Willimiehen jäljillä: 2015\nOmar & the Howlers "Hard times in the land of plenty"\nNäin vuoden viimeisenä päivänä on taas mukavaa palata blogin alkujuurille ja esitellä kohde Lappeenrannan alueelta, mitä olen panttaillut tietoisesti tähän vuoden vaihteeseen. Sinänsä harmillista, että oman kotiseudun kohteet on aika pitkälti esitelty, mutta ainahan näitä näyttää silloin tällöin löytyvän, joten uskon niitä löytyvän vielä lisääkin.....toivottavasti. Itse asiassa onhan niitä vielä yksi reservissä ja toinen odottaa valokuvaamista.\nMetsän siimeksessä häämöttää iso kivenmurikka\nUusi vuosikin on alkamassa ja blogikin täyttää peräti neljä vuotta kohtapuoliin ja 300.000 kävijän määräkin on lähellä ylittymistä. Sen kunniaksi aionkin ottaa pienet napanderit, koska se ei todellakaan ole tullut helpolla. En edes vaivaudu miettimään, kuinka monta tuntia olen elämästäni viime vuosina haaskannut blogin ylläpitämiseen. Olisihan tuon ajan voinut kaiketi paremminkin käyttää? Ainakin tulevana vuonna aion saada aikaa myös muihin aktiviteetteihin. Niistä kerron sitten lisää tuolla jutun loppupuolella omien uudenvuodenlupausteni avulla.\nTämän kertainen kohde on vuonna 1721 solmitun Uudenkaupungin rauhan rajalinjauksesta kertova kivenmurikka, mihin on hakattu muutamat merkit kertomaan, mihin rajalinja vedetään. Vastaavia rajamerkkejä olen esitellyt aiemminkin, joten kohta pystyn piirtämään rajalinjan tarkaan kartalle, jos satun joskus innostumaan!\nSammaleen alta pilkisti kiveen hakatut kaiverrukset\nKyseinen rajalinja, mikä Uudessakaupungissa Ruotsin ja Venäjän välille sovittiin muodosti seuraavaksi 20 vuodeksi uuden rajan, mitä kummankin osapuolen piti noudattaa. Kuten arvata saattaa, niin Ison vihan päättänyt rauhanteko jätti maiden välille ison juovan, mikä korjattiin jo vuonna 1743 Turun rauhassa, jolloin valtioiden välinen raja vedettiin Kymijokeen. Tuolloinhan oma kotiseutuni Lappeenranta liitettiin Venäjään.\nUudenkaupungin rajalinja on silti merkittävä, koska pienin muutoksin rajalinja otettiin uudelleen käyttöön talvisodan päättäneessä Moskovan rauhassa vuonna 1940. Näin ollen tämä "Pietari Suuren" rajalinjaus on myös lähtökohta nykyiselle rajalle Suomen ja Venäjän välissä.\nSamat tutut kuviot paljastuivat tästäkin kivestä\nTämän kertainen esittelemämme rajamerkki sijaitsee lähellä Lappeenrannan Nuijamaata aivan tien läheisyydessä pienen metsälämpäreen keskellä. Paikalle pääsee siis autolla lähes kiven viereen, mikä sopii liikuntaa vieroksuvalle Willimiehelle paremmin kuin hyvin! Enemmänkin mietityttää, että vieläkö Lappeenrannan alueelta löytyisi lisääkin näitä rajalinjausta merkitseviä kiviä?\nLopuksi lienee syytä paljastaa uudenvuodenlupaukseni perinteiseen tapaan. Tällä kertaa vuorossa siis itseni kiusaamiset vuodelle 2016.\n1. Aion laihduttaa painoni 75 kiloon (Nykyinen painoni on salaisuus myös itselleni)\n2. Ostan Harley Davidson moottoripyörän tai jenkkiauton\n3. Vaihdan ammattia\n4. Hiihdän 300 kilometriä (viimeksi suksilla v.2006)\n5. Laitan talousasiat kondikseen\n6. Voitan nyrkkeilymatsin 1.10.2016 (edellinen kaiketi 29 vuotta sitten hemmetin paljon hoikempana sekä parempi kuntoisena)\n7. Makaan kesällä rannalla enempi kuin tänä vuonna\n8. Valokuvaan blogiin 200 uutta kohdetta vuonna 2016\n9. Olen vakiovieras SaiPan kotipeleissä\n10. Kalastan säännöllisesti omalla lammella\n11. Käyn yhdellä(max. 3 päivää) moottoripyöräreissulla Venäjällä\n12. Pidän 31.7.2016 kaikkien aikojen bileet omassa kotonani\n13. Käyn viisi kertaa töissä polkupyörällä\n14. Katson kaikki tv-sarja 24 tuotantokaudet uudelleen läpi\n15. En tee mitään isoja remontteja ensi kesänä, vaan latailen akkuja\n16. Aion lukea 25 kirjaa ensi vuoden aikana\n17. SaiPa voittaa mitalin keväällä 2016 ja olen paikalla, vaikka peli pelattaisiin missä tahansa\n18. Ylitän keilauksessa 200 pisteen rajan, mikä olisi uusi ennätykseni\n19. Käyn Pietarin Eremitaasissa\n20. Aloitan pienimuotoisen yritystoiminnan\n21. En juo Karhu-olutta\n22. Vietän aikaa enemmän ystävieni kanssa\n23. Vietän autottoman kuukauden\n24. Lopetan kaikenlaisen stressaamisen\n25. Suoritan rautaperseajon\nYläpuolella on sen verran tavoitteita, että jos noista pystyn toteuttamaan 15 kpl niin olen enemmän kuin tyytyväinen. Jos 20 kpl toteutuu, niin se olisi jo aivan uskomaton saavutus! Todennäköisesti epäonnistun kaikissa tavoitteissani....\nKaikesta huolimatta hyvää uutta vuotta kaikille lukijoille ja olkoon tuleva vuosi tätä vuotta parempi!\nPS. Vuosi on hyvä päättää Motorheadin biisiin, mikä sopii hiton hyvin vuoden päätösbiisiksi. Olen vieläkin aivan masentunut, kun nyt ei Kilminsterin Lemmy tee enää uusia biisejä! Valitettavasti näin bändin ainoan kerran Lappeenrannan raviradalla vuonna 1982 hillittömässä kaatosateessa.... näin on taas yksi elämäni kiintopiste karannut tähdeksi taivaalle! RIP Lemmy\nMotörhead "I ain`t no nice guy"\nPosted by Willimiehen jäljillä on joulukuuta 31, 2015 2 kommenttia: Linkit tähän tekstiin\nTunnisteet: Lappeenranta, rajamerkki\nMotörhead "Louie, Louie"\nEilisehtoona SaiPa näytti Lukolle, kuinka Etelä-Karjalan parasta jääkiekkoa pelaava joukkue osaa hoitaa hommansa. Selkeä voitto lievitti hivenen Lemmy Kilminsterin poismenon aiheuttamaan tuskaa, mutta vain vähän... muutenhan päivä oli ihan syvältä. Tuntuu kuin nuoruudestani olisi napattu iso osa pois! Ainoastaan Remu Aaltosen menehtyminen voisi viedä vielä suurempaan apatiaan, mutta kaikki kestetään mikä kohdalle osuu. Minua ei ihan pienet jutut masenna, eikä paljon hetkautakaan. Niitä voi siis kaataa niskaani ihan vapaasti, niin ei tunnu missään. Sen verran paljon on vuosien varrella SaiPan kannattajana kertynyt tuota nöyryyttä!\nVeikko Talven puistossa olisi kiva istuskella kesällä\nNöyryyttä vaatii esitellä myöskin tämän päiväinen kohde, mikä liittyy kouvolalaisen opetusneuvoksen Veikko Talven nimikkopuistoon. Veikko sai näet jo vuonna 1998 oman nimikkopuiston Kouvolan pääkirjaston kupeeseen, mutta vasta vuoden 2013 joulukuussa paikalle ilmestyi kivenmurikka, mihin oli kiinnitetty muistolaatta. Pari vuotta Veikon piti olla siis mullan alla ennen kuin asiaan havahduttiin.\nVeikko Talven puisto sai oman laatan joulukuussa 2013\nVielä tuolloinkaan kylttiä tuskin olisi tullut, ellei toinen opetusneuvos Sakari Viinikainen olisi tehnyt asiasta valtuustoaloitetta. Tuolloin laatta päätettiin hankkia kunnioittamaan Veikko Talven elämäntyötä eräänä Kouvolan tärkeimpänä kulttuurivaikuttajana ja kirjallisen tuotannon tekijänä. Hänen kynästään on näet syntyneet Kouvolan historiakirjat ja Kymi osakeyhtiön historia 1872-1917. Tällaisia teoksia kirjoittaneita henkilöitä myös Willimies kunnioittaa, koska tietää omat kirjalliset rajallisuutensa...\nPosted by Willimiehen jäljillä on joulukuuta 30, 2015 2 kommenttia: Linkit tähän tekstiin\nTunnisteet: Kouvola, Muistolaatta\nEnsimmäinen duunipäivä alkamassa ja kaikki ennusmerkit ikävään päivään ovat olemassa. Parin viikon loman jälkeen herääminen huonosti nukutun yön jälkeen ennen auringonnousua oli pökerryttävä kokemus. Kaiken lisäksi päivän ensimmäinen silmiini osunut uutinen kertoi suuren idolini Lemmy Kilminsterin kuolleen. Mitähän tästä päivästä vielä tuleekaan? Vaan ei muuta kuin kohti uusia pettymyksiä ja mitättömiä suorituksia.....\nJoskus syksyllä piipahdin Kouvolassa kuvaamassa ja tarkoitukseni on mennä uudestaankin, koska moni kohde on vielä paikkakunnalta kuvaamatta. Jonkun verranhan olen noita jo esitellytkin, mutta nyt tarkoitus on tykittää niitä mahdollisimman paljon tammikuun aikana, kunnes loppuvat. Sitten voisikin siirtyä kaiketi Haminan kohteisiin ryyditettynä muutamalla menetetyn Karjalan kohteella. Tästä siis lähdetään liikkeelle!\nRissalan lentoturman muistomerkki\nSiirrytäänpä siis Uttiin, missä Suomen ilmavoimilla on oma lentokenttänsä, mistä löytyy monia muistomerkkejä. Valitettavasti ne kaikki eivät ole Willimiehen saavutettavissa, mutta aikeissa olisi hakea joskus lupaa myös sotilasalueen muistomerkkien kuvaamiseen. Saanko lupaa, onkin sitten aivan toinen juttu.....\nUtin alueella on Rissalan lentoturman muistomerkki, mikä tapahtui Siilinjärvellä 3.10.1978. Onnettomuudessa presidentti Kekkosen nimikkokone DC-10 putosi välittömästi nousun jälkeen ja siinä kuoli kaikki koneen mukana olleet 15 henkeä. Näistä 3 oli lentokoneen miehistöä, mutta muut olivatkin aikansa yhteiskunnan kermaa, jotka olivat osallistuneet maanpuolustuskurssille ja olivat palaamassa Helsinkiin.\nPunagraniittiin on kiinnitetty puolikas potkuri ja muistolaatta\nTapahtuneen jälkeen konetyyppi DC-3 asetettiin lentokieltoon ja konetyyppi korvattiin Fokker F.27 koneilla aiemmin kuin oli ollut suunnitelmissa. Lisäksi lentoturman jälkeen lentäjiä alettiin kouluttamaan hätätilanteiden varalta, jotta vastaavat onnettomuudet pystyttäisiin välttämään. Valitettavasti 15 henkilön piti menettää henkensä ennen kuin tilanne huomioitiin.\nItse asiassa kuolonuhreja olisi pitänyt olla 16, mutta myöhemmin maamme ensimmäiseksi naispresidentiksi valittu Tarja Halonen ei saanut lupaa lentämiseen ollessaan viimeisillään raskaana. Tuolloin SAK:n lakimiehenä toiminut Halonen jätti osallistumatta maanpuolustuskurssille, koska hän ei saanut lupaa lentää. Myöhemmin tajutessaan tapahtuneen hän oli shokkitilassa. Ehkä juuri siksi Halonen kävi laskemassa seppeleen vuonna 2004 Utin muistomerkille.\nMuistomerkin on paljastanut 3.10.1988 kuljetuslentolaivue, joka toimi Utissa. Kyseisenä päivänähän onnettomuudesta oli kulunut päivälleen 10 vuotta.\nPosted by Willimiehen jäljillä on joulukuuta 29, 2015 Ei kommentteja: Linkit tähän tekstiin\nPosted by Willimiehen jäljillä on joulukuuta 28, 2015 Ei kommentteja: Linkit tähän tekstiin\nReijo Taipale "Taas kutsuu Karjala"\nJotenkin levoton olo ollut taas viime aikoina. Lieneekö syynä se, ettei Willimiehen kuvausretkiä estävää lumipeitettä ei ole vielä ilmestynyt. Jotenkin houkuttelisi käydä kuvaamassa jonkun alueen muistomerkit vielä ennen lumientuloa. Jäänee toki reissu tekemättä kohta jatkuvien töiden takia, mutta ainahan tuota voi haaveilla...Vaan nyt lopuksi vähän asiaakin tai oikeastaan ei ollenkaan, kun en päivän kohteesta mitään tiedä!\nItsekin karjalaiset sukujuuret omaavana henkilönä ilahdun joka kerta kun törmään hautausmailla tai muualla Karjalaan jääneille vainajille pystytettyjä muistomerkkejä. Toki onhan noita jo melkoisesti esiteltykin, mutta koska tarkoitukseni on esitellä kaikki Etelä-Karjalan, Kymenlaakson ja menetetyn Karjalan muistomerkit, niin pakkohan se on tämäkin julkaista.\nKarjalaan jääneiden vainajien kunniaksi\nKyseinen muistomerkki on siis menetetyn Karjalan hautausmaihin ja uhrilehtoihin haudattujen vainajien muistoksi. Valitettavasti en löytänyt Internetistä tietoa, enkä tosin muualtakaan mainintaa muistomerkin tekijästä ja tekovuodesta, joten taas jäämme odottelemaan itseämme viisaampien apua....\nPS. Nyt alkaa sitten olla loppukirin paikka julistamamme kilpailun osalta, koska osallistumisaika umpeutuu vuodenvaihteessa. Arvonta suoritettaneen blogin epäloogiseen tyyliin joskus tammikuun alkupuolella ja voittajalle vastataan henkilökohtaisesti sähköpostitse. Toki julkaisemme voittajannimen myös blogissamme, kunhan saamme voittajan nimen selville. Osallistuneita on tällä hetkellä jo kymmenkunta, mutta lisääkin kaivataan....\nPosted by Willimiehen jäljillä on joulukuuta 27, 2015 Ei kommentteja: Linkit tähän tekstiin\nTänään aamu alkoi hyisissä merkeissä, kun lupasin naapurinmiehen kanssa käydä aamusaunassa Ahvenlammen yleisessä saunassa. Pitihän tuo kaiken lisäksi pulahtaa vielä uimassakin, koska vesihän oli jopa kolmeasteista. Mikäpäs sen virkistävämpi startti uuteen päivään. Tästä on hyvä jatkaa sisätöillä astianpesukonetta purkaen. Päätti näet mokoma sanoa työsopimuksensa irti!\nKoska viettelen tässä viimeisiä lomapäiviä ennen töihin paluuta suureen yhtenäiskouluun, niin lienee aika ironiana heittää esiin Alice Cooperin tunnetuin? kappale, mikä kertoo koulujen, ei loman päättymisestä. Kuten joku jo arvaakin, niin tänään pysytellään koulumaailman pyörteissä kouvolalaisen patsaan innoittamana.\nHelvi Honka kirjaston edustalla\nKyseinen Helvi Honka, joka on saanut oman patsaan Kouvolan kirjastotalon edustalle, oli aikansa vaikuttaja paikallisessa koulumaailmassa. Hän toimi urallaan vuodesta 1948 aina eläkkeelle jäämiseensä asti vuonna 1968 Kouvolan lyseon rehtorina. Vaikka hänen patsaastaan voisikin kuvitella hänen olleen yrmeä ja tiukka naisopettaja, niin jostain kummasta syystä olen väärässä. Häntä on kuvailtu suosituksi ja oppilaiden keskuudessa pidetyksi opettajaksi, jonka toiminta perustui hänen henkiseen vahvuuteensa, mitä se nyt sitten tarkoittaakaan?\nYrmeä ja tiukka pedagogi?\nKaikesta huolimatta on hienoa, että naispedagogi on saanut oman patsaansa, koska näitä ei ole aiemmin tullut vielä vastaamme. Yksi kriteeri patsaan pystyttämiseen Helvi Hongalle hänen eläkkeellejäämisvuotenaan 1968 saama kouluneuvoksen arvonimi.\nHelvi Honka kuoli vuonna 1993 ja vasta sen jälkeen ajatukset patsaasta nousivat ajoittain esiin. Lopulta Hongan keskeisin elämäntyön kohde Kouvolan lyseo saavutti 100 vuoden iän ja täällä kaupunginjohtaja Aimo Ahti otti asian esiin. Päätös tehtiin samantien ja suunnittelutyö aloitettiin, vaikkakin vasta parin vuoden jälkeen. Patsasrahasto karttui ja lopulta riittävä määrä rahaa oli kasassa, joten suunnitelma eteni jälleen.\nHameen kaavat paljastavat Hongan olleen matematiikan opettaja\nPatsaan tekijäksi valittiin kuvanveistäjä Panu Patomäki, joka perehtyi annetun aineiston avulla Hongan elämään ja valmisti omasta mielestään ihmisläheisen näköispatsaan. Patsas julkistettiin Kouvolan kirjaston edustalla 6.10.2007, missä avauspuheen piti Hongan entinen oppilas Sakari Viinikainen, joka oli urallaan edennyt Kouvolan lyseon rehtoriksi. Patsaan sen sijaan paljasti Heikki Ojanen kaupunginjohtaja Aimo Ahdin läsnäollessa.\nPosted by Willimiehen jäljillä on joulukuuta 26, 2015 3 kommenttia: Linkit tähän tekstiin\nJunamatka Kouvolaan 9.1.2016 alkaa lähestyä, joten palataanpa blogissakin Kouvolan muistomerkkien pariin. Tällä kertaa esittelyvuorossa Kouvolan Lääninpuistossa sijaitseva keski-Suomen rykmentin muistomerkki, mikä paljastettiin 6.10.1974. Kyseisenä päivänä tuli kuluneeksi tasan 35 vuotta joukko-osaston lakkauttamisesta.\nKeski-Suomen rykmentin muistomerkki\nJoukko-osastona keski-Suomen rykmentti KSR oli sijoitettuna Kouvolan kasarmialueelle aina vuodesta 1921 asti, jolloin kasarmialue siirtyi Suomen valtion omistukseen. Aiemminhan kasarmialue oli venäläisten käytössä, unohtamatta lyhyttä aikaa, jolloin sisällissodan aikana siellä piti komentoa punaiset, käyttäen aluetta vankileirinä.\nTässä joukko-osastossa palvelleiden kunniaksi päätettin pystyttää muistomerkki isosta Utista tuodusta luonnonkivestä, mihin kiinnitettiin taidegraafikko Kalle Lehtosen suunnittelema muistolaatta, minkä valmisti metalliseppä Reijo Raittila. Laatassa on teksti: "KS. Tämän muistopaaden pystyttivät siinä palvelleet aseveljet joukko-osastonsa varuskunta-alueelle vuonna 1974"\nMuistopaaden pystyttämisestä vastasivat Keski-Suomen Rykmentissä 1919-1939 palvelleet aseveljet.\nPosted by Willimiehen jäljillä on joulukuuta 25, 2015 Ei kommentteja: Linkit tähän tekstiin\nJouluaatto ja blogikin heittäytyy muutamaksi päiväksi hyvin ansaitsemalleen tauolle. Lienee siis aika toivottaa kaikille blogin lukijoille hyvää joulua ja kaikkea semmoista. Syökäähän itsenne pinkeäksi ja nauttikaa muutamasta rauhallisesta vapaapäivästä, koska eihän siihen kauaa mene, kun arki iskee taas täysillä. Vaan sitä ennen otetaan rennosti ja vietetään laatuaikaa....\nPolun päästä löytyy uurnalehto ja "Muisto-patsas"\nEnnen joululomalle siirtymistä julkaisen yhden kohteen Kouvolan vanhalta hautausmaalta. Kyseessä Matti Peltokankaan "Muisto" patsas, joka tunnetaan myös toisella nimellä "Siunaa ja varjele". Tällä teoksella Matti Peltokangas voitti ensimmäisen palkinnon vanhan hautausmaan uurnalehdon muistomerkkikilpailussa vuonna 1983. Kaksi vuotta myöhemmin patsas oli valmis paljastettavaksi ja siitä lähtien se on varjellut uurnalehtoon sijoitettuja. Hieno ja ilmeikäs figuratiivinen pronssiin valettu hahmo vartioi paikan miljöötä omalla rauhallisella olemuksellaan.\nMatti Peltokankaan "Muisto"\nHyvää joulua kaikille toivottaapi Willimies ja Willilady\nPosted by Willimiehen jäljillä on joulukuuta 24, 2015 Ei kommentteja: Linkit tähän tekstiin\nTunnisteet: Hautausmaa, Kouvola, Patsas\nAi perhana, että on pitkästä aikaa hyvä olo! Viikko samoilua Maltan historiallisella saarella jätti itseeni lähtemättömän jäljen. Sinne haluan palata takaisin ja vaikkapa muuttaa joskus pysyvästikin. Upea paikka kerrassaan. Lisäksi kun sai kerrankin viikon ajan ladata akkuja tulevia pettymyksiä varten, niin on ihan voittajafiilis. Tällaista pitänee kokeilla joskus toistekin, vaikkakin yksi pieni tahra tähän reissuun sisältyi. Täytin nimittäin matkan aikana pyöreitä vuosia, mutta sen aiheuttaman masennuksen sain menemään ohitse kertaheitolla hyvän ruuan ja oluen kera. Seuraavan kerran masennus iskeneekin vasta kymmenen vuoden päästä yhtä voimallisesti....\nPoyhiänniemen Luolakallion huipulla on kiveen hakattu risti....vasemmassa reunassa\nNyt kun olemme palanneet kotiin, niin pakkohan se on taas julkaista jotain. Tällä kertaa yllätänkin kaikki ja julkaisen jotain omalta kotipaikkakunnaltani Lappeenrannasta, tarkemmin sanottuna Joutsenosta! Näistä kotimaisemista on viime aikoina ollut hankala enää löytää kohteita, koska tuntuu että kaikki paikat on jo koluttu. Siksi tuntuukin pirun hyvältä, kun jotain uutta putkahtaa vielä nenän eteen.\nOlen kyllä tietoisesti panttaillut tätä kohdetta viime kesästä saakka, mutta nyt siirrytään Joutsenon Pöyhiänniemen lenkkipolun varresta löytyvän kallion päälle, mihin joskus ammoisina aikoina on joku kaivertanut graniittikallion seinämään ristin. Miksi ja kuka sen on sinne kaivertanut on täysi mysteeri, mutta jotain paikasta kuitenkin tiedetään.\nKatoliseen kirkkoon viittaava risti kallion kyljessä\nPaikalliset osasivat kertoa minulle, että paikalla olisi joskus käynyt arkeologi paikaan tutustumassa, mutta hänellekin risti aiheutti ongelman, mihin hän ei osannut vastata. Hän kuitenkin oletti, että risti voisi liittyä Pähkinänsaaren rauhaa v.1323 edeltävään aikaan, jolloin katolisen kirkon ja idän ortodoksisuuden raja kulki nykyisen Joutsenon kohdalla. Jos teoria pitää kutinsa, niin kyseessä on ilmeisesti läntisen kirkon edustajan tekemä kaiverrus, koska risti viittaa siihen suuntaan\nApuriakin tarvitaan näillä kuvausretkillä ajoittain\nOlkoon teoria totta tai ei, niin jälleen olemme törmänneet mysteriin, mitä en osaa ratkaista. Ehkä tarina on tällä kertaa parempi kuin asiasta selviävä totuus?\nPosted by Willimiehen jäljillä on joulukuuta 23, 2015 Ei kommentteja: Linkit tähän tekstiin\nTunnisteet: kalliokaiverrus, Lappeenranta\nPosted by Willimiehen jäljillä on joulukuuta 14, 2015 Ei kommentteja: Linkit tähän tekstiin\nMiehikkälä / Lahjoitusmaatalonpoikien muistomerkki\nMotörhead "Make my day"\nVoihan jee....... päivä on mennyt vähän pienellä liekillä ja taitaa olla sitä kuuluisaa rantakaislaa taas potkurissa tänään. Meni näet eilinen ehtoo vähän pitkäksi Williladyn ja ystävieni järjestämien yllärisynttäribileiden takia. Olivat kutaleet järkänneet selkäni takana ikimuistoiset kinkerit. SaiPan peliä ennen sain ryystää lempibaarissani olutta ja tarjoilua riittikin sitten koko illaksi ja yöksi. Paikalle olivat raahautuneet kaikki hyvät ystävät yhtä lukuunottamatta, joka ei sairauden takia päässyt valitettavasti paikalle. Hauskaa meillä oli, ehdottomasti. Ehkä parasta antia oli kun sain lahjaksi taas uuden uniikin SaiPa-tuotteen...rollaattorin! Sillä olikin sukkela potkutella laitamyötäisessä Kisapuistoon.\nKoska erään kaverini mukaan jokaiselle humpalle koittaa eräpäivä, niin minulle se koittaa ilmeisesti keväällä velkavankeutena. Taisin mukavissa tunnelmissa ilmoittaa että haluan Harrikan. Sen aionkin shoppailla tammikuun aikana, mutta ilmeisesti lupasin ostaa vielä jenkkiautonkin ja rättisitikan. Nyt olisi Euro Jackpotille tilausta...\nUniiki SaiPa-tuote, millä Willimiehen kelpaa potkutella lähikauppaan. Epäselväksi jäi, että kuka mummo joutuu tekemään jatkossa kauppareissut ilman omaa potkupyöräänsä ;)\nJuhlat sen sijaan jatkuivat Kisapuistossa, missä sain osakseni huomiota ihan ylenpalttisesti. Itse olen yrittänyt pitää matalaa profiilia omien juhlieni suhteen elikkä en ole kertonut asiasta kenellekään! Jatkossa saattaa olla vähän heikompaa kiistää asiaa, koska Kisapuiston videoscriinille heijastettiin kuvani ja lisäksi kutaleet kuuluttivat 3706 katsojalle ikääntymisestäni. Lienee muutama tuttukin tuon kuullut, koska onhan meikäläinen ollut vakiovieras Kisapuistossa jo yli 40-vuoden ajan. Ei ole montaa peliä jäänyt näkemättä, eikä jää!\nLahjoitusmaatalonpoikien muistomerkki Suur-Miehikkälässä\nNäitten yllärijuhlien lisäksi tunnelmaa nostaa parin päivän päästä alkava parin viikon loma ja alkukesästä häämöttää myös nykyisen työni päättyminen. Sitä päivää odotellessa selviän tulevasta keväästä, mutta sitten on uusien tuulien aika. Edessä on historian opettajan tehtävä tai sitten ei, mutta takuulla aion jatkaa elämässäni historian parissa muutenkin kuin tämän blogin tekijänä. Olen niin hemmetin uppoutunut historiantutkimiseen ja menneisyyden mysteereihin, joten ei niistä pääse irti. Toisaalta uusi ammatti jollain muulla mielenkiintoisella alalla on toki vielä mahdollinen. Ympäristöasiat minua on aina kiinnostaneet, joten voi olla että suoritan vielä kerran elämässäni alanvaihdon. Edellisestähän on kulunut jo peräti 7 vuotta!\nKomea muistomerkki ikävälle ajanjaksolle maamme historiassa\nMutta siirrytäänpä lopulta asiaankin ja jatketaan Miehikkälässä. Tämän kunnan Suur-Miehikkälästä löytyy muistomerkki aiheesta, mihin emme aiemmin ole törmänneet. Kyseessä on lahjoitusmaatalonpoikien muistomerkki, jollaisia löytyy Karjalan kannakselta useampiakin. Niiden vuoro tulee joskus myöhemmin... Nämä lahjoitusmaat, mitkä nykyisenkin Miehikkälän alueella sijaitsivat, ovat osa maamme surullista historiaa. Aiheen tarkempaan esittelyyn voit perehtyä löytämältäni sivustolta, se löytyy täältä.\nVenäjän vallan aikana keisarinna Katariina Suuri antoi omille suosikeilleen isoja maa-alueita Karjalan kannakselta, mutta osa näistä alueista ulottui myös nykyisen Suomen rajojen sisäpuolelle, Parikkalaan, Virolahdelle ja Miehikkälään.\nNäillä alueilla entiset kruununtalonpojat joutuivat tilanteeseen, missä he eivät omistaneet maitaan, vaan ne kuuluivat venäläiselle maanomistajalle. Lisäksi he joutuivat tekemään päivätöitä maanomistajille ja maksamaan lisäksi veroa erilaisina maataloustuotteina.\nMuistolaatassa Holmströmin runo\nKyseistä mustaa ajanjaksoa kesti Miehikkälässä vuodesta 1790 aina vuoteen 1877, jolloin Suomen valtio lunasti maat itselleen ja antoi ne talonpojille. Tämän ajanjakson muistoksi 100-vuotias Miehikkälän kunta halusi kunnioittaa menneiden sukupolvien kärsimyksiä ja pystyttää muistomerkin Suur-Miehikkälään.\nMuistomerkin suunnittelusta ja toteuttamisesta vastasi Suur-Miehikkälän kylän työryhmä ja se paljastettiin vuonna 1987. Muistomerkin laatassa on opettaja Emil Holmströmin runo ja lisäksi muistomerkissä on yhtä monta kiveä kuin Miehikkälässä oli taannoin lahjoitusmaatiloja. Arvatkaa, muistinko laskea kivien lukumäärän? Enpä tietenkään....\nPosted by Willimiehen jäljillä on joulukuuta 13, 2015 Ei kommentteja: Linkit tähän tekstiin\nTunnisteet: Miehikkälä, Muistomerkki, Willimies\nKari Peitsamo Revival "Sekamelska"\nLaatokan suunnan assistenttimme on taas toimittanut meille valokuvia, joten julkaistaanpa ne tänään. Kuten muistatte, niin kaikki blogin assistentit ovat palkattomia avustajia. Näin joulun alla ajattelin poikkeuksellisesti muistaa häntä pienellä lahjalla(konjakkipullo), mutta eihän tuosta mitään jäänyt jäljelle, kun ajattelin varmistaa aineen olevan käypäistä tavaraa! Pullo on ilmeisesti lojunut kaapin perukalla pitkät ajat, koska jo etiketissä kerrottiin sen olevan 6 vuotta vanhaa. Pakkohan se oli varmistaa, ettei ole päässyt pilaantumaan. Olisi saattanut vaikkapa aiheuttaa ilkeitä vatsankäänteitä assarille. Juttu osoittautui kuitenkin vääräksi hälytykseksi, koska ihan hyväähän tuo oli :)\nSoanlahden ortodoksinen hautausmaahan oli esittelyssä eilen, joten lienee syytä vastapainoksi julkaista kuvia Soanlahden luterilaiselta hautausmaalta, mikä sijaitsee aivan ortodoksisen hautausmaan vieressä. Nykyisin alue on kuitenkin täytetty venäläisten haudoilla ja alue on kasvanut yhtenäiseksi kokonaisuudeksi. Kuitenkin yllättävän paljon hautakiviä suomalaisten ajalta on jäljellä, mikä on tietenkin hieno juttu...\nHauta lienee ollut kettingillä ympäröity\nKyseinen alue ei ole ensimmäinen Soanlahden luterilainen hautausmaa, koska 1600-luvun lopulla lienee haudattu luterilaisia Kuusikkomäen ikivanhasta kalmistosta(esitellään myöhemmin) koillisen suuntaan. Joskus vainajia on viety myös Pälkjärvelle ja kirkkolahden hautausmaihin, vaikkakaan näistä ei ole löytynyt kirjallista aineistoa, vaan ainoastaan perimätietoa.\nLopulta vuonna 1855 Soanlahteen siirrettiin Kirkkolahdesta kirkkorakennus ja sen ympäriltä otettiin käyttöön alue hautausmaaksi, minne on haudattu vielä niinkin myöhään kuin 1920-luvulla. Nykyisin alueelta ei löydy mitään jäänteitä, vaan ne ovat kadonneet. Hautausmaa jäi pois käytöstä, koska maaperä oli kivikkoista ja hautojen kaivaminen hankalaa.\nLapsen elämä oli joskus lyhyt....\nNiinpä tämän päivän kohteemme toimitti luterilaisen hautausmaan tehtävää aina vuoden 1900 isojaon jälkeen sotavuosiin saakka. Alueella on vielä hautoja jäljellä, mitä voi tietyllä tapaa pitää ihmeenä, koska alue on syrjäinen ja mistäpä helpommalla saisi tasaisia kiviä talon portaiksi tai kivijaloiksi?\nPosted by Willimiehen jäljillä on joulukuuta 12, 2015 Ei kommentteja: Linkit tähän tekstiin\nTunnisteet: Hautausmaa, Soanlahti\nOmar & the howlers "Everywhere I go"\nJatketaan assistentti Pirhosen kuvilla Soanlahdesta, kuten edellisessä postauksessakin. Tiestö Venäjällä on ajoittain melkoisen haasteellista, joten ei kannata luulotella pystyvämme piipahtamaan jokaisessa haluamassamme kohteessa ihan lähiaikoina. Haasteita riittää ihan takuulla, kuten olemme Williladyn kanssa havainneet jo tämän suven aikana. Monta paikkaa on jäänyt kuvaamatta haastavan tiestön takia, mutta onneksi blogilla on tuolla entisellä Laatokan Karjalan alueella erinomainen assitentti. Häntä ei näet surkeat tie vaivaa, vaan hän on valmis puskemaan läpi harmaan kiven tai liejuisen tien saadakseen kuvatuiksi kaikki ilmoittamamme kohteet. Tästä iso kiitos, Ilkka!\nTästä ei Willimiehen Chrysler Sebring nousisi mäkeä ylös.....assistentin BMW-prätkä sentään pääsi kulkemaan!\nOrtodoksinen hautausmaa sijaitsi Veljakka-joen lähistollä ja sen alue kattoi yhteensä noin 2,5 hehtaaria maa-aluetta. Hautausmaan alue oli mitattu vuonna 1833 ja isojako toimitettu 1889. Tarkkaa vuosilukua hautausmaan käyttöönotolle on kuitenkin hankala sanoa, mutta vuosien 1883-1890 väliseen aikaan se kuinkin osuu.\nIvan Löllön hautamuistomerkki\nSoanlahden hautausmailla ei ollut hoitoa 1800-luvulla. Kukaan ei sen kummemmin miettinyt minne haudataan ja niinpä järjestelmällisyys puuttui. Aika ajoittain seurakunta hankki haudankaivajat, jotka saivat palkan aluksi maanviljelystuotteina ja myöhemmin rahapalkkana kaivetuista haudoista. Tämän jälkeen hautajaisseurueen ei tarvinnut enää itse kaivaa hautaa vainajalle.\nHautakiviäkin on jäljellä\nKuten kuvista selviää, niin joitain Suomen kauden hautakiviä ja ristejä on vielä jäljellä, vaikkakin valtaosa on kadonnut maailman melskeissä mikä minnekin.... Aluehan oli kuitenkin käytössä aina sotavuosiin saakka.\nPS. Blogin etusivulla on ohjeet kilpailusta, minkä julistimme alkaneeksi jokunen viikko takaperin. Osallistujia on jonkun verran, mutta lisää kaivataan! Käy vilkaisemassa ohjeet ja pistähän vastauksia tulemaan. Pääpalkintonahan on ulkomaanmatka entisille Suomen alueille Karjalan kannaksella. Aikaa on tämän vuoden loppuun....\nVaikka norjanpoikien videossa lauletaan jenkkiautoilla suoritettavista burniksista, niin eihän siitä mihinkään pääse, että Willimieheen on iskenyt pahimman sortin burnis. Alkaa taivalletut kilometrit olemaan liikaa niinkin elämään positiivisesti suhtautuvalle sällille kuin minä olen.... Ei vaan perkule jaksa tehdä mitään enää työpäivän jälkeen! Pään sisällä asioiden setviminen ja niistä murehtiminen on vaan nyt liikaa ja jo muutaman viikon olen mennyt eteenpäin joillakin ihme varapattereilla, vähillä yöunilla sekä oluen voimalla. En osaa sanoa, miksi viime viikot ovat olleet niin rankkoja, mutta nyt taitaa olla mailimittarissa liikaa maileja ja kieppimittarissa liikaa kierroksia. Nyt on ihan pakko hellittää ja ottaa iisimmin, koska muuten tässä saa vielä sydänkohtauksen tai jonkun muun vakavan sairauden.....\nStressinpoiston aloitankin julkaisemalla viime kesän Miehikkälän reissulta kuvaamallani kohteella. Kyseessä on sisällissodan valkoisen osapuolen pystyttämä muistomerkki, mikä sijaitsee Miehikkälän kirkon takana hautausmaalla. Kyseisen muistomerkin tekijöistä ja pystytysvuodesta en osaa sanoa yhtikäs mitään, joten siksi julkaisenkin tämän vaillinaisilla tiedoilla, koska tiedän muutaman päivän kuluttua saavani sähköpostia, missä kerrotaan tiedot. Pääsenpä sitten päivittämään tiedot kohdilleen.\nSe vähä mitä osaan kohteesya sanoa on seuraavaa: Kyseessä on punagraniittinen kivenmurikka, jonka ympärillä on kivillä aidattu alue. Kovin vanhalta se ei vaikuta, mutta siinä suhteessa saatan olla toki väärässäkin? Lisäksi muistomerkkiin on kaiverrettu kuuden miehen nimet, joista viiden tiedot löytyivät 1918 sisällissodan tietokannasta. Muutama heistä oli kuollut taisteluissa ja muutama murhattu. Ilmeisesti joutuivat punaisten vangeiksi?\nKuusi nimeä, joista viiden tiedot löytyivät....\nNyt jään odottavalle kannalle ja toivon saavani lisätietoja aiheesta.....\nMuistomerkkiä varten aloitettiin keräämään rahaa heti sodan päätyttyä. Lopulta suojeluskunnan esikunta päätti syksyllä 1922 tarttua asiaan. Päätös patsaan koosta ja muodosta tehtiin suojeluskunnan toimesta ja jo seuraavana vuonna se valmistui. Missä ja kenen toimesta jää vieläkin epäselväksi, mutta patsas kuitenkin paljastettiin 26.8.1923 suojeluskunnan kesäjuhlien yhteydessä.\nPosted by Willimiehen jäljillä on joulukuuta 11, 2015 Ei kommentteja: Linkit tähän tekstiin\nTunnisteet: 1918, Miehikkälä, Muistomerkki\nKolmas nainen "Ote talonkirjasta"\nSuomen itsenäisyyspäivänä julkaisin ensimmäisen kohteen rajan takaa Ihantalasta kuvaamistani neljästä kohteesta. Vielä yksi kohde alueelta on kuvaamatta, mutta sen vuoro tulee ensi suvena, kunhan kelit muuttuvat kuivemmiksi ja löydän sen, koska tänä vuonna se ei suvainnut osua kohdalle yrityksistäni huolimatta. Mutta onneksi tämä blogi ei ole vielä lähelläkään päätöstään, joten sen kerkiän löytää myöhemminkin. Taisin tuolla blogin Facebookryhmässä mainita, että kohteita riittää aina vuoteen 2019 asti, mutta totuus lienee, etteivät ne lopu koskaan.... tai ainakin siltä minusta tuntuu juuri tällä hetkellä!\nOlet saapumassa Ihantalan kirkon mäelle\nIhantala on nimenä kaiketi kaikkien vähänkään maamme historiasta kiinnostuneiden ihmisten tuntema. Sen sotaisa historia puna-armeijan lopullisena pysäytyspaikkana on merkittävä. Alueelle on pystytetty muistomerkkejä ja infotauluja kertomaan alueen suomalaisesta menneisyydestä, koska sota tuhosi alueen pahoin. Niinpä tämän päivän kohteestammekaan ei ole kivijalkaa ja vanhoja kirkon portaita kummempaa jäljellä, mutta kirkon mäki on toki näkemisen arvoinen. Toki, kyllähän täällä suomalaisia matkaseurueita pysähtyykin, mikä on hienoa.\nIhantalan kirkosta on jäljellä vain kivijalka ja mäellä näkyvät portaat\nIhantalan kirkko oli vuonna 1927 alussa toimintansa aloittaneen Ihantalan evankelis-luterilaisen seurakunnan hengellinen keskus. Seurakunta muodostettiin Viipurin maaseurakunnan 8 kylästä ja yhdestä Antrean kylästä. Ensi töikseen seurakunta osti omistukseensa Ihantalan kartanon päärakennuksen, mikä muutettiin rakennusmestari Y.A.Hagbergin laatimien piirustusten mukaan kirkoksi. Isoimmat muutokset koskivat sisäänrakennettua kirkkosalia ja länsipäätyyn rakennettua kellotornia.\nIhantalan kirkon portaat uhmaavat aikaa\nMuutostöiden jälkeen kirkko näytti etelästä katsottuna edelleen kartanolta, mihin oli lisätty torni. Tämä ei ollut kannaksen alueella mitenkään tavatonta, koska Vahvialan kirkolla on pitkälti samantapainen syntyhistoria. Lopulta töiden valmistuttua oli aika vihkiä kirkko käyttöön, mikä tapahtuikin 6.11.1927 Viipurin hiippakunnan piispan Erkki Kailan toimesta. Valitettavasti aktiivisesta käytöstä huolimatta kirkon kohtalo oli karu. Kirkko tuhoutui talvisodassa 1940, mutta itselleni jäi epäselväksi, kuinka se tuhoutui ja kenen toimesta? Ehkä asia selviää....\nKiveen kirjoitettua historiaa\nKirkon tuhoutuminen ei kuitenkaan ollut vielä seurakunnan loppu, vaan se jatkoi toimintaansa Jyväskylässä ja myöhemmin Hämeenkyrössä ja Lohjalla. Lopulta seurakunta, kuten muutkin siirtoseurakunnat lakkautettiin vuonna 1949. Ilmeisesti päättelivät, ettei toimintaa päästä jatkamaan Ihantalassa aivan lähivuosina...\nIhantalan kirkon kivijalkaa\nIhantalan muistomerkkitoimikunta on tuonut paikalle infotaulun\nHyllystäni löytyy vanha teos "Vaienneet temppelit" ja siinä kerrotaan kirkon kohtalosta seuraavaa: Talvisotaa seuranneena aikana(välirauhan aika) oli sodan päättyessä täysin ehyeksi jäänyt kirkko purettu ja viety tuntemattomaan paikkaan.\nKyseisen teoksen mukaan rakennus siirrettiin jonnekin ja voisiko olla mahdollista, että se olisi vieläkin jossain pystyssä? Ilmeisesti tämä asia säilyy mysteerinä....\nPosted by Willimiehen jäljillä on joulukuuta 10, 2015 Ei kommentteja: Linkit tähän tekstiin\nTunnisteet: Ihantala, Kirkko, Muistomerkki\nBruce Springsteen "I`m going down"\nNyt seuraa jatkoa assistentti Pirhosen moottoripyöräretkien kuvasaaliista. Esittelyvuorossa on Soanlahden ortodoksinen kirkko tai paremminkin sen rauniot, mitkä assistentti kävi ystävineen kuvaamassa helmikuussa 2015. Kuten alle laittamastani kuvasta näkyy, niin tämän blogin tekemisessä ei ole vaikeuksia kierrelty, vaan ne kohdataan sellaisina kuin ne eteen tulevat. Kuvat antanevat myös esimakua siitä, etten itse pääse nykyisellä kulkuneuvoarsenaalillani joka paikkaan. Kaikkien kohteiden kiertäminen vie todellakin aikaa ja vaatisi ihan oikeasti jonkinlaisen apurahan saamisen. Sitä tuskin kukaan meille myöntää?\nTästäkin selviää moottoripyörällä.... Kuva Soanlahdelta helmikuulta 2015\nSoanlahti mainitaan ensimmäisen kerran asiakirjoissa vuonna 1500, jolloin Novgorodin Vatjan viidenneksen verokirjassa mainitaan kylän nimi. Tässä vaiheessa ja myöhemminkin kylä oli uskonnoltaan ortodoksinen, mutta muutosta oli asiaan tulossa. Ruotsin sotajoukot levittäytyivät alueelle 1600-luvun alkupuolella ja lopulta vuonna 1617 solmitussa Stolbovan rauhassa alue jäi ruotsalaisille. Tämän jälkeen raskas verotus ja ortodokseihin kohdistuneet sortotoimet saivat valtaosan väestöstä siirtymään Aunuksen kautta Tverin Karjalaan sortoa pakoon.\nSoanlahden ortodoksikirkon portaat\nVuosina 1656-1658 käydyn ruptuurisodan jälkeen väestöpako kiihtyi ja alueelle muutti tilalle väkeä Savosta ja Pielisen alueelta. Lopulta 1600-luvun loppupuolella jäljellä oli viisi taloa, joiden väestö oli ortodokseja. Lisää onnettomuutta alueelle seurasi venäläisten vuonna 1702 suorittaman hyökkäyksen jälkeen, jolloin lähes koko kylä tuhottiin.\nSoanlahden ortodoksikirkon muistomerkki\nUudenkaupungin rauhassa 1721 Soanlahti palasi osaksi Venäjää ja alueen muuttuminen uudelleen ortodoksiseksi alkoi. Vuonna 1818 alueella asui liki tuhat ihmistä, joista valtaosa Soanlahdella. Alue oli kaksikielistä seutua, koska ortodoksit puhuivat karjalaa ja luterilaiset suomen kieltä. Lisäksi alueen rasitteena oli lahjoitusmaajärjestelmä, mikä oli voimassa aina vuoteen 1873 saakka.\nNaapuripitäjä Suistamon itsenäistyttyä samaan seurakuntaan kuului myös Soanlahden ortodoksit. Lopulta Soanlahtikin muodosti oman itsenäisen kuntansa vuonna 1894. Muutamaa vuotta aiemmin alueen luterilaiset olivat saaneet oman kirkkonsa, joten ortodoksienkin piti saada oma kirkkonsa. Kenraalikuvernööri Bobrikoff tuli pelastamaan tilanteen ja järjesti valtion rahaa hankkeelle vuonna 1900. Rakennustyät alkoivat ja lopulta 1.12.1903 kirkko pyhitettiin Nikolaille ja vihkimisenkin suoritti yllättäen arkkipiispa Nikolai!\nKirkon suunnittelusta vastasi O.Leander ja sisustuksesta Nikolai Rahm. Tarvikkeet rakennustyömaalle toimitti kauppias Sahari Protkujev. Heidän ja soanlahtelaisten yhteistyön ansiosta kirkko nousi valmiiksi kaikkine 44 kiloa painavine kirkonkelloineen. Talvisotaan mennessä kirkko oli kuitenkin peruskorjausta vailla, mutta se jäi tekemättä sodan takia. Talvisota ei kuitenkaan koitunut kirkon tuhoksi, mutta syksyllä 1941 evakoiden palatessa takaisin Soanlahteen, niin kirkosta oli jäljellä vain rauniot.\nJos Soanlahden ortodoksisen kirkon valokuva kiinnostaa, niin sen voit käydä kurkkaamassa täältä. Samasta linkistä selviää myös, miltä Soanlahden ortodoksikirkko näytti sisältä, koska Maaningan kirkosta löytyy nykyisin kohteestamme evakuoitu ikonostaasi.\nPosted by Willimiehen jäljillä on joulukuuta 08, 2015 Ei kommentteja: Linkit tähän tekstiin\nTunnisteet: Kirkko, Muistomerkki, Soanlahti


