan toimintaansa kolmessa päivässä uusien palvelimien avulla.\nPirate Bayn toiminta ei ole mitenkään todettu lainvastaiseksi, vaan piraattejakin suojaa yleinen syyttömyysolettama. Tämä ei ÄKT:ta häiritse, vaan järjestön toiminnanjohtajan Arto Alaspään mukaan Tanskan toimintamallia ollaan testaamassa Suomessakin, ja "asiassa edetään vielä tänä vuonna".\nÄKT:n hanke lienee melko toivoton. EU:n mallimaana Suomi taitaa hyvin tarkasti noudattaa direktiivejä, joten reitittimien tekemiin väliaikaisiin kopioihin vedoten tuskin kannattaa käräjille mennä. Pirate Bay on ainakin toistaiseksi ihan laillinen ruotsalainen sivusto, jonka sensurointi suomalaisilta kuulostaa aika merkilliseltä.\nLisäksi voidaan todeta ettei Suomessa, ainakin toistaiseksi, ole poliittista tahtoa tarttua web-sensuuriin. Tietokonelehti kyseli helmikuun alussa puoluejohtajilta suhtautumisestaan web-sensuuriin. Lapsipornosuodatusta poliitikot hyväksyvät laidasta laitaan, mutta yhtä yksimielisiä olivat sen suhteen ettei suodatusta pidä laajentaa väkivaltaisiin sivuihin, tekijänoikeuksia loukkaaviin sivuihin, nettipokeriin, terrorismiin rohkaiseviin sivuihin eikä juuri muihinkaan haitallisiin tai rikollisiin sivuihin.\nJos ÄKT kuitenkin mittavilla lobbausresursseillaan onnistuisi hankkeissaan löytyy toki vastalääkkeitä. Tanskan piraatit ovat avanneet nettisivuston jossa neuvotaan käyttäjiä kiertämään Pirate Bayn eston. Sivuston nimi on The Jesper Bay Ifpin tanskalaisen markkinointijohtajan Jesper Bayn nimeä mukaillen.\nOhjeissa neuvotaan OpenDNS:n käyttö sulkulistojen kiertämiseksi. Effille on myös ehdotettu avoimen rekursiivisen DNS nimipalvelun avaamista Effin toimesta Suomessa. Asia on pohtimisen arvoinen - ehkä saamme netin sensuuri-intoilijat aisoihin osoittamalla jo etukäteen kuinka tehottomia DNS-filtterit ovatkaan.


EUR-Lex - c11061 - EN\nEurydice-verkosto – tietoa eurooppalaisista koulutusjärjestelmistä ja koulutuspolitiikoista\nNeuvoston ja neuvostossa kokoontuneiden opetusministerien päätöslauselma Euroopan koulutusalan Eurydice-tietoverkosta\nPäätöslauselmalla pyritään vahvistamaan ja kehittämään Eurydice-verkostoa, joka tarjoaa tietoa kansallisista ja eurooppalaisista koulutusalan rakenteista, järjestelmistä ja muutoksista.\nEurydice-verkosto tarjoaa vertailukelpoista tietoa eurooppalaisista koulutusjärjestelmistä ja koulutuspolitiikoista sekä laajan valikoiman vertailukelpoisia analyysejä koulutusjärjestelmiä koskevista aiheista. Verkosto tukee eurooppalaista näyttöön perustuvaa yhteistyötä koulutuksen ja elinikäisen oppimisen alalla.\nEurydice-verkostossa on tällä hetkellä mukana 42 kansallista yksikköä kaikissa Erasmus+-ohjelmaan osallistuvissa 38 maassa.\nEurydice-verkoston kansallisten yksiköiden tuottamat tiedot liittyvät muun muassa virallisiin asiakirjoihin, kuten lakeihin, määräyksiin, asetuksiin ja suosituksiin. Eurydicen keskusyksikkö (Brysselissä) yhdistää tiedot muista lähteistä, kuten Eurostat-tilastoista, UOE-tietokannasta (UNESCOn, OECD:n ja Eurostatin yhteinen tietokanta) ja kansainvälisistä koulutustutkimuksista, saatuihin tietoihin ja laatii lopulliset raportit.\nEurydicen tavoitteena on edistää ymmärrystä, yhteistyötä, luottamusta ja liikkuvuutta Euroopan tasolla ja kansainvälisesti. Verkosto koostuu Euroopan maissa toimivista kansallisista yksiköistä, ja sitä koordinoi EU:n koulutuksen, audiovisuaalialan ja kulttuurin toimeenpanovirasto (EACEA).\nKaikki Eurydicen julkaisut ovat saatavilla maksutta Eurydicen verkkosivustolta tai pyynnöstä tulostettuina versioina.\nEurydicea koskeva osio EACEA:n verkkosivustolla\nNeuvoston ja neuvostossa kokoontuneiden opetusministerien päätöslauselma, annettu 6 päivänä joulukuuta 1990, Euroopan koulutusalan Eurydice-tietoverkosta (EYVL C 329, 31.12.1990, s. 23–24)\nEuroopan parlmentin ja neuvoston asetus (EU)N:o 1288/2013, annettu 11 päivänä joulukuuta 2013, unionin koulutus-, nuoriso- ja urheiluohjelman ”Erasmus+” perustamisesta ja päätösten N:o 1719/2006/EY, 1720/2006/EY ja 1298/2008/EY kumoamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 50–73)\nViimeisin päivitys: 11.07.2016


Betonielementtityöntekijöitä Kuusamoon, Rekrytointipalvelu Sihti Oy\nIlmoituksen osoite: https://tyopaikat.oikotie.fi/tyopaikka/1277235\npitkäaikaiseen työsuhteeseen Kuusamoon. Työssäsi teet mm. seinä-, porras-, ja pilarielementteja sekä massiivibetonielementtejä. Asiakas tarjoaa pitkäaikaisen työpaikan perheyrityksessä, jossa työntekijät viihtyvät hyvin jopa vuosikymmeniä. Työpaikalla on useita eri työpisteitä, joihin uudet työntekjät sijoitetaan osaamisen mukaan. Tuotannossa edellytetään piirustusten lukutaitoa ja riskiä työotetta ja tuotannon loppupäässä työtä tehdään siltanosturilla. Työhön perehdytetään, mutta työkokemusta elementtien parista tulisi olla.


