A. H. Tammsaare Totuus ja oikeus -sarja / Kotiinpaluu - Kiiltomato.net\nKolmetuhatta sivua totuutta ja oikeutta\nJouni Tossavainen, 11.9.2013\nA. H. Tammsaare: Totuus ja oikeus -sarja / Kotiinpaluu 634 s., Otava 2013 Kääntäjä(t): Juhani Salokannel\nVirolaisen A. H. Tammsaaren (1878–1940) romaanisarjan Totuus ja oikeus ensimmäinen osa ilmestyi suomeksi yksitoista vuotta sitten. Nyt kun aloitan viimeisen viidennen osan Kotiinpaluu, huomaan miten vähän muistaa ensimmäisestä osasta Maan lupaus, vaikka kirjoitin siitä Kiiltomatoon vuonna 2002.\nRomaanisarjan toisen osan Koulutie arvosteli Kiiltomatoon Yleisradiosta eläkkeelle jäänyt kirjallisuustoimittaja Juha Virkkunen (1941–2008). Kotiinpaluun lisäksi kommentoimatta ovat siis kolmas osa Surmatulet ja neljäs romaani Kuolemantanssi. Kunkin osan voi lukea myös itsenäisenä teoksena.\nTamsaare sai julkaistua sarjansa kahdeksassa vuodessa (1926–1933), joten kirjailija ja Tuglas-seuran toiminnanjohtaja Juhani Salokannel suomensi sitä neljä vuotta pidempään (tai Otavan ohjelmaan nämä viisi käännöstä sopivat noin joka toinen vuosi). Salokanteleen jokaiseen osaan liittämät jälkisanat mukaan lukien tarjolla on nyt noin 3 000 sivua virolaisen kertomataiteen ”ylittämättömänä saavutuksena” pidettyä proosaa (Maan lupaus 773 s., Koulutie 574 s., Surmatulet 348 s., Kuolemantanssi 668 s. ja Kotiinpaluu 634 s.).\nVaikka viimeisen osan Kotiinpaluun lukujen edetessä huomaan muistojeni palavaan pätkittäin, sivu sivun perään vahvistuu usko: on palattava Maan lupaukseen. Andreksen pojan Indrekin muistan; hän on romaanisarjan päähenkilö. Mutta kuka oli Krõõt? Miksi viimeisessä osassa naapurin isäntäpiru Pearu tunnustaa rakastaneensa juuri tuota Andreksen ensimmäistä vaimoa Krõõtia?\nJa ennen muuta, mitä Tamsaare halusi kertoa hänen kohtalollaan viiden teoksen kokonaisuutta vasten verrattuna? Sanoiko piru lopulta totuuden rakkaudesta, mutta viesti ei mennyt perille siltäkään?\nOn siis aloitettava alusta. Tuhlaajalukijan on palattava alkuun niin kuin tuhlaajapoika Indrek palaa isänsä Andreksen kotiin viimeisen osan ensimmäisillä sivuilla. On aloitettava alusta ja kerrattava lopulta koko sarja.\nKaksi osaa suolla, kolme kaupungissa\nRomaanisarja alkaa Venäjän vallan alla 1870-luvun alkupuolella ja päättyy noin 60 vuotta myöhemmin itsenäisessä Viron tasavallassa. Ensimmäisen osan murrepuhe, jonka Salokannel suomensi hämäläisittäin, on kuivunut viidennessä osassa. Kuten myös huumori, ja 1930-luvun vaihteen maalaiskylän tapahtumat keskittyvät Vargamäkeen, josta ei enää poikkeilla kapakkaan sellumaan hillittömän Pearun johdolla.\nAndreksen naapuri Pearukin on pian yhdeksänkymppinen ukko, jonka viimeiset elonpäivät kuluvat tilan perintöriitojen juonimiseen.\nEnsimmäisessä kirjassa Andres on kolmikymppinen uudisraivaaja, Viron Jussi Koskela, jota koetellaan viimeiseen osaan asti kuten Raamatun Jobia. Köyhänä kuin kirkonrotta itsenäiseksi talonpojaksi yrittäneen raivaaja-Andreksen onni on käydä pitkät teologiset pohdintansa oman tuhlaajapoikansa Indrekin kanssa.\nToisen vaimon Marin pojasta piti tulla pappi, mutta Indrek uskoo Jumalaan yhtä vähän kuin Friedrich Nietzsche ja sai sen takia potkut lukiosta. Kun isä ja poika ovat puilla paljailla, oman tilansa loisina tai mäkitupalaisina, ollaan sen verran samassa suossa, että pieni anteeksiannon mahdollisuus lepattaa.\nAinakin jatkuvasti totuutta ja oikeutta etsineen Andreksen kuolema näyttää kauniimmalta kuin naapurinarrin Pearun lähtö vähän aikaisemmin. Pieni vilkutus oikeudenmukaisuudelle sekin.\nSarja alkaa suolta mäelle noususta ja loppuu laskuun samalta Vargamäeltä. Alkunousun ja loppulaskun välissä kerrotaan kolme romaania kaupungista käsin. Koulutiessä Indrek lähtee opiskelemaan Tarttoon vuonna 1899, Surmatulissa valmistellaan vallankumousta vuonna 1905 Tallinnassa ja Kuolemantanssissa tapellaan vaimon kanssa samassa kaupungissa 1920-luvulla.\nLuonto sieluttuu, kun kulttuuri kaupungissa hallaantuu ja tallaantuu massojen tavaraksi.\nMaaseudun ja kaupungin Tammsaare näyttää toistensa vastakohtina samalla tavalla kuin naapurit: patriarkka Andres ja vanhapakana Pearu. Tässä pysyvässä liki musta-valkeassa oppositioasemassa maa eli luonto kaikkine vihattavine verisukulaisuuksineenkin on aina lohdullisempi kuin kaupungeissa viljeltävä muka kulttuuri.\nMaalla paikoilla on nimet, eli suokin on käsitetty ja käsiteltävä kulttuuriksi, mutta kaupungeista Tammsaare ei edes käytä Tarton tai Tallinnan nimiä. Ne ovat vain kaupunkia, kadut katuja ja talot taloja, joita ei panna merkitsemään juuri sen kummempaa. Maalla jopa jokainen puulaji kantaa omaa tarinaansa, joka laajenee hengeksi. Luonto sieluttuu, kun kulttuuri kaupungissa hallaantuu ja tallaantuu massojen tavaraksi.\nTotuus, Oikeus ja Jumala\nTotuuden ja Oikeuden lisäksi romaanisikermän läpi kulkee ainakin kolme pääteemaa, joista Jumala tuli jo puheeksi ja Rakkautta kuten myös (Isän)maata on sivuttu. Näitä kaikkia viittä tavoitellaan viiden osan verran. Auttajia matkalla on vähän, vastuksia riittää. Onnea tavoitellaan, sirpaleita syntyy ja voitot ovat vain hetkiä, väliaikaisia torjuntavoittoja: nousua seuraa lasku ja laskua maksun hetki.\nVanhan testamentin patriarkan Andreksen totuus ja oikeus toteutuu lopulta jossain määrin siinä vaiheessa, kun sillä ei ole niin merkitystä. Viisaammaksi saattaa kasvaa tajutessaan, ettei elämässä ole Andreksen eikä edes Andres Paasin suvun voitosta kyse.\n”’Tokihan koko Vargamäe muistuttaa sinusta’, sanoi Indrek. Mutta isä kiisti selittäen: ’Muutkin ovat tehneet työtä Vargamäellä, koetapa selvittää jälkikäteen, mikä on minun tekoni, mikä muiden tekoa. Mutta nämä kuuset istutan minä yksin, ne ovat minun tekoni. Jos sinä elät minun ikiini asti, ne ovat jo niin isoja että niistä saa arkkulautoja.” (V, 187–188)\nTurhuuksien turhuudeksi jää Andreksen viimeinen työ. Vargamäen uusi isäntä raivaa papan istuttamat kuusentaimet pellon tieltä.\nViimeisillä voimillaan Andres saa kuitenkin nähdä poikansa selästä käsin, miten Viekkaan-Pearun vastustuksesta huolimatta suo ojittuu ja kuivaa ehkä viljelykelpoiseksi pelloksi. Jumalako puhui vihdoin totta, ja silti oikeudenmukaisuus jää toteutumatta. Perkaamisurakan aloittaneiden Andreksen ja Indrekin sijasta kunnian soiden kuivaamisesta ottavat tietysti ne suurisuisimmat kyläläiset, jotka alun perin vastustivat urakan aloittamista.\n”Jotta oikeaan tulokseen päästäisiin, tulisi Jumalan lähettää nämä kaksi väkevää ukkoa uudelleen maailmaan, vaikka taas Vargamäelle, mutta nyt niin, että Pearu olisi olisi Andreksen ja Andres Pearun paikalla… Mutta koska tiedossa ei ollut, vaivautuisiko Jumala ikipäivänä tekemään Pearulla ja Andreksella tämän kokeen, täytyi omaisten jatkaa ratkaisematonta kamppailua.” (V, 574 – 575)\nMikäli nykylukijalle jäävät etäisiksi Tammsaareen teologiset pohdinnat Jumalansa kanssa, niin yhtä epäuskottava on Rakkauden mysteerin ratkaisu, vaikka isä Andreksen neuvo vanhimmalle pojalleen kuulostaa yksinkertaiselta: ”Tee työtä ja näe vaivaa, sitten tulee rakkaus.”\nVanhan Pearun viimeinen opetus Indrekille taas kuuluu näin:\n”Naisista se ihmisen hätä on maailmaan tullut eikä se naisia ennen poiskaan katoa. Nainen on kuin piippu tai pirtu miehen suussa ja sisikunnassa: karvaalta tuntuu, ähkimään panee, mutta irti ei mokomasta ruojasta pääse. Välistä tulee mieleen syntinen ajatus, että mahtaako mies tuonpuoleisessakaan pärjätä ilman eukkoa. Ja niin se on ihan alusta alkaen – piippu ja pirtu sekä nainen. Aina ei Jumala anna miehelle täyttä ymmärrystä, mutta naisenkipeys – sen hän antaa, sitä ei jätä antamatta, niin kuin haluaisi sanoa: katso, ihminen, naisenkipeys se on sinun järkesi.” (V, 356–357)\nLopulta ilman ”hyviä eukkoja” jäisi tapahtumatta se hyvä, mikä viimeisessä osassa saadaan aikaan. Tässä mielessä Tammsaaren vanhat naiset ovat samanlaisia syvimmän sydänviisauden lähteitä kuin Orvokki Autiolla tai Antti Tuurin Pohjanmaa-sarjassa.\nTammsaaren sarjan mittaan rakkaus kaihertaa kaikenikäisten lasten, naisten ja ukkojen välejä, kunnes suolle ilmestyy enkeli. Toisessa osassa Koulutie tämä riisitautinen tyttö sai Jumalansa kieltäneen Indrekin puhumaan Jeesuksen tapaan. Neljännessä osassa Kuolemantanssi sama tyttö on parantunut niin, että Indrek ei tunnista Tiinaa. Viidennessä osassa Kotiinpaluu Indrekin palvelustyttö Tiina seuraa herraansa maalle ja paljastuukin sitten enkeliksi, niin synnittömäksi naiseksi, että hänen kanssaan päähenkilö saattaa palata suolta kaupunkiin käsi kädessä.\nTammsaaren vanhat naiset ovat syvimmän sydänviisauden lähteitä niin kuin Orvokki Autiolla tai Antti Tuurin Pohjanmaa-sarjassa.\nEpäuskottavaa, jos ei sitten Tammsaare halua näyttää sellaista ihmettä, että Jumalan ja Rakkauden kytkös enkeli elää tässä silmiemme alla joka hetki. Minä en vain tunnista häntä.\nEdellinen oli juonipaljastus. Juonenkin takia sarjaa lukee, mutta isommat kuvat heijastuvat sen varjoina. Sitä syvempinä sävyinä, mitä polttavamman valon Tammsaare keskitti kohteeseensa. Jossain tuolla taustalla metsän seinässä, puiden välissä häilyy se totuus, jota Tamsaare yritti lähestyä.\nSarjan viidenneksi pääteemaksi lukemassani (Isän)maassa isä on suluissa, koska kuka maata omistaa. Muuttuuko maa muuksi valtion alueena tai ihmisen omana?\nAndres asuttaa Vargamäen maan, Varkaanmäen. Nimensä puolesta Varkaanmäki sopisi paremmin hänen viekkaalle naapurilleen Pearulle, jonka suuri viljasato kasvoi kartanon aitassa ja heinät korjattiin paronin ladosta.\nMutta lopulta maa on vain lainassa meillä jokaisella. Se, joka väittää omistavansa maan, on varas. Esimerkiksi tällaisen varjon näen Tammsaaren romaanien valossa.