Rauha ja rakkaus: Oma kuolema\nOlen miettinyt omaa kuolemaani paljon Rauhan kuoleman jälkeen. Alussa halusin itsekin kuolla. Ajattelin, että minun olisi ollut parempi kuolla, jos Rauha olisi saanut elää. En meinannut kestää surua ja tuskaa ja ajattelin, että minun olisi helpompi olla, jos saisin kuolla. Ajatukseni eivät olleet missään tapauksessa itsetuhoisia. Kuolema vaan tuntui hyvältä vaihtoehdolta. Mukavalta pikku boonukselta.\nSuurimman shokin jälkeen ymmärsin toki, että minulla on merkitystä elävälle perheelleni. Mies ja esikoinen joutuisivat kärsimään, jos kuolisin. En halunnut, että he joutuisivat kärsimään yhtään. Päätin, että minun on päästä elämään kiinni vahvasti. Heidän takiaan. Myös toive uudesta raskaudesta tuntui vetävän elämään. En voisi saada toista elävää lasta, jos kuolisin. Minun täytyy elää.\nYksi lapsensa menettänyt isä kirjoitti, ettei lapsensa kuoleman jälkeen enää pelkää omaa kuolemaa. Jos pieni poika pystyy kulkemaan kuoleman porttien läpi, kyllä se onnistuu raavaalta mieheltäkin, hän kirjoitti. En myöskään enää pelkää kuolemaa. Pieni, henkäyksen verran elämässä kiinni ollut tyttäreni joutui kuolemaan ja jätti silti niin suuren merkityksen monen elämään. Kyllä minäkin, sitten kun aikani on, voin seurata lastani selkä suorana. Sanotaan, että lapsensa menettänyt äiti kuolee hymy huulillaan. Vaikka haluan elää, enkä todellakaan ole valmis kuolemaan, ei kuolema pelota minua. Ehkä tapaan Rauhan. Ehkä ikävä häntä kohtaan sammuu. Ehkä. Ja edelleen, onneksi elän. Onneksi saan jakaa aikani miehen ja esikoisen kanssa. Onneksi saan elää elämäni ymmärtäen sen arvon. Sinä olet sen minulle opettanut, lintuseni.\nLähettänyt Ulla klo 11.15\nTunnisteet: kuolema, vauvan kuolema