Ässä ja Femma: Mäykkyjen matkassa\nKuulostaa siltä, että Ässä on todella, todella kipeä. :( Toivottavasti saatte vastauksia ortopediltä!\nVaatteita kun koiralle mietit, niin kannattaa kurkata Kepeä Taival-verkkokauppaan. Sieltä sitten DG lämpöpaita. Vaatteet on alunperin suunniteltu vinttikoirille, mutta nuo lämpö-/aluspaidat ainakin istuu monen rotuisille. Itse tilasin meille testiin tuon lämpöpaidan (neon värissä) ja voin vain kehua. Se lämmittää nimenomaan selkää erinomaisesti, eikä ole hinnaltaankaan paha! Kannattaa tutustua. :)\nTsemppiä teille, me jäädään jännäämään teidän ortopedin käyntiä!\n2. helmikuuta 2014 klo 14.26\nTuo koiran kivun arviointi tuntuu välillä hankalalta, kun se perustuu vaan käytöksen muutoksiin. Ja muutokset tapahtuu välillä niin hitaasti :/ On tullut sellainenkin olo joskus, että kuvittelenkohan vain kaikki jutut ja usko on koetuksella. Ässä onneksi näyttää kivun helposti, kun osaa vain katsoa :) Ja näistä kivuista olenkin 100 % varma.\nLisävaatetusta olen miettinyt, pitää tutustua noihin lämpöpaitoihin. Näillä kovilla pakkasilla jonkinlainen toppahaalari on tuntunut tarpeellisimmalta, mutta jää ehkä tänä talvena hankkimatta.\nItsekkin jännään ortopedikäyntiä, monet vaihtoehdot pyörivät mielessä. Viikko pitää vielä odotella.\n2. helmikuuta 2014 klo 22.20\nTosi ikävää tuo kipuilu ja sen vaikeus. Rahaakin menee varmaasti kiitettävästi... Peukutan täällä sen puolesta, että jotain konkreettista löytyisi.\nhttp://www.zooplus.fi/shop/suosikit/talviale_2014/koiran_vaatetus/248223 taitaa olla aika kevyt, mutta edullinen. Jos esim. kesällä tulee edullisesti jossain vastaan, niin hurtan microfleece vaikutti hyvältä. Lämpöpukeutuminen menee usein kyllä pakostikin kerrospukeutumiseksi.\n4. helmikuuta 2014 klo 9.45\nRahaa on mennyt joo aika kovasti, en ole edes uskaltanut laskea paljonko. 200 e meni juuri eläinlääkäriin, kun otettiin röntgenkuvia, ja hierontaan ja osteopatiaankin on nyt saanut uppoamaan aikamoiset rahat. Opiskelijana raha ei kasva puissa, mutta onneksi on sentään opintolaina ja kesätyöt..\nKiitos linkistä! Aika hilkulla oli, etten tilannut tuota haalaria. Sitten mietin, että mielummin ostan kunnollisen paksun toppahaalarin (sitten varmaan ensivuonna, jos on vielä tarvetta), kuin kevyen oloisen, jossei se sitten riitäkään. Yritetään tämä talvi vielä pärjäillä paksulla loimella + fleecellä :)\n4. helmikuuta 2014 klo 10.14


Se on SOMA juttu: Somaa shoppailua - Anthropologie\nShoppailuahan täällä New Yorkissa voisi harrastaa vaikka päivät pääksytysten, jos lompakko täyttyisi sitä huvia varten ihan itsellään. Ikkunashoppailua ja kiertelyä kaupoissa voi onneksi sentään tehdä niin paljon, kuin aikaa on.\nAnthropologie on ollut jo vuosia yksi suosikkikaupoistani täällä, varsinkin kaupan kodinosasto. Tunnelma tässä kaupassa on ihan erilainen, kuin monissa muissa vastaavissa liikkeissä. Täällä ei koskaan tiedä mitä ihanuuksia hyllyistä ja pöydiltä voi löytyä. Täällä tulee aina hirmuinen hipelöintitarve. En silti haluaisi täyttää kotiani kokonaan tämän kaupan tavaroilla, vaan juju onkin siinä, että täältä löydän yllättäviä, yksittäisiä juttuja. Minusta on hauskaa, että kodissa on yllättäviä, ihan omalla tavallaan charmikkaita ja normaalista poikkeavia juttuja. Ja jos kaupan hinnat hirvittävät (näin kyllä voi helpostikin käydä) ainakin voi lähteä kotiin idearikkaana ja alkaa toteuttamaan niitä omalla budjetilla :)\nSanna 9. helmikuuta 2012 klo 11.48\nOnpas söppeleitä juttuja. Ihana blogi sulla!! <3\nSe on SOMA JUTTU 9. helmikuuta 2012 klo 13.14\nKiitos! Kiva, kun löysit tänne, tervetuloa uudelleenkin :)\nSanna 11. helmikuuta 2012 klo 14.23\nSuosikki blogeihin lisätty, eli tulossa monta kertaa uudelleenkin! :)


Rouva Blanka ja Neiti Niilo: Novelli palaa! - kotimaisia matkanovelleja\nNovelli palaa! - kotimaisia matkanovelleja\nKirjaniilo on reilun vuoden ajan käynyt noin joka kolmannella kirjastokäynnillä katsomassa josko matkanovellit olisivat vapaana. Kirjasta on tullut päähänpinttymä ja no, se kannatti. Novelli palaa -kokoelmassa on tekstit pariltakymmeneltä kotimaiselta kirjailijalta. Kirja oli saatava lukuun, koska siellä on novellit mm. Leena Krohnilta, Johanna Sinisalolta, Katja Ketulta ja Riku Korhoselta.\nKatja Ketun ja Aki Salmelan toimittama kokoelma on toteutettu yhteistyössä mm. VR:n kanssa. Matkustaminen ja matka ovatkin tekstejä yhdistävä teema. No mitä jäi käteen? Hyviä ja keskinkertaisia novelleja lähinnä. Ei mitään tajunnan räjäyttävää, muttei myöskään mitään ihan surkeaa - voiko eturivin kirjailijoilta kuraa tullakaan?\nNovelli on haastava laji ja harvoin tulee vastaan timantteja. Ehkei tarvitsekaan, joskus kultakolikot riittävät. Ja niitä tässä kokoelmassa on. Ehkä eniten tykkäsin Juha Hurmeesta, Jari Tervosta ja Rosa Liksomista. Pidän myös kirjan elvyttävästä funktiosta, novelli todellakin ansaitsee tulla luetuksi, ansaitsee paluun.\nJa kun novelleista kerran puhutaan.. Hehkutin hetki sitten Joonas Konstigia ja uhkasin lukea kirjailijalta kaiken. Totuus naisista on ollut kirjastossa varattu, joten tartuin novellikokelmaan. Luin kaksi ja vein takaisin kirjastoon..\nKatja Kettu ja Aki Salmela (toim.) 2013: Novelli palaa! Matkanovelleja.\nLähettänyt Kirjaniilo klo 12.27\nBlanka ja Niilo lukevat Fifty Shadesia