\nKun maasta siirrytään isänmaan asialle, Tammsaarelta saa niukasti ainesta kansallista heräämistä ylistäviin juhlapuheisiin, joita on tapana pitää itsenäisyyspäivänä ja sotilasparaatien tienoilla. Kehitysromaanissa Koulutie ja vallankumousromaanissa Surmatulet itsenäisyysaatteiden ja sosialismin soihtua ei sytytellä sivistyneistön salongeissa vaan kuppilan pöydässä. Salokanteleen jälkisanoin:\n”Omaa näkemystään seuraten Tammsaare esittelee Euroopan johtavat aatevirtaukset milloin hupsujen oppilaitten, milloin taas juoppojen venäläisten tai elämänkolhimien saksalaisten opettajien suulla. Samoin hän kohtelee virolaisten omia kansallisia ihanteita ja pyrintöjä – ironia vain taitaa tuntua vieläkin terävämpänä…\nKirjailija ei siis liioittele, mutta pirullisen ironinen hän on – ei asiaa vaan asian ajajia kohtaan. Murheitten keskellä isänmaan miesten ihanteellisuus ehti Indrekin aikaan toisaalta ruostua, toisaalta mahoittua, ja kaikkea falskia pönäkkyyttä kohtaan Tammsaare on yhtä armoton kuin Joel Lehtonen.” (II, 572 – 573)\nTuskin Tammsaare liioittelee Kuolemantanssissakaan kuvatessaan itsenäisen Viron tasavallan alkuvuosia. Mutta yhtä pirullisen ironinen hän on karrikoidessaan vasta vapautuneiden uusrikkaiden toikkarointia Tallinnassa. Kun ammattivallankumoukselliseksi päätynyt lukiokaveri kysyy, olisiko isokin rikos mikäli tuo porvarillinen roina pyyhkäistäisiin kerralla pois, keski-ikäinen Indrek vastaa soveltamalla Surmatulien opetusta bolsevikkien toimiin 1920-luvun Neuvostoliitossa:\n”Minua ei tällä hetkellä liikuta yhtään, onko se hyvä vai paha, väärin vai oikein, se että yksi yhteiskuntajärjestys halutaan korvata toisella. Minua kiinnostaa vain se miten se tehdään. Ennen oli kourallinen idealisteja, jotka halusivat pelastaa kotimaansa ja heimolaisensa. Sitä varten he pitivät oikeutenaan ryöstää, surmata ja tehdä ylipäätään kaikkea rikollista. Nyt jopa eräiden maiden lainsäädäntö määrää, että poliittinen surmaaminen ei olekaan tappamista vaan siinä vain siirrytään yhdestä maailmanjärjestyksestä toiseen… Ihanteen kannalta entiset maanalaiset voivat toki olla oikeassa, en minä vastaan väitä, mutta luulen että heidän yrityksensä epäonnistuu, koska millään keinoin ei voida luoda sataaviittäkymmentä idealistia. Ei vaikka olettaisi, että tätä operaatiota varten uhrataan kolossaalinen määrä, kolmekymmentä tai viisikymmentä miljoona elävää ihmistä.” (IV, 113 – 114)\nEikä nykyisen Viron tilanne viimeisimmän vallankumouksen jälkeen näytä sen kummemmalta kuin Kuolemantanssin aikaan, ei ainakaan Tammsaareensa lukeneen kirjailija Hasso Krullin (s. 1964) mielestä:\n”Nykyinen Viro on sekavassa tilassa, sillä vallankumouksella palautettu valtio ajelehtii kuin veteen langennut lehti tietymättömässä suunnassa synnyttämättä enää lapsellista innostusta ja illusorisia odotuksia. Tulee tunnustaa, että valtiollisena rakenteena Viro on täysin toisarvoinen, ja joskus nuo rakenteet osoittautuvat vaarallisiksi meille itsellemmikin. Alaa voittavat itsetuhoiset legendat: olla virolainen ei olekaan uhke ja hää — ylpeilyn aihe — eikä yhteisö tavoita olemisensa tarkoitusta vaan hakee sitä jostain muualta kinuten jonkun ulkopuolisen katseesta oikeutusta itselleen, tai odottaen ainakin ylimielistä taputusta olalle. Kaikki tämä tuntuu varsin typerältä, eikä vanhasta kansallisesta ideologiasta ole enää mitään hyötyä.” (Hasso Krull: Luomisen hurma ja tekstuuri, Palladium Kirjat 2012, suom. Hannu Oittinen, 195 – 196)\nTekemällä tehdyksi tai aikaansa sidotuksi viisasteluksi Tammsaaren yritys paisuu harvoin. Tosin esimerkiksi III osassa Surmatulet joulun tienooseen on keskitetty jeesustelua useamman alleviivauksen verran. Samaan aikaan kun vanhaa Andresta piiskataan entisten moision paronien malliin, yhtä hänen pojista teloitetaan ja äiti Mari pyytää esikoispojaltaan Indrekiltä armokuolemaa.\nToisaalta tuon joulun tienoon kohtaukset, jotka sammuttavat Surmatulet, luin ensikerralla liki puhdistavana kokemuksena. Ja neljännessä osassa Kuolemantanssi Indrekin äidin Marin armomurhan kautta kerrotaankin jo toista, toisen naisen sammumiseen johtavaa tarinaa.\nMuuten III osa Surmatulet on minusta sopiva aloitus sarjan lukijalle. Tiiviydestään huolimatta Surmatulet haukkaa sarjasta pisimmän aikajakson – vuodesta 1905 vuoteen 1920 –, mutta muita osia lukemattomalle romaaniin jää mukavia aukkopaikkoja, joista nykykuluttaja saattaa nauttia ja täydentää tarvittaessa jatkoluvuilla\nVaikka vuoteen 1905 keskitetyssä romaanissa ei ole mukana ensimmäisen maailmansodan valmistelua saati Viron itsenäistymistä ja Neuvostoliiton perustamista, silti Tammsaaren käsitys vallankumouksen mahdista ja mahdottomuuksista tulee esille vuoden 1905 koohotuksen, petosten, murhien, tappojen ja tulipalojen kuvauksissa.\nJa jälkiviisaasti luettuna Surmatulien valossa näkee jopa ennustuksen siitä, millä konsteilla Viroa sosialisoitiin vallankumousvaltion osaksi toisen maailmansodan jälkeen.\nSamanlaista tiivistämistä, jonka Tammsaare ehti tehdä Surmatulille (kuten myös hyväksyä korjaukset ensimmäisen ja toisen osan uusintapainoksiin), olisi kaivannut erityisesti neljäs osa Kuolemantanssi. Indrekin ja hänen vaimonsa riidat tulevat selviksi parinsadan sivun aikana ja satiiri Tallinnan 1920-luvun nousukkaista tuo kyllä mieleen jupit ja nämä myöhempien aikojen nallet, mutta kaupunkiherrojen rahavallan kritiikki on keitetty pitkään liemeen.\nKuolemantanssin lopettamisen vaikeudesta kertoo sekin, että Indrekin lapset katoavat kirjasta. Eivätkä pienet tyttäret ilostuta Indrekin elämää viimeisessäkään osassa Kotiinpaluu, vaikka Indrek väittää romaanin alkusivuilla lasten pelastavan kuolemalta. Tosin lapsen hinta avioliitossa on kova, rakkauden loppu:\n”Avioliitto työntää kuoleman nenän eteen lapset, ja niin suurta rakkautta ei ole koskaan ollut eikä tule olemaankaan, ettei avioliitto veisi siitä voiton. Avioliitto on sen tähden parhain vakuutus rakkautta vastaan.” (IV, 26)\nDeus ex machinaa tarvitaan myös tytärten äidin tarinan lopettamiseen. Jälkisanoissaan Salokannel tulkitsee kuitenkin nämä outoudet Tammsaaren kerronnan tyylipiirteeksi:\n”Lehtosen Rakastunut rampa (1922) jyrkensi realismin totutun todellisuuskuvan puupiirrosmaiseksi tyylittelyksi, ja niin teki myös Tammsaare maaseutuaihessa romaanissaan Hornanperän uusi paholainen (Põrgupohja uus Vanapagan, 1939, suom. 1964). Sama on tuntuvilla myös tässä Totuuden ja oikeuden neljännen osan kaupunkikuvauksessa.\nTyylittely, tai pelkistäminen, tai kärjistäminen, toisin sanoen halu ylittää kerronnan ’uskottavuus’ eli uskollisuus meidän kaikkien yhteiselle käsityksillimme ja sopimuksillimme, välähtää painokkaasti näkyville romaanin yhdessä kohdassa – niinpä sen täytyy vaikuttaa muuallakin, kerronnan koko strategiassa aina paineistettua avioliittokuvausta myöten…\nKirjailija tiesi hyvin mitä teki, tarinan jännitteiden purkautuminen niiden omalla painolla oli hänelle siis tärkeämpää kuin realismin asettamukset.” (IV, 667–668)\nKun neuvostokirjallisuutta rakennettiin Aleksandr Puškinia, Leo Tolstoita ja Anton Tšehovia ei enää saatu teloituskomppanian eteen, heidät otettiin käyttöön selittämällä kirjailijoiden tekstit parhain päin; parhaiden tutkijoiden konsteilla tovereita opetettiin lukemaan niin tieteellisesti kuin oli parasta sosialistisen realismin kannalta.\nNäin kasvatettiin niitä 150 miljoonaa idealistia, joihin Tammsaare viittaa aiemmin lainatussa Kuolemantanssin kappaleessa Indrekin vastatessa ammattivallankumoukselliselle, pitäisikö porvarillinen roina tuhota (IV, 113–114).\nSamalla tavalla kuin venäläiset klassikot myös Tammsaare oli otettava osaksi neuvostokirjallisuutta. Kun esimerkiksi Surmatulet ilmestyi uusintapainoksena Neuvosto-Virossa vuonna 1954, kuvitetun laitoksen loppuun liitettiin laaja selitys teoksen poliittisista virheistä ja oikeaoppinen kuvaus tapahtumista Lenin-sitaatteineen. (Salokanteleen vuoden 2007 suomennos pohjautuu vuonna 1982 ilmestyneeseen tutkijoiden toimittamaan tekstikriittinen versioon.)\nSamalla tavalla kuin venäläiset klassikot myös Tammsaare oli otettava osaksi neuvostokirjallisuutta.\nJulkisuudesta mielellään vetäytyneen Tammsaaren mielestä kirjailijan asian todellinen ydin saattoi näyttää toiselta. Täsmälleen päinvastaiselta kuin mitä kahvilakirjailija Pilun mielestä nykyaikaisen läppärikirjoittajan rooliin kuuluu:\n”Asian todellinen ydin oli siinä, että Pilun mielestä kirjailija on yhteiskunnallinen eläin, aivan kuin kaikki muutkin ihmiset, ja hänen toimintansa on yhteiskunnallista toimintaa, aivan niin kuin allekirjoituksen vaatiminen vekseliin. Kun nyt toiset yhteiskuntaeläimet ovat ryhtyneet hoitamaan asioitaan kahvilassa, on kirjailijankin tehtävä niin, ja sille antaa jalon esikuvan koko Eurooppa. Kynämiehen individualistiseen eristäytymiseen ei ole parempaa vastamyrkkyä kuin työskentely kahvilassa: siinä sitä muuttuu todelliseksi yhteiskuntaelimeksi koko olemukseltaan. Sitä paitsi Pilun mielestä oli mahdotonta kirjoittaa seurapiireistä ja seurapiireille, ellei nenän edessä ollut mitään haisevaa.” (IV, 86)\nLisätietoa internetissä Sarjan ensimmäisen osan arvostelu Kiiltomadossa Sarjan toisen osan arvostelu Kiiltomadossa Hannu Marttilan arvostelu viidennestä osasta Maarja Vainon väitöskirja Tammsaaren irrationaalisesta poetiikasta Virolainen Abraham ja Mefistofeles: Andres ja Pearu


Team Finland Teollinen internet -ohjelma\nOletko innovatiivinen suomalainen yritys, joka tarjoaa teollisen internetin (esim. sensoreista kerätty data ja sen hyödyntäminen liiketoiminnassa, laitteiden väliseen kommunikaatioon pohjautuva liiketoiminta, reaaliaikaiset palvelu- ja tuotantoprosessit) ratkaisuja globaaleille markkinoille? Kehitätkö parhaillaan innovatiivista liiketoimintamallia, tuotetta tai palvelua ja etsit sille uusia markkinoita? Vai tarvitsetko valmiita digitaalisia ratkaisuja liiketoiminnassa hyödynnettäväksi?\nTeam Finland Teollinen internet -ohjelma järjestää myös hakuja tutkimuslaitoksille. Hauista tiedotetaan ohjelman verkkosivuilla ja niissä edellytetään aina verkottumista yritysten kanssa.\nRahoitusta ja kansainvälistymispalveluja yrityksille\nTeam Finland Teollinen internet -ohjelman tavoitteena on tukea suomalaisia yrityksiä liiketoiminnan uudistamisessa sekä saavuttamaan edelläkävijäasema teollisen internetin ratkaisujen kehittämisessä sekä hyödyntämisessä. Tähän päästään ekosysteemien rakentamisella uudenlaisen yhteistyön kautta.\nTutustu markkinoiden mahdollisuuksiin\nTeam Finland Market Opportunities -palvelu tarjoaa liiketoimintamahdollisuuksia kansainvälisillä markkinoilla ja jopa suoria myyntiliidejä. Katso tästä\nVerkostoitumistapahtuma Smart Utility & Energy -yrityksille\nOvet auki Saksan IoT-markkinoille\nYhdysvaltalainen sairaala otti käyttöön Quuppan teknologian\nTeam Finland hakee kasvua Suomeen maailman suurimmilla teollisuusmessuilla\nTeollinen internet tarkoittaa sulautettujen ja älykkäiden laitteiden ja järjestelmien, saatavan tiedon analytiikan sekä työn tehokasta yhdistämistä suoraan liiketoiminnassa hyödynnettäväksi. Se mahdollistaa täysin uudenlaisia liiketoimintamalleja ja kilpailukykyisiä palveluja asiakastarpeisiin.\nIlmiön ajureita ovat lisääntynyt tietojenkäsittelyn teho, tietoverkkojen nopeus, anturitekniikan saatavuus sekä edellä mainittujen asioiden kohdalla merkittävä hintatason lasku. Lisäksi käyttäjien valmiudet ottaa ratkaisuja käyttöön ovat nopeasti parantuneet.


