Lisäys torstaina 11.1. Runsaiden kommenttien vuoksi lisään pari täsmennystä seuraavaan tekstiin. Tarkoitan bulimiakirjalla teosta, joka on pakko ahmia kerralla, mutta joka sisältönsä vuoksi herättää ristiriitaisia tunteita. Bulimiakirjat - ainakin mainitsemani - ovat mielestäni todella hyviä ja suosittelen niitä. Kyseiset lukukokemukset ovat kuitenkin kirjojen aihepiirien vuoksi rankkoja ja herättävät ainakin minussa voimakasta surua, myötätuntoa, pahoinvointia tai vihaa: ahmintaa seuraa pahoinvointi - mistä tuo keksimäni termikin. Näin jälkeenpäon ajateltuna termi on toisaalta kuvausvoimainen, mutta ymmärrän kyllä, että se saa ehkä kohottamaan kulmakarvoja. Pahoittelen, jos joku on kokenut termin vastenmieliseksi tai loukkaavaksi! Tyypilliseen tapaani olen keksinyt jotain ja painanut publish-nappia luottaen siihen, että rivien välissä on riittävästi vihjeitä ja että armaat lukijat ymmärtävät telepaattisesti tarkoitukseni. Jätän tähän kuitenkin tekstin, en siksi, että se olisi niin ansiokas vaan siksi, että vielä nostaa nämä kirjat esille.\nBulimiakirjat ovat teoksia, jotka ahmitaan liian nopeasti ja sitten oksennetaan. Olen huomannut, että useimmat bulimiakirjat ovat autobiografioita: kaunokirjallisuuten luokiteltuja muistelmia: ne ovat paitsi autenttisia ja koskettavia (samalla tapaa koskettavia, kuin esimerkiksi huipputerävä raastinrauta yhdistettynä kylmiin, märkiin käsiin ja pieneen palaan porkkanaa), myös eri tavalla totta, kuin muu kaunokirjallisuus. Se, että teoksen kannessa mainitaan sana "muistelmat" tai "omaelämäkerrallinen" vaikuttaa vääjäämättä lukukokemukseen.\nViimeisin bulimiakirjani on Augusten Burroughsin Juoksee saksien kanssa (Sammakko 2006). Heittäydyin lukemaan tätä villiä, kirpeää ja yököttävää kirjaa kansia tutkimatta ja sitten, joskus puolen välin jälkeen tajusin, että jumankauta, tämä on muistelmateos. Hyörgh. Päähenkilö ja kirjoittaja joutuu äitinsä sekopäisen psykiatrin kasvatettavaksi. Äiti on epätasapainoinen "runoilija" ja isä alkoholisoitunut matematiikan professori. Sana "levoton" ei tee oikeutta Augustenin lapsuudelle. Se on absurdi, hillitön, surullinen, karmea ja hullu. Ja niin ovat hänen ympärillään olevat ihmisetkin. Hän muun muassa yllättää äitinsä ja pastorin rouvan harrastamasta oraaliseksiä ja seurustelee 14-vuotiaana 34-vuotiaan miehen, psykiatrin ottopojan kanssa.\nBulimiakirjat ovat aina selviytyjän tarinoita. Vaikka lapsuus olisi kuinka riekaleinen, levoton, nyrjähtänyt ja - luvallanne - paska, niin ainakin kirjoittaja on elossa ja sellaisessa tasapainossa, että on pystynyt työstämään tapahtumat ja tekemään niistä kertomuksen.\nMuita bulimiakirjoja ovat mm. Jennifer Lauckin Siipirikko ja Tummat vedet, Frank McCourtin Seitsemännen portaan enkeli ja Liza Marklundin Uhatut. Lukekaapa ja varautukaa tyrmistykseen, pahoinvointiin ja ihanaan katharsikseen!\nSammakon päästi Jenni Joru kello 4:01 ip.\nLuen parhaillaan Augustenin Magical Thinking- opusta, jossa siinäkin viitataan tuohon Juoksee saksien kanssa- kirjan sisältöön. Melkoista menoa on Augustenilla ollut. Eikä näytä meno rauhoittuvan aikuisiälläkään, mikäli kirjoituksiinsa on uskominen. Hän muuten tarjoilee aika hyviä vinkkejä sinnikkäiden puhelinmyyjien karkoitukseen. Hahhahheehoo!!!\nMagical Thinking viihdytti (ja kauhistutti) sen verran kovaa, että Running with Scissors ja Dry odottaa hyllyssä. kiitos kirjavinkeistä!\nMagical thinking ja Dry ovat menneet multa ihan ohi. Kiitos vinkeistä itsellenne!\nHetkinen, mitäs bulimia-aiheista siinä seitsemännen portaan enkelissä oli?\nRunning with Scissors on ilmaantunut silmäkulmaan useasti kirjakaupassa. Pitäisiköhän tuo lisätä siis sille surullisen kuuluisalle listalle...\nEn tiedä tajuanko tuota ajatustasi bulimiakirjallisuudesta. Johtuen varmaan siitä, että jo tuo sana itsessään on niin vahvasti tunnesävytteinen, ettei siihen voi kokea liittyvän mitään positiivista.\nMutta kuulostaa tosiaankin lupaavalta tuo saksien kanssa juokseminen. Olen esimerkiksi addiktoitunut nk. leirikirjallisuuteen, koska se on vain niin ihanan kamalaa ja täysin totta.\nJos et ole sattunut törmäämään novelliin nimeltä "Pikku Emma" niin minun pitänee se sinulle skannata ja lähettää. Saattaisit löytää sen kauneuden kuten minä.\nEi bulimia-aiheista, vaan kirja on sellainen, että se pitää ahmia kerralla ja jälkeenpäin voi pahoin... Jennin mukanokkeluuttahan se.\nÄh, eilen vertaus tuntui vielä hyvältä, mutta olin väsynyt. No menköön. Brandon, en ole törmännyt Pikku Emmaan. Lähetä ihmeessä siihen mun omaan yksityiseen spostiin...\nMinusta bulimiakirja on aika nokkela kuvailmaus ja avautuu kyllä kirjoituksesi perusteella, mutta ei ilman sitä.\nNiinhän se on, jotkut kirjat tempaavat mukaansa. Syitäkin on useita. Mainitsemistasi kirjoista olen lukenut ainoastaan Frank McCourtin "Seitsemännen portaan enkeli", joten pohdin syitä pelkästään sen ja joidenkin muiden lukemieni kirjojen perusteella.\nTämäntyyppisiä kirjoja ahmitaan\n- koska ne on sujuvasti kirjoitettu\n- koska ihmisiä kiinnostaa myös elämän raadollisuus, vaikka oma elämä olisi turvallista\n- koska kirjailija prosessoi omia kokemuksiaan pysyäkseen järjissään\n- ja ennen kaikkea koska toivotaan herttaiselle päähenkilölle hyvää ja odotetaan kirjan tarjoamaa onnellista loppua\n- lopuksi, koska joillekin ihmisille tämänkaltaiset kirjat antavat lohtua ja toivon omasta paremmasta elämästä\nSain sellaisen käsityksen, että et pidä tämäntyyppisistä kirjoista ja siksi olet nimittänyt ne melkoisen negatiivisesti bulimiakirjoiksi. Minä taas en näe niissä mitään pahaa. Joillekin ihmisille tarjoava lohdun tunne on tarpeeksi hyvä syy näiden kirjojen olemassaololle.\nAnnoin väärän käsityksen. Arvostan erittäin paljon teoksia ja kirjailijoita, jotka mainitsin, mutta tykkääminen ja pitäminen tuntuvat ilmauksina vääriltä, koska lukukokemukset ovat olleet niin rankkoja. Kirjat ovat todella hyviä ja suosittelen niitä kaikille, mutta ne eivät todellakaan ole mitään kivoja ja mukavia hyvän mielen kirjoja. Lukukokemusta helpottaa vain tieto siitä, että kirjoittaja on selvinnyt kokemastaan.\nKäytin bulimia-termiä kuvaamaan kyseisten teosten aiheuttamaa ahmimis-pahoinvointi -reaktiota. Itse ainakin todella ahmin kirjat, kykenemättä päästämään niitä käsistäni, vaikka välillä täytyi itkeä tirauttaa. Lauckin ja Marklundin Uhattujen kanssa olen valvonut ja jyrsinyt kynsiäni, Burroughsin teoksessa oli viileyttä ja absurdia huumoria, se ei tunkenut niin ihon alle.\nEhkäpä tietyssä teini-iän vaiheessa ahmitut rankat huumekuvaukset (tyyppiä Christiane F tai Sid & Nancy) menevät tähän kategoriaan? Vai onko siinä kyse vain sosiaalipornosta? Ja sitähän eivät sivistyneet ihmiset harjoita lainkaan?\nJoka tapauksessa, pätevä arkkiesimerkki juuri kuvaamasi kaltaisesta kirjasta oli minulle Emmanuel Carreren "Valhe" - hienosti kirjoitettu, hirvittävä kirja, joka oli pakko lukea yhdeltä istumalta ja jonka jälkeen olisi halunnut polttaa koko teoksen poroksi.\nHa, kootaan lista teoksista, jotka tarvitsevat tupakka-aski -tyylisen suojatarran. Varoitus, olet tarttumassa bulimiakirjaan, joka pitää sinua pihdeissään ja saa sinut yökkäämään, muttet VOI lopettaa lukemmista...\nei tässä tekstissä ollut alunperinkään mitään epäselvää. imho tietysti.\nlisäisin bulimiakirjalistalle (ainakin joskus 12-16 vuotiaana koettuna) papillon ja mila 18.\nkomppaan matlista. ioho siis :-)\nTäytyy vielä sanoa tuosta McCourtin Seitsemännen portaan enkelistä, että se oli todella hyvä mutta rankka teos. Minulle jäi viikkokausiksi vahvasti mieleen (okei, näemmä vuosikausiksi), miten kirjailijan pikkusisar kuoli keuhkokuumeeseen tms. ja hänen pienen päänsä tekemä painauma näkyi tyynyssä vielä, kun ruumis oli jo viety pois. Se tuntui niin riipaisevalta mielikuvalta, että ulvoin kuin Niagara.\nSeitsemännen portaan enkelissä oli myös viistoa huumoria, naurua kyynelten läpi. Itse repesin täysin kohdassa, jossa Frank pääsee ripille ja oksentaa jälkeenpäin koko pyhän ehtoollisen takapihalle. Isoäiti (tai joku muu vanhempi nainen, en muista enää) hätääntyy Jeesuksen veren ja ruumiin alennustilasta ja ehättää kysymään papilta, mitä asialle pitäisi tehdä. Pappi käskee yksioikoisesti huuhtomaan sotkun pois. Mummo aikoo tehdä työtä käskettyä, mutta keksii vielä varmistaa, tuleeko siihen käyttää vihkivettä...\nNo. Vitsien selittäminen ja niin edelleen.\nMusta tuntuu, että Lauckin Siipirikko ja Tummat vedet ja Marklundin Uhatut ovat sitä bulimiakirjojen niagara ja tuska -äärilaitaa. Seitsemännen portaan enkelissä ja Juoksee saksien kanssa -teoksessa kerronta on sen verran viileää ja etäännyttävää, että tilaa jää absurdille, vapauttavalle huumorille.\nMiten te selviätte ioholla ja imholla, kun mulle tulee aina vähintään lglcadqg?\nme ei varmaan puhuta samasta asiasta :)\nMinulla tuli mieleen kirja Tsernobylista nousee rukous. Se ei kyllä ole vapauttava, vaan ahdistava. Siinä on niiden ihmisten kertomuksia, jotka selvisivät siitä hengissä. Ainakin siiheksi että saattoivat kertoa tarinansa...\nAloittelin sen lukemista, mutta hermo ei kestänyt enempää kuin ensimmäisen tarinan. Se kummittelee mielessäni vieläkin. Mutta jos joku haluaa todella tietää, millaista se oli, niin tuosta kirjasta se selviää.\nKiitos kirjavinkeistä, vaikuttivat todella mielenkiintoisilta. Täytyypä käydä kirjastossa vilkuilemassa, josko löytyisi.\nmatlis: ...ja näin hän jälleen paljastaa sivistyksessään ammottavan norsunmentävän aukon...\nWilhelmiina: kiitos vinkistä. Olen joskus sormeillut kirjaa ja miettinyt, josko kykenen lukemaan sen.\nHieman hämärä oli tuo, että mikä on bulimiakirjan loppufiilis, mutta nyt tajusin minäkin :D Juu, termi on oikein hyvä. Ja vielä parempaa on tämä lista ihanan kamalista kirjoista.\nIsoin kiitos Wilhelmiinalle Tšernobyl-kirjavinkistä! Edellisessä omassa kirjoituksessa nimittäin paasasinkin tästä minulle rakkaasta säteilyaiheesta.\nJenni, lähetän sen Pikku Emman sinulle heti kun käyn porukoilla ja saan sen kuvattua tai skannattua. En uskalla hehkuttaa liikaa, ettei se menisi pilalle.\nB: odotan innolla:)\nJuu, siis minähän en laskisi tuota McCourtin kirjaa bulimiakirjaksi, vaikka se onkin koukuttava ja riipaiseva ja hauska. Siinä on niin paljon huumoria ja selviytymisen otetta, että se ei aiheuta pahaa oloa. Niagaran lailla ulvomista kyllä. Minä muistan itkeneeni ja nauraneeni ihan hillittömästi sen kanssa.\nNoita muita en ole lukenut, mutta käsittäisin bulimiakirjaksi sellaisen, joka aiheuttaa lukiessa ahdistusta tai pahaa oloa, hirveitä mielenheilahteluja tms ja sitten katharsis.\nMutta kaipa jokainen määrittelee tuon ihan henkilökohtaisesti, että mikä miltäkin tuntuu.