Miten valitsen oikean suojalaukun - ALLit Webshop\nTuoteryhmät Kysymykset Miten valitsen oikean suojakotelon\nMiten valitsen oikean suojakotelon\nScreenor valmistaa laajaa valikoimaa suojakuoria ja -koteloita. Valikoimastamme löytyy tällä hetkellä lompakkomallisia suojakoteloita sekä kirkkaita ja värillisiä takasuojakuoria. Uutuutena saatavana myös suositut CLEVER suojakotelot, joita valmistamme kolmen eri värisinä useihin suosikkipuhelinmalleihin.\nPuhelin on nyt helppo suojata huomaamattomasti tai näkyvästi, tilanteen ja oman mieltymyksen mukaan. Kaikki SCREENOR puhelinten suojakuoret on suunniteltu suojaamaan kevyesti myös puhelimen näyttöä!\nSMART - LAUKKUSARJA\nHyvin suojaava lompakkomallinen suojakotelo PU-nahasta. Etukannen sisäpuoli on pehmeää tekonahkaa, joka suojaa näyttöä sitä hankaamatta. Suojakotelon reunat on muotoiltu niin, että laite kiinnittyy tukevasti. Takakannesta löytyy aina valmiiksi tarvittavat kamerareiät joiden yhteensopivuus on varmistettu. Laitteesta riippuen etukansi tai takaosa on helposti taitettavissa takatueksi, jolla saat laitteesi pöydälle hyvään katselu- tai työskentelyasentoon. Screenor Smart suojakotelo on todella laadukas ja kohtuuhintainen toimiva kokonaisuus, joka suojaa hyvin laitettasi ja lisää sen käyttömukavuutta.\nBUMPER - HUOMAAMATTOMASTI PARAS NÄYTÖNSUOJALASIN KANSSA\nScreenor Bumper -puhelinkuorien erityisominaisuutena on sen kevyesti joustavat reunat, jotka antavat lisäsuojan rikkoontumista vastaan, jos puhelin sattuu tipahtamaan. Suojaa myös näytönsuojalasin sivuja ja puhelimen reunoja. Screenor Bumper -suojakuorien takakansi on väritöntä mattamuovia, joten niiden kanssa saat suojattua puhelimesi hillitysti ja neutraalisti.\nScreenor Bumper suojakuori yhdistettynä Screenor Näytönsuojalasiin on myös suosittu tapa päivittää ja suojata puhelinta, joka annetaan lapsen käyttöön!\nClever suojakotelomme on tyylikäs ja kevyt vaihtoehto puhelimen suojaamisen sekä takaa että etukannen avulla. Clever -suojakoteloita valmistetaan laajaan valikoimaan suosittuja puhelinmalleja mustana, roosana ja valkoisena. Tässä kotelossa on lovimainen tasku etukannen sisäpuolella tärkeimpää korttiasi varten.\nEkologinen ja käytännöllinen takasuojakuori. Tämä takasuojakuori sopii erityisesti sinulle, joka haluat vaihtaa puhelimen väriä hillityllä ja tyylikkäällä tavalla. Ecocase -suojakuoriamme valmistetaan useisiin suosittuihin puhelinmalleihin, ja sitä löytyy niin mustana, luonnonvaaleana, kuin vaalean roosan värisenäkin. Joihinkin puhelinmalleihin valmistamme Ecocasejä myös jouluisen punaisena sekä kesäisemmän turkoosin ja ruiskukan sinisinä vaihtoehtoina. Tämä takakuorimallimme on täysin kompostoituva.\nNauti kannettavan laitteesi huolettomasta käytöstä ja lisää sen käyttöikää!


Selitetään ADHD-diagnoosien globaali nousu\nJanuary 10, 2020 00:10 | Adhd Uutiset Ja Tutkimus\n1980-luvulla yhdellä 20: stä Yhdysvaltain lapsesta diagnosoitiin ADHD. Nykyään tämä luku on noin yksi yhdeksästä. Tämä diagnoosien hieman dramaattinen piikki on saanut monet tiedotusvälineet, tutkimusyhteisön ja koko väestön kysymään: “Miksi ADHD on nousussa?” tuore tutkimus Sosiaalitiede ja lääketiede -lehdessä julkaistu tunnistaa viisi tekijää, joiden kirjoittajat Peter Conrad ja Meredith Bergey uskovat edistävän ADHD: n maailmanlaajuista leviämistä:\n1. Markkinointi - Lääkeyritykset ovat tehostaneet mainoskampanjoitaan, kohdistuen suoraan lääkäreihin ja kuluttajiin aina kun mahdollista. He ovat myös lisänneet lobbaustoimintaa ympäri maailmaa - esimerkiksi Italiassa ja Ranskassa lopetti hallitukset onnistuneesti hoidon stimulanttien myyntiin liittyvien rajoitusten poistamiseksi ADHD: stä.\n2. Yhdysvaltain tyylin psykiatrian vaikutus - Yhdysvaltain psykiatria suuntautuu enemmän henkisten sairauksien biologiseen hoitoon, kun taas suuri osa maailmasta on perinteisesti suosinut puheterapiaa. Viime vuosina kuitenkin yhä useammat psykiatrit, jotka eivät ole yhdysvaltalaisia, matkustavat Yhdysvaltoihin koulutusta varten - mikä on johtanut yhdysvaltalaisten psykiatristen menetelmien leviämiseen ympäri maailmaa.