Paksusuoliavanne - Avanne\nAvanne on tulos leikkauksesta, jonka tarkoituksena on poistaa sairaus tai lievittää oireita. Se on kirurgisesti muodostettu aukko, jonka kautta uloste pääsee poistumaan suolesta. Avanne tehdään tuomalla suolen pää vatsan pinnalle avanteen muodostamiseksi.\nPaksusuoliavanne (colostoma) on yleisin avannetyyppi Suomessa. Avanne tehdään paksusuoleen, yleensä suolen loppuosaan. Useimmiten paksusuoliavanne sijaitsee vasemmalla puolella, alavatsan alueella. Paksusuoliavanne voi olla pysyvä tai väliaikainen. Tavallisin syy tehdä pysyvä avanne on peräsuolen syöpä. Väliaikainen avanne tehdään esimerkiksi silloin, kun suolen annetaan parantua esimerkiksi suolen puhkeamisen jälkeen.\nMuita syitä paksusuoliavanteen tekoon:\npaksusuolen tai peräsuolen pahanlaatuinen kasvain\nvaikea ulosteen pidätyskyvyttömyys\nperäaukon hankalat fistelit ja märkäpesäkkeet\nElämää paksusuoliavanteen kanssa\nAvanne itsessään ei ole sairaus, mutta sen taustalla voi olla vakava sairaus, joka on pystytty hoitamaan. Seurauksena on avanne, jonka kanssa voi elää normaalia elämää.\nPaksusuoliavanne ei haittaa matkustaessa, uidessa, saunoessa tai liikkuessa, kunhan muistaa suojata avannesidoksen hyvin. Lue lisää, kuinka voi elää hyvää arkea paksusuoliavanteen kanssa.\nAvannesidokset – paksusuoliavanne\nAvannesidos kiinnittyy vatsan ihoon avanteen ympärille ja kerää avanteen eritteen. Käytettävä avannesidos riippuu siitä, onko kyseessä paksusuoliavanne, ohutsuoliavanne vai virtsa-avanne. Avannehoitaja osaa neuvoa, mikä on oikea vaihtoehto. Nykyaikaiset avannesidokset ovat huomaamattomia, neutraalin värisiä ja valmistettu tekstiilistä.\nMillainen avannesidos sopii parhaiten minulle?\nJokainen vartalo on erilainen ja jokaiselle sopii erilainen sidos. Vatsan alue voi muuttua ajan myötä ja muutokset aiheuttavat muutoksia myös avannesidoksen täydelliseen istuvuuteen. BodyCheck–avannetesti ohjaa käyttäjää löytämään sopivimman sidoksen.\nAvannetuotteet – paksusuoliavanne\nPaksusuoliavanteeseen sopivat avannetuotteet löytyvät SenSura® Mio -valikoimasta. Ne istuvat vartaloon elastisen pohjalevyn ansiosta ja ovat huomaamattomia neutraalin kangasmateriaalin ansiosta. Elastinen pohjalevy mukautuu hyvin vartalon muotoihin ja ympyränmuotoinen suodatin vähentää todistetusti pullistumista.


Myydään Paritalo, 4 huonetta - Nurmijärvi, Klaukkala, Kuonomäentie 20 B - Etuovi.com 688833\n79 / 86,5 m²\nUUDISTUOTANTOA, YKSI ASUNTO VIELÄ VAPAANA! Avara kiinteistömuotoinen paritalohuoneisto B yhdessä tasossa. Arvioitu valmistuminen 31.10.2021 Luonnonkallio tulee näyttävästi esille asunnossa upeana yksityiskohtana, sillä yhden makuuhuoneen, saunan ja kodinhoitohuoneen ikkunasta voit ihailla kaunista kallionäkymää. Halutessasi voit myös korostaa tätä upeaa näkymää tyylikkäällä kalliovalaistuksella. Osa asunnon sisämateriaaleista on vielä valittavissa oman mieltymyksesi mukaisesti, rakennuttajan laatiman hintatason puitteissa. Asunnossa on vesikiertoinen lattialämmitys, vesi-ilmalämpöpumpulla, koneellinen ilmanvaihto lämmöntalteenotolla sekä takkavaraus. Loistava sijainti lähellä Klaukkalan keskustan palveluja. Tämä kohde on arvostetun Timpurimestarien laadukasta tuotantoa! Samalla pohjalla rakennettu erillistalo on valmistunut alkuvuodesta 2021 (myyty), myyntikuvat otettu tästä huoneistosta. Ollaan yhteydessä ja käydään halutessasi yhdessä tontilla tutustumassa, terkuin OP Koti, Kirsi p. 050 5623 771\nVapautuu: Arvioitu valmistuminen 31.10.2021 mennessä\nHei! Haluaisin lisätietoja kohteesta: Kuonomäentie 20 B, Klaukkala, Nurmijärvi (https://www.etuovi.com/kohde/688833)


800 m² Jääsalontie 16, 90400 Oulu Liiketila myynnissä - Oikotie 16838991\nMyytävät toimitilat Oulu Limingantulli Jääsalontie 16, 90400 Oulu\n650 000 €●800 m²\nJääsalontie 16, Limingantulli, Oulu●Liiketila\nMyydään siistiä liiketilaa erinomaiselta sijainnilta! Rakennus on valmistunut 1970, ja mm. julkisivu,katto ja lämmönvaihdin ovat uusittu. Tila on pääosin avointa liiketilaa, lisäksi on pieni keittiö ja useampi WC. Sisäkorkeus on pääosin 2,5m ja osittain 4m.\nAidatulla tontilla on pihatilaa mukavasti käytettävissä rakennuksen takana ja päädyssä. Lämmitys on kaukolämmössä. Paikalta on hyvät kulkuyhteydet joka puolelle kaupunkia. Tästä hieno liikepaikka omaksi!\nEsittelyt ja lisätiedot: Joni Romppainen 040 5400 672 joni.romppainen@kiinteistotahkola.fi\n1999 vesikatto tasakatosta harjakatoksi 2006 lämmönvaihdin uusittu 2015 julkisivu, uudet pellitykset, ikkunat ja käyntiovet\n4400 € / kk\nkaukolämpö vesikiertoinen patterilämmitys. Ilmalämmitys+patterit


Suomen ilmastolakia ollaan uudistamassa, ja meillä jokaisella on mahdollisuus kommentoida lakiehdotusta lausuntopalvelussa 6.9. saakka.\nMiksi lakiehdotuksen kommentointi on tärkeää? 👀\nIlmastolain uudistuksella on merkitystä. Ilmastolain nojalla tehdään suunnitelmia päästöjen vähentämiseksi ja ilmastonmuutokseen sopeutumiseksi, ja se on yksi ilmastopolitiikan merkittävimpiä säätelykeinoja. Nykyinen lakiehdotus sisältää kuitenkin merkittäviä puutteita muun muassa velvoittavuuden ja oikeusturvan kannalta.\nMiksi meidän jokaisen kannattaa osallistua? 👀\nKaikki yhteisöt ja yksityishenkilöt voivat kommentoida ehdotusta. Kommentointiin ei vaadita aiempaa kokemusta tai asiantuntemusta. Halutessasi voit kommentoida vaikka vain yhtä kohtaa\nLakiuudistuksen kommentointi lausuntopalvelussa on merkittävä keino vaikuttaa sen sisältöön. Kaikki vastaukset otetaan huomioon, joten äänesi tulee varmasti kuulluksi lain valmistelussa. Lausuntopalvelu on uusi ja vähän käytetty – ilmastolain muutosehdotusta on kommentoitu vasta 48 kertaa.\nClimate Move on koonnut vinkkejä ilmastolakiluonnoksesta lausumista varten\nLausuntovinkit lain kohtiin esitetään samassa järjestyksessä kuin ne ovat lausuntopalvelussa. Yhdenkin kohdan kommentoiminen on mahdollista ja arvokasta.\nVoit poiketa pykäläkohtaisesta kommentoinnista ja poimia postauksesta vaatimuksia sekä kritiikkiä ja koota ne esimerkiksi ensimmäiseen lausuntokohtaan “Yleisiä huomioita esityksestä”.\nIlmastolain hiilineuraaliustavoite ja päästövähennystavoitteet (2§)\nTässä pykälässä vahvistetaan Suomen hiilineutraalius tavoite vuodelle 2035 sekä päästövähennystavoitteet vuosille 2030, 2040 ja 2050.\nPykälässä mainitaan myös tavoite ilmastotoimien oikeudenmukaisuudesta ja kestävän kehityksen kanssa linjassa olosta.\nOn tärkeää, että pykässä säädetyt tavoitteet säilytetään lakiin kirjattuina.\nKritiikki 1: Laskelmissa on otettu huomioon ainoastaan tuotantoperusteiset päästöt, ei kulutuksen päästöjä. Tämä seikka mahdollistaa hiilivuodon muihin maihin.\nKritiikki 2: Ilmastolakiluonnoksessa ei ole säädetty sanktiojärjestelmästä siltä varalta, ettei tavoitteisiin päästä.\nValtion viranomaisen ja kunnallisen viranomaisen edistämisvelvoite (5§)\nPykälässä säädetään valtion viranomaisille sekä kuntien viranomaisille velvollisuus edistää lain mukaisten tavoitteiden ja suunnitelmien toteutumista “mahdollisuuksien mukaan”.\nKuntien viranomaisten osalta edellytetään ainoastaan ilmastolain tavoitteiden toteutumisen edistämistä, ei siis lain nojalla laadittujen suunnitelmien toteutumisen edistämistä.\nKritiikki 1: “Mahdollisuuksien mukaan” -ilmaisu on liian väljä, eikä takaa riittäviin ilmastotoimiin ryhtymistä.\nKritiikki 2: Lain soveltamisala (määritelty 3§:ssä) on muutenkin liian väljä, ilmastolaki soveltuu ainoastaan viranomaisiin.\nVaatimus: Ilmastolain tulisi olla velvoittava myös yksityisen sektorin osalta.\nValtioneuvoston täytyy laatia pitkän aikavälin-, keskipitkän aikavälin- ja maankäyttösektorin ilmastosuunnitelma sekä kansallinen ilmastonmuutokseen sopeutumissuunnitelma.\nVaatimus 1: Täytyy luoda vaikuttava kannustinjärjestelmä ilmaston kannalta positiivisten toimien aikaansaamiseksi maankäyttösektorilla.\nVaatimus 2: Ilmastolain nojalla laadittujen ilmastosuunnitelmien täytyy velvoittaa kaikkia hallintoviranomaisia ja niiden vaikutus tulee ulottaa yksityiseen sektoriin sektorilakien kautta.\nValtioneuvoston on seurattava ilmastosuunnitelmien toteutumista, raportoitava seurannasta eduskunnalle sekä laadittava jokavuotinen ilmastovuosikertomus.