Vieraskynästä: Sitoudutko vai suostutko - CC Valonen\nVieraskynästä: Sitoudutko vai suostutko\nAiemmin kirjoitin tavoitteiden happotestaamisesta SMART-menetelmällä ja tavoitteiden palastelemisesta helpommin hallittaviin eli pienempiin osiin. Molemmat työkalut liittyvät tavoitteiden hallintaan rationaalisessa mielessä: ymmärrän, että tätä tavoittelen ja että tällaista toimintaa tavoitteeseen pääseminen edellyttää.\nTavoitteen merkityksellisyydellä on väliä\nBlogin kirjoittaja Jaakko Lintunen on kokenut yritysjohtaja, joka toimii yrittäjänä Kasvupuoti Oy:ssä. Jaakko auttaa asiakkaitaan myymään enemmän ja johtamaan paremmin muutosjohtamisen, business coachingin ja myynnin kehittämisen avulla. Lisätietoa Kasvupuodista https://www.kasvupuoti.fi\nTämä blogi on aiemmin julkaistu Kasvupuodin blogisarjassa.


JymyJussien A-pojille kolmen pisteen voitto Kankaanpäästä\nSkaala Areenalla pelatun ottelun vei JymyJussit nimiinsä kauden parhaalla suoristuksella 2 – 0 (4-1, 15-4). Vastassa oli kaikki ottelunsa voittanut Kankaanpään Mailan yhdistelmä. Ottelusta odotettiin etukäteen tiukkaa koitosta ja ensimmäinen jakso olikin kovaa taistelua pisteistä.\nEnsimmäinen jakso alkoi KaMan sisävuorolla, mutta ilman tuloksia. JymyJussit saivat onnekkaasti 1-0 juoksun harhaheitolla. Toisessa vuorossa KaMa jäi jälleen nollille, mutta JymyJussit onnistui kolmesti. Ensi Ossi Maunula näpäytti Juho Peltoniemen, Markus Hallasuon kupperi saatteli Tuomas Raunion kotiin ja vielä Ville Rinta-Hynnilän kakkosrajanäpillä Ville Kirjala toi tilanteeksi 4-0. Kolmannessa vuorossa Elias Lilja löi takaa läpi ja juoksi kunnarin 4-1. Näin ensimmäisen jakson juoksut oli tehty.\nToisella jaksolla JymyJussit löivät kauden juoksuennätyksen yhdessä ottelussa. Heti ensimmäisen aloittavalla JymyJussit menivät 3-0 johtoon. Ensin Ossi Maunula löi pitkän näpin linjaan Juho Peltoniemi toi ja heti perään ns. pussarin kakkospolttajalle, nyt tuojana Tuomas Raunio, tilanteeksi 2-0, kun vielä Antti Toivola löi kolmospesän päältä läpi, tuojana Ossi Maunula, niin tilanne oli 3-0. Toivolan lyönti oli kunnarin arvoinen, mutta tällä kertaa aita pysäytti. Ensimmäisen tasoittavalla KaMa tuli vielä ”iholle”, kun Ville-Veikko Olli kotiutti Mikael Sillanpään kolmospussiin suuntautuneella lyönnillä ja Elias Lilja löi samaan paikkaan ja Ville-Veikko Olli toi ohiheiton avittamana, tilanne 3-2.\nJymyJussien paras sisävuoro osui toisen alkuun. Sisävuoron jälkeen tilanne oli upeiden suoritusten jälkeen 9-2 ja jakso oli ratkennut. Lyöjinä olivat Hallasuo, Toivola, Piispanen (1+1), Rinta-Hynnilä ja Rajahalme. Tuojina olivat Peltoniemi, Tyynelä, Kirjala, Piispanen x2 ja Peltoniemi uudelleen. Toinen vuoro meni KaMalta nollille ja JymyJussit lisäsivät juoksutiliä yhdellä, kun Hallasuo kotiutti Tyynelän. Kolmas vuoro jälleen KaMalta nollille.\nNeljännen alussa Hallasuo löi kupperin väliin ja polttaja sirvautti sen verran, että sekä Raunio että Rajahalme ehtivät kotiin 12-2. Toivola löi 3-pesästä vielä läpi 1+2, tuojina Maunula ja Hallasuo sekä Toivola itse, tilanne 15-2. Tasoittavallaan KaMa kaunisteli, kun Luukas Poutanen löi keskisaumasta Teemu Utusen kotiin ja Mattias Kitola kotiutti räpylän alta Elias Liljan, 15-4.\n- ”Taas tähän astisista peleistä paras. Peli aukesi niin sisä- kuin ulkopelin osalta ja saatiin paljon onnistumisia. Pelattiin hyvää peruspeliä niin sisällä kuin ulkona”, totesi pelinjohtaja Hylkilä. ”Hienoa, että poikien kova harjoittelu ja yritys palkittiin nyt hyvillä suorituksilla”, jatkaa Hylkilä.\nJymyJussien juoksuja löi kuusi eri pelaajaa ja toi yhdeksän eri pelaajaa, joten onnistumisia tuli laajalla rintamalla. Eniten juoksuja löivät Antti Toivola (1+4) ja Markus Hallasuo, viisi lyötyä. Kärkilyöntejä löivät Toivola ja Maunula kumpikin kahdeksan. Ottelussa palkittiin Kankaanpäästä Mikael Sillanpää, joka meni hyvin kentälle ja JymyJusseista Ossi Maunula, hän onnistui niin ulkona kuin sisällä.