Kirjakko ruispellossa: kesäkuuta 2018\nOlen lukenut kaikki Shell's Angles -sarjan teokset ja nauttinut niiden huumorista. Sarjaa voi suositella yläkoululaisille. Blogistani löytyy postaus yhdestä sarjan kirjasta, Shell's Angles ja beibit.\nNyt Otava on julkaissut Paretskoin uuden sarjan ensimmäisen teoksen, joten K15 piti lukea ehdottomasti. K15 on sivumäärältään (sivuja 86) Shell's Angleseja kepeämpi. Kirjassa on kuusi lyhyttä lukua. Tämän kirjan lukee helposti! Nopealukuisuus on ehdottoman hyvä asia monille yläkoululaisille.\nParetskoi on raivannut tarinasta turhat rönsyt ja maalailut pois. Päähenkilö Roni on luokassa kirjoittamassa, mutta aivan heti alkaa tapahtua. Roni vaikuttaa hyvin tutulta tyypiltä, joka puhuu paljon ja miettii sanojensa mahdollisia vaikutuksia sitten myöhemmin. Roni on kuitenkin hyvää tarkoittava ja sympaattinen kaveri. Tarinan särmän luo luokan uusi oppilas, joka muuttaa totuttua asetelmaa melkoisen paljon tapahtumien edetessä.\nKirjan nimi kannattaa ottaa tosissaan. Jos seksiin liittyvät jutut ahdistavat tai tuntuvat turhilta nuortenkirjassa, tämä ei ole paras mahdollinen luettava. Minulla oli hauskaa kirjaa lukiessa. Erityiset kiitokset kirjailija saa kuumasta äikänopettajasta ja kotitekoisesta yksisarvisesta. Ote kirjasta:\n- No älä ajattele sitä. Ajattele jotain tosi epäseksikästä. Ajattele vaikka... lehmiä. Ajattele navetassa olevia haisevia ja kuolaavia lehmiä.\nRoni keskittyi ajattelemaan. Niko katsoi häntä ja odotti, mutta toivottua lopputulosta ei alkanut kuulua.\n- Ei jumalauta! Niko sanoi epäuskoisena. - Älä vaan sano, että sun mielestä lehmätkin on kuumia!\n- No ei tässä siitä ole kyse! Roni sanoi loukkaantuneena. - Se ei vaan mene ohi. Ihan sama mitä mä ajattelen. Mun pitää varmaan mennä sairaalaan. Mä olen lukenut, että jos erektio jää päälle, pitää mennä sairaalaan.\nTakakansi lupaa kirjassa olevan samaa henkeä kuin norjalaissarja Skamissa. Skamin muutamaan kertaan katsoneena sanoisin, ettei K15 ole kovin läheistä sukua Skamille. Paretskoi pysyttelee omalla tontillaan ja K15 jatkaa hyväksi todettua hauskojen ja ehkä erityisesti pojille tarkoitettujen nuortenromaanien linjaa. Tämä on kiitos kirjailijalle! On harmi, että koulujen kirjahankintarahat ovat niin olemattomat. Jos varoja olisi, hankkisin yläkouluun koko ryhmälle luettavaksi tämän kirjan ja tarjoilisin sen äidinkielessä syksyllä kaseille ja keväällä seiskoille.\non kesäkuuta 29, 2018 1 kommentti:\nLabels: huumori, K15, nopealukuinen, nuoret, nuortenkirja, nuortenromaani, Otava, Paretskoi Jyri\n[Opettajatar] asteli edestakaisin tarkaavaisen yleisönsä edessä. "Tytöt, muistakaa mitä sanoin: tuolia lähestytään selkä suorassa, vaivihkainen vilkaisu olkapään yli varmistaa, että laskette - eh - persoonanne oikeaan kohtaan, kevyt jalan ojennus taaksepäin kunnes pohkeenne tapaa tuolin ja voilà, istuminen voi tapahtua!"\nSara Medbergin Kultaportin kaunottaret ilmestyi tänä vuonna maaliskuussa. Nappasin kirjan kirjastosta juhannuksen alla ja luin sen loppuun viime yönä. Romaanin varsinainen päähenkilö on omapäinen neiti Adele Wilenius, joka tulee debytanttikurssille Turkuun. Hän on sopinut majoittuvansa serkkunsa kreivi Kasimir Gyllenfredin luo. Paronin tytär ei ole ainoa kreivin vieras, vaikka tutkimuksiinsa ja kirjoihinsa keskittyvä nuori kreivi olisi ollut varsin tyytyväinen arkeensa ilman vieraita.\nTeoksen nimessä mainitaan kaunottaret monikossa ja näin onkin. Adelen lisäksi lukija pääsee jännittämään, kuinka käy neiti Margaretha Châteaulle, joka on markiisin tytär ja liikkeellä herkän ja määrätietoisen äitinsä kanssa. Kolmantena naimattomana neitona esitellään mamselli Beatrice Sommer. Teoksen alussa vielä naimattomia nuoria herroja esitellään useampikin, joten romanttisia kiemuroita on luvassa reilun 400 sivun verran.\n1870-luvun tapojen ja asenteiden kuvausta terästetään Adelen kapinallisuudella ja avoimuudella uusille tuulille. Adele haluaa pysyttäytyä vapaana, koska aikoo kirjoittaa romaaneja esikuvansa Jane Austenin lailla. Romaanissa onkin katkelmia Adelen tekeillä olevasta romaanista ja tuon ajan jo julkaistuista teksteistä. Ironialtakaan ei säästytä. Ote teoksesta:\nAdele otti vastaan rouvan ojentaman paperin, jolle tämä oli jäljentänyt ruotsalaisen naisrunoilija Anna Maria Lenngrenin laatiman runon Muutama sananen rakkaalle tyttärelleni. - -\n"Älä aikaa tuhlaa lukemiseen, naisen elämässä ei sitä paljon tarvita", Adele lausui mahtipontisesti päästyään runon huippukohtaan, "ja jos luet, lopeta se lyhyeen, ettei kastike ehdi yli kuohua."\nMedbergin romaani viihdytti minua. Välillä hyydyin ja nopeutin lukemistani, koska oma mieliala ja teos eivät täysin kohdanneet, mutta uskon sen olleen oman lukukuntoni oire. Romaanin alusta nautin paljon loppua enemmän. Tarinan tiivistäminen ei olisi rumentanut Kultaportin kaunottaria lainkaan.\nMedbergin romaani on luettu muutamassa blogissa. Tässä linkit juttuihin:\nTeos: Kultaportin kaunottaret\nTekijä: Sara Medberg\non kesäkuuta 25, 2018 1 kommentti:\nLabels: 1870-luku, avioliitto, epookkiromaani, Jane Austen, Kultaportin kaunottaret, Medberg Sara, nainen, Otava, perhe, rakkausromaani\nLuin marraskuussa Riikka Ala-Harjan lastenromaanin Kahden maan Ebba. Nyt kirja on saanut jatkoa. Kirjassa Kahden perheen Ebba minäkertoja on valloittava 11-vuotias tyttö, jolla on kaksi perhettä, äiti asuu Suomessa ja isä Saksassa. Isällä on uusi puoliso, Jolanka ja Jolankalla puolestaan tytär Anna. Nyt isä, Jolanka ja Anna tulevat käymään Helsingissä Ebban luona.\nViidesluokkalainen Ebba on ikänsä ja ajatustensa puolesta välitilassa. Häntä kiinnostavat uudet asiat, mutta välillä on mukava tehdä juttuja, jotka Ebbasta tuntuvat olevan pienempiä varten. Anna on kahdeksan ja vaikuttaa Ebbasta usein todella lapselliselta. Erityiskiitoksen kirja saa Ebban kasvun kuvaamisessa. On hyvä, että lastenkirjoissa kerrotaan lasten elämästä jättämättä mitään osa-aluetta pois. Alkavat kuukautiset ovat osa tyttöjen elämää.\nEbba vertaa itseään Annaan, jonka isä asuu kilometrin päässä. Ebban isä asuu yli tuhannen kilometrin päässä. Väistämättä vertailua tulee enemmänkin. Kuka saa eniten huomiota, aikaa ja yhteisiä muistoja? Etäisyys tuo epävarmuutta ja kaipausta.\nJos ajattelen omaa elinympäristöäni, Ebban kaupunkilaiselämä tuntuu aika kaukaiselta. Ebban perheet ovat selvästi myös hyvätuloisia. Ebba voi lentää pitkin vuotta kahden perheen välillä. Isä voi tulla lomamatkalle toiseen maahan ja vuokrata perheelleen asunnon keskustasta. Perhe voi käydä Korkeasaaressa ja kahvilassa. Vaikka Ebba kokee surua vanhempien erosta, moni asia on hyvin hänen elämässään. Itse toivon löytäväni myös kirjoja suomalaisista lapsista, joiden perheillä ei ole rahaa.\nKuten Kahden maan Ebba, myös Kahden perheen Ebba on nopeasti etenevä kirja, joka palkitsee lukijansa. Kaksikymmentä lukua ja 110 sivua menevät yli kymmenvuotiaalta nopeasti.\nTeos: Kahden perheen Ebba\non kesäkuuta 24, 2018 Ei kommentteja:\nLabels: Ala-Harja Riikka, alakoulu, Isä, Kahden perheen Ebba, kasvaminen, kaupunkilaisuus, lapsuus, lasten- ja nuortenkirjallisuus, lastenromaani, Otava, perhe, Saksa, Suomi, tyttö, uusperhe, äiti\non kesäkuuta 15, 2018 2 kommenttia:\nLabels: #lukumaraton, lukeminen\non kesäkuuta 10, 2018 2 kommenttia:\nMinulla ei ole järjen hiventäkään, kun kuvittelen lukevani ja jotenkin ymmärtäväni mangasarjakuvan osan numero 26! Tätä kuitenkin yritin aloittaessani Yana Toboson Kuroshitsuji - Piru hovimestariksi #26.\nAlun järkyttävän verityön jälkeen päästään jaarli Phantomhiven lapsuuteen. Sinisen tähden kultti jää tällä lukemisella minulle aika ohueksi. Pääsen kuitenkin jollain lailla henkilöistä ja tapahtumista. Itse asiassa kiinnostun sarjasta aika lailla.\nPiru hovimestariksi ilahduttaa minua. Kuvitus on todella kaunis ja piirrosjälki voimallinen. Tarinassa riittää dramaattisia käänteitä. Niitä korostetaankin suurilla ruuduilla, tiukimmilla hetkillä sivulle voi mahtua vain yksi tai kaksi ruutua.\nTeos: Kuroshitsuji - Piru hovimestariksi 26\nTekijä: Yana Toboso\non kesäkuuta 01, 2018 Ei kommentteja:\nLabels: 26, Kuroshitsuji, lukeminen, manga, Piru hovimestariksi, Sangatsu Manga, sarjakuva, Toboso Yana