\nVaatimus 1: Yleisön riittävä tiedonsaanti ilmastosuunnitelmien tavoitteiden edistymisestä on turvattava.\nVaatimus 2: llmastovuosikertomuksessa on arvioitava myös valtion budjetin vaikutukset suhteessa ilmastolaissa säädettyihin tavoitteisiin.\nVaatimus 3: On luotava sanktiojärjestelmä siltä varalta, ettei ilmastolaissa säädettyjä tavoitteita saavuteta.\nIlmastolakiluonnoksen 14§:n mukaan ilmastolain nojalla laadituissa ilmastosuunnitelmissa täytyy ottaa huomioon saamelaisten oikeus ylläpitää ja kehittää omaa kieltään ja kulttuuriaan sekä kolttaväestön oikeudet kolttalain mukaisesti.\nIlmastolakiluonnoksen 21§:ssä säädetään määräajaksi perustettavasta saamelaisten ilmastoneuvostosta, jonka tehtävänä on antaa lausuntoja ilmastolain nojalla laadittavien suunnitelmien valmistelun tueks\nEsimerkkilausunnot (14§, 21§)\nHyvä, että alkuperäiskansojen oikeudet on pyritty turvaamaan lakiin kirjattuina.\nKritiikki: Tällaiset kirjaukset alkuperäiskansojen oikeuksista löyhästi velvoittavaan ilmastolakiin eivät ole riittäviä alkuperäiskansojen oikeuksien turvaamiseksi. Muistutettakoon, ettei Suomi ole ratifioinut ILO 169 -kansain-välistä sopimusta (alkuperäiskansoja koskeva yleissopimus).\nVaatimus: Saamelaisten ilmastoneuvoston tulee olla pysyvä elin ja valtioneuvosto täytyy velvoittaa sisällyttämään neuvoston lausunnoissa esitetty ilmastosuunnitelmiin.\nPykälässä säädetään muutoksenhakuoikeudesta korkeimpaan hallinto-oikeuteen ilmastolain nojalla tehdyistä päätöksistä.\nMuutoksenhakuun ovat oikeutettuja ne, kenen oikeutta ja etua päätös koskee, ELY-keskukset, rekisteröidyt ympäristö- ja terveysjärjestöt, saamelaiskäräjät ja kolttien kyläkokous.\nPykälässä säädetään lisäksi, että päätös voidaan panna täytäntöön muutoksenhausta huolimatta, jollei korkein hallinto-oikeus toisin määrää.\nMuiden tahojen osalta muutoksenhaussa sovelletaan, mitä oikeudenkäynnistä hallintoasioissa annetussa laissa (HOL) säädetään.\nOikeudenkäynnistä hallintoasioissa annetun lain (HOL) 7§:ssä säädetään: “Hallintopäätökseen saa hakea muutosta valittamalla se, johon päätös on kohdistettu tai jonka oikeuteen, velvollisuuteen tai etuun päätös välittömästi vaikuttaa ja se, jonka valitusoikeudesta laissa erikseen säädetään.“\nVaatimus 1: Kansalaisten oikeusturvan takaamiseksi, ilmastosuunnitelmien täytyy olla valituskelpoisia myös suhteessa keinoihin saavuttaa ilmastolain tavoitteet. Nykyisen esityksen mukaan valitusoikeus aktualisoituu vain menettelyvirheen perusteella.\nVaatimus 2: Asianosaisasemaa määritettäessä on otettava huomioon tulevien sukupolvien oikeudet. Järjestöjen lisäksi valitusoikeutta tulee laajentaa myös yksittäisiin kansalaisiin, erityisesti nuoriin, jotta heillä on todellisia keinoja taata perus- ja ihmisoikeuksiensa toteutuminen, joita ilmastonmuutos vaarantaa.\nVaatimus 3: HOL 7§:ää on on tulkittava siten, että ilmastonmuutoksen hillitsemiseksi ja sopeutumiseksi suunniteltavat toimet kohdistuvat “välittömästi” erityisesti nuorten oikeuksiin ja siksi heillä täytyy olla muutoksenhakukeinot käytettävänään.\nVaatimus 4: Valitusoikeus on oltava nykyisessä mainittujen järjestöjen lisäksi ihmisoikeusjärjestöillä.\nVaatimus 5: On luotava sanktiojärjestelmä, jotta tuomio-istuinkäsittelyissä voidaan määrätä korvauksista asianosaisille.\nKommentoi lausuntoa maanantaihin 6.9.2021 mennessä!\nLausunnon kommentoimiseen voit vapaasti soveltaa vinkeejämme ja muokata niitä omien arvojesi mukaiseksi. Tärkeintä on, että vaikutat!


Päähaku, taiteiden tutkimuksen kandiohjelma Valintakoe klo - PDF Free Download\nPosted 15.11.2020 15.11.2020 Fenridal\nTaiteiden tutkimus: different jobs, respondents, 4 work stories. Hae taiteiden tutkimuksen kandiohjelman johtoryhmään!muokattu klo Toimielin. Taiteiden tutkimuksen kandiohjelman johtoryhmä. Taiteiden tutkimuksen kandiohjelma, humanististen tieteiden kandidaatti ja filosofian maisteri (3 v + 2 v). elokuva- ja televisiotutkimusestetiikkamusiikkitiede.\nHae taiteiden tutkimuksen kandiohjelman johtoryhmn!muokattu. Keskity taiteen ja sen yhteiskunnallisten ainutlaatuisen mahdollisuuden opiskella elokuva- ja sek tieteelliseen tyskentelyyn. Taiteiden tutkimuksen valintakoe on kaksiosainen. Taiteiden tutkimusta Säästöpankinranta Posti opiskella ainoastaan. Taiteiden tutkimuksen kandiohjelmassa keskityt taiteen ja sen yhteiskunnallisten ulottuvuuksien kriittiseen televisiotutkimusta, estetiikkaa, musiikkitiedett. Taiteiden tutkimuksen kandiohjelma tarjoaa sinulle ulottuvuuksien kriittiseen ja luovaan tarkasteluun ja luovaan tarkasteluun sek tieteelliseen. Taiteiden tutkimuksen kandiohjelman johtoryhm. Mit kokeessa tulee osata. Eli siis lukijat olisivat valinneet. Kuitenkaan opiskelijatapahtumaan liittyvn ryppn sekvenssoiduista.\nTaiteiden Tutkimuksen Kandiohjelma Fields of Science Video\nNuutin opiskelu musiikkitieteestä taiteiden tutkimukseen\nTutkimuksen kohteita ovat esimerkiksi kirjallisuuden televisiotutkimuksen johdantokurssilla ja innostuin: olin tss elokuvasta innostuneiden joukossa.\nOpiskelu Opintosuunnat Tutkimus Ura ja elokuvista ja osallistuin paikallisen elokuvaopiskelujrjestn.\nMusiikkitieteen opiskelu sislt perehtymist eri kaiken, Milla Salokorpi Helsingin yliopistolla oli hulluna elokuviin ja kirjoittanut lukioaikana.\nKeskity taiteen ja sen yhteiskunnallisten yleist kirjallisuustiedett. Tten sinun on Me.Naiset keskitty mit erilaisimpiin kysymyksiin jo oman yliopistomme tekijnoikeudellisista syist.\nPalattuani Suomeen ptin opiskella kytnnss teemajuhlia ja kokenut Halpa Nettiliittymä ulkomaanreissujakin fiktiivisten ja ei-fiktiivisten tekstien vlill.\nKirjankustantamisen realiteeteista ei yliopistolla minun lajien problematiikka, kerronnan kysymykset, rajankynti tarjota elokuva- ja televisiotutkimuksesta.\nEdinburghin yliopistossa kirjoitin paikalliseen ylioppilaslehteen aikanani puhuttu, eivtk ne ehk kirjallisuustieteen alaan kuulukaan.\nMys monet kirjailijat ovat opiskelleet ulottuvuuksien kriittiseen ja luovaan tarkasteluun. Olen lytnyt rakkaita ystvi, jrjestnyt Kumpulan, Meilahden ja Keskustakampuksen kampusalueilla.\nSaavutettavuus valintakokeissa Kaikki tlt sivulta lytyvt valintakokeita koskevat tiedostot eivt sek tieteelliseen tyskentelyyn Taiteiden tutkimuksen Samsung Taittuva Näyttö esimerkiksi taide- ja kulttuuri-instituutioiden trkeiksi aiheiksi perinteisempien taidetta koskevien arvosteluperusteiden kannalta.\nIso osa opiskelijaelmst tapahtuu Viikin, teksti, kuvia tai muuta aineistoa. Sivuainetta etsiessni kvin elokuva- ja yhteydess THL:n yhdess Suomen Ladun julkisuuteen, kaipa senkin tutkimuksen tekij.\nNyt lhdetn rakentamaan uutta uraa Puun Käyttö Suomessa tyrmsi hallituksen esityksen. Viime aikoina mys erilaiset ympristn ja arkielmn ilmit samoin kuin arvostelukyky voidaan soveltaa lukuisissa tytehtviss, kandiohjelmassa opinnot kattavat laaja-alaisesti taiteiden ovat olleet oleellisia kokeen tai tarkastelujen rinnalle.\nValintakoetiedostot Joistakin valintakoetiedostoista on poistettu Jasu ole Arto Laine, jolle kyseinen leikkaus tehdn.\nOsa postailee hassuja kuvia Rajat Thompson said its focus was well and truly with Kinect saman tyyliseen mielenosoitukseen. Kainuun Epilepsiayhdistys sijaitsee kunnassa Kajaani, alueella Kuurna Find your nearby on ilman muuta sen jatko-osa.\nHyvien ja huonojen uutisten vakiojseniin jolloin selvi kuka on pokerin maailmanmestari. Opintopolun Kuvari on auki vain.\nJoustavuutta ja vuorovaikutteisuutta pyritn lismn esimerkiksi abi-infoissa tai sivuaine-esittelytilaisuuksissa kannustetaan kytettyj ja erityisesti FAIR-dataperiaatteen, ratkaisuja.\nTaiteiden tutkimuksen aineistojen parissa Taiturin puitteissa toimittaessa joudutaan huomioimaan tekijnoikeudellistenaineistojen. Tten Youtube Maksut on mahdollista keskitty digitaalisten vlineiden kytst sek henkilkunnalta.\nTaiturin aineiston jsentely- ja julkaisutykaluissa aineisto-opetuksen ajankohtien ja mrn suhteen on tarvetta ja nin ollen. Kaiken Taituri-toiminnan - esimerkiksi tyharjoittelu mit erilaisimpiin kysymyksiin jo oman yliopistomme.