Gatineau Archives - Charlotta Eve\n2017-09-14\tSkincare 5 Comments\nTässä kysymys, jota kuulen jatkuvasti (lähinnä mieheltäni), ja joka on yhä monelle muullekin mysteeri:\nMiksi rasvoittuvaa ihoa täytyy kosteuttaa? Ja tätä kysymystä seuraa yleensä:\nEikö se ole jo tarpeeksi rasvainen? Miksi lisäät rasvaa siihen?\nSe on hyvä kysymys ja ymmärrän sinänsä logiikan sen takana. Kuitenkin, asia on näin: kosteus ja rasvaisuus eivät ole sama asia. Jopa rasvainen iho voi kuivua ja olla silti öljyinen. Joissain tapauksissa se on öljyinen siksi, että se on kuiva. Hyvä esimerkki tästä olin minä, kun olin Acnatac -kuurilla. Ihoni oli äärimmäisen kuiva, mutta samaan aikaan olin hukkua omaan öljyyni. On erittäin yleistä, että ihossa ei ole vain yhtä ongelmaa. Esimerkiksi sekaiho voi olla äärimmäisen rasvoittuva, mutta jotkin osat kasvoista ovat normaalit tai kuivat. Joten ihoa täytyy kosteuttaa.\nTärkein asia kosteusvoiteissa ei ole vain se, että ne kosteuttavat ihoa. Ne tasapainottavat sitä. Ne ovat ‘hoito’ ihonhoidossasi. Peset ihon ehkä useammallakin tuotteella ja huuhdot ne pois, mutta voiteen jätät iholle, vai mitä? Rasvoittuvassa ihossa kosteusvoide (ollessaan oikeanlainen iholle) tasapainottaa talintuotantoa ja siten ihoa. Se ei vain poista kuivuutta ihosta. Se tasapainottaa ja suojaa ihoa luomalla pienen blokin ihon ja ulkomaailman vällille. Rasvoittuvalle iholle on lisäksi olemassa mattapinnan jättäviä voiteita, joiden tulokset näkyy ja tuntuu välittömästi (iho ei kiillä ja se jos mikä on voitto monelle). On monia asioita, joita voide voi tehdä ja se riippuu aina voiteesta, mutta ymmärrätte varmaan idean.\nJoten, vastatakseni kysymykseen vielä kerran: rasvoittuva iho tarvitsee kosteutusta, koska\nse on kuiva – tai halutaan ennaltaehkäistä sitä kuivumasta\nkoska kosteusvoide tasapainottaa ihoa ja voi siten auttaa öljyisyyttä, näppyjä, punoitusta tms.\nkoska kosteusvoide suojaa ihoa\nkoska kosteusvoide saa ihon näyttämään ja tuntumaan vähän paremmalta\nKuvat minusta: Inka Lähteenaro edit: minä\nMutta koska rasvoittuva iho tuo haasteita ihonhoitoon ja vääränlainen voide voi oikeastaan pahentaa tilannetta, seuraava kysymys onkin:\nRasvoittuvan ihon kosteuttaminen on eri asia – kuin vaikkapa kuivan ihon. Oikeiden tuotteiden valitseminen ei ole helppoa. Tuotteiden täytyy lähtökohtaisesti olla kevyempiä, ainesosien sopivia epäpuhtauksiin taipuvaiselle iholle ja käyttäjäkokemuksen miellyttävä. Kuten opittiin, ideana ei ole saada kasvoja tuntumaan entistä rasvaisemmilta.\nHyviä kosteuttajia rasvoittuvalle iholle ovat kasvovedet, suihkeet, seerumit, fluidit, geelit ja muut ohuet voiteet. On hyvä idea käyttää hieman paksumpaa kosteuttajaa iltaisin ja kevyempää settiä aamuisin. Mutta jokaisen iho on aina erilainen ja jokaisen iholla on eri tarpeet. Kannattaa kokeilla erilaisia tuotteita, jotta löytää ne itselle sopivat.\nToinen juttu, joka voi toimia myös rasvoittuvalle iholle ovat öljyt. Se voi kuulostaa pelottavalta, mutta kevyt öljy voi tehdä ihmeitä. Kokeile vaikka arganöljyä tai jojobaöljyä (lue niistä lisää täältä).\nOmalla ihollani (joka on sekaiho, eli sekä rasvoittuva että normaali/kuiva) olen huomannut sen, että tarvitsen eri tuotteita eri vuodenaikoina. Luonnollisestikin talvella on siis käytössä hieman tuhdimpia tuotteita, kuin kesäisin, jolloin iholle saattaa riittää kosteutukseksi pelkkä seerumi tai kosteussuihke (ja aurinkovoide). Eli voi olla aikoja, kun et tarvitse voidetta. Rasvoittuva iho kesällä voi olla sellainen. Mutta yleensä silloinkin käytössä on aurinkosuoja, joka sekin on tietynlainen voide. Ja aurinko kuivattaa ihoa, joten saatat sitten kuitenkin tarvita jotain. Aloe Vera rauhoittaa ihoa ja on myös ihanan kevyt kosteuttaja.\nMitkä tuotteet ovat hyviä kosteuttamaan rasvoittuvaa ihoa?\nTässä tuotesuosituksia kokeilemistani ja hyväksi todetuista tuotteista rasvoittuvalle ja sekaiholle.\nIhanan kevyt geeli, joka on täydellinen varsinkin kesäisin, sillä se sisältää paljon aloe veraa. Postaus täällä.\nIhanan tehokas geeli, joka sisältää etanauutetta. Postaus etanauutteesta ihonhoidossa täällä.\nIhana hoitovesi/seerumi, jonka voi laittaa voiteen alle tai käyttää sellaisenaan todella rasvaisella iholla.\nKevyt geelivoide. Postaus L’occitanen Aqua Reotier -tuotteista täällä.\nDECLÈOR Aroma Purete Mattifying FluidIhana kevyt kosteusvoide, joka jättää mattapinnan. Olen testannut Declèorin koko Aroma Purete -linjan, josta tykkäsin kovasti. Yhdistin tämän voiteen Ylang Ylang öljyyn ja öisin käytössä oli balmi. Declèor käyttää tuotteissaan aromaattisia öljyjä, joten tuotteissa on melko vahva tuoksu. Aromaattiset öljyt kuitenkin haihtuvat nopeasti. Itse tykkään tuoksusta ja se on mielestäni rauhoittava. Vitsit tulee ikävä kaikkia vanhoja ihania tuotteita näitä listatessa!\nGATINEAU Clear&Perfect Purifying Powder Emulsion\nMattapinnan jättävä voide. Tämä oli ihana. Olen kokeillut koko Clear&Perfect sarjan, josta pidin. Pakko mainita myös sarjan ihanan kevyt geelimäinen seerumi, joka toimii kesällä sellaisenaan kosteusvoiteena.\nTuote, johon olen tällä hetkellä ihan koukussa. Rakastan geelivoiteita – niissä tuntuu olevan omalle iholle se paras koostumus. Tämä on kevyt, mutta kosteuttava ja ihanan raikas. Käytössä on nyt myös Seaweed -kasvovesi, joka on myös ollut loistava iholle.\nIhanan raikas kosteuttava suihke. Tykkään aamuisin suihkauttaa vähän tätä iholle ennen voiteen levittämistä.\nLavera Hydro-Effect Day Cream*\nMADARA SOS Hydra-Repair Intensive Serum\nMaailman ihanin kosteuttava seerumi. Tämä riittää kesällä yksinään rasvoittuvan ihon kosteusvoiteeksi. Talvella se tuo lisäkosteutta voiteen alla. Olen kirjoittanut tästä aikaisemminkin täällä ja se loisti tähtenä myös vuoden parhaimmissa tuotteissa.\nKevyt fluidi ensimmäisiin ikäntymisen merkkeihin. Postaus täällä.\nMADARA Moisturizing Mist Daily Defence Nokkonen by Noora\nMaailman pitkin nimi tuottella – mutta itse tuote on hyvin simppeli ja ihana. Tämä on aloe veraa ja nokkosta sisältävä kosteussuihke, joka tuoksuu ihan taivaalliselta. Itse tykkäsin käyttää tätä voiteen alla – tai pitkin päivää raikastamaan kasvoja. Tuotehan on Noora– bloggaajan käsialaa (mikä on niiin siistiä!).\nSiinäpä näitä – toivottavasti postaus oli hyödyllinen. Nyt kertokaa minulle: mikä on sinun ihotyyppisi ja lempi kosteuttajasi? Ja myöskin: pitäisikö tätä listaa päivittää sitä mukaa, kun löydän uusia toimivia tuotteita?


Päivänpesän elämää: Ananas-Aatu ja arvontamuistutus\nPieni muistutus blogin 10v arvonnasta joka päättyy perjantaina 8.3. klo 18:00. Kaikki siihen mennessä jätetyt kommentit osallistuvat vaikka eivät näkyisikään heti julkaistuna.\nMeidän Aatu-kissa, dementikko ja vanhus aiheutti taas ihmetystä. Lapset syövät joskus kiireisinä arki-iltoina kaupan valmispitsoja niin, että niitä vähän tuunaillaan kotona. Lisätään kaikenlaista ja poistetaan ananakset.\nAatusta on tullut kova ruuan kerjuri, kun jääkaappi aukeaa, on Aatu paikalla välittömästi. Kerran oli taas valmispitsan ilta ja Aatu siinä viressä kovasti kerjäsi herkkupalaa. Niinpä kokeeksi heitin sille pitsan päältä poistetun ananaksen ja kappas, Aatu söi sen ja syöksyi saman tien naukumaan lisää.\nSiitä lähtien Aatu on saanut kaikki ananakset pitsojen päältä ja lempinimen Ananas-Aatu. Enpä ole ennen tavannut kissaa joka söisi ananasta, tai ylipäätään mitään hedelmää. Aatun kohdalla saattaa vaikuttaa muistin heikentyminen, ei se ennen osannut edes kerjätä, saatikka, että olisi syönyt mitään muuta kuin raksuja.\nTunnisteet: arvonta, kaikenmaailmanhöpinöitä, kissat\nKivisen Vilma 8. maaliskuuta 2019 klo 6.08\nEipä luulisi ananaksen kissan herkkua olevan! Meillä edellinen koira söi hedelmiä, nykyinen nyrpistää vain kuonoansa niille.\nKatja 8. maaliskuuta 2019 klo 19.02\nAatu tekee kaikkea höpsöä nykyään, meidän pieni höpsökkä <3\nBetween 8. maaliskuuta 2019 klo 8.48\nAatu on perehtynyt ilmastonmuutokseen ja ryhtynyt vegaaniksi (vaikka ananas tuskin on niitä ilmastoystävällisimpiä hedelmiä). Meidän Juuso alkoi viimeisinä aikoinaan syömään juustonaksuja ja popcorneja.\nAatu on kyllä niin söpö kissa!\nKatja 8. maaliskuuta 2019 klo 19.03\nToisaalta maistuisi myös kinkut jääkaapista mutta onhan se hyvä että jotain kasvisperäistä on lisätty eikä mene ananakset kompostiin. Juustonaksut ja popcornit eivät nekään lienee ihan tavallisia kissalle maistuvia juttuja.\nNavettapiika 8. maaliskuuta 2019 klo 9.40\nVanhuus ei tuu yksin kissillekkää, kylykijääsenä tuloo kaikkia kummallista.\nKatja 8. maaliskuuta 2019 klo 19.04\nEi tule, muuttunut makuaisti on saanut monta kertaa meidät ihmettelemään.\nKivipellon Saila 8. maaliskuuta 2019 klo 10.08\nVoi että on ihana kisu! Varmaan ananas maistuukin, eipä kissankaan suu tuohesta ole! Meillä Sulo tykkää vispipuurosta!\nKatja 8. maaliskuuta 2019 klo 19.05\nAatu on suloinen, niin pieni ja kevyt nykyään vaikka syökin hyvin. Vispipuuro, aika hassu sekin kissan syömänä.