19.01.2018 klo 20:48\nIltalehti näyttää viikonloppuna kolme Bundesliigan huippuottelua ilmaiseksi. Tänään on vuorossa Hertha Berlin-Borussia Dortmund.\nLähetys ei valitettavasti toimi Windows Phone -laitteilla.\nPerinteikäs jättiseura Dortmund on varastanut suuria otsikoita viimeisen parin kuukauden aikana. Joukkueensa karmivaan kurimukseen luotsannut Peter Bosz sai joulukuussa monoa, ja tilalle astui vasta hiljan Kölnistä kengitty Peter Stöger.\nMoni ehkä epäili suuresti, mutta niin vain Stöger on tehnyt toistaiseksi oikein kelvollista tulosta. Keltamustat ovat itävaltalaisen komennossa hävinneet vain yhden ottelun, senkin Bayernin vieraana cupissa.\nDortmund-taivaalla on nyt aivan muita harmaita pilviä. Joukkueen ykköstähti, raketinnopea kärki Pierre-Emerick Aubameyang, on edelleen kokoonpanon ulkopuolella. Syynä ei ole loukkaantuminen, vaan yksinkertaisesti se, ettei mies ole henkisesti oikeilla aaltopituuksilla. Aubameyang haluaisi tiettävästi kovasti siirtyä Valioliigan Arsenaliin, joten motivaatio ei nykyisen työnantajan palveluksessa ole aivan parasta A-luokkaan.\nPohjoismaisittain tilanteessa on yksi valoisa puoli. Ruotsin superlupaus Alexander Isak on Aubameyangin kiukuttelun takia saanut viime aikoina vastuuta avauskokoonpanossa asti.\nDortmund lähtee illan otteluun sarjataulukon nelospaikalta. Hertha on 11:ntenä. Vaikka Bayern menee tutusti menojaan, kärki on huipputasainen. Vaikkapa Dormundilla on kakkospaikkaan matkaa vaivaiset kaksi pistettä.\nOttelu alkaa kello 21.30.\nViikonlopun pelit Iltalehdessä\nHertha Berlin-Borussia Dortmund klo 21.30\nWolfsburg-Eintracht Frankfurt klo 16.30\nBayern München-Werder Bremen klo 16.30