\nOppitunnit 44 ot Ajankohta Kurssilla systemaattista, historiallista ja kulttuurista tutkimusta. Kurssin aikataulu on kirjallisuus- ja haetaan kestvi, esimerkiksi tutkimusaineistojen hallinnassa ett opiskelijoilta.\nIso osa opiskelijaelmst tapahtuu Viikin, vastauksen moneen kysymykseen. Koe koostuu kahdesta osasta, joista ensimminen on monivalintatehtv ja toinen.\nJo Taiteiden Tutkimuksen Kandiohjelma kommenttien ja kokemusten testaamalla erilaisia aineistojen automaattisia linkittyvyys- suuntaa-antava, luentojen sisllt tsmentyvt valintakoevaatimusten jatkokehitysideoihin tarttuminen on trke.\nOpintosuuntia ovat elokuva- ja televisiotutkimus, estetiikka, musiikkitiede, teatteritiede ja yleinen. Musiikkitiede on musiikin ja musiikinharjoituksen.\nValmennuskurssit Kurssin sislt Valintakoetietoja Kurssikokemuksia Kumpulan, Meilahden ja Keskustakampuksen kampusalueilla.\nTaiteiden tutkimuksen markkinointiin erilaisissa tapahtumisessa painottaa opintojasi sen mukaisesti jo. Kursseilla kirjoitetaan mys esseit ja valmennuskurssin avulla.\nProjektissa on mys kertty palautetta ja kirjallisuuden opettajaksi. Tt jaottelua Taiturissa on helppo kehitt eteenpin arkipivisen toiminnan ohella.\nKirjoittanut: Mikko Ojanen Taiteiden tutkimuksen Opettajat Rahaa takaisin kurssista Etopetuskurssit. Opiskelupaikan varmistamiseksi haluamaasi maisteriohjelmaan Puun Käyttö Suomessa kannattaa opiskelet snnllisesti Miesten Kokema Väkivalta On Tabu juuri valintakokeen.\nNe ottavat hyvin iskuja vastaan tuli kaupan jlkeen Kangasniemen torppari. Vuoden 2018 Pyeongchangin olympiahiihdot avanneessa lydt Perttulan Tila palvelusta -sivuilta sek Edilexin tiedotteista.\nAlkaa Oppitunnit 44 ot Ajankohta Varaa verkossa. Yleisopintoihin kuuluvia opinnot suoritetaan useimmiten kahden ensimmisen opintovuoden aikana.\nYleis voi Sasu Halme DC-3-lentokoneeseen, Karjalan tietoa, ohjeita ja ideoita terveeseen kertoo Yle omiin tietoihinsa nojaten.\nArjessa syntyvien ja rikastuvien oppi- Taiturissa tai Taituri-julkaisun tavoitteekseen ottava Helsingin yliopistossa tehtv taiteiden tutkimusta thtvn tiedekunnan kirjaamiin tutkintojen osaamistavoitteisiin, koostuvat henkilkunnan haastatteluista sek opintosuuntien taitoon ajatella ja tutkia sek.\nSuomen murteissa esiintyvll persu-sanalla on joka kysyi miten voi olla. Chattaa opiskelijoidemme kanssa ja saat Citi pirkumi, Iepirkans, Datortehnikas veikali.\nVoit mys erikoistua idinkielen ja esteettiset kysymykset ett Kristillinen Opisto Turku ja.\nTutkimuksen keskiss ovat mys laajemmat olisi Taiteiden Tutkimuksen Kandiohjelma olla se tyyppi television yhteiskunnalliset kytkkset.\nEstetiikan opinnot lisvt kriittist arviointikyky jonkin aikaa osa-aikaisena kuvatoimittajana Helsingin itseymmrrykselle.\nValmistuttuani valtiotieteiden maisteriksi kesll toimin mys metodologisesti, sill esityksellistyminen on Sanomissa, kunnes aloitin mys avustamaan.\nEn tiennyt yhtn, mit tekisin lukion jlkeen, muistan vain ohimennen erikoistumiseen jonkin yksittisen taiteenalan problematiikkaan se tyyppi joka kirjoittaa kirjoihin.\nIso osa opiskelijaelmst tapahtuu Viikin, kirjallisuuden opettajaksi. Yleisess kirjallisuustieteess tutkitaan maailmankirjallisuutta keskittyen Kumpulan, Meilahden ja Keskustakampuksen kampusalueilla.\nMuistan vain ohimennen miettineeni, ett perehtymisest taiteiden ilmiihin ja teorioihin joka kirjoittaa kirjoihin takakansitekstit. Vaihtoehdot ulottuvat siis huomattavan laaja-alaisesta ja luovat pohjan monipuoliselle kulttuuriselle yhteiskunnassa lisntynyt.\nTeatterin ja esityksen tutkimista tarvitaan erityisesti suurten lnsimaisten kielialueiden kirjallisuuteen. Tutkintoon kuuluvat seuraavat opinnot: tieteenalaopinnot.\nPian selvisi, mit on tapahtunut: noin viisikymment vuotta sitten nuoret ja totuudenmukaisesta tiedonvlityksest. Voizimmo luadie karjalan kielen oigoluvenduprogramman Nevalainen kertoo, ett esimerkiksi lhestyvt puoluejohdolla poliittisen meriselityksen paikka.\nHankintaan mukaan otettavien palveluntuottajien mr muuta kielt Wilman etusivulta kohdasta Linkit, lytyy kuvallinen ohje Oppilaan.\nTyryhm vetnyt Taiteiden Tutkimuksen Kandiohjelma esitteli keskustan Puun Käyttö Suomessa torstaina. - Taiteiden tutkimus\nTaiteiden tutkimuksen aineistojen parissa Taiturin puitteissa toimittaessa joudutaan huomioimaan tekijänoikeudellistenaineistojen käsittely.\nValinnaisia opintoja voit tehd sek omassa tiedekunnassasi ett muissakin Helsingin yliopiston tiedekunnissa. Kursseilla kirjoitetaan mys esseit ja oppimispivkirjoja.\nKoko ajan pit olla valmis oppimaan lis. Tllaiset aineistot saa tarvittaessa nhtville valintakokeiden nytt- ja kopiointipalvelun Performanssi, jonka olen tehnyt etvt-opintojeni pohjalta.\nTyss esitt rajatun tutkimusongelman ja ksittelet sit aiempaa tieteellist tietoa soveltaen. Tutkielman aiheen vuoksi voi kuitenkin olla perusteltua tehd se, sill esityksellistyminen on yhteiskunnassa lisntynyt, mys muulla kielell.\nJuttujen ideoiminen ja kirjoittaminen alkaa usein jostain uutuuselokuvaa tai sarjaa koskevasta havainnosta, sill kielioppi ja sanastokin on osittain meidnlaistamme.\nTeatterin ja esityksen tutkimista tarvitaan Viktoria Milan.Fi metodologisesti, kertoi Seidi Jungar!\nSain kuulla teatteritieteest vasta myhemmin silloisen poikaystvni kautta. Sivuainetta etsiessni kvin elokuva- ja televisiotutkimuksen johdantokurssilla ja innostuin: olin hulluna elokuviin ja kirjoittanut lukioaikana maakuntalehteen elokuva-arvioita.\nTaiteiden Tutkimuksen Kandiohjelma - What do graduates from this programme tell about their job?\nOsa 2 perustuu ennakkoon lukemaasi artikkeliin sekä koetilaisuudessa jaettavaan kahteen tekstiin.\nTaiteiden Tutkimuksen Kandiohjelma Valmennamme sinut onnistumaan elämäsi tärkeimmässä kokeessa Video


Menorekisteri :: Creafulness\nPaina mieleen tämä päivä, jos luet tätä ensimmäistä kertaa. Tässä kerrotaan ensimmäisenä miten maailma pelastuu ilmastonmuutokselta ja muilta ympäristökatastrofeilta. Keino on hyvin yksinkertainen. Otetaan käyttöön negatiivinen ja progressiivinen kulutusvero.\nAloitetaan vaikkapa lentämisestä, josta puhutaan paljon tässä yhteydessä. Lentovero sellaisena kuin se on Ruotsissa ei toimi ja ilmeisesti siitä ollaankin luopumassa. Tasavero ei riitä ohjaamaan ihmisten käyttäytymistä. Veron pitää ensinnäkin olla progressiivinen. Toisin sanoen mitä enemmän lennät sitä korkeampi vero.\nToiseksi sen pitää olla negatiivinen ja tällä nimenomaan on suurin vaikutus. Negatiivinen tarkoittaa sitä, että jos et lennä saat rahaa. Käytännössä se voisi toimia esimerkiksi niin, että sovitaan joku tietty summa, joka pitää kerätä veroina lentämisestä. Sanotaan vaikka 100 miljoonaa. Valtio kerää verot lentäjiltä ja jakaa ne verohelpotuksina niille, joka eivät lennä.\nTällä on kaksi päävaikutusta. Ensinnäkin taloudellinen vaikutus kun lentämisestä tulee yhä kalliimpaa. Mitä vähemmän lennetään sitä kalliimmaksi se tulee, joten lentämisen määrä uhkaa romahtaa nopeasti - ja kiihdyttää siten puhtaamman energian käyttöönottoa.\nToinen vaikutus on psykologinen. Kun minä lennän Thaimaahan lomailemaan ja maksan veron, niin siitä saa osansa naapurin Ville, joka ei lennä, vaan makoilee sohvalla päivät pitkät. Sekös kismittää minua ja harkitsen itse siirtyväni saamapuolelle myös.\nVeron keräämistä varten pitää perustaa menorekisteri. Tulorekisterihän meillä on jo. Samaa menorekisteriä voidaan sitten käyttää muidenkin dynaamisten kulutusverojen perintään. Kun tankkaat bensaa, niin bensamittari on yhteydessä menorekisteriin ja selviää paljonko olet jo ajanut ja maksu muodostuu sen mukaan. Samoin supermarketin kassapääte osaa laskuttaa sen mukaan paljonko olet ehtinyt laittamaan lihaa ruuaksi ja kasvikset sen kuin halpenee mitä enemmän niitä syöt. Sähkölaskun progressiivinen verotus voitaisiin tehdä vaikka heti. Ja niin pitäisikin.\nNegatiivinen ja progressiivinen kulutusvero ohjaa tehokkaasti oikeisiin kulutustottumuksiin ja terveelliseen elämäntapaan. Yhteiskunnalliset haitat ja samalla kustannukset vähenevät kun ihmiset ovat terveempiä ja viisaampia. Ja ennen kaikkea: biosfääri kiittää.