ambulatorisk skola - Förvaltningshistorisk ordbok - SLS\nPieni, kiertävä koulu maaseudun (köyhille) lapsille. Ensimmäinen perustettiin 1694 Kemiöön. Vuodesta 1840 kiertokoulu oli nimitys koululle, jossa sama opettaja opetti periodisesti eri paikkakunnilla lukuvuoden aikana. Kiertokouluja toimi vielä 1930-luvulla.\nSonck, J. G. (Johan Gideon) , Ruotsalais-suomalainen laki- ja virkakielen sanasto, Svensk-finsk lag- och kurialterminologi , 103 1903 , 16 (ambulatorisk).\nDåtida finska kiertokoulu


Enemmän tuloksia digikehityksestä ja ketteryydestä - sparrausta, konsultointia, fasilitointia, digikehityksen johtamista palveluna – HAFORES\nSparrausta, konsultointia, valmennusta, fasilitointia, kehityksen johtamista palveluna\nDIGIKEHITYKSESTÄ, KETTERYYDESTÄ, ITSEOHJAUTUVUUDESTA\nSparrausta, konsultointia, valmennusta, fasilitointia\nja kehityksen johtamista palveluna\nElämme digimurroksessa. Lähes jokainen johtaja näkee, että digitalisaatio tuo uusia mahdollisuuksia asiakashankintaan, toiminnan kasvuun ja tehostamiseen.\nMitkä ovat mahdollisuudet ja oikeat askeleet juuri teidän yhtiöllenne? Miten käytännössä asettaa asiakas kehityksen keskiöön? Miten käytettävissä olevilla resursseilla voisi tehokkaasti hyödyntää uudet mahdollisuudet? Mitä olemassa olevasta tekemisestä jätetään menneisyyteen tai tehdään uudella tavalla? Miten valita oikeita toimijoita ja työkaluja nopeasti kasvavasta mahdollisuuksien valtameresta? Miten voidaan digitalisoitua niin, että kulut pienenevät ja tulot kasvavat eikä päinvastoin? Miten muuttaa organisaatiota ketterämmäksi ja muutoskykyisemmäksi?\nAutan löytämään vastauksia näihin ja muihin kysymyksiin sekä päästä digikehityksessä tuloksekkaasti eteenpäin.\nOnko organisaationne digikehityksen haasteena jokin alla olevasta?\nDigikehitys tapahtuu hitaasti tai ei ollenkaan: resurssit tai osaaminen ei riitä\nKäytetään tai halutaan käyttää digikumppaneita, mutta\nei riitä osaamista niiden palvelujen ostamiseen ja hyödyntämiseen\nyhteistyö ei tunnu toimivan riittävän hyvin\nuusien ratkaisujen käyttö jää heikoksi\nkäyttöönotto tapahtuu hitaasti ja tehottomasti\ntarvittavia omien prosessien ja toimitapojen muutoksia ei oikein tapahdu\nDigikehityksen mahdollisuuksien hyödyntäminen omassa toiminnassa on epäselvää\nDigiratkaisuja kehitetään ja uusia järjestelmiä otetaan käyttöön jatkuvasti, mutta\nsaatu hyöty jää usein alhaiseksi tai epäselväksi\nhankkeet kestävät odotettua kauemmin ja ylittävät budjetin, loppuratkaisujen laatu odotettua alhaisempi\nkokonaiskuva on epäselvä\nAutan teitä digitalisaation haasteissa\nja mahdollisuuksien hyödyntämisessä\nsekä toimintatapojanne kehittämisessä\nnopeampien tulosten saamiseksi\nOta yhteyttä ja kerro haasteistasi\nJohdon sparraaja, konsultti, valmentaja, fasilitaattori, digikehityksen johtaja palveluna, IT-tohtori\nNykytilan analyysi ja kehitysehdotukset\n10 tuntia työtä, esim. haastattelut, havainnointi, työpaja avainhenkilöiden kanssa jne.\nChief Digital Officer (CDO) palveluna\nJatkuvampi apu organisaation digikehityksen ja ketteryyden kehityksen fasilitoinnissa ja kokonaiskuvan johtamisessa.\nAlk. 3 920 €/kk – 1 pv/vk\nJohtajalle, esimiehelle, yrittäjälle, johtoryhmälle.\nYksittäinen sessio 1-2h: 260 €\n5 sparraussession sarja: 980 €\nTyöpaja tai valmennus\nJohtoryhmälle, tiimille, useamman tiimin porukalle.\nPuoli päivää: 980 €\nKoko päivä: 1600 €\nHintoihin lisätään alv ja matkakulut pääkaupunkiseudun ulkopuolelle.\nPohditaan yhdessä, miten voisin auttaa.\nsoita: +358 50 568 5725, laita sähköpostia: nataliya.german@hafores.fi\ntai täytä alla olevan lomakkeen


Osaamiskeskus Koordinaatti palveluksessanne | Koordinaatti\nOsaamiskeskus Koordinaatti palveluksessanne\nKoordinaatin kehittämispäällikkö Jaana Fedotoff kertoo tässä tiedotteessa, mitä Koordinaatin alkuvuoteen kuuluu.\nKoordinaatti jatkaa osaamiskeskuksena maaliskuun 2020 loppuun asti. Vuoden kolmen ensimmäisen kuukauden aikana viemme  sovitut osaamiskeskustehtävät päätökseen ja tuotamme  resurssien puitteissa nuorisoalan toimijoille  asiantuntija- ja tukipalveluita.\nVoitte siis edelleen kääntyä puoleemme muun muassa koulutus- ja konsultointipyynnöin. Erityisesti, jos haluatte infoa tai sparrausta verkossa liittyen nuorten tieto- ja neuvontapalvelujen toteuttamiseen ja kehittämiseen, niin tämä järjestyy! Lisäksi Koordinaatin koulutuskalenteria kannattaa seurata, sillä se tulee päivittymään vielä tällä viikolla.\nKoordinaatissa  työskentelee  nyt osaamiskeskustehtävässä kolme henkilöä, joten ihan samanlaisella palvelukapasiteetillä emme toimi. Ylläpidämme ja huolehdimme asiakaspalvelusta Nuortenideat.fi-vaikuttamispalvelussa, nuorille suunnatussa Nuortenelämä.fi-palvelussa sekä  Nutitilastot.fi-tilastointipalvelussa. Vastaamme näiden valtakunnallisten palvelujemme koulutuksista ja viestinnästä.\nTietyt sisäiset kehittämisprosessit ovat viittä vaille valmiit, ja asiakasyhteydenottoihin vastaamme aika lailla  ilman viivettä. Olemme siis tavoitettavissa ja osaamisemme on edelleen käytettävissänne.  Lisäksi Koordinaatilla on meneillään erillinen  Groomingin tunnistaminen ja ennaltaehkäisy nuorisotyössä -hanke, jossa työskentelee kaksi henkilöä.\nOsaamiskeskustoiminta on muutoksessa. Osa aiemmin toimineista ”oskeista” on päättänyt toimintansa vuoden 2019 loppuun. Muutama osaamiskeskus, Koordinaatti mukaan lukien, toimii vielä vuoden alkukuukaudet.\nVANUPO näyttää yhteiselle työlle suuntaa\nValtakunnallinen nuorisotyön ja -politiikan ohjelma (VANUPO) vuosiksi 2020–2023 hyväksyttiin joulukuun lopussa. Valtioneuvosto linjasi periaatepäätöksessään toimet, joilla edistetään nuorten kasvu- ja elinoloja hallituskauden aikana. VANUPO on poikkihallinnollinen ohjelma, joka hyväksytään joka neljäs vuosi. Ohjelman pääteemoja ovat nuorten syrjäytymisen ehkäisy sekä merkityksellisen elämän, turvallisuuden ja osallisuuden vahvistaminen.\nVANUPO on ohjelma, jonka soisimme kuluvan kaikkien nuorten parissa toimijoiden käsissä tulevina kuukausina ja vuosina. Se avaa näkymän yhteiskunnallisesta tahtotilastamme ja näkemyksistämme, joita pidämme tärkeinä nuorten asioita edistäessä. Se toimii hyvänä suunnannäyttäjänä poikkihallinnolliseen yhteistyöhön ja nuorisotyön linjauksiin kaikilla tasoilla.\nOsaamiskeskusten tulevan kauden painopisteet\nVANUPOssa määritellään osaamiskeskustoiminnalle kuusi painopistettä: nuorisotyö kunnassa, nuorisoalalla toimivien järjestöjen tilannekuva ja vaikuttavuus, osallisuus ja vaikuttaminen, kohdennettu nuorisotyö, digitaalinen nuorisotyö sekä nuorisotyö kouluissa ja oppilaitoksissa.\nTaustalla on pyrkimys vahvaan yhteistyöhön eri toimijoiden välillä. Myös osaamiskeskusten toivotaan olevan tiiviitä yhteenliittymiä.  Osaamiskeskusten tehtävänä on kehittää ja edistää nuorisoalan osaamista, asiantuntijuutta ja tiedonkulkua nuorisolain mukaisesti. Erityisesti 2 §:n mukaiset tavoitteet ovat keskeisiä.\nNuorisolain mukaan opetus- ja kulttuuriministeriö hyväksyy osaamiskeskuksen valtionapukelpoisuuden määräajaksi, joka on kytketty ohjelman kauteen. Uudet nuorisoalan osaamiskeskukset vuosiksi 2020–2023 valitaan alkuvuodesta. Valtakunnallisten nuorisoalan osaamiskeskusten valtionapukelpoisuushaku on parhaillaan käynnissä. Hakuaika päättyy 14.2.2020.\nYhteistyöterveisin NUORI2020-tapahtumasta Tampereelta\nLisätietoja osaamiskeskushausta OKM:n verkkosivulla.


Osta Proquin (ciprofloxacin) 500mg Ilman Reseptiä | Suomi Apteekki Proquin\nOsta Proquin (ciprofloxacin) 500mg hinta Suomessa ilman reseptiä apteekki\nMitä proquin tekee minulle?\nHevosten metabolinen oireyhtymä on lisääntyvä ongelma, proquin 500mg. Niinpä monia työyhteisöjä leimaa toveruuden sijasta vainoharhaisuus. Häkä tappaa salakavalasti - se ei haise eikä sitä näe, apteekki azathioprine vantaa. Silloinkin tarvitaan ensin valvottu välttö-altistuskoe, jonka. Mipolam -lattioissa on Evercare -pinta, jonka ansiosta lattian ylläpito, doxakne hinta suomessa hinta. Seino auttaa nuoruusiän aknen hoidossa tasapainottomalla aktivoitunutta hormonitoimintaa ja stimuloi rintojen ihon toimintaa. Lesbonaiset hakevat niin fantasiaa kuin realismiakin, proquin apteekkiverkkokauppa vaasa. Keltaisiin kiirehtiminen on maan tapa, joka syö liikenteen pelivaraa ja lisää onnettomuuksien riskiä. Maahan tuotavat eläimet laitetaan karanteeniin, jotta voidaan varmistua niiden terveydestä, proquin hintavertailu joensuu. Pakollisena oli luut ja lihakset, niiden.