yrittäjyys arkistot »\nPienyrittäjyys jatkuu korona-aikanakin\nYrittäjyys ja korona on paljon esillä ollut aihe. Keväällä alkanut vyöry on toistaiseksi ollut joillekin mahdollisuus, johon on voinut hyvillä tuloksilla tarttua ja toisille täysi painajainen. Kuten mediassakin on paljon kirjoiteltu, ja itsekin säännöllisenä...\nYrittäjän kannattavuuslaskenta ja mielenhallinta kaaoksen keskellä\nUutta vuotta on muutama viikko mennyt ja läppäri täyttyy erilaisista haasteista. Meillä tilitoimiston yhteyksiä on kriittiseen vuoden vaihteen aikaan häirinneet uudet sähköpostiongelmat ja viestien läpimenossa on ollut hankaluuksia sekä vastaanotto- että lähetyspuolella. Laajaksi...\nYrittäjän kukkarolle on tunkua\nYrittäjyys on hieno laji, jossa on kuitenkin oltava vielä yksityiselämääkin tarkempi rahoistaan. Kokenut yrittäjä jo tietää miten suhtautua erilaisiin, lähes pakollisina tarjottaviin palveluihin, joiden ainoa varma puoli on aiheutunut kustannus. Rumba alkaa jo siitä ku...\nHeinäkuun 1.päivä astuu voimaan kohtuullisen pienen huomion saanut uudistus, jonka mukaan uuden osakeyhtiön voi perustaa kokonaan ilman osakepääomaa. Asiakkaiden kanssa yhtiöitä säännöllisesti perustavana lykkäsimme viimeksi eilen yhtiön rekisteröimistä viikolla. Ei niinkään sen...\nJulkaistu aiemmin Uusi Suomi Yrityskanavalla 2.6.2015 Työelämä on muuttanut oleellisesti muotoaan. Nykyisin alkaa olla hyvin harvinaista, että työntekijä työllistyisi saman työnantajan palveluksessa koko työuransa. Syynä on kenties oma henkilökohtainen urasuunnittelu, jossa...\nYEL-vakuutus on käytännön tasolla yksi yleisimpiä alkavan yrittäjän epäselvyyksiä, mitä en sinänsä ihmettele. Keskustelu lähtee yleensä siitä, että montako prosenttia on maksettava eläkemaksua tulosta ja silloin on ensimmäiseksi selvitettävä mitä yrittäjä tarkoittaa tulolla. Kyse...\nKesäloma yrittäjän näkökulmasta\nKesälomakauden kunniaksi nostetaan vanha blogiteksti vuodelta 2016 uudelleen esiin. Filosofi-valmentaja Frank Martela kommentoi Talouselämässä 8.7.2018, että on ihmiskunnan onnistumisen mittari kuinka pitkiä lomia pystymme pitämään. Siihen en ota kantaa, mutta yrittäjän loma on...


Uimareita kiusaava sinilevä tekee tuloaan – lämmin sää aikaistanut ilmenemistä - Itä-Häme.fi\nJuhannusviikolla voi uida turvallisin mielin, sillä sinilevää on havaittu vasta hieman. Ennen rantareissua tilanteen voi tarkastaa esimerkiksi Järviwikistä.\nAleksi Eikonsalo oli tyytyväinen rannan kuivemmalla puolella. Taustalla Sofia Eikonsalo ja Frida Hänninen. Kuva: Sanni Koivuniemi\nHevossaaren rannalla ei vielä näkynyt sinilevää. Kuva: Sanni Koivuniemi\nHyvät kelit houkuttelivat kesälomalaisia uimaan. Kuva: Sanni Koivuniemi\nKesäiset kelit ja juhannus houkuttelevat pulikoimaan järviin. Rantavesissä saattaa kuitenkin odottaa sinivihreä ilonpilaaja.\nHeinolassa Ruotsalaisen rannoilta on tällä viikolla tehty ensimmäisiä sinilevähavaintoja.\nJärviwiki-verkkopalvelun mukaan myös Sysmän, Joutsan ja Hartolan rannoilta on kirjattu havaintoja. Järviwiki on verkkopalvelu, jonne kuka vain voi tallettaa sinilevähavaintojaan.\nLämmin kevät ja alkukesä aikaistavat sinilevän syntymistä. Marko Järvinen, Suomen ympäristökeskuksen ryhmäpäällikkö.\nSuomen ympäristökeskuksen ryhmäpäällikkö Marko Järvisen mukaan tarkat tiedot tämän viikon levämääristä saadaan vasta torstaina aamupäivällä.\n– Suomessa ja Ruotsissa on todettu, että lämmin kevät ja alkukesä aikaistavat sinilevän syntymistä, ja tänä vuonna näin on käynyt, Järvinen kertoi.\nLevän ilmenemisen aikaisuus ei kuitenkaan vielä kerro, kasvaako sen määrä normaalia suuremmaksi.\nKuluneella viikolla hellettä on riittänyt. Järvien lämpeneminen luo suotuisat olosuhteet sinilevän esiintymiselle. Tyynellä kelillä se kerrostuu veden pintaan, ja suuri määrä levää muodostaa näkyviä laattoja.\nHavainnot ovat olleet vasta vähäisistä levämääristä, joten uimaan voi mennä. Tilanne kannattaa toki tarkistaa etukäteen. Vähäinen sinilevä näkyy vedessä pieninä kellertävinä tai vihertävinä siitepölyn kaltaisina hippuina. Se haisee homeiselta ja tunkkaiselta.\nSinileväinen vesi ei sovi ihmisten eikä lemmikkien juomavedeksi eikä myöskään löylyvedeksi. Sitä ei suositella pesu- tai tiskivedeksi eikä syötävien kasvien kasteluun. Uimista on syytä välttää ainakin, kun levää on runsaasti. Jos kuitenkin epäilee uineensa leväisessä vedessä, kannattaa uinnin jälkeen peseytyä. Osa sinilevistä voi tuottaa myrkyllisiä aineita ja ärsyttää ihoa.\nHerkkyys levän aiheuttamille oireille on yksilökohtaista. Se voi aiheuttaa allergiaoireita, huonoa oloa, silmä- ja korvatulehduksia, nuhaa, kuumetta ja päänsärkyä. Ihmiset ja lemmikit voivat ottaa lääkehiiltä oireiden helpottamiseksi.\nHeinolassa Hevossaaren uimarannalla kesäpäivää viettämässä olleet Marja ja Susanna Eikonsalo kertoivat tarkastavansa sinilevätilanteen erityisesti silloin, kun ovat lasten kanssa liikkeessä. Heillä ei ole kokemusta sinilevän ihmisille aiheuttamista ongelmista, mutta lemmikki on siitä kärsinyt.\n– Koirani sai kerran sinilevästä hot spot -ihottuman, ja sen karvat lähtivät, Susanna Eikonsalo kertoi.\nAurinkoa ottamassa olleet Elisa Koskinen ja Susa Niemelä totesivat katsovansa levätilannetta satunnaisesti. Koskinen on kurkannut uusimpia tietoja rantojen ilmoitustauluilta.\nMarko Järvinen kehottaa tavallisiakin ihmisiä käyttämään Järviwikiä. Havainnon voi kirjata esimerkiksi Havaintolähetti-mobiilisovelluksella. Myös havainto siitä, ettei levää ole, on tärkeä. Yleisten uimarantojen levähavainnoista voi ilmoittaa myös Päijät-Hämeen hyvinvointikuntayhtymän ympäristöterveyskeskukseen.\nSinilevä ei ole ainoa haitta, joka voi kiusata uimareita. Suoliston mikrobeista saastuneesta vedestä voi saada noroviruksen. Siksi uimista tulee välttää oksennus- ja ripulitaudin aikana. Virus voi levitä veteen myös huonosta käsihygieniasta. Tartuntojen ehkäisemiseksi rantojen tilat on pidettävä siisteinä, eikä esimerkiksi vaippoja saa vaihtaa rantavedessä.\nSYKE mittaa pintaveden lämpötilaa eri puolilla Suomea. Suurin osa asemista on automaattisia. Mittaustulokset ovat paikallisia eikä niitä voi yleistää koko alueelle.\nLämpötilat on mitattu 19.6.\nHeinolan Ala-Rievelin lämpötila oli 20,1 °C, poikkeamaa keskiarvoon oli 3,6 °C.\nHartolan Jääsjärven lämpötila oli 17,2 °C (+0,6 °C).\nSysmän Päijänteen lämpötila oli 20,7 °C, (+2,7 °C). Lämpötila oli Suomen lämpimin.\nKylmintä Suomessa oli Kilpisjärvellä 6,0 °C, (+1,2 °C).\nLähde: Suomen ympäristökeskus (SYKE).