\n3. ADHD: n määritelmän leviäminen Yhdysvalloissa - Yhdysvalloissa psykiatrit ja lääkärit luottavat DSM: ään (Diagnostic and Statistics Manual). Muissa maissa Maailman terveysjärjestön kansainvälinen sairauksien luokittelu (ICD) on valittu kirja terveydenhuollon ammattilaisille. ISD: llä on ADHD: n määritelmä paljon kapeampi, mikä johtaa vähemmän diagnooseihin. Muutaman viime vuoden aikana DSM on kuitenkin saanut pitoa kansainvälisillä markkinoilla - linkitettynä jälleen Yhdysvaltain koulutettujen psykiatrien nousuun ympäri maailmaa.\n4. Internet - Internetin ansiosta enemmän ihmisiä on tietoisia ADHD: stä kuin koskaan aiemmin - ja pystyvät tunnistamaan oireita itsessään tai lapsissaan. Itsetestit ovat yleisiä, jolloin ihmiset voivat käydä lääkärinsä kanssa ADHD-diagnoosi jo mielessä.\n5. Potilasryhmät - Viime aikoihin saakka ADHD-potilasryhmät olivat pääasiassa yhdysvaltalaisia ilmiöitä. Nyt he kuitenkin popping ympäri maailmaa Euroopasta Etelä-Amerikkaan. Potilasryhmät tarjoavat tukea ja tietoa niille, jotka epäilevät, että heillä on ADHD, ja isännöivät usein ADHD-aiheisia konferensseja potilaille ja tarjoajille.\nLyhyesti sanottuna Yhteiskuntatieteet ja lääketiede artikkeli yhdistää nousevat ADHD-diagnoosit lääkemarkkinointiin ja lääketieteellisten normien heikkenemiseen, koska heidän mukaansa lääkitetään tarpeettomasti tiettyjä käyttäytymisominaisuuksia.\nValtava määrä lääketieteen asiantuntijoita ja lääkäreitä olisi kiihkeästi eri mieltä tämän johtopäätöksen kanssa. Siellä on todellista lääketieteellistä näyttöä ADHD on biologisesti perustunut ja esiintyy kemiallisten lähettiviestien tai välittäjäaineiden epätasapainon seurauksena aivoissa. Dr. Stephen Hinshaw, kirjoittanut The A.D.H.D. Räjähdys: myytit, lääkitys, raha ja tämän päivän suorituskyky, kiistää artikkelin väitteen, jonka mukaan media ja iso lääketiede ovat syyllisiä, sanoen: ”Hajanainen media on tänään vastuussa joillekin jokaisen osittain hajanaisen huomion laajuus, mutta tämä ei selvästikään ole ADHD: n syy. ”Hän ei ole samaa mieltä oletetusta ajatuksesta, jonka mukaan Yhdysvaltojen diagnoosistandardit ovat löysämpiä kuin muiden kansakuntien tai että Yhdysvaltojen standardien käyttöönotto lisää diagnoosin määrää maailmanlaajuinen. Pikemminkin perustuu huolellinen tutkimus Käyttämällä tautien torjuntaa ja ehkäisyä käsittelevien keskusten (CDC) suorittamaa kansallisen lasten terveyskyselyn tietoja hän löytää todisteita siitä, että korkeammat diagnoositasot Yhdysvalloissa johtuvat koulutusjärjestelmästä ja hallituksen politiikasta, joka määrää akateemista standardit.\nLisäksi tohtori Hinshaw ja hänen tiiminsä tekivät yksityiskohtaisen analyysin, joka paljasti erityisen korkeat taudin määrät diagnoosi etelä- ja keskilännessä, samoin kuin suuri osuus lapsista, joita hoidetaan ADHD-lääkityksellä paikoissa. Lisäanalyysi osoitti, että liittovaltion köyhyysasteen lähellä asuvien julkisten koulujen oppilaat kasvoivat eniten. Korkeimpia valtioita oli ryhmässä, joka ryntäsi nopeasti vastaamaan uusia koulutusstandardeja, kun "Ei lapsia jäljessä" tuli laki. Heidän rahoituksensa riippui yhtäkkiä piirin kollektiivisten opiskelijoiden testitulosten etenemisestä, joten piirit olivat painostuneita suorittamaan. Näiden vuosien aikana diagnoosi nousi. Vuoden 2007 jälkeen, kun koulujen vastuullisuusmallit muuttuivat "Race to the Top" -lainsäädännöllä, köyhimpien julkisten koululaisten diagnoosiaste heikkeni.\n"Voi olla, että tietyt koulupiirit olivat varsin kiinnostuneita niiden piirien heikoimmassa asemassa olevista lapsista, jotka saivat diagnoosin, koska nyt hoidot voitiin tarjota", tohtori Hinshaw sanoo. Lapset voivat saada erityisopetusta tai majoitusta tai lapset voivat saada lääkitystä. Tiedämme, että huolellisesti diagnosoiduille lapsille, joilla on ADHD, lääkitys ei vain vähennä pykäläisyyttä, vaan voi tosiasiallisesti lisätä ja parantaa testituloksia noin ensimmäisen hoitovuoden ajan. "\nLisätietoja Dr. Hinshaw'n tutkimuksesta ADHD-diagnoosit ja Yhdysvaltain koulutusstandardit.\nPäivitetty 6. huhtikuuta 2017\nMiksi vaikeat ADHD-oireet jatkuvat joillakin lapsilla\nTraumaattinen aivovaurio voi lisätä ADHD-riskiä myöhemmin elämässä\nOta takaisin elämäsi mielisairaudesta: Vapaaehtoisena\nHealthyPlace-mielenterveysuutiskirjeTässä on mitä tällä viikolla tapahtuu HealthyPlace-sivustolla...\nLopeta kaatumisen ruokavalio ja luo terveitä elämäntapoja\nKaatumisruokavaliot ovat vaarana itsetunteellesi ja ne on lopetettava. On monia syitä, miksi ihmi...\nADHD ja ajattelu iso\nEn ollut virallisesti diagnosoitu ADHD. Vaimoni, psykiatrian professori Sue Smalley tiesi, että m...