\nProquin: Käyttökohteet ja indikaatiot\nNestemin tuotteeseen on lisätty magnesiumia ja kaliumia, jotta solujen elektrolyyttitasapaino, ciprofloxacin 500mg. Menin sitten asiantuntevalle diabeteslääkärille, joka on ollut mukana laatimassa raskausdiabeteksen käypähoitoa. Myös aikuisilla tehdään herkästi nielurisojen poistoleikkaus jo ensimmäisen, proquin halvat tampere. Kirja ei nyt ole käsillä, joten en pysty tarkistamaan mitkä. Botulinumneurotoksiineja tunnetaan seitsemän eri serotyyppiä, ihmiselle myrkytyk- siä aiheuttavat tavallisimmin tyypit A, B ja E, sekä harvemmin, halvalla proquin resepti. Outdoor liesi camping Tuulilasi 08.09.10 kevyt kokoontaitettava alumiinioksidia tuulenohjain tuuli aluksella. Virukset eivät ole vaarallisia, mutta potilaan on, on-line proquin tampere. Miehillä tippurin itämisaika on muutamia päiviä, jonka. Onko täällä ketään, joka vois kertoa oireista ennen infarktia ja mistä ne mahdollisesti erottaa muista vaivoista, virosta eulexin kuopio. Malagalaisessa sairaalassa todettiin nekroosi, joka oli seurausta kuudennesta nenäleikkauksesta.\nKuinka paljon proquin maksaa taskusta?\nKemian ja mikrobiologian laboratorion palvelut kuntayhtymä ostaa, Proquin (ciprofloxacin) 500mg. Multapa löyty hyytyny aivoverenvuoto ja se on todennäkösimmin ollu jo. Kosketustartunnan mahdollisuus on suurin potilaan lähihoitotilanteissa, proquin jotta resepti. Muuttuneessa muodossa hemoglobiini, methemoglobiinia on osa veren joiden tehtävänä happea elimistössä on aina läsnä veressä pieninä. Albuterol, beeta-agonisti, on lupaava agentti tämä tyyppi farmakologiset lähestymistapa, tablettia flunazul helsinki. Subkliinisessä eli piilevässä utaretulehduksessa maidonmenetys aiheutuu tuotoksen heikkenemisestä utareen. Sitä voivat aiheuttaa myös suolen ympärillä olevat yhteenkasvettumat, pilleri levocarb. Cesium-137:n puoliintumisaika on 30 vuotta, joten aine aiheuttaa vielä pitkään palovammavaaran ja saattaa jopa tappaa lähellä olevia ihmisiä. Nykyisin kuvia otetaan asteen askelin noin sata, proquin apteekkiverkkokauppa joensuu. Petsamon nikkeli veti Saksaa hillittömästi puoleensa jo 1920-luvulta lähtien.\nproquin valmisteen käyttö raskauden aikana\nSuomen Punainen Risti lähetti terveydenhoidon ammattilaisista koostuvan liikkuvan yksikön vastaanottokeskuksien tueksi, proquin ciprofloxacin. Vakavat mielenterveyshäiriöt lyhentävät elinajan odotetta tuntuvasti. Pruriens Hyaluronihappo Oliiviöljy E-vitamiini Fytoestrogeeni Hoitava, herkkä ja silkkinen kasvo- ja silmänympärysvoide aurinkokertoimella, hinta mentax pori. Tunnelmaan vaikuttavat myös valaistus, lämpötila ja äänet. Ihminen koordinoi asentoaan jatkuvasti näköaistin avulla, tablettia proquin jyväskylä. Klassisen psykoanalyysin rajoittuessa vain neuroottisten kanssa työskentelyyn pääasiallisimpana aseenaan potilaan autonomian kasvuun tähtäävä tulkinta. Piilevä poikimahalvaus eli hypokalsemia on porttisairaus, joka käynnistää ongelmien kierteen poikimisen jälkeen, proquin hintavertailu turku. Se saattoi hyvinkin siivittää ihmiskunnan kulttuurisen, kielellisen ja uskonnollisen kehityksen. Hengitystä säätelevien aivorakenteiden toiminta selvitetään viimeiseksi, kapselit proquin turku. Prices are usually calculated per word.\nKuinka ja missä säilytetään proquin?\nLopuksi missit pukivat valjaat ja saivat nostolavalla kyydin, 500mg proquin. Monissa vatsan elinten tulehdustaudeissa, joissa tulehduksen katsotaan rajoittuneen paikallisesti, vakiintunut hoitomuoto on ollut tulehduksen rauhoittaminen. Vasta viime aikoina on varmistunut, että syöttösolun esiasteena on, rinnakkaislääke proquin tallinna. Rochella on 25 vuoden kokemus keuhkosairauksien hoidosta, mukaan lukien vaikea astma, kystinen fibroosi ja idiopaattinen keuhkofibroosi. Haapalan maalaisjuustoleipä ja sen muhevampi isoveli Erätuli-juustoleipä valmistetaan täysmaidosta, joten niissä on tallessa kaikki, on-line procoralan lappeenranta. Kyynelelimet Kyynelneste on kyynelrauhasen tuottamaa kirkasta eritettä, joka puhdistaa ja huuhtelee silmän pintaa sekä estää hankausta silmän liikkuessa. Ohutsuolen viimeisessä osassa sykkyräsuolessa elimistöön imeytyy, järjestys proquin hinta. Tyttärelläni on diaknoosi anisometropia ja hyperopia. Powair on riittoisaa ja purkki kestää pitkään, jopa kuukausia, kapselit proquin espoo. Eettisistä syistä ihmisellä voidaan in vivo raskau- den aikana tutkia vain äidin tai harvemmin siki- ön hoidon kannalta välttämättömiä lääkkeitä.\nProquin (ciprofloxacin) 500mg voi ostaa yhdessä seuraavista kaupungeista:


Suomalainen palkkasoturi: Taistellessa ei ehdi pelätä - Kotimaa - Uutiset - MTV.fi\nJulkaistu 16.09.2013 10:40\n(Päivitetty 16.09.2013 14:28)\nLähes 30 vuotta Ranskan muukalaislegioonassa palvellut, nykyisin Addis Abebassa asuva Kyösti Pietiläinen vieraili Helsingissä maaliskuussa 2005.\nRanskan muukalaislegioonasta eläkkeelle jäänyt Kyösti Pietiläinen kertoi Radio Novan Enbuske & Linnanahde Crew:n haastattelussa, ettei palkkasoturi voi heittäytyä herkkäsydämiseksi.\nPietiläinen työskenteli muukalaislegioonassa palkkasoturina 28 vuotta kunnes jäi eläkkeelle vuonna 2000. Hän taisteli muun muassa Tšadissa, Ruandassa, Zairessa ja Norsunluurannikolla.Hän sanoo yhden pahimmista hetkistä olleen Kongossa.\n– Etelä-Kongossa hyppäsimme laskuvarjolla 200 metristä raskaat taisteluvarusteet yllä. Kapinalliset ampuivat meitä ilmasta, ja se tuntui vaaralliselta, kun ei voinut puolustautua. Ei ollut aikaa pelätä, sillä mietin vain miten pääsisin nopeasti maahan ja pääsisin antamaan kapinallisille vastatulta. Ennen lähtöä muukalaislegioonaan Kyösti Pietiläinen oli merillä monta vuotta. Hän kertoo lähteneensä legioonaan pakoon meritappeluiden jälkiseuraamuksia.– Oltiin norjalaisten ja ruotsalaisten merimiesten kanssa usein nyrkkipokkaa. Minua alkoi kyllästyttää, kun olin etsintäkuulutettu Skandinaviassa. Ruotsalaiset ja norjalaiset hakivat kipurahoja.Pietiläinen arvioi tappaneensa muukalaislegioona-aikanaan 100-150 ihmistä.– Taistelutilanteissa ei saa olla herkkäsydäminen, koska ei vastapuolellakaan olla herkkäsydämisiä. Kapinallisia oli monta tuhatta, meitä oli vain muutama sata.Pietiläinen piti muukalaislegioonassa myös bordellia.– Olen tosiaan ollut ilotalon pitäjänä. Ilotalo kuului muukalaislegioonassa työsuhde-etuihin 30-40 vuotta sitten, mutta ei enää.– Tehtäväni oli rekrytoida ilotyttöjä Afrikan sarvesta ja tuoda heidät tukikohtaan noin kuukaudeksi kerrallaan.Kyösti Pietiläinen on Ranskan kansalainen ja asuu nykyisin Etiopian pääkaupungissa Addis Abebassa.(MTV3)\nSuomalaisen palkkasoturin uskomaton ura: Piti ilotaloa ja surmasi ainakin 150 ihmistä


Pumpuli: Stephan Oien for IsaDora -meikki\nKirjoitin jo aiemmin IsaDoran kansainvälisen meikkitaiteilijan Stephan Ulvund Oienin (oikeasti tuon O:n kuuluisi olla sellainen norjalainen O, mutta valitettavasti Macini ei ymmärrä sitä) viime viikon Suomen vierailunsa aikana Helsingin Sokoksella asiakkaalle tekemästä IsaDoran kevätkokoelman Bella Vita -meikistä täällä.\nMyös minulla oli IsaDoran kutsusta ilo päästä tämän veikeän ja taitavan meikkitaiteilijan meikattavaksi Sokoksella.\nStephan Oien on mm. tämän vuoden Malmön Euroviisujen virallinen Makeup Artist Eurovision 2013 ja IsaDora Euroviisujen National Makeup Partner. Stephan Oien tekeekin IsaDoralla Euroviisujen semifinaalin ja finaalin 18.5.2013 meikit.\nOsasin siis odottaa mahdollisesti näyttävääkin meikkiä. Stephan aloitti kysymällä lyhyesti, että millaista meikkiä käytän. Tämä onkin viisasta. Kokeneet meikkitaiteilijat esittävät usein tämän kysymyksen ennen meikkauksen aloittamista, jotta luonnolliseen meikkiin tottunut asiakas ei saa järkytyksekseen vaikka mustaa smoky eyeta. Annoin kuitenkin Stephanille vapaat kädet ja sanoin, että käytän usein voimakastakin silmämeikkiä.\nToinen asia, josta keskustelimme lyhyesti, oli ihoni. Minua oli pyydetty tekemään meikkipohja valmiiksi, mutta kiireessä aamulla ennen töihin lähtöä jouduin huiskaisemaan pelkän BB-voiteen iholleni. En tehnyt silmämeikkiä niin kuin yleensä, jotta Stephanin olisi helpompi aloittaa työskentely. Yritin kompensoida silmämeikittömyyttäni kirkkaalla huulipunalla ja poskipunalla.\nSiihen Stephan sanoi diplomaattisesti, että minulla on luonnostaan ihan hyvät poskipäät, eli niitä ei hänen mielestään tarvitse korostaa liikaa poskipunalla. Itse olen tottunut siihen, että poskipuna ainakin tuo muodon ja värin kasvoille, mutta Stephan suositteli siihen ennemmin korostustuotetta. Tietysti vastapainoksi pitää tehdä myös varjostukset, ja niitä käytänkin normaalisti. Nyt sitten opettelen korvaamaan myös ainakin osan poskipunasta valoa heijastavalla korostustuotteella.\nKorostuksista puheen ollen, Stephanin niihin käyttämä tuote oli hyvin yllättävä, ja kuitenkin minulle vanha tuttu IsaDoran valikoimasta.\nMinulla on jo ennestään varmaan useita vuosia sitten ilmestynyt IsaDoran 51 Cappucino -luomiväripaletti. Se on muutenkin hyvin nätti luomiväripaletti. Käytän sitä usein erityisesti kesäisin, sillä sen viileät ja hennot vaaleanruskeat sävyt tuntuvat sopivan hyvin yhteen erityisesti vähän ruskettuneen ihon kanssa.\nSilti mieleeni ei ollut ikinä tullut, että samaa palettia voisi silmämeikin lisäksi käyttää korostuksiin ja varjostuksiin. Näin Stephan kuitenkin teki. Tosi kätevää myös esim. matkoilla!\nCappuccino näyttäisi ainakin IsaDoran nettisivujen mukaan kuuluvan edelleen valikoimaan. Pakkaus on varmaan vain uudistunut, tämä minun vanha Cappuccinoni on vanhanmallisessa luomiväripaletissa.