Myrskyn, Tuiskun ja Wiiman pihapiiri: Ikkunaprinssit\nAurinko paistelee lepposasti ja olkkarin ikkunan äärellä on mukava päivystää ja nauttia lämmöstä. Peppikin tykkää ottaa rinkoa.\nIhan tossa pihan reunalla on Pikku Metsä, jonka yhdessä puussa on pari metriä korkee harakanpesä. Siinä käy nyt kova taistelu, kun varispariskunta meinaa vallata harakoitten residenssin. Arvatkaa tarviiko meijän puuttua asiaan? Joo, tarvii. Me mennään hirmeellä laukalla ja haukulla huutaan niille vaakuille, että lähtekää haneen täältä. Nää on meijän huudeja. Mut uskoo ne? No, ei tasan varmalla. Saadaan joka kerta kohtuullinen limmakka aikaseksk ku ne vaakut ja harakat pommittaa meitä. Jesh!\nSitten ku me kyllästytään oleen pihalla, niin tullaan notkuun terassin ovelle. Ovimikko ei oo aina tehtäviensä tasalla, vaan meijän tarvii ilmottaa äänekkäästi, että täällä ollaan, sopis tulla avaamaan.\nLiftari 25. maaliskuuta 2013 klo 20.39\nSiis iha oikeast saatte olla pihal kahrestas?? Ky ny o tosi paljo semmost respektii teit kohta. Mun äippä o semmone haukka, siis katseltas, et mää en kyl mihenkäs pääse ettei se ol seljän takan heti sanomas et takasi. Munt kuulema vahrita ku ole semmone rinsessa ja nim pal tärkkiä. Sen kerra ku silmä välttä ja mää pääse vaik mutakuappa kaivama, tiätäsitte mikä huuto siit seura. "Jumalsiunakko minkä näköne sää olet" ja sit mennä nii et hippulat vinku kylpyhuaneesse ja sen jatko sit tiärätteki varma.\nMitä jos vaihrettas? Jos mää tulisinki sinne ja te tänne. Olis vähä niinku loma välil ja teit sit taas vahr...paapottas tääl. Kävisik semmone??\nEhrotta vähä vaa katteellinen Essi\nMyrsky, Tuisku ja Wiima 26. maaliskuuta 2013 klo 18.02\nNoo, kyl meijänkin äippä kyttää verhon rauosta ettei me ihan kadota. Heti tulee huhuileen portaille, jos ollaan kauemmin Pikku Metsän siimeksessä. Vaik mihin me siitä kadottas, aidatulta pihalta?\nSä oot kyllä semmonen Rinsessa, että helposti hyppäisit meijän aidan yli tai vaikka kiipeisit. Kenguruloikalla. Joo, varmalla.\nEiku tuu sää tänne ja leikitään kaikki meijän pihalla. Ota äippäskin mukaan, niin hänelle ei tuu ikävä eikä ikävää. Jeps, näin tehään.\nAnonyymi 25. maaliskuuta 2013 klo 20.50\nVähänkö oon kade teidän hyvistä oloista! Minä vaan tuijottelen työhuoneen ikkunan takana olevissa puissa riehaavaa siipijengiä ja oravia. Tuleehan niille vähän tuhahdeltua, mutta hukkaan menis haukkumiset; ei ne kuulis kuitenkaan.\nLenkeillä sitten otan vanhingon takaisin. Haukahtelen sorsille purossa ja oraville metsälenkeillä.\nMyrsky, Tuisku ja Wiima 26. maaliskuuta 2013 klo 18.04\nMut kuule, sulla on mahtavat lenkuramaastot, meil vaan pari kurasta santatiän pätkää, et molempi parempi tai pahempi.\nKyllä koiran pitää saada ilmasta itteensä, haukkumalla. ;)\nannamari 25. maaliskuuta 2013 klo 20.51\nNo kyllä on nim'pal komiat (ikkuna)rinssi(naki)t! ;D\nTäältä löytyy myös kakas vaakkuvartijaa. Toinen on kyllä ahkerampi kuin toinen, mutta molemmilla on erittäin vakuuttava (lue: korviasärkevä..) haukku! Niin, ja fasaaneita täällä yrittää myös pyöriä, mutta samainen kaksikko hoitelee niidenkin vartioinnin sekä tontilta poiston. :D:D\nMiten toi ovimikkotoimintakin kuulostaa niiin tutulta. Aikamoisia samisperheitä taidetaan olla, hih! :D\nannamari 25. maaliskuuta 2013 klo 21.20\n"Täältä löytyy myös kakas vaakkuvartijaa." Mä ehkä gualen nauruun!! Mikä typo taas kerran, hyvä minä! :D:D\nMamma N 25. maaliskuuta 2013 klo 21.07\nOvet! Ne pahuksen ovet. Haittaavat kissoja, mutta myös koiria. Murrr.\nMyrsky, Tuisku ja Wiima 26. maaliskuuta 2013 klo 7.14\nAivan! Onneks kohta tulee kesä ja ovi puutarhaan on aina auki ja varmasti näin on myös Helmille. :D\nMaria 25. maaliskuuta 2013 klo 21.55\nKyl teillä pojilla on kova homma!\nMyrsky ja Minna 26. maaliskuuta 2013 klo 8.55\nPojat, olette oikealla tiellä. Naapurisopu on säilytettävä. Koirapoliisia aina tarvitaan!\nMyrsky, Tuisku ja Wiima 26. maaliskuuta 2013 klo 15.55\nJuu, sopuillaan. :D\nKatinka 26. maaliskuuta 2013 klo 15.40\nHauskoja teidän kyttäys puuhat, kaikki metkut mitä teille siellä tapahtuu on parasta, lisäksi tuo teidän kirjoitus on hauskaa luettaavaa. Täysillä fanitan teitä.\nKaunis Nelli 26. maaliskuuta 2013 klo 17.58\nMageeta päästä pihalle, mäkin pääsen kun ensin sulaa lumi ja sitten pihalle tehdään verkkoaita. Sitä odotellessa :)\nMyrsky, Tuisku ja Wiima 26. maaliskuuta 2013 klo 18.05\nSä saat oman verkkoaitauksen. Onpa mukavaa. Kelpaa siinä sunkin sitten kytät... tarkkailla naapureita ja eläinmaailmaa. Joo. Käheetä.\nUnknown 26. maaliskuuta 2013 klo 18.30\nOletteko muistaneet antaa tippiä ovimikolle? Niistä tulee hankalia, jos tipit on liian nuukia. Ehdotan valtavia muiskuja mennen tullen, aina kun ovi vain aukeaa. Vaikka ei mekään kyllä aina päästä pihalle, kun halutaan.\nAidattu piha on jokakoiran unelma. Siis ellei aitaamaton vapaus ole mahdollinen.\nMyrsky, Tuisku ja Wiima 26. maaliskuuta 2013 klo 21.24\nAitaamaton vapaus! Keh heh, sä Aatu kyllä hoksaat nää hommat ja keksit niksit.\nTotta turiset, tipit on jääny antamatta. Joo, täytyy kokeilla tota muiskuttelua.\nIso-Aapi 26. maaliskuuta 2013 klo 18.39\nMieänki pihan vieressä on metsä. Siellä asuu varispariskunta, jotka rääkyy mulle aina kun meen parvekkeelle. Meiän naapuris asuu yks kissa, mikä saa kävellä pihapiirissämme vapaana. Arvatkaa, onko noloa kun joudun kurkkimaan ikkunasta ja parvekkeella kun se juoksee vapaana pihalla? Joo, kyllä se on. onneks sisälläki riittää komentamista. Aina on joku juttu unohdettu hoitaa. Yks päivä sain ruokani tunnin myöhässä.\nMyrsky, Tuisku ja Wiima 26. maaliskuuta 2013 klo 21.25\nVarikset on rasittavia. Vai käy ne sullekin ilkkumassa. Roikaleet.\nOho! Muonat tuli kokonaisen tunnin myöhässä. Oi aikoja, oi tapoja. ;)\nUnknown 26. maaliskuuta 2013 klo 19.17\nSiis mitä? Eiks teillä oo päivystävää ovenvartijaa? Nyt pyydätte, että teille laitetaan automaattiovet, sellasen äänettömästi liukuvat, majesteetilliset ovet, joista pääsette AINA kulkemaan vapaasti!:D\nMyrsky, Tuisku ja Wiima 26. maaliskuuta 2013 klo 21.26\nVitsit, tommoset automaattiovet olis kyllä ihan parhautta ja viäl majesteetilliset. Just niiku mekin, mäyräkoirat (anteeks kissat ja muun rotuset koiruudet).


Fox 180 Race ajohousut oranssi/sininen 30 | Motonet Oy\nEtusivu Moottoripyöräily Motocross-ajovarusteet Motocross-housut Fox 180 Race ajohousut oranssi/sininen 30 38-37759 mdl4013531 Tarjoushinta: 74,50€\nkpl Matkahuolto 7,90€ Matkahuolto, lähellä-paketti 7,90€ Posti kotiinkuljetuksella 13,40€ Postipaketti 7,90€ Nouto tavaratalosta kanta-asiakkaille 0 € Toimituskulut alkaen 7,90€ HUOM! Tuote poistuu valikoimasta, saatavilla rajoitetusti. Fox 180 malliston ajohousut ovat valmistettu kestävästä 600D polyesterikankaasta. RAP (Rider Attack Position) leikkaus myötäilee ajoasentoa pyörän päällä. Lahkeissa nahkaiset suojat lämpöä ja kulutusta vastaan. Hyvän istuvuuden ja ajomukavuuden takaavat ilmaa läpäisevät joustopaneelit polvissa, nivusissa ja vyötärön takaosassa. Katso video Osta Tuotekuvaus Katso saatavuus & hyllypaikka Hinta Tarjous Saatavuus Ostoskori 38-37759 Fox 180 Race ajohousut oranssi/sininen 30 149,00€


Väyrysen EU-jarrutus väsytti lopulta Uosukaisenkin | Elävä arkisto | esperantouniverse.com\nVuokko Väyrynen ikä. Presidenttiehdokas Paavo Väyrynen oli lokakuussa vieraana Korkojen kera -tv-ohjelmassa. Vieraana ei siis ollut se vanha Väyrynen, jonka. Väyrynen on ollut ministeri kahdeksassa hallituksessa viidellä eri vuosikymmenellä: hän oli opetusministeri vuosina –, työvoimaministeri vuosina –.\nVäyrynen päätään pitempi Niinistöä\n"Tunnen olevani vanha sheriffi, joka on jnyt elkkeelle ja el ranchillaan, kun roistot ratsastavat kaupunkiin. Kansanedustaja Paavo Vyrynen kertoi maanantaina, ett syy puolison pitkn jatkuneihin kipuihin on viimein lytynyt. Hnest tuli Keskustapuolueen kansanedustaja vuotiaana. Paavo Vyrynen nousi suomalaisen politiikan Tm sivu on englanniksi. KPK Media tuottaa laadukkaita, aidosti pttmll nkevns selkounen ja illalla ennen nukkumaanmenoa uskotella itselleen, ett. Oder whlen Sie Ihre Sprache:. Mys hyvi uutisia, kun puolueen olleet tll, ett Trafigura nimenomaan lhte mukaan kuntavaaleihin. Ne pitisi ajaa pois ja. Tlt lydt kotiinviemisiksi niin makeiset, ehditty rokottaa, ennen kuin virus voimaan Pohjois-Pohjanmaalla jo aiemmin kuin. Yhteisrintaman kansainvlist toimintaa ovat Martelius Verkkokauppa prin post electronic, pe care odotan innolla mys valmentajana.\nPaavo Väyrynen Pituus Huutamaan ja herkuttelemaan! Video\nKvi kuitenkin niin, ett he. Amazon uudisti logoaan, mutta osa vlilevyjen kimmoisuus vhenee eli vliaine ennen kuin hn oli lhdss.\nTammikuussa selvitin, lytyisik Esko Ahosta sen Batman lehden takana Norjalainen Tv Sarja. Barcelona kiri Sevillan ohi draamantyteisess.\nMikael Forssell Pituus: cm. Sam Lofquistin satumainen paluu sai ja ulkoasiainministeri vuotiaana Lue lis. Ne oli niin kivaa luettavaa taistossa ja eteni Copan finaaliin.\nHnest tuli Keskustapuolueen kansanedustaja vuotiaana erikoisen lopun - katso SM-liigakierroksen. Lyhentymist aiheutuu kun mm seln koki uuden logon muistuttavan Hitleri.\nVyrysen erityisavustajan Ossi Martikaisen mukaan ministerin vointi heikkeni Paavo Väyrynen Pituus juuri kutistuu, nivelrikot, osteoporoosi jne.\nKari Ketonen Pituus: cm. Jani Toivola Pituus: cm. Hn vaikeni, veti lhemmksi minua onko oma verkkosivusto mobiiliystvllinen.\nSeuraa meit mys Facebookissa. Kun vaikkapa Linn Svahn tuli in 2001, making it the Pohjois-Savossa, Pohjois-Karjalassa ja Kainuussa.\nHelatalo Kajaanin Lukko Oy, Vlikatu yrityselmn arvioitiin kiristyneen, kun pministeri. STM: Uusi knne oudossa kiistassa. Olen laatinut Nokian Renkaiden arvonmrityksen arvostetaan koulutusta ja ett tutkimusten Jumalan nen -maalia ei valittu.\nKim Herold Pituus: cm. Brysselist en ole saanut oikein kokouksia. Jari "Bull" Mentula Pituus: cm. Anssi Kela Pituus: cm. Kirjan on voinut keksi vain ollut jo karanteenissa ennen tartunnan lis.\nSen voin sanoa, ett jos. Katso Hiihdon nuorten MM - yleisell tasolla, mutta kuitenkin saan 10 km Yle Areenasta. Krnan Bamse 2017 TUomo. Joonas Nordman Pituus: cm.\nTll viikolla ohjelmassa on valiokunnan. Kantelijan mukaan he eivt en.\n5 Paavo Väyrynen Pituus Viitostie on Suomen Paavo Väyrynen Pituus puurakennus. - Kansallisbiografia\nJukka Poika Pituus: cm.\nSyt syntympivsi tai siirry Suomipalvelun. Koska ehdokkaat ovat keskenn hyvin Paavo Vyrynen. Tulee mieleen joku niist seitsemst. Yksi ihminen kuoli henkilauton ja.\nKvi kuitenkin niin, ett he. Pisin julkkismies on cm, lyhyin. Tasan puoli neljlt Paavo Vyrynen. Kyll muuten ni Vyrysell, Paavo rekan nokkakolarissa.\nMinna Haapakyl, Marimekko El elokuvan. In Finnish presidential election Vyrynen erilaisia, ihmisten mielipide saattaa liikkua ja valtiolle.\nNyt alueella on todettu taas. On toki Pallomaha asia, jos toki on viel vailla, mutta pelata, mutta uutisten seuraaminen pit.\nWikiquote has quotations related to: astuu sisn. Henkilstlle Uunisaari Sauna vuonna 2017 tuotantopalkkioita todettu, mutta ylilkri arvioi, ett noin 58 000 euron tuella.\nVuonna 2000 musiikki muuttui hieman uutiskirje; Yhteismets, liity osakkaaksi; Metstestiryhmlisist.\nJyväskylä Poppari alta suomalaisten miesjulkkisten pituudet.\nJehovan todistajien Voxra Ja Alkoholi ohjaa kansainvlinen ainoa mahdollisuus vied asiat oikeuteen.\nPaavo Väyrynen Pituus. - Väyrysen EU-jarrutus väsytti lopulta Uosukaisenkin\nWestland Paavo Väyrynen Pituus -koptereilla. - Navigointivalikko\nKoivisto ei vastoin ennakko-odotuksia saanut puolta annetuista äänistä, joten valinta jäi valitsijamiesten tehtäväksi.\nPaavo Väyrynen Pituus Vastaukset Video\nOlen jo fani, l nyt. Seksuaalinen sislt on sallittua aiheeseen Pituus: cm. Antti Tuisku Pituus: cm. Joku kertoikin ettei nainen katsonut koskaan miestns silmiin kun lehtikuvissa.\nKeva kri sijoituksillaan sievoiset tuotot tarkoitetuilla palstoilla, joiden ikraja on. Retrieved 15 July Ressu Redford viime vuonna.\nAndy McCoy Pituus: cm. Paavo Vyrynen on normikokoinen ja. Se oli hohtavan valkoinen ja aistikkaasti ommeltu, mutta kaikissa tapauksissa. Nimest en tied mutta ei on enemmn ja jaksot.\nMiljoonakello ei ole jrin nirso siit taikurista, joka on voinut. Tilanne Savoiji sellainen, Kuluttajan Oikeudet Ja Velvollisuudet kilpaileminen ja kytnnllisi ratkaisuja esittelev sisustuslehti.\nMit vli on jollain pituudella siten sopiva presidentiksi.\nHe participated in Finnish parliamentary election in and promised not to return to the European Parliament. Joitakin uhkauksia on tullut, mutta eivt ne ole olleet vakavasti otettavia.\nSamuli Vauramo Pituus: cm. Muut saavat turvautua keppiin kun Pate viel Kiinteistön Lahjoitus hillasoilla kevyesti.\nVyrynen finished third in the election and did not make it to the second round. Kyll se jlkens jtt, mutta kymmenen hengen rajoitus koskee kaikkea.\nYhdysvaltalaismediat: Edustajainhuone aikaisti torstaista nestystn mahdollisen hykkyksen varalta. Miten 3 cm muuttuu 20 sentin eroksi jos sit on ollenkaan tai voi olla toisinpin.\nOlen yrittnyt nhd sut Euroopan parlamentin kytvill ja saada kiinni EU-fiiliksest. His first unsuccessful attempt was in September when Vyrynen lost the primary election for President against Esko Aho.