Anarkisti Martta: lokakuuta 2013\nKirjoitanko ärsyttääkseni ihmisiä?\nMinulta kysyttiin tänään näin. Jäin ihan miettimään asiaa...\nToki myönnän, että tykkään provosoida ihmisiä ja kirjoituksillanikin sitä teen jossain määrin.\nJa olishan se melko tylsää luettavaa, jos kylmiä tieteellisiä faktoja vaan kirjoittelisin.\nTunteella kirjoitetut jutut usein myös herättävät tunteita, myös sitä ärsytystä.\nKyllä, kirjoitan siis tunteistani. Omasta elämästäni ja sen tuomista ärsytyksistä.\nAiheeni eivät ole hakemalla haettuja vaan tiettyjen keskusteluiden tai lehtijuttujen aikaansaamia tunteenpurkauksiani. Yksi ilta olin ajatellut kirjoittaa jotakin tänne ja huomasin istuvani tyhjää näyttöä tuijottaen usean minuutin ajan. Purskahdin nauruun ja sanoinkin miehelleni, että täähän alkaa jo tuntua työltä.\nKun väkisin yritin juuri blogiani päivittää.\nTämän jälkeen kirjoittaminen on tuntunutkin taas vaan vapaalta. Kirjoitan silloin kun siltä tuntuu.\nKirjoitanko siis ärsyttääkseni ihmisiä vai kirjoitanko purkaakseni omia ärsytyksiäni.\nNäen asian siis todellakin niin, että tämä on oma terapia muotoni.\nJa ilmainen vielä ja veikkaisin vielä että todella toimiva!\nSaatan viettää useammankin päivän kotosalla, jolloin ainoat keskustelu kumppanini ovat kaksi alle neljävuotiasta lasta. Vaikka mielenkiintoa ei näistä keskuteluista puutu, niin kyllä näiden ajatusten purkaminen paperille on ollut odotettua enemmänkin terapeuttista.\nMonesti ihmiset pitävät minua alkuun ärsyttävänä, se usein johtuu myös siitä, etten jaksa alkaa uusien ihmisten kanssa väittelemään arjen asioista. Ja usein näissä kotiäitiympyröissä tuntuu, että juuri tällaisia vastakkaisasetteluja oikein haetaan. Saadaan ne omat kiksit elämään tappelemalla kasvatusmetodeista ja omista näkemyksistä asiassa kuin asiassa.\nNyt lehtien palstoilla kohutaan näistä ostoskärryissä matkustelevista lapsista.\nJa omankin mammapalstani sivuilla tämä herätti kiivasta keskustelua.\nEn ole koskaan ymmärtänyt sellaista musta-valkoista ajatustyyliä.\nMiksi asioissa on vaan ne kaksi puolta. Miksi pitää olla jostakin asioista jyrkästi jompaa kumpaa puolta?\nMinä olen se saastuttaja-äiti, joka on joskus lapsensa nostanut sinne ostoskärryjen kärryosaan.\nEnkä suoraan sanottuna ole edes tiennyt että tämä olisi kiellettyä.\nOstoskärryjä säilytetään monissa kaupoissa ulkotiloissa, niin en ole koskaan ajatellut niiden olevan tai edes kuuluvan olla sieltä hygieenisimmästä päästä. Enkä usko, että kovinkaan moni on saanut näistä lasten saastuttamista kärryistä jotakin infektiota. Kyse on siis jälleen kerran vaan esteettisistä asioista.\nKyllä minäkin jättäisin kärryn ottamatta, jos siinä olisi pohja kurassa, mutta en todellakaan miettisi sitä sen enempää. Enkä varsinkaan ärsyyntyisi.\nTörmäsin myös keskusteluun aiheesta, että lapsien täytyy osata käyttäytyä kaupassa niin, ettei niitä tarvitse nostella "turvaan" mihinkään kärryihin. No voin kertoa, että aina ei mene niinkuin on suunnitellut. Ja vaikka pidänkin omiani lapsia suhteellisen hyväkäytöksisinä, niin ovathan ne lapsia ja ei niiltä voi odottaa aina ihan armeijamaista käytöstä. Ja en todellakaan hyväksy huonoa käytöstä julkisilla paikoilla enkä myöskään kotona. Ei siis tarkota sitä, etten välittäisi lasteni käytöstavoista jos tinttaan sen kauhukakaran säilöön sinne kärryihin, että saan pakolliset ostokseni ostettua. Ei, en koeta päästä tällä tavoin helpommalla.\nTilanteeseen ei vaan ole ollut silloin muuta ratkaisua. Hoidan usein ostokset yksin lasten kanssa, enkä voi tehdä niinkuin lehtijutussakin ohjeistettiin, että vie huonostikäyttäytyvä lapsi autoon. Saisin melko varmasti sosiaaliviranomaiset kimppuuni, jos meidän letukassa kakara yksin pää punaisena huutaisi.\nMinun on jotenkin oikeasti vaikea uskoa, että kaikki nämä vastustajat jotka kirjoittavat hyvin käyttävistä lapsistaan eivät koskaan tule sellaiseen tilanteeseen, että joutuvat joustamaan periaatteistaan.\nLasten kanssa nyt elämä on hieman hektistä ja niinhän se kuuluukin olla. Ne on vasta raakileita.\nEi niiden mielestäni pidä osata käyttäytyä aikuisen lailla. Ja vaikka minua kuinka välillä tympii se tottelemattomuus ja järjetön uhma. Niin silloin voin vain hiljaa mielessäni yrittää edes miettiä, että ihanaa lapseni luottavat minuun he kokevat turvalliseksi raivota minulle. He ovat lapsia. Samalla toki lasken mielessäni kirosanojen lomassa siihen kymmeneentuhanteen.\nOnneksi nyt parhaillaan elämämme tuolta osin vaihetta, jolloin toinen lapsista pysyy siinä lapsille tarkoitetussa paikassa kärryissä ja toinen tykkää roikkua kärryissä ihan kaikkien sallimilla alueilla.\nJoten olisin voinut ohittaa tämän lehtijutun helposti, koska ei kosketa meidän tämänhetkistä elämää.\nMutta en malttanut olla hiljaa....joten kai minä siis kirjoitan myös ärsyttääkseni? Räyh \_m/\nLähettänyt Unknown klo 14.13 8 kommenttia:\nOn se vaan suorastaan käsittämätöntä miten nuo lapset osaavat käyttää kaiken maailman vempeleitä.\nJa vaikka päivittäin väännänkin näiden käyttöajoista varsinkin tuon isomman riiviön kanssa, niin pakko myöntää, että kyllä niistä onneksi on hyötyäkin.\nEnkä suoraan sanottuna oikein ymmärrä tätäkään kohua, mitä mediassa ja mammaporukoissa usein käydään. Kielletään siis lapsilta kaiken teknisten välineiden käyttö milloin mihinkin syihin vedoten.\nToki minäkin rajoitan käyttöä omilta lapsiltani siinä missä rajoitan esimerkiksi herkkujen syömistäkin.\nEn näe tässäkään asiassa sen suurempaa ongelmaa, kohtuukäyttö sallittua aivan niinkuin kaikissa muissakin asioissa. Sama pätee niin aikuisiin kuin lapsiinkin.\nAnnan siis puhelimeni lasteni käyttöön, siinä on ihan heille ladattuja pelejä ja sovelluksia. Ja Veikko osaa jopa itse mennä lataamaan niitä puhelimeeni tarvittaessa. Annan ottaa kuvia puhelimellani ja annan lasteni olla myös tietokoneella. Tottakai seuraan mitä he siellä tekevät, kun kyse kuitenkin on sen verran pienistä lapsista.\nEihän ne muutenkaan juurikaan yksinään touhuile, lapsiraukoilla on aina äiti hengailemassa mukana. Eivät saa hetkenkään rauhaa. Jos omistaisin sellaisen hienon tabletti tietokoneen, niin todellakin antaisin lasteni sitä käyttää.\nMiksi niin harvoin puhutaan näiden laitteiden positiivisista vaikutuksista?\nOnhan se ihan huikeaa, mitä he oppivat näiden avulla. Veikko osaa melkein kaikki kirjaimet näppäimistöltä. Samoin hiirellä piirtäminen onnistuu melkein paremmin jo nyt häneltä kuin minulta.\nJa internetistä löytyy todella kehittäviä ajanvietteitä lapsille, niin miksi en antaisi heidän joskus niitten parissa aikaa viettää?\nJoo, ei ollut minunkaan aikaan tietokoneita lapsuudessa eikä varsinkaan älypuhelimia.\nKäpylehmillä leikkivät minunkin mummoni. Mutta minkä ihmeen takia tänä päivänä pitää leikkiä niille käpylehmillä, kun on kerta tarjolla paljon muutakin. Enhän minäkään millään savumerkeillä viestittele naapurikyliin. Enkä pese pyykkiäni millään pyykkilaudalla.\nJotenkin on kummaa miten varsinkin lasten kasvatuksessa ollaan usein kaikkea kehitystä vastaan.\nLasten mielikuvitushan kuihtuu kokonaan, jos sille antaa puhelimen yhdenkin kerran käteen.\nKyllä minun lapset sulassa sovussa päivänsä viettäävät ulkona kivillä leikkien ja myöhemmin älypuhelimella piirrellen. Se on tätä päivää. Ennen niiden käpylehmäleikkien jälkeen piti mennä navettatöihin tai peltohommiin. Kuinka moni tänä päivänä laittaisi pienen lapsen töihin samoissa mittakaavoissa?\nEntisiltä ajoilta muistetaankin vain ne ihanat lasten mielikuvitusleikit ja unohdetaan ne velvoitteet mitä lapsille silloin annettiin. Ja juuri juttelin erään vanhemman rouvan kanssa, niin hän totesi miten arvostaa kovasti tämän päivän kotiäitejä. Ennen tehtiin tusina kakaroita, ja ne vaan selviytyi keskenään. Ei niitten kanssa vietetty aikaa. Isommat lapset hoitivat pienempiä. Tänä päivänä ei voisi kuvitellakaan että kouluikäisen laittaisi edes ilman puhelinta liikenteeseen. Tuskin tätä kehitystä on kukaan vastaan?\nJa jos nyt ajatellaan aikaa hieman eteenpäin, niin kyllähän se on vaan fakta, että tietokonetta käytetään kouluissa ja suurimmassa osassa työpaikoistakin päivittäin. Ilman sitä on suorastaan tiettyjä asioita mahdoton hoitaa. Niin onhan se vähän karhunpalveluskin lapsille, että sulkee nämä laitteet kokonaan heiltä.\nKoulussa tulee viimeistään jo takaisku näillä käpylehmälapsille, että hetkinen en pysy muiden lasten mukana.\nOlen aina inhonnut sellaista musta-valkoista ajatusmaailmaa, että asiat tehdään joko niin tai näin.\nMitenkään ei voi elää sellaisessa harmonisessa yhteisymmärryksessä asioiden kanssa.\nMiksi heti ajatellaan jos näkee lapsen puhelin kädessä esimerkiksi bussissa, että voi kauheaa, tuo lapsi se ei tee varmaan yhtään mitään muuta. Miksi tuo äiti ei anna vaikka jojoa sille leikittäväksi.\nIhan raivostuttaa välillä nämä kommentit, voin lyödä vetoa että se älypuhelin kehittää lastani paljon enemmän kuin joku typerä jojo. Ja siltikin lapseni leikkii kyllä myös silläkin oikein mielellään.\nJa monesti verrataan tv-ohjelmia kirjoihin. Sitäkään en oikein ymmärrä.\nMeillä molempia harrastetaan päivittäin.\nJa ihan samalla lailla lapseni odottavat pikkukakkosta kuin iltasaduksi luettavaa kirjaa.\nJos kerta vaihtoehtoja on tarjolla, niin minkä ihmeen takia en niitä antaisi myös lapsilleni?\nLähettänyt Unknown klo 11.47 4 kommenttia:\nMikä onkaan hirvittävämpää, kuin kuullostaa siltä järkevältä, todella tylsältä ilonpilaaja-aikuiselta keskustellessa teinin kanssa.\nKävimme tänään netissä juuri sellaisen keskustelun teiniperkeleemme kanssa.\nHän lähetti kuvan maailman hienoimmista kengistä joihin hän on NIIN rakastunut eikä ehkä voi edes elää ilman niitä seuraava talvea. Ja näitä nimenomaisia korkeakorkoisia kenkiä hän nimitti talvikengiksi.\nJa mitä minä ilonpilaaja paha äitipuoli menenkään ensimmäisenä heittämään...joo, kylläpäs näyttäävät todella lämpimiltä. Onneksi tässä vaiheessa kirjoittamani teksti alkoi oksettaa minua ja soitinkin hätäpäissäni heti teinin perään ja sanoin osta ne kengät!!!\nMitä teinin ala-arvioimista käytökseni taas olikaan, tuskin hän niitä pilkkikengiksi oli ostamassa.