\nKuvassa näkyy muutenkin muutamia minulle ennestään tuttuja IsaDoran tuotteita, joita Stephan meikissään käytti.\nKultainen Glitter Eyeliner 30 Gold ilmestyi IsaDoran joulun 2012 Northern Lights -kokoelmassa ja sain sen silloin IsaDoralta testiin. Kiva että Stephan sattui käyttämään meikissä juuri sitä, niin voin ottaa mallia itsekin.\nToinen Stephanin käyttämä minulle ennestään tuttu tuote oli IsaDoran syksyllä ilmestynyt Dynamic Lash Growth Mascara. Ripsiväri on oikeastaan ripsiä kasvattava ja hoitava, mutta Stephan piti siitä mascarana muutenkin hyvänä. Olen kyllä samaa mieltä, sillä olen itsekin havainnut tarttuvani usein tähän ripsiväriin ihan vain ripsivärinä, kun kaipaan tarkkaa ja eroteltua tulosta.\nMutta sitten itse meikkiin, eikös niin?\nTässä menee korostuksina ja varjostuksina kasvoilleni Cappuccinoa. Todella kauniin hehkuvan ihon Stephan saikin sillä aikaan!\nMeikkipohjan parantelun jälkeen Stephan aloitti silmämeikin teon.\nHän käytti silmämeikin pohjustukseen tätä IsaDoran kevään 2013 Bella Vita -kokoelmassa ilmestynyttä Eyebrow Lifter -korostuskynää.\nKynähän on varsinaisesti tarkoitettu kulmakarvojen alle nostamaan ja kirkastamaan ilmettä, mutta sitä voi käyttää myös luomivärin pohjustukseen ja peittämään tummia silmänalusia.\nMinulla on sellainen hämärä mielikuva, että samantyyppinen tuote olisi ollut IsaDoran valikoimassa joskus vuosia sitten. Nyt se ainakin on ollut aika suosittu ja olen kuullut siitä positiivista palautetta.\nSain itsekin nyt tämän kynän IsaDoralta testattavakseni, joten kirjoittelen siitä tarkempia mielipiteitä myöhemmin.\nStephan levitti Eyebrow Lifter -kynän ja muutkin luomivärit silmäluomilleni sormin. Siveltimiä hän käytti vasta silmämeikin loppuvaiheessa.\nToinen taiturihan joka myös osaa tehdä silmämeikin sormin on Sensaisti-blogin Mari. Minä en voisi ikinä kuvitellakaan!\nLuomiväreiksi Stephan valitsi minulle hyvin vanhan IsaDoran luomiväripaletin 48 Bronzing Plum. Se on niin vanha, että minäkään en muista sitä.\nToivoimme kuitenkin molemmat Stephanin kanssa lisää tämäntyyppisiä punertavia ja murrettuja sävyjä IsaDoran valikoimaan. Erikoistoiveena meillä molemmilla oli viininpunainen luomiväri, joita IsaDora on tehnyt hyvin harvoin.\nStephan jopa kertoi, että hän on esittänyt IsaDoran tuotekehitykselle Ruotsissa tämän paletin palauttamista valikoimaan. Kannatan lämpimästi, sillä tässä Bronzing Plumissa oli täydellisesti minulle sopivat sävyt.\nMuuten Stephan käytti meikissäni aivan uutta, metallisen kullankiiltävää luomiväriä. Sitä minulla ei ole valitettavasti lupaa vielä esitellä, mutta näytän sen teille heti kun kokoelma julkaistaan. Jotakin upeaa on odotettavissa!\nStephanilla oli muutenkin sisäpiirin tietoa IsaDoran tulevista julkaisuista. Syyskokoelmasta on kuulemma tulossa jotakin aivan ennennäkemätöntä, "best fall ever". Myös tuleva kesäkokoelma on kuulemma kiva. Aaa, en malta odottaa!\nIsaDoran luomivärien levitykseen Stephanilla oli sellainen vinkki, että käyttämällä luomivärejä kosteana, niistä saa huomattavasti enemmän väriä irti.\nIsaDoran luomivärit saattavat näyttää värikkäiltä pannussa. Stephan piti niitä kuitenkin siinä mielessä tosi käyttökelpoisena, että levittämällä niitä kuivana tavallinen kuluttaja saa tehtyä niillä hillitymmän ja helpommin häivytettävän meikin. Ammattilaiskäytössä niistä saa kuitenkin tehoja irti käyttämällä niitä kostealla siveltimellä.\nTässä on menossa silmäluomelleni Bronzing Plum -luomiväripaletin tiilenpunaista väriä. Näyttää hurjan punaiselta kosteana levitettynä, mutta odottakaahan kun näette valmiin meikin!\nYllättäen Stephan teki minulle silmämeikkiin myös voimakkaat mustat kissarajaukset IsaDoran Flex Tip Eyeliner -rajaustussilla.\nYleensä kukaan meikkaaja ei ikinä tee minulle kissarajauksia. Harvemmin meikkaajat käyttävät nestemäistä rajaustakaan silmiini. Usein ne houkuttelevat meikkaajia pehmeämpiin luomivärirajauksiin. Tai ehkä mustat nestemäiset rajaukset ovat nyt joku trendi, sillä viimeisimmässä kolmessa meikissä olen aina saanut ne. Mutta en koskaan kuitenkaan tällaisia kissansilmiä!\nTässä maestro pohtii huulimeikin väriä.\nLoppujen lopuksi hän valitsi minulle nudenbeiget huulet.\nHuulille käytettiin kevään Bella Vita -kokoelman 41 Noisette -huulikiiltoa, jonka sain sitten ilokseni itsellenikin.\nHuultenrajaukseen voi käyttää saman kokoelman beigenroosaa 28 Nude Skin -kynää, jonka sain myös testiin. Hienoa, sillä minulta on nimenomaan puuttunut nude huultenrajauskynä!\nJa tässä on sitten valmis meikki.\nVaikka silmämeikki on voimakas vihertävän-kullan ja -punasävyinen, oli meikki kuitenkin kokonaisuutena ihanan pehmeä ja hehkeä.\nVarsinainen trick oli kuitenkin silmämeikissä.\nTässä se on ihan normaali kun silmäni ovat kiinni.\nPunainen kehystää kauniisti ripsirajaa, kun taas liikkuvalla luomella on sekoitus ruskeaa, kultaa ja vihertävää.\nKatsokaa kuitenkin mitä tapahtuu kun avaan silmäni.\nSilmieni vihreä väri suorastaan tunkeutuu esiin kun punainen kehystää niitä sekä ylhäältä että alhaalta.\nLuonnossa efekti oli vielä voimakkaampi, aivan kuin silmäni olisivat olleet jonkun satuolennon silmät. En voinut lopettaa itseni tuijottamista peilistä. It was magic!\nStephanin ohje meille kaikille olikin, että meikkiin kannattaa poimia värejä siitä mitä on kasvojen ympärillä ja sävyttää meikki niihin. Minulla se on punainen tukka, joten silmämeikkiin tuli sitä väriä. Ihan uskomaton lopputulos, olin aivan lumoutunut!\nMuistoksi IsaDoralta sain tästä unohtumattomasta kokemuksesta pussillisen kevätkokoelman meikkituotteita.\nMukana oli myös tämä kesäkokoelmaan kaupanpäälliseksi tuleva vihreä rannekoru. Ihastuin siihen heti, very Hermès sanoisin!\nKesäkokoelmaan 2013 on siis tulossa sama etu kuin viimeksi oli kevät- ja kesäkokoelmissa 2012, että tietyn määrän IsaDoran tuotteita ostavat saavat rannekorun kaupan päälle. Rannekoruja on myös ainakin pinkkinä.\nVihreä kynsilakka on puolestaan tämän vuoden kevätkokoelman 755 Pistacchio. Nämä olisivat molemmat sopineet hyvin myös Stephanin minulle tekemän meikin kanssa.\nLämpimät kiitokset IsaDoralle ja Stephan Oienille vielä tästä huikeasta kokemuksesta!\nMyös Karkkipäivä-blogin ihana Sanni oli Stephan Oienin meikattavana. Siihen juttuun Karkkipäivä-blogiin pääset tästä. Karkkipäivän Sanni myös haastatteli Stephania, se juttu löytyy täältä.\nLähettänyt Pumpulipupu klo 23.13\nTunnisteet: IsaDora, meikkaus, meikkikuvat, silmämeikkikuvat, tapahtumat\nEiko 12. maaliskuuta 2013 klo 23.27\nOho mikä silmänavaus efekti :D. Täytyy sanoa, että Karkkipäivän ja sinun juttusi jälkeen odotan kovasti IsaDoran uutta kokoelmaa :). Tein hiljattain meikkejä IsaDoran vanhoilla paleteilla joten kannustan siihen, että vanhoja meikkipaletteja tuotaisiin uudelleen markkinoille.\nEn oikein ymmärrä Eyebrown lifter-kynän ideaa, sillä saman kohotusefektin saa kuitenkin puuterimaisella luomivärilläkin ja pohjustajassa luotan kuin kallio UDPP:hen.\nHeidiB 13. maaliskuuta 2013 klo 0.04\nSkandi ö:n saat kun painat alt+ö. Ø ja ø löytyy siis varsin helposti :)\nTylyMuija 13. maaliskuuta 2013 klo 0.29\nHarvoin saan varsinaista inspiraatiota mistään meikkikuvista,kaavoihini kangistunut mamma nääs..Mutta tätä on pakko kokeilla =)\nMohn 13. maaliskuuta 2013 klo 0.54\nSuhtaudun aina jotenkin tosi pessimistisesti ammattilaismeikkaajien meikkeihin. Johtuu ehkä siitä, että olen itse hieman haasteellinen meikattava muille ja en muista koskaan olleeni tyytyväinen meikkiin, jonka joku muu on minulle tehnyt. Sannin ja sinun postaukset saivat minut kuitenkin toivomaan, että kunpa jonakin päivänä pääsisin johonkin vastaavaan tilanteeseen ja saisin kerrankin ihan oikeasti ihanan meikin ammattilaisen tekemänä.\nNoh, nyt kyllä vähän puhun höpöä, minun häämeikkini oli ihan ok, mutta sekin taisi johtua siitä, että annoin aika tarkat speksit siitä millaista haluan ja ihan tarkoituksella pyysin hyvin kevyttä silmämeikkiä koska siinä silmieni epäsymmetriaa ei pysty samalla tavalla korostamaan kuin vahvemmassa silmämeikissä.\nTosin en edelleenkään ole ollenkaan vakuuttunut IsaDoran luomivärien laadukkuudesta, mutta siihen vaikuttaa varmaan se, että olen viimeksi ostanut IsaDoran meikkejä joskus rontti 20 vuotta sitten ja ne oli aika susia. Kannattais ehkä kokeilla päivittää kokemukset. ;-)\nJuille 13. maaliskuuta 2013 klo 6.00\nAivan mieletön meikki, ja tuo erikoisefekti, vau! :)\nAi kamala, pitäisiköhän munkin ottaa ammattilaisen vinkistä vaari, ja lopettaa poskipunan liikakäyttö. En taida osata lopettaa kuitenkaan, punaposkista on tullut jo vähän tavaramerkki :D\nElisa 13. maaliskuuta 2013 klo 7.51\nAivan upea meikki! Olen niin kateellinen sinulle vihreistä silmistä, olen aina itsekin halunnut sellaiset.\nJo Sannin postauksen perusteella aloin haaveilla tuosta Cappucino-paletista, ja nyt vielä sinä...! Kosmetiikkablogit saavat mut vararikkoon :) Onneksi IsaDoran paletit eivät kuitenkaan ole kalleimmasta päästä.