Nokia 500, musiikin lisäys (2 vastausta) - X2.fi\nOnkos muilla ollu ongelmia? Näkyy kyllä massamuistina mutta mitään kansioita ei näy. Olen koittanut laittaa kansioiden asetuksista "näytä piilotetut" mutta ei auttanut sekään. Koitettu myös nokia suitella mutta ei päivitä musiikki kirjastoa.\nempä osaa auttaa. Onko muuten belle asennettuna?\nAnonyymi käyttäjä 24. kesäkuuta, 2012 1:03\nOn belle.. jostain syystä alko toimimaan kun vaihdoin usb-piuhaa..\nrick79 +5041 25. kesäkuuta, 2012 14:29\nandroid robotti-imuri windows 10 apple iphone liikenne windows autot avaruus kalenteri sähköposti tinder mokkula tor-selain äänikirja huawei whatsapp neato facebook roborock gdpr kuulokkeet lumentyönnin pähkinä suomenkieli url gigatavu jääkiekko lahjakortti luottokielto päivämäärä\nandroid windows 10 firefox whatsapp aktiivisuusranneke puhelimet robotti-imuri ruoka tietokone suomi windows facebook instagram apple iphone evästeet mokkula älypuhelin pelit urheilu puhelin roomba terveys usb selain huawei kalenteri linux ccleaner wifi youtube


Markku, 64, sai koronan blinijuhlista ja joutui kuukaudeksi teholle – "Vaimoa pyydettiin jo jättämään jäähyväiset" - MTVuutiset.fi\nJulkaistu 08.08.2020 05:49\nVakava koronatauti oli viedä keväällä Markun hengen. Kuukauden teho-osastolla viettänyt mies on äärimmäisen kiitollinen heille, jotka pelastivat hänen henkensä.\nMarkku Lehtonen, 64, oli viime keväänä ystäviensä kanssa viettämässä blini-illallista. Ystäväporukan kanssa oli sovittu, että se olisi viimeinen kokoontuminen, sillä koronarajoitukset olivat juuri astuneet voimaan.\n– Pidimme etäisyyttä, emme halanneet, käsiä pestiin ja pöydässä siirrettiin tuolit niin, että saatiin luotua välimatkaa lisää, Markku kertoo illasta.\nIllallista voisi kuvailla hyvin epäonniseksi. Yhdellä kuuden hengen seurueesta sattui olemaan koronatartunta, ja hän alkoi oireilla seuraavana päivänä.\n– Koko porukka sairastui muutaman päivän sisällä. Itse sain ensin kuumeen, joka nousi 39 asteeseen. Ensimmäisellä lääkärikäynnillä minulta otettiin pikainfluenssatesti ja kuunneltiin keuhkot. Menin sen jälkeen vielä kotiin.\nVietiin eristykseen keuhko-osastolle\nKun tauti ei ottanut laantuakseen, Markku pääsi koronatestiin. Olo oli muuttunut jo kovasti alkua huonommaksi.\n– Olo oli aivan kauhea. Pääsin sitten koronatestiin ja minut vietiin eristykseen keuhko-osastolle odottamaan tuloksia.\nTestitulos tuli muutaman päivän sisään. Siitä eteenpäin Markun muistikuvat ovat hataria, sillä hän joutui lopulta tehohoitoon.\nPuolison Merjan mukaan ennen teholle joutumista Markku oli sanonut, että "olo on niin huono, että nyt taitaa lähteä henki".\nVideo: Maija, 41, ei kuulunut riskiryhmään, ja silti koronavirus iski hengenvaarallisella tavalla – nukutettiin teho-osastolla viikoksi\nJos hengityskoneessa yski, limaa täytyi imeä Markun keuhkoista. Hänen ensimmäisiin muistikuviinsa sairaalasta kuuluu pelottava kipu, jonka keuhkojen imeminen aiheutti.\n– Silmissä kulki mustia ja violetteja palloja, niin kipeää se kävi. Ja se kipu pelotti minua.\nToinen muistikuva oli puhe, joka tuntui kantautuvan jonkin putken takaa. "Markku, tiedätkö missä ollaan", hän muistelee hoitajien kysyneen.\nMarkku oli tiedottomana noin kuukauden. Kun hän oli nukutettuna, puoliso katsoi miehensä taistelua elämästä.\n– Yhdessä välissä tilanne oli niin huono, että Merjaa oli pyydetty jo jättämään hyvästit. Mutta sitten tehohoidon väki teki taikoja. Lopulta tilanne saatiin vakiintumaan.\nÄärimmäisen kiitollinen hoitohenkilökunnalle\nMarkun ensimmäisiin muistikuviin kuuluvat myös hoitohenkilökunnan jäsenet. Lääkäreille ja hoitajille hän on äärimmäisen kiitollinen.\n– Kun sain ensimmäisen kerran ääntä aikaiseksi, minun oli pakko laulaa heille. Sitten he tulivat ihmettelemään, että mikäs ihme siellä ääntä pitää, Markku muistelee aikaa teholla.\nJa kun ääntä tuli, Merjalle oli soitettava heti.\n– Hänellekin lauloin puhelimessa. Se oli meille molemmille liikuttava hetki. Ja sitä on edelleen liikuttavaa muistella.\nSillä aikaa, kun Markku taisteli hengestään sairaalassa, ystäväpiiri rukoili hänen puolestaan.\n– Naapurin vanha, uskonnollinen rouvakin tuli sanomaan Merjalle, että älä huoli, hän tietää, että Markku selviää. Tästä tuesta olen erittäin kiitollinen, sillä he auttoivat kotiväkeä jaksamaan. Rukoilijoita oli erittäin paljon lähipiirissäni, varmaan jopa satoja.\nKun Markku heräsi teholta, hän oli menettänyt kymmeniä kiloja painostaan. Jos kättä pyydettiin nostamaan, vain sormi liikahti.