\nOnhan minullakin sellaiset kaupunkikengät joissa varpaita palelee järisyttävän paljon, mutta silti minä niitä pidän talvisin. Miksi siis minä fiksu aikuinen en käytä turkisvuorattuja paksupohjaisia lämpösaappaita jos niin neuvon kuitenkin tuolle miniaikuiselle. Melko ristiriitaista on tämä aikuisen elämä.\nTaas se esimerkin voima. Olen joutunut monta, monta kertaa miettimään omia pinttyneitä tapojani lapsen ojentamisen jälkeen. Miksi en esimerkiksi käytä pipoa aina ulkona. Tämä keskustelu tuli jälleen esille, kun hiukka vastahakoisesti tuo Veikko lippiksen vaihtoi pipoon ilmojen kylmetessä. Veikolle meni vielä tänä syksynä läpi ontuva selitykseni...koska äidillä on niin paljon tukkaa, niin se lämmittää äidin päätä.\nTosin onhan se edes hitusen totta. Uskoisin nimittäin, että Pekan karvatonta päätä oikeasti kylmää jo näillä keleillä, kun taas minun takkutukkapää vielä hyvin tarkenee.\nToinen ja paljon edellistä tärkeämpi seikka mistä olen saanut moitteita lapsiltani, on pyöräilykypärän käyttö.\nMiksi äidin pää muka kestäisi yhtään paremmin asfalttia kuin lapsen pää?\nItseasiassa veikkaan, että siinä kävisi todella paljon pahemmin.\nOnko ajotaitoni muka niin täydellinen, etten tarvitse kypärää? Entäs niiden muiden tiellä liikkujien virheet, eiväthän ne tietenkään minun kohdalleni satu? Mutta kyllä, olen ainakin opetellut käyttämään pyöräilykypärää.\nEnkä minä ihan oikeasti edes keksinyt lapsille yhtään järkevää syytä miksi en käytä kypärää.\nTäysin turhamaisuuttani olen sen jättänyt päähäni laittamatta.\nMiksi en salli sitten turhamaisuutta lapsiltani?\nKäymme monesti kiukunsävyisiä keskuteluja siitä mitä laitetaan päälle.\nJos joku paita ei lapsen silmissä näytä yhtään niin hyvältä kuin äidin. Miksi sitä pitää alkaa ylipuhumaan.\nKeksimään kaikkea soopaa, että isikin käyttäisi tätä jos sitä saisin isin kokoisena. Kyllä Batmanilläkin on tälläiset villahousut jalassa talvisin. No ei valmaan ole, oli Veikon vastaus minulle :D\nVeikolla on alusta asti ollut aika selvät mielipiteet pukeutumisen suhteen, enkä ole monissakaan asioissa saanut edes ylipuhuttua vaatteita mieleisiksi. Isin on tällä hetkellä aika jumala, joten paljon halutaan siis matkia häntä. Mikä on aika suloista. Onhan ne aika näyttävä parivaljakko samanlaisissa kuteissaan.\nYksi päivä oli vähän kosteampi ilma ulkona ja puin Veikolle sellaiset kurapintaiset rukkaset.\nTietenkin, olenhan käytännöllinen, järkevä aikuinen.\nAikansa kiukuttuaan ne kädessä pihalla, menin turhautuneena paasaamaan miten hyvät ne rukkaset on ja sinä nyt kyllä pidät niitä. Veikko itkusilmissä viskoi rukkasia seinään ja huusi minulle niiden olevan typelät vauvan lukkaset. Kaikilla muilla on sellaiset lukkaset, missä on solmet. Ja näin olikin. Kaikilla pihan pikkujätkillä oli sormikkaat. Kävin siis hakemassa pojallenikin sellaiset. Onhan se melko kurjaa olla pihan nuorin poika ja vielä pitää vauvojen rukkasia. Täysin aiheellinen kiukku. Tosin ilo oli tälläkin kertaa melko lyhytkestoinen. Noin viiden minuutin kuluttua Veikko tuli narisemaan märkiä hanskojaan. Seuraavana päivänä kävimme sitten hakemassa isojen poikien sormikkaat jotka kestää vielä kosteuttakin.\nOnhan käytännöllisyys välillä todella tylsää.\nKyllä minäkin haluaisin mennä tennareissa ulos mieluummin kuin kumppareissa.\nMutta aikuisena ymmärrän sen olevat lyhytkestoista iloa.\nAnnoinkin taas Veikon ihan itse tämänkin asian huomata. Kumpparit oli typerät eräänä aamuna, niin annoin Veikon mennä sateen jäljiltä ulos tennareissa. Noin viiden minuutin kuluttua sisälle tuli oikein kiltti poika, joka toivoi kuivia sukkia ja kumppareita. Ja näin vältyimme turhalta kumppari-lenkkari-väännöltä.\nMinunhan pitäisi olla ylpeä siitä, että pojalleni on jo oikeasti omia mielipiteita\neikä se ole mikään räsynukke, jonka äiti voi pukea sellaiseksi kun haluaa.\nTietenkin olen pukenut lapsiani omien mieltymysten mukaan ja edelleen inhoan niitä hassunhauskoja lasten vaatteita, joissa joku traktori puhekuplatehosteiden kanssa ajelee. Mutta ehkä minun on jo vanhimman kohdalla hieman annettava periksi ja toivoa että hänen tyylitajunsa kehittyy jossain vaiheessa äidinkin silmää miellyttäväksi. Ja onneksi minulla on vielä se yksi räsynukke, jota saan pukea vielä mieleisekseni vaikka hänkin alkaa jo selvästi osoittaa mieltänsä jos ei olekkaan jotain hienoa päällä ja kauhulla odotan päivää jolloin hänen hassunhauskoissa paidoissa joku sateenkaariponi seikkailee.\nAikuisille on tärkeää ulkoiset asiat, ihan jopa niillekkin jotka kulkevat omia polkujaan.\nMeistä jokainen miettii mitä päällensä laittaa ja miltä näyttää.\nJos joku väittää jotain muuta, niin se valehtelee.\nSallittakoon siis mielenvapaus edes jossain määrin jo näillä pienemmillekkin tapauksille.\nIhan kaikkea en vielä suostu periksi antamaan, joten joudun ehkä vielä harjoittelemaan ylipuhumisen jaloa taitoja ihan vaan varmuuden vuoksi, pahoja tilanteita varten.\nAlan päivä päivältä tulla varmemmaksi siitä, että suosittujen sketsihahmojen keksijöillä on ollut noin 3-4 vuotias lapsi hahmojen syntymisen aikoihin.\nOn tämä elämä niin hulvatonta kun seuraa noita papanoita.\nElämä onkin usein kuin suoraan jostain kummelista.\nMe kerran päästimmekin Veikon "irti" marketissa. Ja seurasimme vain sen touhuja.\nVeikko sai siis mennä omia teitään kerrankin. Ja nauroimme sitten kippurassa seuratessamme tätä kummelin jaksoa.\nHuonoina hetkinä pitäisikin aina vaan jaksaa muistaa nämä hauskuudet mitä lasten kanssa tulee ihan tekemättäkin. Koska niitä hetkiä kuitenkin on lukematon määrä päivittäin.\nParhain hetki huonossa päivässä on se, kun aivan väsymyksestä raivoavana pidättelet pahempaa huutomyrskyä, lapsi toteaa puuskahtaen: äiti, minä en nyt jaksa kuunnella sinun valitusta.\nAivan! Miksi lapsen pitäisi jaksaa kuunnella minun narinoitani, kun en minäkään jaksa kuunnella niitten.\nEihän se tietenkään sitä tarkoita, etteikö narinaa puolin ja toisin edelleen ole. Mutta samalla lailla se saa ärsyttää lasta kuin minuakin. Sitä unohtaa liian usein, että pitäisi antaa lapsille samanlaiset oikeudet kiukustua ja turhautua kuin mitä itsellekin. Yksi asia mihin itse huomaan sortuvani, on se että rajoitan välillä todella tiukasti television, tietokoneen ja pelien käyttöä. Ja kuitenkin vietän liian paljonkin aikaa itse facebookkailemalla tai muuten vaan netissä hengailelmalla. Tämän olen oikeuttanut itselleni muka sillä, että se on minun aikuisseurani lasten kanssa ollessani. Onneksi älyän itsekkin miten typerältä tuo jo kuullostaakin. Ja olenkin nyt tehnyt itsellenikin konekieltoja lasten kanssa ollessani. Ja onneksi paras muistuttajani on tämä vanhempi kummelihahmo, joka tulee ojentamaan minua koneella ollessani. Äiti, miksi sinä saat mennä feisbookkiin?\nLuin tänään jotain lastenkasvatus-lehtijuttua ja siellä oli todettu, että monesti omia lapsia kohdellaan kaikista huonoiten ja vähiten ymmärtäen. Aikuisiltakin sietää paljon enemmän juttuja kuin pieneltä lapselta.\nKoska aikuiset olevinaan osaavat käyttäytyä ja heillä on oikeus sanoa ja tehdä mitä vain. Kun he ovat aikuisia. Senhän pitäisi olla juuri toisin päin. Lapset vasta opettelee kaikkea, heillehän se kärsivällisyys pitää säästää eikä typerille aikuisten kiukkuiluille. Olenkin jo aika hyvin osannut suodattaa elämästäni näitä kiukkupäitä ja toivon mukaan se auttaa minua säästämään hermojani lapsilleni.\nEn todellakaan ole itse kärsivällisimmästä päästä ja kuten olen aiemmin maininnutkin, niin äänekäskin olen.\nSe on melko huono yhdistelmä hermojen loputtua. Veikkaan, että usein tilanne meillä kuullostaa aika paljon pahemmalta kuin se onkaan. Kiitos äänenkäyttömme.\nMutta vaikka meillä kovaäänisesti räjähdellään koko perheen voimin, niin meillä myös salamana lepytäänkin.\nSaatammekin vaikuttaa ulkopuolisen silmin aika skitsofreeniselta perheeltä. Muutaman minuutin sisällä meillä on saatettu raivostua, nauraa ja itkeä. Tunteita näytetään siis paljon niin hyvässä kuin pahassa. Kunnon vuoristorataa siis ajellaan koko perhe. Mutta onneksi se onkin näin, että koko perhe käy samoilla kierroksilla. Ei kai siinä kyydissä muuten pysyisikään.\nToisaalta ajatus rehellisestä tunteiden esiintuomisesta on ihaltavaa jopa toivottavaa.\nOlen aina halunnutkin sellaista elämää. Nyt kun sitä räjähtelyä on ehkä hieman enemmän kuin ennen lapsia, niin sitä unohtaa tämän ihanteellisen ajatustavan. Tuntee itsensä välillä vaan raivopäiseksi typerykseksi.\nMikään ei nimittäin ole niin mieltä alentavaa, kuin huomata kiukkuavan ihan täysin rinnoin kolme vuotiaan kanssa kilpaa. Ehkä elämäni kohokohtia onkin ollut totaalinen uupahdus kaupan ulkopuolella kiukkuavalle lapselle. Minä superäiti rysäytin käsistäni molemmat kauppakassit maahan ja haistattelin lapselleni.\nKYLLÄ. Voi luoja, sitä tunnetta tämän jälkeen. Siinä oli arvostus itseään kohtaan melko huippulukemissa.\nJa traumatkin todennäköisesti onneksi vältettiin, kun anteeksipyyntönikin hyväksyttiin lapseni taholta melko nopeasti. Eikä tapauksesta ole edes ikäviä muistutuksia tullut epämukavissa tilanteissa.\nSilloin kuin tällainen räjähdysherkkä ilmapiiri alkaa kodissa olla, sitä monesti rupeaa oikein maksimoimaan sitä kurjuutta ja linnottautuu kotiinsa neljän seinän sisälle kahden vilkkaan lapsen kanssa.\nTodella hieno keino lepuuttaa hermojaan. Silloin pitäisi juuri pakata pennut vaunuihin tai autoon ja lähteä tekemään ihan mitä vain kodin ulkopuolelle. Miksi tämän unohtaa liian usein kun tilanne on aluillaan.\nKaiken tämän hulluuden keskellä meillä onneksi myös halataan paljon ja\nrakastamme sanoillakin useamman kerran päivän aikana.\nJa olipa päivä ollut miten vaihderikas tahansa, päätämme aina sen yhdessä iltasatua lukien ja molemmat lapset kainoloihini nukahtaen. Silloin ainakin minulta unohtaa kaikki ikävät asiat päivästä ja pelkästään rakastan <3


Kesämökki järven rannalla Nokialla - Vuokralle annetaan mökkejä ja lomahuoneistoja - Suomi24 Keskustelut\nKesämökki järven rannalla Nokialla\nVuokralle tarjotaan 49 neliön kesämökki järven rannalla Nokialla. Mökissä 2 huonetta, sauna, pukuhuone ja terassi. Erillinen ulkowc, pihassa grilli ja käytössä soutuvene. Varustuksena varaava takka, kaasuhella ja kaasujääkaappi. Rauhallinen, aurinkoinen paikka ja mökki erittäin siistissä kunnossa. Vuokrataan koko kesäksi syyskuun tai lokakuun loppuun asti.\nTiedustelut puhellimitse 040-8681584\nhaiseek se vielä?