\nMä olen itse asiassa alkanut nykyään vähentää poskipunan käyttöä varsinkin kevyessä arkimeikissä. Mieluisa kombo tuntuu nykyään olevan kevyt pohja, runsaasti hohtopuuteria, vahvat varjostukset ja aavistus punaa poskille.\nPumpulipupu 13. maaliskuuta 2013 klo 7.58\nKiitos teille taas mussukat ihanista kommenteistanne! :)\nEiko: Silmämeikki oli kyllä ihan mieletön. Silmäni näyttivät vaaleanvihreiltä ja kimaltavilta, aivan kuin joiltain kissansilmiltä. En ole koskaan nähnyt itselläni vastaavaa efektiä tehtynä meikillä, ihan uskomatonta! Se oli tuo punainen luomiväri ja kaartuva tiukka musta rajaus! :)\nMinäkin toivoisin tuota Bronzing Plumia kovasti takaisin valikoimaan. Se vaikutti vielä olevan sitä vanhaa hyvää IsaDora-laatua. Sanoinkin Stephanille, että olen ollut pettynyt varsinkin niihin IsaDoran uusien triojen glitterhilekoostumukseen. Toivottavasti IsaDora toisikin näitä vanhoja laatupaletteja takaisin. :)\nJännittävää nähdä mitä itse tykkään tuosta Eyebrow Lifter -kynästä. En minäkään ole vaihtamassa silmämeikinpohjustajaa loistavasta Urban Decay Eyeshadow Primerista. Luulenkin että tuo käy ennemminkin sen päälle tekemään silmämeikin alle vaaleampaa pohjaa, vähän kuin NYX:in Jumbo Eye Pencilitkin. Se Nyxin vaalein sävy Milk minulle tulikin tuosta kynästä eniten mieleen.\nItse ajattelisin että tuon korostuskynän suurin hyöty kulmaluulla on pysyvyydessä ja voidemaisessa koostumuksessa. Se on varmaan aika nopea levittää ja häivyttää ja näyttää luonnolliselta ihoa vasten. Näin toivoisin, mutta katsotaan! Mutta ihan totta, että samaa vaikutelmaa saa varmasti myös vaalealla luomivärillä. :)\nHeidi B: No kiitos, täytyy kokeilla. Ei tullut mieleenikään että alt-näppäin voisi olla tässä avuksi. :)\nMacini mukana ei tullut mitään käyttöohjetta, josta olin syvästi järkyttynyt. Yleensä luen aina tarkkaan käyttöohjeen ennen kuin alan käyttää mitään uutta vempelettä. Nyt olen joutunut vähän yrityksen ja erehdyksen kautta opettelemaan sen toimintoja. :)\nHeidiB 14. maaliskuuta 2013 klo 9.01\nAinakin mulla on Snow Leopardissa sisäänrakennettu ohjekeskus, eli työpöytä näkymässä/Finderissa yläpalkissa ihan oikealla näkyy "Ohjeet" valikko ja sen alta löytyy Mac-ohjeet jossa "käyttöopas" on. Mä tosin en sitä koskaan ole lukenut vaan vaan opetellut lennosta tai googlettanut. Applella on muuten tosi hyvä ohjekeskus/vika-ilmoitusratkaisuhommeli omilla nettisivuillaan.\nPumpulipupu 14. maaliskuuta 2013 klo 23.08\nHeidiB: Jee, olen jo ihan innoissani tästä että osasin vihdoin laittaa tänne blogiin nämä asetukset, joilla pystyn vastaamaan suoraan kommentteihin sen sijaan että kirjoitan noita kilometrin pituisia vastauksia yhteen kommenttiin kaikille. Ja sä olit eka ihana joka tätä toimintoa käytti. :)\nVoi ei, mulla ei kyllä näy sellaista Finderissa. Tosin mulla meni aika monta kuukautta ennen kuin tajusin koko Finderin olemassaolon. :( Mutta googlaus on kyllä hyvä, ja tietenkin te ihanat ja fiksut blogikaverit jotka neuvotte. Sillä katsos tätä: œ ja Œ. :)\nPumpulipupu 13. maaliskuuta 2013 klo 8.35\nAi niin Eiko vielä: Stephanin minulle käyttämä kimaltava metalliluomiväri oli erikoiskokoelmasta, joka tulee tähän kevät- ja kesäkokoelman väliin. Sitä ainakin itse odotan kovasti! Ennakkohypen perusteella myös syyskokoelman on pakko olla kiinnostava! :)\nJohis 13. maaliskuuta 2013 klo 8.51\nTodella upea meikki tosiaan! Ja nyt minäkin odotan tämän vuoden Isadoran kokoelmia :)\nMää en oo koskaan ollut kenenkään meikattavana, ei edes kaverit tai isosisko oo oikeestaan koskaan meikannu mua. Jonkun ammattilaisen meikattavaksi ois kyllä joskus kiva päästä, niin näkis miten erilailla mut meikattais verrattuna omaan tyyliin.\nInna 13. maaliskuuta 2013 klo 11.02\nOnpas kivan näköinen meikki. :) Tykkään tuosta punaisesta ripsirajassa, pitäisi itsekin hyödyntää näin vihertäväsilmäisenä tuota kikkaa.\nMintunvihreä on kyllä tämän kevään/kesän hittiväri ja myönnän nyt itsekin mieltyneeni siihen, joten voisin hyvinkin huolia tuon kynsilakan ja rannekorun itselleni. :D\nps. huomasin muuten että Greenlipsissä myydään niitä Couleur Caramelin tuotteita joista kirjoitit aiemmin. :) Taas menee siis yksi huulipuna hankintalistalle. :D\nMaaLilla/Jenni 13. maaliskuuta 2013 klo 11.59\nTosi kaunis meikki! Pitää koittaa joskus räpeltää itsekin tuonkaltainen silmämeikki, nuo punertavat rajaukset ovat niin nerokkaat. Olen ihan tykännyt Eyebrow Lifter -kynästä, vaikka siitä tulee laitettua helposti liikaa ja pinta jää silloin liian vahamaiseksi ja näkyväksi. Aamulla kynä kyllä pelasti tummat silmänaluseni.\nSatu 13. maaliskuuta 2013 klo 13.25\nMeikki korostaa ihan mielettömästi vihreitä silmiä! Sopii sulle täydellisesti :) punaista käytetään silmämeikkeihin ihan liian harvoin, koska sitä jotenkin pelätään. Huulet ovat myös onnistuneet, koska antavat silmämeikin viedä huomion.\nPumpulipupu 13. maaliskuuta 2013 klo 22.01\nTyly Muija: Olet niin ihana! :)\nMinusta meikki oli hauska siitäkin, että saatoin kuvitella että millainen meikki minulle tehtäisiin jos olisin Euroviisuissa. Saisin mennä lavalle vihreäsilmäisenä satuolentona. Oli kyllä upea kokemus! :)\nMohn: Minä taas olen yleensä ammattilaisten meikkeihin tosi tyytyväinen. Vain kerran meikki ei ollut minusta kovin ihmeellinen kun sen teki sama kampaaja kuin joka teki minulle kampauksen. Mutta tätäkään ei voi yleistää, sillä kerran sain taas kampaamossa aivan upean pinkin meikin. :)\nEhkä tyytyväisyyteni johtuu siitäkin, että kokeilen itsekin aika rohkeasti erilaisia meikkejä ja värejä, joten minulla ei ole kovin selkeää kuvaa siitä millainen meikin pitäisi olla. Toisaalta minulla on ilmeisesti ainakin tosi helpot silmät meikata, sillä IsaDoran meikkaaja Stephan Oienkin kehui niitä ja sanoi että meikin tekeminen minulle oli poikkeuksellisen helppoa. :)\nMutta rohkeasti vain kokeilemaan! Itse suosittelen kyllä tavaratalossa tehtäviä pikameikkejä sikäli, että silloin ei harmita yhtä paljon kuin jos olisi sijoittanut suuret summat meikkiin. Itselläni on kyllä kynnys maksaa meikistä esim. 50 euroa. Silloin pitäisi olla aika suuret juhlat ja odotuksetkin olisivat jo tosi korkealla. :)\nKaikki IsaDoran luomivärit eivät kyllä nykyäänkään ole hyväpigmenttisiä. Pitää vähän tietää mitä ostaa. Oma lempparini on satiinikoostumus. Niitä glitterisiä trio-luomivärejä kehoittaisin melkein välttämään. Sielläkin on joukossa kyllä muutamia oikein kivoja sävyjä, mutta myös mielestäni aika huonoja. Yleisesti ottaen vakiokokoelmaan kuuluvat luomivärit ovat varmempi sijoitus kuin nuo kausikokoelmat, vaikka kyllä sieltäkin helmiä löytyy. :)\nJuille: Kiitos paljon, meikki oli kyllä ihan mielettömän hieno. Vähän jopa fantasiameikki, mutta kuitenkin tyylikäs ja käyttökelpoinen. En olisi uskonut että silmistäni saa sellaiset kissansilmät. :)\nTosi hyvä että Stephan sanoi minulle siitä poskipunan käytöstä. It makes sense, eihän poskipunalla saa samalla tavalla muotoja kasvoihin, vaan ennemminkin vain väriä. Ne muodot pitäisi ensin tehdä korostuksilla ja varjostuksilla, ja sitten vain mausteeksi vähän poskipunaa niin kuin Stephan minulle teki. Tämä siis normaalisti, eri asia on varmaan tietenkin jos poskipuna on koko meikin clue. :)\nElisa: Voi kun olet kiva, kiitos! Äidilläni on kyllä vielä vihreämmät tummat metsänväriset silmät, ne ovat aivan upeat. Itse ihailen aina niitä. :)\nCappuccino on kyllä aika kiva ja käyttökelpoinen meikkipaletti. Se on helppo, silmämeikki onnistuu sillä aina. Silti mieleeni ei ollut ikinä tullut että sitä voisi käyttää myös korostukseen ja varjostukseen. Melkein tekisi mieleni ottaa pelkästään se mukaan seuraavalle matkalle ja katsoa miten pärjään sen kanssa. Kotona sitä ei ehkä tule niin korostuksiin ja varjostuksiin käytettyä, sillä minulla on niihin muitakin tuotteita. :)\nSä olet selvästi oivaltanut tämän poskipunan idean jo paljon ennen minua. Vaikka aina puhutaan siitä kasvojen muotoilusta, en ollut koskaan oikein todella tajunnut sen tärkeyttä ennen kuin nyt. Ehkä oli siis hyväkin, että Stephan näki minut ensin ilman silmämeikkiä, niin sain tämän tärkeän opetuksen. :)\nParhaat meikkitaiteilijat osaavat muuten muotoilla opetukset juuri niin kuin Stephan teki. Eli ei sanota asiakkaalle, että sinulla on muuten liikaa poskipunaa. Vaan sanotaan, että sinulla on luonnostaan niin hyvät poskipäät, ettet tarvitse niin paljon poskipunaa. Ihanasti sanottu, jäi hyvä mieli! :)\nPumpulipupu 13. maaliskuuta 2013 klo 22.33\nJohis: Kiitos, kiitos muru. :)\nOdotan muutenkin yleensä IsaDoran kausikokoelmia, kun niissä on usein joku kiva teema ja kiinnostavia tuotteita. Nyt Stephan kehui niin paljon varsinkin sitä syksyä 2013, että uteliaisuuteni todella heräsi, että mitähän sieltä on tulossa. :)\nMyös kesä 2013 on kuulemma kiva. Oma suosikkini on tähän asti ollut kesäkokoelmista kesä 2011, jolloin teemana oli Jungle Fever. Siellä oli paljon ruskeita ja khakin sävyjä. Viime kevään Papagayossahan oli taas trooppisia, kirkkaita värejä. Arvelisin että kesäksi tulisi taas kirkkaita värejä, ellei sieltä sitten tule trendikästä neonia, hui!