\nOllessaan teholla Markulla todettiin munuaisten akuutti vajaatoiminta. Miehen kuntoa seurataan edelleen.\n– Vastikään lääkäri soitti ja sanoi, että suunta on nyt oikea.\nMuutoin hän alkaa olla jo hyvävointinen rankan ja pitkän tehohoidon jälkeen. Kokemuksensa jälkeen hän haluaa muistuttaa muita, miten paha tauti voi olla.\nMyös yksi toinen bliniseurueen jäsenistä joutui teho-osastolle.\n– Tuntuu, että ihmiset ovat unohtaneet koronan, mutta ei se minnekään ole vielä hävinnyt.\nErikseen hän haluaa kiittää heitä, jotka pitivät hänestä huolta.\n– Haluan osoittaa kiitollisuuteni hoitajille ja lääkäreille, jotka pitivät minusta huolen.\nTehohoitoon liittyy riskejä\nKoronan sairastaneilla ihmisillä on kuvattu laaja kirjo erilaisia oireita, jotka saattavat vaivata vielä pitkään taudin jälkeen.\nVakavasti sairastunut saattaa saada esimerkiksi pysyvän tai tilapäisen keuhkovaurion. Kuinka pysyvän, on ammattilaisillekin toistaiseksi epäselvää.\n– Vielä toistaiseksi on liian aikaista sanoa, millaiset oireet koronataudin jälkeen johtuvat juuri koronan vaikutuksesta ja mitkä olisivat saattaneet puhjeta muutoinkin, kertoo osastonylilääkäri Jussi Tikkanen Husista.\nTikkanen sanoo, että myös itse tehohoitoon liittyy riskejä ja komplikaatioita, jotka voivat vaivata vielä pitkään kotiutumisen jälkeen. Fyysinen palautuminen vie paljon aikaa, mutta sen lisäksi tehohoidossa olleella voi olla kognitiivisia vaikeuksia, kuten muistiongelmia tai keskittymisvaikeuksia. Palautumista voi tapahtua jopa vuoden ajan.\n– Valtaosan oireet korjaantuvat ainakin osittain. Se riippuu tapauksesta ja oirekuvasta. Väsymykseen liittyvät oireet ovat luonteeltaan erilaisia ja niiden ennuste koronaan liittyen on vielä tuntematon. Tieto tulee vasta seuraavien kuukausien ja vuosien myötä.\nMarkun tapauksesta uutisoi ensimmäisenä Etelä-Suomen Sanomat.\nKoronavirus Terveys ja hyvinvointi Kotimaa


Prinsessakompleksi: joulukuuta 2016\nSe ehtikin olla poissa jo muutaman viikon. Jotenkin salaisesti ja vaivihkaa se kuitenkin taas löysi takaisin.\nEka meni yöunet. Joskus nukkumaanmeno vaan tuntuu jotenkin liian vaativalta. Ja kun aamulla on kuitenkin pakko herätä, uniaika jää vähän turhan lyhyeksi.\nSeuraavaksi meni ruokahalu. Kun yhtenä päivänä syö lounaastaan puolet ja seuravaana ei juuri mitään, rupeaa itsekin miettimään, että mitähän nyt.\nJa sitten meni kynnet.\nEi oikeastaan ollut ikävä tätä.\nSeuraavaksi menee taas ajantaju ja sanat.\nJos tässä vaiheessa tietäisin, miten tän saa stopattua, olis ihan kiva.


Lipton - Teekupillinen ystävän seurassa on yhteistä laatuaikaa – K-Ruoka\nLipton - Teekupillinen ystävän seurassa on yhteistä laatuaikaa\nLipton luo laadukkaita hetkiä yksinäisyyden vähentämiseksi.\nLipton on brändi, jolla on tarkoitus: Haluamme luoda laadukkaita teehetkiä, joilla vähennetään myös tällä hetkellä kokemaamme yksinäisyyttä teekupillinen kerrallaan. Haluamme asiakkaidemme myös pysähtyvän hetkeksi nykypäivän kiireisen arjen keskellä ja olevan läsnä hetkessä.\nTavoitteenamme on vähentää yksinäisyyttä, joten kannustamme sinua olemaan positiivisessa yhteydessä ympärilläsi oleviin ihmisiin ja osallistumaan heidän elämäänsä miten ikinä voitkaan.\nKuppi Lipton-teetä auttaa sinua pysähtymään elämän tärkeiden asioiden äärelle. Teelehtemme ovat sateen kastelemia ja ne saavat yli 4000 tuntia aurinkoa ennen kuin ne poimitaan tuoreimmillaan juuri sinun Lipton -teehetkeäsi varten.\nTeemme kestävästä kehityksestä elämäntavan\nLipton teet tuotetaan kestävästi maailman parhaimmilla plantaaseilla ja ne ovat saaneet Rainforest Alliance -sertifikaatin. Lue lisää Rainforest Alliance -sertifikaatista.\nLisäksi Lipton on sitoutunut Ethical Tea Partnership -kumppanuuteen. Se on voittoa tavoittelematon järjestö, joka pyrkii saattamaan teeteollisuuden yhteen kehityskumppanien, kansalaisjärjestöjen ja hallitusten kanssa parantaakseen työntekijöiden, viljelijöiden sekä työ- ja elinympäristön oloja.\nTee voi luoda parempaa elämää – niin työntekijöille, pienviljelijöille kuin teen juojillekin. Maailman suurimpana teeyhtiönä me haluamme varmistaa, että tee rakentaa yhteisöjä, parantaa ihmisten elinoloja sekä kunnioittaa ympäristöä.\nSuosituimmat Lipton-tuotteet verkkokaupasta\nLipton African Rooibos 20pss\nLipton Pyramid tee 20ps green tea strawberry cupcake RFA\nLipton pyramid tee 20ps minttu vihreä RFA 32g\nLipton Yellow Label tea 100 teepussian Rainforest Alliance\nLipton Russian Earl Grey 20ps Rainforest Alliance\nLue lisää teelaaduista\nHöyryävän kuumana tai virkistävän viileänä nautittu tee vie makujen matkalle maailman äärin. Laad...