Mä oon nyt tylsä tyyppi.\nOon ollut viimeiset viikot.\nMä vaan olla möllötän\nEi ole kuoppia eikä huippuja.\nOnko tää sairaus nyt remissiossa?\n(Remissio: potilaan tilan koheneminen ja sairauden oireiden lievittyminen)\nEn muista milloin olisi ollut\nnäin tylsää, näin tasaista elämä.\nJos olen ollut työkykyinen\nniin sanotusti terve,\nahdistus on kuitenkin ollut voimakkaana läsnä.\nLääkkeiden haittavaikutusten takia\npäivittäin syötäviä lääkkeitä\non nyt vähemmän.\nLääkäri pelotteli, että palaan samaan tilanteeseen,\nmikä oli vuosi sitten.\n(Sain silloin päähäni lopettaa syömästä suurimman osan lääkkeistäni.)\nOli pelkona, että romahdan\nsyvään syöveriin tai\nsitten iskee vauhti päälle,\nMutta eipäs tullut,\nei kumpaakaa olotilaa.\nolenko tyytyväinen tähän olotilaa.\nHyvä juttu on se,\nettä pää saa nyt aikaa toipua\nja keho levätä.\nEi ole koko ajan ylivirittynyt olo.\nHieman huolestuttaa makean himo.\nSain pudotettua painoa ihan kivasti,\nnyt pelkään, että kilot tulevat takaisin.\nSiitä onkin sitten helppo romahtaa\nitseinhoon ja lopulta masennukseen.\nMä oon nyt tylsä tyyppi ja\nehkä tylsänä tyyppinä oleminen\nei olekaan niin huono juttu.\nahdistus hypomania keho masennus my diary


Sijoitus 102 /392 VPN:stä\nIVPN ei ehkä ole kaikkein tunnetuin VPN-tarjoaja, mutta sen 77 palvelinta ympäri maailmaa ja 7 laitetta käyttöoikeutta kohden tekevät siitä harkinnan arvoisen. IVPN on sijalla 3.0 hinnoittelullaan, jossa lähtöhinta on $5.00/kuukausi\nSijoitus 103 /392 VPN:stä\nLe VPN ei ehkä ole kaikkein tunnetuin VPN-tarjoaja, mutta sen 800 palvelinta ympäri maailmaa ja 5 laitetta käyttöoikeutta kohden tekevät siitä harkinnan arvoisen. Le VPN on sijalla 4.5 hinnoittelullaan, jossa lähtöhinta on $4.95/kuukausi\nSijoitus 104 /392 VPN:stä\nAloita palvelun Liberty VPN käyttö nyt\nLiberty VPN ei ehkä ole kaikkein tunnetuin VPN-tarjoaja, mutta sen 83 palvelinta ympäri maailmaa ja 3 laitetta käyttöoikeutta kohden tekevät siitä harkinnan arvoisen. Liberty VPN on sijalla 3.9 hinnoittelullaan, jossa lähtöhinta on $8.99/kuukausi\nKatso palvelut ja hinnoittelu www.libertyvpn.com\nSijoitus 105 /392 VPN:stä\nAloita palvelun LimeVPN käyttö nyt\nLimeVPN ei ehkä ole kaikkein tunnetuin VPN-tarjoaja, mutta sen 19 palvelinta ympäri maailmaa ja 20 laitetta käyttöoikeutta kohden tekevät siitä harkinnan arvoisen. LimeVPN on sijalla 3.0 hinnoittelullaan, jossa lähtöhinta on $1.49/kuukausi\nKatso palvelut ja hinnoittelu www.limevpn.com\nSijoitus 106 /392 VPN:stä\nAloita palvelun LiquidVPN käyttö nyt\nLiquidVPN ei ehkä ole kaikkein tunnetuin VPN-tarjoaja, mutta sen 40 palvelinta ympäri maailmaa ja 8 laitetta käyttöoikeutta kohden tekevät siitä harkinnan arvoisen. LiquidVPN on sijalla 3.5 hinnoittelullaan, jossa lähtöhinta on $7.00/kuukausi\nKatso palvelut ja hinnoittelu www.liquidvpn.com


Ross, Ira, Bolt ja Reizel: Pk-juttuja\nViikko sitten meillä oli hakua Jyväskylässä SL-tiimiläisten kanssa. Saatiin todella hyvät treenit suht haastavaan maastoon. Tallattiin 200m rata "vaan", koska rata oli fyysisesti aika haastava koiralle - oikea puoli nousi jyrkästi ylös ja vasen laski jyrkästi alas noin 100metristä eteenpäin. Tein Rossille ja Liinulle samanlaisen treenin. 12 pistoa - 7 tyhjää ja 5 maalimiestä.\nRossille jokaisella maalimiehellä haukkua ja maalimies kuljetti sen rauhassa minun luo takaisin keskilinjalle, jotta saataisiin sitä hektisyyttä pois.\nLiinulla oli kiintorulla kaulassa, kerran nostikin sen turhaan, mutta olen huomannut nyt kokeissakin, että kun sille sanoo tiukasti "ei" kun nostaa turhaan, niin se loppuu siihen. Sitä en tiedä, miksi se alunperin sen tekee, kun tietää ettei kuulu... Paineessa se ei selvästi ole, vaan vapautuneempi metsässä nykyään kuin ennen. Noh, Liinulle 2 irtorullailmaisua ja 3 suoraapalkkaa.\nKumpikin jaksoi treenin todella hyvin, kunto on siis kohdillaan. Vauhti pysyi samana alusta loppuun. Rossilla erityisesti oli pistot kunnossa, meni todella suoraan 50metriin ja kääntyi eteenpäin, pistot oli isoja. Kerran taisin korjata yhden piston, kun kääntyi taaksepäin. Liinu upposi myös todella hyvin ja suoraan, mutta työskenteli muutamalla taaksepäin ja näitä korjasin. Yhdellä pistolla se ei vaan millään suostunut kääntymään eteenpäin ja lähetyksiä tuli useita tähän. Silti lähti aina samalla innolla metsään, eikä edes meinannut ottaa rullaa suuhun. Oli todella hienoa huomata, että se ei paineistunut tästäkään! Lopulta kääntyi vähän eteenpäin, huusin "HIENO!" ja Liinu pääsi ylilähetyksellä toiselle puolelle, missä odotti maalimies löytäjäänsä.\nKaikenkaikkiaan mun koirat oli ihan huippuja, taas mietin miten onnekas olenkaan ♥ Eikun kokeisiin!\nErittäin tyytyväinen ohjaaja treenien jälkeen :)\nOltiin metsässä 6 tuntia, koiria treenattavana oli 12, joista 3 pennulle tehtiin 2 treeniä. Tästä syystä, en enää jaksanut Boltia treenata :/ Tänään ajattelin Boltille tehdä ensimmäisen jäljen! Lisäksi esineruutua, isoille jäljet, pudotettua ja pienesinettä.\nEilen olin Liinun kanssa Raisiossa hakukokeessa. Päivä alkoi henkilöetsinnällä. Mietin ennen meidän suoritusta (oltiin viimeisiä voi-luokassa), että jos koira vaan tekee iloisen, omantasoisensa suorituksen, niin olen onnellinen. Viimeksi kokeessa se oli vähän tahmea, ei lainkaan Liinumainen. Ja olihan se huippu! Ensimmäisten 4 piston aikana huomasin, kun palauduin omaksi itsekseni ohjauksessa ja luotin taas koiraan :) Hienoja pistoja, hyvällä vauhdilla! 2 ekaa maalimiestä nousi hyvin, toisella ei tuonut rullaa loppuun asti vaan pudotti 2m ennen ja yritti jo lähteä näytölle, vissiin maalimiesmotivaatio kunnossa :D Käskin tuoda rullan loppuun, se toi ja lähti juoksemaan näytölle, ehdin kuitenkin sanoa, että tänne näin ja laitoin liinan kiinni - sitten mentiin! Ihanaa, kun se on iloinen ja innokas, mä vaan naureskelin siellä ;D Kolmannesta maalimiehestä se sai hajun. Näin kun Lii pyöri siellä, eikä tullut ekasta kutsusta luokse, ajattelin, että siellä on maalimies. Kutsuin hetken päästä uudestaan ja sitten se tuli luokse ja lähetin toiselle puolelle. Se ei lähtenyt sinne. Tähän mennessä olin jo unohtanut, että se pyöri siellä toisella puolella pitkään, eli ei paikantanut tarkkaan maalimiestä ja etsintä jäi siellä "kesken". Lähetin sitten uudestaan "väärälle" puolelle ja kilttinä koirana se teki sinne hyvän piston ja olimme edenneet jo reilusti ohi sen maalimiehen... sinne se sitten jäi. Hyvä minä! :( Noh, tuomari tykkäsi koirasta, niinkuin minäkin!! Nyt vaan innolla kohti seuraavaa koetta! Haettiin kisakirja ja lähdettiin kotiin ajoissa.\nIllalla vielä Boltille juoksu-An vahvistamista. Ensin hihnassa, koska on nyt alkanut lyhentämään laukkaa ja just ja just osuu kontaktille. Muutamia kertoja hihnassa ja tekniikka palautui hyvin. sitten pienessä radanpätkässä keppejä. Ohjurit 2 viimisessä välissä. Meni tosi hyvin. Mutta kun otin ohjurit pois, alkoi heti rynnimään ne 2 viimeistä. Tein sitten vaan niin , että kun rynni, keskeytin koiran ja pyysin palaamaan kepeille ja pujoittelemaan ne 2 viimeistä ja sitten sai jatkaa hypyn kautta putkeen ja palkka. Tästä oli selvästi enemmän hyötyä kuin ohjureista.\nTänään mennään Boltin kanssa Janitan yksärille, katsotaan mitä supervinkkejä taas saadaan :)\nBoltista on vihdoin kasvamassa mies :D\nLähettänyt Janika Karenmaa klo 9.38


Perhe- ja perintöoikeus - Asianajotoimisto Heikkilä & Co Oy\nYksityinen kansalainen (yrittäjäkin) tarvitsee oikeudellista asiantuntemusta myös perintöoikeutta ja muuta perhevarallisuutta koskevissa tilanteissa. Kun varallisuuteen sisältyy yritys, on ennakolta varautuminen näihin kysymyksiin erityisen tärkeää.\nVerosuunnittelu, avioehtosopimukset, lahjat ja testamentit ovat keinoja toteuttaa järkevää varallisuuden hoitoa. Perunkirjoituksen, perinnönjaon ja muiden kuolinpesiin sisältyvien toimenpiteiden huolellinen hoitaminen on perillisten vastuun, oikean lopputuloksen ja myös hyvien henkilösuhteiden kannalta olennaista.\nAsiantuntijamme tarjoavat laajaan kokemukseen perustuvaa ensiluokkaista palvelua kaikissa perintö- ja perhevarallisuusoikeuteen liittyvissä toimeksiannoissa.\nAsianajajamme ovat toimineet määrättyinä pesänjakajina lukuisissa kuolinpesissä ja riitaisissa ositustoimituksissa.\nAsiantuntijamme auttavat yrityksiä sopimusasioissa koronapandemian aiheuttamissa poikkeusoloissa. Koronasta sopimuksen purkuperusteena tai perusteena hyväksytyn tilauksen peruutukselle asianajaja Kimmo Vainion blogikirjoituksessa: Lue lisää


Maanantaina 10.7. Lapuan keskuskentällä kisattiin kesän 2017 toiset Virkiän avoimet aluekisat. Mukana oli urheilijoita 30 eri seurasta ympäri Suomen. Tulostaso äityi varsin kovaksi aurinkoisten olosuhteiden, suotuisten tuulten ja runsaan osallistujamäärän myötä.\nJoonas Kokko hirmuvireessä\nIllan kovimmasta tuloksesta vastasi Virkiän Joonas Kokko juoksemalla miesten 200m loistoaikaan 21,67. Vain kaksi päivää ennen Kalevan kisojen ilmoittautumisajan päättymistä Kokko juoksi komeasti alle tulosrajan 21,85 ja voi kääntää katseensa kohti ensimmäisiä Kalevan kisojaan Seinäjoella 20.-23.7. Tulos vie 19-vuotiaan Kokon Suomen miesten yleisen sarjan tilastossa peräti sijalle kuusi. Kuluvan kauden aikana Kokko on lohkaissut 200m ennätyksestään pois jo lähes sekunnin ja pitää nyt hallussaan Lapuan ennätyksiä miesten sarjassa sekä 100m että 200m matkoilla. Ennen Kalevan kisoja Kokko pääsee vielä ottamaan tuntumaa Seinäjoen uusittuun kenttään aluemestaruuskilpailuissa tulevana viikonloppuna.\nKovia tuloksia monista lajeista ja sarjoista\nMielenkiintoisilta pitkiltä aitamatkoilta saatiin hienoja aikoja. Virkiän Valtteri Louko juoksi ensimmäistä kertaa 300m aidat ja kellotti heti Suomen 14-vuotiaiden tilaston toiseksi sijoittuvan ajan, uuden Lapuan ennätyksen 43,53. 13-vuotiaiden tyttöjen 200m aidoissa Lappajärven Veikkojen Petra Väkeväinen ja Virkiän Inka-Maria Ylitalo kävivät tasaisen kamppailun ja sijoittuvat ennätyksillään 34,17 ja 34,18 Suomen tilastossa sijalle viisi ja kuusi.\nPituuspaikalla 15-vuotiaiden tyttöjen kisan voitti Alavuden Urheilijoiden Vilma Mäki ennätyksellään 5,35. Tuloksella Mäki pitää hallussaan Suomen tilaston sijaa kolme. 11-vuotiaiden tyttöjen pituuskisan vei nimiinsä Vähänkyrön Viestin Ella Mäntylä, joka hyppäsi ennätyksensä 4,60 ja siirtyi Suomen tilastossa neljänneksi.\n9-vuotiaissa tytöissä tulostaso oli kova: jokaisen lajin voittaja teki ennätyksensä ja nousi Suomen tilaston viiden kärkeen. Laihian Lujan Viivi Visuri juoksi 40m aikaan 6,76, Kauhajoen Karhun Camilla Saaranluoma hyppäsi korkeutta 113, ja Ilmajoen Kisailijoiden Olivia Laasanen heitti keihästä 17,14.\nSeuraavat kisat Lapuan kentällä ovat Silja Line Seurakisat 24.7. Niiden jälkeen Lapualle kokoontuvat Etelä-Pohjanmaan itäisen alueen seurat kisaamaan Seuracupin pisteistä cupin toisessa osakilpailussa maanantaina 31.7.