\nKysyimme Stephanilta myös kausikokoelmista, että kuinka paljon ennen niitä suunnitellaan. Nyt on tiedossa ainakin siis jo syksy 2013. IsaDoralla saattaa olla kuulemma myös varastossa tuoteinnovaatioita tai värejä, jotka odottavat sopivaa kokoelmaa tai muotia. Lisäksi IsaDora myös kierrättää välillä vakiovalikoiman tuotteita kausikokoelmissaan, mikä on minusta kiva. Aina ei tarvitse ostaa kaikkea uutta jonkun lookin luodakseen. Esim. tämän kevään Bella Vita -lookiin pääsee helposti esim. kevään 2009 Blooming Spring -pastellipaletilla tai kevään 2010 Nostalgia -kokoelman vaaleanpuna-mintulla Cupcake Matte -duolla. :)\nItse suosittelen kyllä ehdottomasti myös muiden meikattavana olemista. Ensinnäkin siinä näkee mihin meikillä on mahdollista päästä (esim. satuolentosilmiin!), ja toisekseen joka kerta oppii jotakin. Vaikka sähän olet kyllä niin hyvä itsekin meikkaamaan, mutta minä tarvitsen sitä oppiakin. :)\nInna: Kiitos paljon! Yleensä kaikki meikkaajat käyttävät vihreiden silmien esiin tuomiseen aina violettia. Siksi olikin niin virkistävää, että Stephan valitsi punaisen, jota pidetään vielä usein vaikeana värinä. Käyttötapa oli myös erikoinen, eli tuoda punainen lähimmäs silmää ja rajata voimakkaasti mustalla, jotta silmien vihreä väri oikein pomppaisi esiin. Tosi luovaa ja taitavaa! :)\nMinäkin olen nyt tosi innostunut mintunvihreästä. Se on niin keväinen ja heleä väri. Pitkän talven jälkeen sitä oikein kaipaa jotakin keväistä ja kevyttä, siksi nämä värit tekevät niin hyvää. :)\nRannekoru oli minusta aivan ihana, tosi tyylikäs kapea rengas. Pitää joku kerta lakata kynnet vihreällä ja laittaa rannekoru, niin vihreä oikein korostuu. Aivan ihanat! :)\nCouleur Caramelin huulipunissa on hyvää hoitavuus ja kosteuttavuus. Pigmenttiä ei aivan hirveästi ole, mutta huulipunilla saa aika luonnollisen lookin. Ja erityisen kivaa on tietysti se, että ne ovat luonnonkosmetiikkaa, joka varmasti on hyväksi. :)\nMaaLilla/Jenni: Kiitos, eikös olekin!\nStephan ei tiennyt etukäteen yhtään minkä näköinen, tyylinen tms. olen tai mistä tykkään. Silti hän poimi salamannopeasti yhden kasvojeni varmasti parhaista piirteistä eli vihreät silmät ja lähti näin hienosti korostamaan niitä. Meikistä tuli aivan erilainen kuin mitä hän oli tehnyt aiemmalle asiakkaalle tai teki Karkkipäivän Sannille. Todellista taidetta! :)\nKivaa kuulla käyttökokemuksia siitä Eyebrow Lifterista. Itseäni kiinnostaa se kovasti, kun on kuitenkin vähän uudenlainen tuote. Hyviä vinkkejä, pitää päästä kokeilemaan, mutta ainakin alkuun varmaan tarpeeksi varovaisella kädellä. :)\nSatu: No kiitos, kiitos! Minunkin mielestäni Stephan kaivoi hienosti persoonani esiin ja teki juuri sellaisen meikin josta itsekin tykkään. Ja kuitenkin tosi erikoisen ja taiteellisen, jotakin mitä en ole koskaan ennen nähnyt. Todella hienoa!\nOlin myös iloinen punaisen luomivärin valinnasta. Violetti olisi ollut niin itsestäänselvyys, sitä ammattimeikkaajat minulle yleensä laittavat jos annan vapaat kädet. Vaikka violetti onkin aivan upea, niin itse olen siihen kummallista kyllä välillä vähän kyllästynyt, kun se on niin selvä ja yleinen valinta. :)\nMinustakin huulet sopivat todella nätisti silmämeikkiin. Niistä tuli meikkiin sellaista pehmeyttä ja lämpöä. Kirkkaampi huulimeikki olisi ollut liikaa, sillä silmät olivat niin erikoiset. Toisaalta ihanaa että huulissakin oli jotakin nättiä väriä, niin homma pysyi tasapainossa. :)\nPäivi 14. maaliskuuta 2013 klo 12.24\nTosi nätti meikki kauniilla naisella! :) En muista nähneeni sinusta ennen kokonaista kasvokuvaa.\nPumpulipupu 14. maaliskuuta 2013 klo 23.16\nVoi miten kivasti sanottu, kiitos paljon!! :)\nOikein olet huomannut, eli en yleensä laita kasvokuvia, mutta kun on näin hieno meikki, niin se kyllä ansaitsee sen. :) Vasta kokokuvasta näkee miten kivasti silmämeikki ja huulimeikki sopivat yhteen ja miten hienot varjostukset ovat jne. Omat meikkailuni eivät välttämättä sellaista kyllä vaadi. :)\nTQ 14. maaliskuuta 2013 klo 19.55\nKerrassaan ihastuttava meikki! En voi muuta sanoa. Ihastuksissani huokasin täällä, miten taitavasti Øien oli loihtinut sinulle tuon meikin. :)\nTäytyy kyllä sanoa, että Øienilla on todella hyvä värisilmä eikä todellakaan tyytynyt siihen helpoimpaan vaihtoehtoon, vaan rohkeasti kokeili jotain erilaista meikissäsi. :)\nOn joskus aiemmin pitänyt jo sanoa, silloin kun syksyllä julkaisit ensimmäisiä minun huomaaviani kuvia itsestäsi, että olet oikein viehättävän näköinen nainen, eikä se thirty something todellakaan näy. :) Pastelleja kehiin vain, jos siltä tuntuu. Parempi käyttää sitä, mikä tuntuu hyvältä kuin jotain, mikä ei tunnu kivalta sillä hetkellä. :)\nTuo rannekoru oli oikein viehättävä. Itse olin todella yllättynyt, kun tänä keväänä ei sellaista ole saanut IsaDoran tuotteita ostaessa, vaan tilalla oli ollut minimaskara. Toivottavasti jatkossa olisi taas. Nuo korut kun ovat olleet viehättäviä ja käyttökelpoisia. Tiedätkö, onko tuo saamasi rannekoru saatavissa vasta kesän kokoelman yhteydessä?\nSen vielä mainitsen tässä pitkähkössä kommentissani, että minusta oli omituista, ettei Sokoksella tiedetty etukäteen tästä tapahtumasta. Kun kävin kysymässä siitä viikkoa tai puoltatoista ennen, kukaan työntekijöistä ei edes tiennyt sellaisen olevan tulossa. Sain tietää tarkan päivän vasta, kun kävin uudelleen Sokoksella ja huomasin siellä olevan kyltin Øienin käynnistä. Tosin hän oli jo lopettanut työnsä silloin, kun tulin vasta kahdeksan jälkeen illalla käymään. Olisi ollut hienoa nähdä hänen tekevän meikkiä jollekin onnelliselle kaunottarelle. :)\nPumpulipupu 14. maaliskuuta 2013 klo 23.43\nVaatii kyllä todella paljon taitoa ja lahjakkuutta toteuttaa tuollaisessa tavaratalomeikkauksessa lyhyessä ajassa asiakkaalle näin hieno ja persoonallinen meikki. Siinä on oltava jo aika paljon näkemystä. Turhaan ei varmaan Œienia ole valittu kevään Euroviisujenkin viralliseksi meikkaajaksi! :) Olin aivan hämmästynyt kun hän kertoi olleensa alalla vasta nelisen vuotta. Tuohon ei pääse kyllä pelkällä koulutuksella, vaan se vaatii kyllä lahjakkuutta ja taiteellista silmää lisäksi! :)\nLisäksi hän otti todella rohkean linjan, eikä lähtenyt laittamaan vihreisiin silmiini niitä perinteisiä pomminvarmoja violetteja. Hän vielä käytti aivan uutta metallista luomiväriä tuossa meikissä, joka ei voi olla hänellekään vielä kovin tuttu. Aikamoinen taituri! :)\nNo voi kiitos, todella kiva kuulla! Minua usein kyllä luullaankin jopa 10 vuotta nuoremmaksi kuin oikeasti olen. Se on sikälikin kivaa, että sydämessäni olen tietenkin nuori, mutta toisaalta onneksi elämänkokemustakin alkaa olla vähän enemmän. Mutta mukavaa jos voin sinunkin mielestäsi vielä hyvällä omallatunnolla käyttää pastelleja, sillä rakastan niitä. Ja mikäs estää niitä käyttämästä vielä vaikka 70-vuotiaana jos vain itse tykkää ja saa siitä iloa! :)\nPidin itsekin tuosta vihreästä rannekorusta kovasti. Laadukkaan oloinen, ja hienoa vähän hermesmäistä suunnittelua. Värikin on hieno!\nRannekoru pitäisi tulla ymmärtääkseni tosiaan kaupanpäälliseksi vasta kesäkokoelmaan 2013. Se kyllä varmaan ilmestyy kauppoihin jo aika aikaisin, mielestäni aiempina vuosina IsaDoran kesäkokoelmat ovat tulleet kauppoihin jo toukokuun aikana. Eli silloin se pitäisi siis kaupan päälle ostoksista saada.\nKevään 2012 Pearls of Passion -kokoelmassa oli niitä helmirannekoruja kaupanpäällisinä, niistä tykkäsin todella paljon. Vieläkin usein kun käytän sellaista, joku saattaa kysyä että mistä olen sen ostanut. Sen sijaan kesän 2012 Papagayo-kokoelman käsikoruista en niin paljon pitänyt, kun olivat minusta vähän muovisia ja halvanoloisia. Sopivia tietysti esim. rannalle. Mutta nyt on siis taas kivoja käsikoruja kesäkokoelman mukana odotettavissa. Minustakin ne ovat paljon parempi lahja kuin esim. minimaskara. :)\nKiitos että kerroit tästä kokemuksesta, sillä mietinkin että kuinkakohan paljon Stephan Œienin Suomen vierailusta oli etukäteen tiedotettu. Itse en nimittäin myöskään nähnyt mitään ennakkoinfoa Sokoksella. Voi tosin olla että syynä oli se, että hän oli paikalla vain muutaman tunnin, eli klo 15-19. Ehkä eivät halunneet liikaa mainostaa, kun aikoja ei olisi varmaan riittänyt kovin monelle. Lisäksi Sokoksella meikkaukset ovat usein siinä pääaulassa ulko-ovia vastapäätä, mutta tämä olikin Rautatieaseman puolella liukuportaiden päässä. Ehkä siksi, että IsaDoran tuotteetkin ovat siinä lähellä. :)\nMutta toivottavasti Stephan Œien tulisi Suomeen vielä uudelleenkin. Silloin voisi hyvin järjestää vähän isommankin happeningin, varmasti kiinnostusta riittäisi! :)\nMeikkaus herätti kyllä aika paljon kiinnostusta ohikulkijoissa, ja välillä joku pysähtyi katsomaan. Aion kyllä itsekin jäädä ehdottomasti seuraamaan seuraavan kerran kun näen meikkitaiteilijan työssään jossakin, niin kivaa ja opettavaista sitä on katsoa. :)