Kuuranketut: maaliskuuta 2014\nOtettu vastaan täältä. Haasteen tarkoituksena on löytää uusia blogeja ja auttaa huomaamaan heitä, joilla on alle 200 lukijaa.\n1. Harrastan koiralajien lisäksi näyttelemistä, bändihommia ja laulamista, piirtämistä ja maalaamista, kirjoittamista, keräilyä, silloin tällöin valokuvaamista, bloggaamista ja lukemista.\n2. Koiralajeista taas harrastan/haluan harrastaa: TOKO, VEPE, HAKU+Rauniot, Rally-Toko, Jälki, Erikoisjälki, Suojelu, Pallopaimennus, Canicross, Agility....\n3. Olen siis aika jokapaikkaan venyvä ihminen.\n4. Olen ammatiltani kuva-artesaani.\n5. Tulevalta ammatiltani eläintenkouluttaja vielä joskus.\n6. Olen pieni, joten aika harva arvaa minut 24-vuotiaaksi.\n7. Olen suorasanainen ja tykkään väitellä asioista.\n8. Ja väittelen, vaikka kaikki eivät siitä pidäkään.\n9. En ole järin naisellinen. Tiedän enemmän miesten jutuista, ja esimerkiksi meikkaaminen ja hiustenlaitto on mulle tähtitiedettä(joskin sekin kiinnostaa enemmän).\n10. Uskaltaisin väittää, että Tilli on parantanut mun elämänlaatua huomattavasti.\n11. Asun kerrostalokolmiossa avomieheni kanssa, alueella josta en välttämättä haluaisi muuttaa koskaan pois.\n1. Mikä on parasta koiraharrastuksessa/koirissa?\nKoiran ja ihmisen välinen yhteistyö ja kommunikaatio. Koiran omistajana opin koirista kokoajan enemmän - niiden tarpeista ja elekielestä, kaikesta mahdollisesta. Koiraharrastukset ovat palkitsevaa hommaa, onnistumisen tunteet, harrastajakaverit, yhteiset treenit ja tapaamiset tuovat iloa elämään.\n2. Miten/milloin sait koirasi? Mitkä seikat vaikuttivat esim. rodun ja sukupuolen valintaan?\nPatun sain ollessani 14-vuotias. Narttu haluttiin, koska oli yksi uros laumassa ja loput narttuja. Rotuun ihastuin joskus 12-13-vuotiaana, mutta en millään muista, miksi. :'D Patun kautta rakastuin rotuun enemmän ja vuonna 2011, ollessani 21-vuotias, hankimme avokin kanssa ensimmäisen yhteisen koiramme, Tillin. Aiempien kodinvaihtajakokemusten takia halusin jälleen kodinvaihtajan, enkä kadu pätkääkään päätöstäni.\n3. Mikä/mitkä ovat rotuja, joita et voisi ottaa itsellesi? Miksi?\nKaikki lyttykuonoiset rodut. Ei vain ole tervettä.\n4. Mikä on suosikki koiraharrastuksesi? Miksi?\nMä en osaa valita yhtä.. Sanotaanko näin, että tottelevaisuus- ja pelastuslajit on ykkösiä. Niistä on hyötyä niin koiran ja omistajan väliselle suhteelle kuin myös muille ihmisille. Hakukoira voi löytää kadonneen ihmisen ja vesipelastuskoira pelastaa veden varaan joutuneet.\n5. Onko koiran kanssa pakko harrastaa jotain? Mitä ja minkälaista? Perustele.\nNo kyllä mä suosittelisin ainakin, että jotain harrastettais. Ei se tarkoita sitä, että olisi pakko kisoihin lähteä, mutta ihan koirankin mielenterveydelle olisi parasta jos se saisi säännöllistä aktiviteettia niin henkisesti kuin fyysisestikin. Sen voin kuitenkin sanoa, että liikuntaa ja arkitottelevaisuutta täytyy jokaisen harrastaa!\n6. Mielipide koirapuistoilusta? Mikä hyvää, mikä huonoa?\nHmm. Koirapuistoilu on vähän kakspiippusta hommaa. Koira voi saada sieltä joko hyviä tai huonoja kokemuksia, joten tarkkana pitää olla siellä käydessä. Eniten mulla ahdistaa kuitenkin ne ihmiset siellä, koska jotkut on vaan niin pössejä että ne alkaa heitteleen jotai palloa tai keppiä sekalaisen koiralauman keskellä. Fight in 3... 2... 1...\n7. Koirasi/koiriesi hyvät ja huonot puolet?\nPatun hyvia puolia on sen 100% luotettavuus ihmisten kanssa. Se ei ikinä, ei IKINÄ edes meinaisi purra ihmistä, ei vaikka tuntematon ihminen yrittäisi viedä siltä rustoluun. Muita hyviä on esimerkiksi sopeutuvaisuus. Huonoja puolia on asenne muiden koirien kanssa. Jos joku puraisee(syystä tai ilman), puraisee kyllä takaisin. Haukkuherkkä. Tillin hyviä puolia on sen oppivaisuus ja tekemisen halu, sekä kyky kommunikoida koirien kanssa. Huonoja puolia on haukkuherkkyys ja osittainen remmirähjäys, mutta kyllä sen saa koulutettua vielä pois. Kunhan vaan saisi kunnon treeniä.\n8. Millainen olisi ns. täydellinen koira sinulle? (luonne, rotu, rakenne, vietit...)\nAktiivinen, helposti motivoitava paimenkoira, jokapaikan höylä kuten omistajansakin. Kelpie, karjis, holsku, nahkacollie, mali. Rakenteen tulisi olla terve ja saalisvietti pakollinen. Sanotaanko nyt näin, että corgeja saattaa tulla joskus tulevaisuudessakin, mutta ykkösrotu se ei ole enää, koska huono terveys, ja huono rakenne.\n9. Onko sinulla kielteisiä mielikuvia ja kokemuksia jostakin koirarodusta?\nKielteisiä mielikuvia on eniten pikkukoirista ja terriereistä. Ensimmäinen ajatukseni niistä on se, että ne huutaa ja haukkuu korvia raastavalla äänellä. Jotkut tutut terrierit on kivoja(joskin nekin äänekkäitä), mutta vieraat mie kierrän kaukaa. Kadulla nähdyt saksanpaimenkoiratkin herättää minussa kielteisiä ajatuksia, lähinnä omistajasta. Niin usein näkee omistajia, jotka potkii ja hakkaa kepillä koiriaan. Ja sitten tulee sekoja koiria.\n10. Onko sinulla enemmän ei-koirallisia vai koirallisia ystäviä?\nKyllä niitä ei-koirallisia on eniten, mutta parhaista ystävistä suurimmalla osalla on koira.\n11. Liikutko paljon koirapiireissä ja onko sinulla paljon koiratuttuja esim. näyttelyistä, treeneistä...?\nPyörin paikallisen seuran treeneissä paljon, joten porukka tulee tutuksi. Meille on muodostunut sellainen oma ydinporukka.\nHaastan: Karvamasut, Manun ja Maisan elämää, Properly trained, a man can be dog's best friend. Enempää en nyt keksi, kun en vielä kovin montaa koirablogia seuraa. Mutta kuka tahansa halukas voi ottaa tämän haasteen vastaan.\nLähettänyt Kuuranko klo 7.26 Ei kommentteja:\nRally-toko -koe Muhos\nEiliset treenit meni huippuhyvin ja tänään meidän ekassa kokeessa saatiin hieno, hyväksytty tulos! Mun oma jännitys kyllä näkyy videolla ja teen kummallisia virheitä, hihnakin oli väärässä kädessä ja jostain syystä nostin käden tolleen ylös. Mulla oli vielä tarkotuksella lyhkäsempi hihna, että voin pitää sitä kättä alhaalla ja pitää hihnaa vasemmassa kädessä mut eeei. No, enskerralla paremmin!\nPs. Tillin sivuja päivitetty.\nLähettänyt Kuuranko klo 7.31 Ei kommentteja:


Ladri di biciclette/Cykeltjuven\nLamberto Maggiorani, Enzo Staiola, Lianella Carell\nkäsikirjoitus Cesare Zavattini\nItaliassa toisen maailmansodan jälkeen käynnistyi neorealistinen suuntaus – jälleenrakentamisen elokuva irtiottona fasistisesta menneisyydestä. ”Todellisuus kiertelee hänen ympärillään kuin linnut Fransiskus Assisilaisen ympärillä”, luonnehti André Bazin ohjaaja Vittorio De Sicaa.\nPolkupyörävaras on neorealistinen kaikkien niiden periaatteiden mukaan, joita voidaan liittää parhaisiin italialaisiin elokuviin vuoden 1946 jälkeen. Juoni on ”populääri”, jopa populistinen: tapaus erään työläisen jokapäiväisestä elämästä. Eikä kyseessä ole suinkaan mikään tavaton tapaus, jollaisia sattuu esim. Jean Gabinin tulkitsemille kohtaloonsa alistuneille työläisille. Ei intohimorikosta, ei suurisuuntaisia jännityskuvioita, jotka vain siirtävät olympolaisen tragedian proletaarisen eksoottiseen ympäristöön. Tapaus on todella mitätön, jopa banaali: muuan työläinen kuluttaa koko päivän etsien Roomasta polkupyöräänsä, joka häneltä on varastettu. Tämä pyörä on ollut hänen työvälineenä ja ilman sitä hän epäilemättä joutuu jälleen työttömäksi. Illalla, lukuisten turhien yritysten jälkeen, hän itse yrittää varastaa polkupyörän, mutta jää kiinni: hän on yhtä köyhä kuin ennenkin, nyt hänellä on vielä kannettavanaan varkaaksi leimautumisen häpeä.\nKäsikirjoitus on ensinnäkin pirullisen taitava, sillä ajankohtaisen yhteiskuntakuvauksen varjolla se osaa käyttää kaikkiin aisteihin perustuvia lukuisia dramaattisia tekijöitä oivallisesti hyväkseen. Polkupyörävaras on varmasti kymmeneen vuoteen ainoa pätevä kommunistinen elokuva siksi, että se säilyttää merkityksensä, vaikka sen yhteiskunnallinen sanoma muutettaisiinkin käsitteelliselle kielelle. Sanoma sisältyy tapahtumiin piilevänä, mutta se on kuitenkin niin selvä, että sitä ei voi olla huomaamatta, eikä sitä voida myöskään torjua, koska sitä ei ikinä esitetä suoran teesin muodossa.\nTapahtumista salateitse kasvava viesti on ihmeellisen ja hirvittävän yksinkertainen: maailmassa, jossa tämä työläinen elää, köyhien on hengissä pysyäkseen varastettava toisiltaan. Jos elokuvan viesti liittyy yhteiskunnalliseen todellisuuteen, niin tämä vuorostaan on taustana moraaliselle ja psykologiselle draamalle, joka yksinään oikeuttaisi elokuvan. Tässä mielessä lapsen osuus on toteutettu nerokkaasti, juuri hän antaa työläisen seikkailulle sen eettisen, yksilön moraaliin liittyvän ulottuvuuden. Itse tarina olisi samanlainen ilman häntäkin, hän tyytyy seuraamaan isäänsä kävellen tämän rinnalla. Mutta tämä poika on intiimi todistaja, juuri tähän tragediaan kiinnitetty erityinen kuoro. Isän ja pojan välille syntyvä kohtalonyhteys on toteutettu niin hienosti, että se tunkeutuu moraalisen elämän juuriin saakka. Elokuvan lopun traaginen suuruus syntyy pojan isäänsä kohtaan tuntemasta ihailusta ja siitä, että isä on tästä tietoinen. Varastamisesta kiinnijääneen ja piestyn työläisen sosiaalinen häpeä ei ole mitään sen rinnalla, että poika on ollut näkemässä tämän häpeän. Kun isä saa houkutuksen varastaa pyörän, poika arvaa hänen ajatuksensa ja hänen hiljainen läsnäolonsa on miltei rivolla tavalla julmaa. Täytyy palata Chaplinin parhaisiin elokuviin, jotta löytäisi kaikessa täsmällisyydessään syvällisemmin, koskettavammin käsitellyn tilanteen. Poika palaa isänsä luokse tämän alennustilasta huolimatta, hän rakastaa tätä nyt kuin ihmistä, kaikessa häpeässään. Kädet, jotka yhtyvät, eivät merkitse anteeksiantoa, eikä lohdutusta, vaan isän ja pojan suhteen kaikkein vakavinta elettä: tasavertaisuutta.\n– André Bazin (1949), tekijätietoa tarkisti AA 15.2.2000


Me Itse - lapsiperheen touhuja: Traktorikakku: Case Magnum lumessa\nTraktorikakku: Case Magnum lumessa\nEmpalla ja Artzalla on niin paljon kivaa tekemistä päiväkodissa, että siitä on kotona vaikea pistää paremmaksi. Mutta kotona on yksi etu: kun lapsia on vain kaksi, voidaan tehdä juuri sitä, mitä kyseiset lapset juuri silloin haluavat tehdä.\nArtza ei paljon toiveita osaa esittää, joten kysyin Empalta, mitä hän haluaisi kaikkein mieluiten tehdä. "Traktorikakku" kuului vastaus. Joten eipä muuta kuin tuumasta toimeen.\nPohjana oli ihan perus kakkutaikina, jonka paistoin neliskulmaisella uunipellillä. Väliin tuli kermavaahtoa, rahkaa, mustikoita ja vadelmia. Päällekin kermavaahtoa (renkaiden päällysteessä myös kaakaojauhetta) ja kaikenlaisia koristeita. Emppa olisi halunnut punaisen traktorikakun, mutta sellaiseen ei nyt ollut tarvikkeita. Mutta oikeasti tämä traktori on punainen Case Magnum. Sen päälle on vain satanut lunta.\nEnsin mitataan jauhot\nSitten kananmunia ja sokeria\nÄiti kasasi kakun paloista. Emppa kostutti huolellisesti joka palan.\nKoristellaan. Nostolaitteet on oltava.\nTarkkaa puuhaa on koristelu.\nIsikin ehti kotiin juuri sopivasti kakulle.\nLähettänyt Jenni klo 15.13\nIlmapalloalus ja kitka\nTieteen takuutemput :)\nRakennuskilpailu värillisillä lieriöillä