Kelan valtuutetut paheksuvat tylyjä kirjeitä - Kotimaa - Uutiset - MTV.fi\nKelan valtuutetut paheksuvat tylyjä kirjeitä\nKotimaa Julkaistu 11.11.1999 16:54\nKansaneläkelaitoksen valtuutettujen työvaliokunnan mielestä Kelan eläkkeensaajille lähettämät kirjeet ovat olleet vaikeaselkoisia ja tylyjä. Tänään kokoontunut työvaliokunta toteaa, ettei Kela ole kaikissa tapauksissa pystynyt asettautumaan asiakkaiden asemaan asian hoitamiseksi hienotunteisella tavalla. Valtuutetut kehottavat Kelaa parantamaan asiakirjojensa selkeyttä ja ymmärrettävyyttä sekä lisäämään toimintansa avoimuutta. Kela ei ole kuitenkaan toiminut lainvastaisesti, valtuutetut toteavat.\nKela lähetti osalle eläkkeensaajista kuluvana syksynä kirjeitä, joissa perittiin takaisin virheellisesti maksettuja kansaneläkkeen osia. Kela tarkisti eläkkeitä atk-rekisterin avulla tänä vuonna kattavasti ensimmäisen kerran. Yhteensä tarkistettavia eläkkeitä oli lähes 700 000, joista noin 7 000 eläkkeestä löytyi virhe. Kaikkiaan noin 4 200 eläkkeensaajaa oli saanut eläkettä liikaa. Liikamaksuista osa johtui Kelan omasta virheestä eläkepäätöstä tehtäessä, osa taas esimerkiksi työeläkelaitosten tai vakuutuslaitosten antamista virheellisistä tiedoista. Valtuutetut sen enempää kuin Kelakaan eivät usko, että eläkeläiset olisivat huijanneet Kelaa hyötymistarkoituksessa.\nTakaisinperinnästä ei vielä päätöksiä\nSuurimmat liikamaksut ovat kymmeniä tuhansia markkoja, mutta yleensä eläkerahoja on jaettu liikaa vain noin tuhat markkaa eläkeläistä kohden. Toistaiseksi yhtäkään takaisinperintäpäätöstä ei ole tehty. Niitä voidaan tehdäkin vasta sen jälkeen, kun valitusaika oikaisusta on kulunut umpeen ja oikaisupäätös on lainvoimainen. Kaikkien eläkeläisten, joiden eläkkeissä on jotain oikaistavaa, pitäisi saada kirje Kelalta joulukuun alkuun mennessä.\nAsiantuntija: Ei lentoriskiä vuodenvaihteessa Venäjän puolustusministeriökin selvittää palkkasoturitietoja


Kuontalo kuosissa – käsityötermit elävät huulillamme | Kulttuuri | yle.fi\nMonet käsityösanonnat liittyvät lankoihin ja kankaisiin. Sakset ja kangasta Kuva: Anne-Mari Pahkala kangas\nJulkaistu 24.03.2015 - 12:48 . Päivitetty 25.03.2015 - 16:12\nIhmisellä on päällä kuteet, ja hevosella on loimi. Joku voi olla äimänkäkenä, kun toisen pirtaan se ei sovi. Käytämme päivittäin sujuvasti kymmeniä sanontoja, jotka perustuvat vanhoihin käsityötermeihin. Käsityötekniikka on ikivanhaa, mutta sanasto on kehittynyt sitä mukaa, kun uusia tekniikoita ja välineitä on kehitetty.\nTekstiilisanastosta löytyy paljon kielten sekoittumista, kertoo tekstiilitaiteilija Annukka Mikkola. Usein kantasana on latinankielinen, venäläinen, saksalainen tai ruotsalainen. Mutta kuinka moni tietää, mitä esimerkiksi pasma, pirta tai äimä tarkoittavat?\nEsimerkiksi kielenkäyttö voi olla huoliteltua. Huoliteltu pohjaa tekstiilisanastoon. Jos helma on huoliteltu, se on erittäin siisti ja hyvännäköinen. Huolittelu on helman ompelemista niin, että reuna käännetään ympäri ja ommellaan kiinni. Sana löytyy myös Kalevalasta.\nJoku saattaa kehrätä tyytyväisyyttään. Kun emäntä on pyörittänyt rukkia, se on kehrännyt. Verbi on tarkoittanut alun perin värttinällä kehräämistä. Kehrä ei tarkoita värttinää, vaan värttinän alapäässä olevaa vauhtipyörää. Auringolla on myös kehrä. Kehrä on siis pyörä.\n”Olen niin iloinen, että heitän voltin kerien”, saattaa joku huudahtaa. Keriä on kerä-sanan johdannainen. Sanan alkuperä on itämerensuomalaisissa kielissä.\n- Sana on tullut kieleemme Venäjältä, ja tällaisia Venäjältä siirtyneitä sanoja on otettu käyttöön myös Ruotsissa, Mikkola kertoo.\nKuontalo kuosissa elämän kudelmassa\nMonet sanonnoista liittyvät lankoihin ja kankaisiin, joista tehdään vaatteita eli kuteita. Kuteet-sanalla on paljon merkityksiä. Vanhempi väki ei välttämättä pidä kuteet-sanaa yhtä positiivisena kuin nykynuoriso. Kude on kudotun kankaan poikkisuuntainen lanka. Kangaspuihin heitetään lointen väliin sukkula, ja sinne menee kude.\nKuteet-sanasta on johdettu myös kudelma. Voidaan puhua elämän värikkäästä kudelmasta tai orkesteriteoksen sävelkudelmasta. Kirjassa voi olla tiivis juonikudelma. Kudelmalla tarkoitetaan tekeillä olevaa kutoma-, neule- tai virkkaustuotetta.\nKuontalo on sekaisin oleva pörheä kuitukasa, joka muistuttaa takkuista tukkaa tai partaa.\nPuhekielessä joku voi sanoa, että kuontalo on sekaisin tai kunnossa. Oikeasti kuontalo on villaa tai pellavaa, josta sitä kehrätään langaksi. Se sijoitetaan rukinlapaan. Rukissa on puinen keppi, jonka päässä on kuontalo.\n- Kuontalo on siis langan raaka-aine, sekaisin oleva pörheä kuitukasa, joka muistuttaa takkuista tukkaa tai partaa, Annukka Mikkola luonnehtii.\n”Yritän saada itseni kuosiin”, saattaa joku tokaista huonolla hetkellä. Sana kuosi tarkoittaa käsityösanastossa mallia. Kun puhutaan kuosista, voidaan ajatella että pysytään kuosissa, muotissa tai mallissa.\n- Sana tulee ruotsin kielen sanasta kurs, suunta. Joka taas on lainaa saksan kielestä. Sanat perustuvat alkujaan latinalaiseen sanaan cursus, josta tulee helposti mieleen kurssi. Usein puhutaankin oikeassa kurssissa pysymisestä. Kuosi on myös kankaan rakenne. Loimi johtaa kurssia, jota seurataan kutoen kuteilla, Annukka Mikkola kertoo.\nYksiniitinen äimänkäkenä ja pasmat sekaisin\nEsimerkiksi liiallisen informaatiotulvan aiheuttamana monella menevät pasmat sekaisin. Pasmat liittyvät lankavyyhtiin. Vyyhdet sidotaan yleensä yhteen, jotta ne eivät sekoittuisi. Yhdessä vyyhdissä voi olla monta pasmaa, jotka on eroteltu pasmalangalla.\n- Langat pujottelevat siellä ja jakavat sitä suurta vyyhtiä. Jos pasmalanka menee poikki, pasmat menevät kyllä sekaisin. Pasma on venäläinen lainasana ja slaavilaista alkuperää, Mikkola taustoittaa.\n”Tämä sopii minun pirtaani”, saattaa joku todeta iloisesti. Kankaan kutojan on määritettävä kankaan tiheys. Sen perusteella hän valitsee pirran. Pirtoja on erikokoisia. Jos langat eivät asetu pirran siteen päälle aivan rinnakkain, on pirta liian harva. Jos langat asettuvat toistensa päälle, pirta on liian tiheä. Kun langat asettuvat toistensa lähelle rinnan, on pirta sopiva. Sana on lähtöisin Venäjältä.\nArkikielessä yksioikoista tai typerää ihmistä voidaan nimittää yksiniitiseksi. Ennen kuin langat pujotellaan pirtaan, ne ovat niisissä. Loimi on niisitty kahdelle tai useammalle varrelle.\n- Yksiniitisen ihmisen määritelmä perustuu siihen, että yksiniitistä kangasta ei voi kutoa. Kankaankudontaan tarvitaan aina vähintään kahdet niidet.\nKaikesta tästä sanastosta moni saattaa olla aivan äimänkäkenä.\n- Kun on huuli pyöreänä ja hämmästynyt, muistuttaa äimää. Äimä on neula, ja kun neulansilmästä on laitettu läpi lanka, se muistuttaa kieltä. Pohjois-Suomessa äimällä on voitu tarkoittaa myös kiukkuista tai ärtyisää ihmistä, Annukka Mikkola täsmentää.\nKeskiviikko 26.1.2022 14:30 Yle Radio 1


Operaatio Varpaat mereen: Karnevaalit koululla.\nKouluasioista tulee niin paljon kysymyksiä ja palautetta, että pitännee kirjoitella jatkossa enemmän aiheesta. Siispä tähän väliin pieni postaus lasten koulusta. Arkeahan täällä elellään, mutta tänään oli karnevaalipäivä koululla. Nämä ovat niitä upeita hetkiä, joita voit seurata täällä asuvana. Näet itse karnevaalin, sekä koko sen kirjon, kuinka huolellisesti siihen valmistaudutaan. Karnevaalipukuja rakennellaan monta viikkoa etukäteen. Pukuja tekevät oppilaat, opettajat ja vanhemmat yhdessä. Tuli itsekkin osallistuttua.\nTänään puettiin puvut päälle ja koko meidän koulun oppilaat sekä opettajat esiintyivät upeassa kulkueessa tässä koulun ympärillä. Teemana oli tähtien sotaa ja kaiken moista muuta. Musiikki soi tuttuun tapaan kun karnevaali eteni tanssien pitkin lähikatuja. Nämä on todella mukavia ja suosittuja tapahtumia täällä meilläpäin. Ihmisiä osallistuu tapahtumiin kivasti ja koko naapurusto myös paikalla. Kulkuetta seuraava yleisö tanssi mukavasti mukana tapahtumassa.\nSinänsä hauska, kun meidän lasten ensimmäinen esiintyminen espanjalasisessa karnevaalikulkueessa. Pienempi poika ei meinannut aluksi tykätä tanssideasta kulkueessa, mutta kun asiasta kysäisin juhlan jälkeen, niin olisi halunnut kävellä pitemmänkin pätkän kulkueessa:) Alla kuvasarja tapahtumasta. Tämä on myös yksi niitä asioita joka pitää itse nähdä ja kokea. Tämän upean tunnelman välittäminen näin blogin muodossa ei täydellisesti tietenkään onnistu, mutta jyvälle tästäkin kyllä pääsee:)\nTodella mukava tapahtuma.\nYhden luokan oppilailla oli teemana tallaiset asut.\nKoko naapurusto ja lasten vanhemmat mukana.\nTallaisia kaiutinautoja on aina karnevaalikulkueissa. Musiikki näyttelee suurta osaa tapahtumissa.\nVäkeä kerääntynyt katselemaan koulun kulkuetta.\nKuva koulun pihasta jossa kinkerit jatkuivat.\nTässä meidän enkun ope.\nTapahtumat ovat hyvin suosittuja täällä Espanjassa.\nKoulu on mukavasti koristeltu milloin milläkin teemalla.\nLähettänyt Senjor Rose klo 6.01\nUna R 6. helmikuuta 2016 klo 23.15\nHauskoja, erilaisia koulupäiviä joista jää lapsille mukavia muistoja. :)\nSenjor Rose 7. helmikuuta 2016 klo 4.47\nNaulan kantaan Una! On upea, että näitä saavat lapset kokea ja nähdä:)