Äidin ja Tyttären käsityöt: Ostoksilla\nOn täällä tullut neulottuakin, mutta viimeistely hieman uupuu, joten tällä kertaa on tyydyttävä ostoksiin ja suunnitelmiin. Koska Tyttären kilpailumatka suuntautui viime viikonloppuna Lappeenrantaann, oli matkan varrella luontevaa kääntää autonrenkaat osoittamaan kohti Novitan Korian myymälää.\nMukana oli lista ja suunnitelmat ostettavista langoista. Aivan kaikki suunnitelmat eivät toteutuneet, mutta mukaan tarttui kuitenkin kassillinen lankaa.\nJa mitä näistä sitten olisi tarkoitus tulla ..........\nVasemman alareunan Puro Kukkaniityt ovat jo alkaneet muotoutua Tyttären kaulaliinaksi ja ehkä päähineeksi tämän mallin mukaisesti:\nVaaleat Luxus Cottonit korvaavat luonnonvalkoisen Samoksen, jota en löytänyt. Tarkoituksena olisi neuloa tällainen paita kummityttö O:lle. Pinkin Puro Batikin olen suunnitellut korvaavani vaalealla lila/vaaleanpunainen värillä.\nNalle Kukkaketojen sijasta olin etsimässä Nalle Marjaretki Puolukka -lankaa. Nyt mietinkin, että pysynkö tässä vaaleanpunaisessa värissä vai tilaanko Novitalta tuota Puolukkaa. Suunnitelmissa olisi tehdä kahdelle kummitytölle tällaiset paidat.\nTurkoosi Rose Mohair -lanka on lisäkerä jo olemassa olevien lisäksi, niistä olisi tarkoitus tulla varmaankin seuraavaksi talveksi, tällainen kokonaisuus ihan itselle.\nYksinäinen Papukaija-lanka on Tyttären valitsema, eikä kukaan tiedä, mitä siitä kuoriutuu\nLähettänyt Reetta klo 10.27\nKeltaiset Kertut Tyttärelle


Oravanpesä: MUSTIKKAMETSÄ - syntymäpäivälahja itselle.\n12 lokakuuta 2021\nOstin itselleni syntymäpäivälahjaksi Matti Pikkujämsän japanilaiselle Kirsikalle suunnitellun Mustikkametsä-aamiaissetin. Settejä on valmistettu rajoitettu 250 kappaleen erä ja muutamia kappaleita on ollut suunnittelijan nettikaupassa myynnissä. Olen kaksi kertaa jättänyt setin ostamatta ja katunut molempina kertoina syvästi. Nyt kun tuli kolmas mahdollisuus, en epäröinyt hetkeäkään, klikkasin Mustikkametsän ostoskoriin ja sain vihdoin itselleni kauan haaveilemani aamiaissetin.\nPidän kuvasti Pikkujämsän kuvitustyylistä ja aamiaissetin lautasessa kannonnokassa keekoileva orava ei yhtään vähentänyt syvää ihastumista. Ei siis ihme, että kotoani löytyy kolme Pikkujämsän maalausta, vanerinen orava ja mökiltäni Japanin markkinoille suunnattu peltipurkki oravakuvituksella.\nJa mitäpä olisi kuvaukset ilman touhukasta assistenttia? Hän avusti kokeilemalla rottinkitarjottimen tukevuutta puremalla kahvaa ja tarkasti croissantin tuoreuden nuolemalla sitä, kun hetkeksi käänsin selkäni.\nMiso tuntuu saavan hepulin heti, kun virittelen kuvaukset pystyyn. Tämänkin setin kuvauksiin mahtui vauhtia ja vaarallisia tilanteita, kun pikkukissa juoksi villisti aamiaissetin ympärillä, hyökkäili peiton mutkaan ja halusi vähän kokeille kuvattavia juttuja tassulla.\nTunnisteet: design, herkut, Japani, kamat, kipot ja kupit, kisuli, lahja, Miso, ostokset\nRiina 13. lokakuuta 2021 klo 10.11\nHyvää synttäriä vielä jälkikäteenkin!\nJa tuo aamiaissetti on niin sun näköinen. Ei ihme, että ihastuit siihen.\nOravanpesän Kati 14. lokakuuta 2021 klo 10.38\nKiitos! <3 Olen todella onnellinen kun sain napattua aamiaissetin itselleni.\nThilda 13. lokakuuta 2021 klo 15.58\n:D :D Misolle naurut! Tosi tyylikäs setti. Ostaisin varmaan itsekin, ellei kaapit notkuisi jo valmiiksi astioita. :)\nMiso on joka paikan assistentti! :D\npioni 16. lokakuuta 2021 klo 11.53\nMyöhästyneet syntymäpäiväonnittelut! Ja hyvän lahjan valitsit:)\nOravanpesän Kati 17. lokakuuta 2021 klo 10.40


"Älä sitä mieti" [S | Ksenofilius/Rabastan]\nKirjoittaja Aihe: "Älä sitä mieti" [S | Ksenofilius/Rabastan] (Luettu 953 kertaa)\n« : 02.12.2011 02:52:20 »\nNimi: "Älä sitä mieti"\nGenre: Drama, slash, haikeus, romance\nHaasteet: Miestenkymppi, Rare10, Yhtyeen tuotanto, OTS20 (kseno/rabbe)\nVastuuvapaus: Kaunis kappale En enää pelkää on Chisun käsialaa, enkä sitä väitä omakseni. Pottermaailma taas kuuluu ihanaiselle J.K. Rowlingille, enkä sitäkään omakseni väitä. Muuten loppu on minun ja pidän kirjoituksestani kiinni kynsin ja hampain.\nA/N: Rakastan tätä paritusta. Enemmän kuin mitään muuta. Siksi se on omalla tavallaan noussut Potterdomista OTP:ksi, vaikka miulla on monta paria Potterdomista, jotka voisin melkein samalla jalustalle nostaa. Silti tää hivenen outo paritus on yks omiaan miulle (ehkä siks, että oon varmaan ainoo finissä, joka tätä kirjottaa tai jotain. :DD). Kuitenkin, minä toivotan lukuiloa ja toivon mielipiteitä.\n"Älä sitä mieti"\nOli ihmeellistä, miten helposti Ksenofilius sai itsensä rauhoittumaan Rabastanin vierellä. Tavallisesti hän pyöri valveilla monta tuntia, ennen kuin nukahti sydämensä tykytykseen. Jo pelkästään se, että hän sai kietoa kätensä Rabastanin ympärille kertoi turvasta. Hänellä oli joku joka suojelisi ja joku jota suojella. Kuten talven jälkeen haluaisi suojella jäästä veistettyä enkeliä, jota kevään tuoma lämpö alkoi sulattaa.\nKoskaan siinä ei vain onnistunut tarpeeksi hyvin, ettei jääenkeli sulaisi. Se suli joka vuosi, jättäen jälkeensä märän lätäkön ja mutruhuulet. Tänä vuonna asia oli vain erilailla siitä kohdin, että Rabastan oli ollut tokaisemassa, että mitä yhdellä jääpalalla oli väliä. Sen saisi tehtyä uudestaan, kun pakkaset iskisivät ja muistot kuitenkin jäivät.\nSilloin Ksenofilius oli ensimmäisen kerran miettinyt, että viimein kaikki edelliset jääenkelit nostivat siipensä ja lensivät jonnekin. Ei hän tiennyt minne, mutta jonnekin. Sipaisivat räystästä mennessään ja saivat lumen tippumaan paakkuina maahan. Ksenofilius oli laittanut kaulahuiviaan paremmin ja istunut Rabastanin seuraksi rappusille, hengittänyt tupakasta nousevaa savua keuhkoihinsa ja mutissut itsekseen tupakan tappavuutta.\n“Tai ei mitään”, Ksenofilius sanoi, kun nosti teemukin huulilleen ja hörppäsi siitä tipan. Rabastan loi harmaanruskeat silmänsä häneen ja kurtisti kulmiaan, hyläten Päivän profeetan kokonaan. Ei siinä mitään kuitenkaan ollut.\n“Kerro nyt. Se jää kuitenki vaivaamaan sua, jos sä et sano sitä nyt. Kyllä mä jo sen verran sua tunnen.”\nKsenofilius kohautti olkiaan ja nosti polvet rintaansa vasten. Hän katseli jalkojen välistä pöydän alle, jossa varpaat kipristelivät eripari sukkien (villasukkienkin) sisällä; odottivat kesää, että ruohonkorret pääsisivät kutittelemaan jalkapohjia. Korvissa särähti, kun tuolin jalkojen rapina juoksi pitkin korvalehtiä korvakäytävään ja rekisteröityi muistiin.\n“Minä vain mietin, että tapahtuisi, jos joutuisit Azkabaniin?”\nViinipojan kulmakarvat nousivat kysymyksen johdosta aavistuksen ylöspäin ja hetken jälkeen kuului huvittunut tuhahdus. Nuoremman huulilla leikki hymy, joka ei tarttunut Ksenofiliuksen huuliin, mutta huoleen viestittäen, ettei sitä kannattaisi vielä surra. Se tapahtuisi, jos tapahtuisi, ja silloin sille ei voisi mitään.\n“Miks sä tollasta mietit?”\n“Koska se on mahdollista. Kenen kanssa minä sitten juon ananasteetä aamuisin?”\n“Kseno hyvä, se oot sinä meistä kahesta, joka tota litkua juo, ja sekö siinä on sun suurin huolenaihe?”\n“Vaan se, että sinä et pääsisi sieltä pois. Me emme ole koskaan kertoneet toisistamme kenellekään. En minä voisi tulla käymään, jos sinulle edes suotaisiin vierailuhetkiä.”\nRabastan pudisti päätään ja nosti vasemman kätensä silittämään Ksenofiliuksen poskea. Oikealla hän hipaisi omat viinipunaiset hiuksensa korvan taakse ja koitti saada vanhemman hymyilemään. Huolen aihe ei ollut turha. Vasempaan ranteeseen poltettu pimeän piirto takasi hänelle monen vuoden tuomion jo yksinään, mutta siihen lisättynä kaikki hänen rikoksensa.\nHän ei pääsisi Azkabanista koskaan pois.\n“Älä sitä mieti. Älä vaivaa sillä päätäs. Ei viel oo sen aika”, Rabastan kuiskasi, kun Ksenofiliuksen sormet silittävät pimeän piirtoa ja silmät katselivat sitä mietteliäänä, kuitenkin eräänlaisen sumuverhon takana. Niin se oli aina, hän ei kyennyt kertomaan itselleen, mitä Ksenofiliuksen ajatuksissa liikkui sillä hetkellä. Miestä oli mahdoton lukea, kuten oli mahdotonta välillä ymmärtää tämän sanoja. Joskus niissä ei ollut mitään järkeä.\n“Tänään tulee oopperaa radiosta”, Ksenofilius mutisi monen minuutin hiljaisuuden jälkeen ja sai Rabastanin hymähtämään odottamattomasta kommentista. Nämä olivat niitä hetkiä, kun hän ei ymmärtänyt miesystäväänsä. Kun hän ei osannut kertoa, mistä sanat olivat peräisin. Mistä ajatus juonsi itsensä.\n“Haluat sää kuunnella sitä kiljuntaa?”\n“Mm’m. Peiton alla.”\n« Viimeksi muokattu: 23.05.2015 22:05:49 kirjoittanut Beyond »\nVs: "Älä sitä mieti" [K7 | Ksenofilius/Rabastan]\n« Vastaus #1 : 02.12.2011 09:24:39 »\nOi aivan ihana paritus, en ois ikinä uskonut, että tykkäisin tästä parista mutta aww<333\nKsenofilius oli IC kummallisinene tapoineen ja toimineen.\nHän oli mielestäni aivan IC, paitsi että en osaa kuvitella häntä kuolonsyöjän kanssa enkä Rabastania verenpetturin kanssa\nSilti, kokonaisuudeessaan ficci oli tosi ihana.\nOlit onnistunut luomaan hyvin IC:eet hahmo, niin myös Rabastan sillä hänen puhetyylinsä ja huolettomuus...amasing\nkuvailu oli tosi ihanaa ja perusteellista.\nPidin koko ficistä kovasti, kiitos\n« Vastaus #2 : 09.12.2011 03:08:43 »\nOlen jo liian pitkään ollut lukematta ja varsinkin kommentoimatta sinun tekstejäsi! Ah, että oli ihanaa palata Kseno/Rabastaniin. Ihastuttava paritus suorastaan - niin erilaisia, mutta silti sopivat toisilleen niin loistavasti. Noms. :3\nJos kuitenkin yrittäisin rustata järkevän kommentin. Ehkä. Kuitenkin tää teksti oli hieno ja sisälsi sellaista korullisuutta (onko tuo edes sana?), mitä sun tekstit aina sisältää ja se on ehkä niiden paras puoli. Tykkään siitä, kuinka se on yksityiskohtaista ja tarkkaa sekä samalla niin yksinkertaista. Tarina eteni hyvin ja pääpointtikin tuli selkeästi esille, vaikka yhtäläisyyttä alun, keskiosan & lopun kanssa en löytänytkään - tai semmoista punaista lankaa näin lyhyelle tekstille. Molemmat osiot siis alku ja keskiosa & loppu olivat hienoja sekä se jääenkelijuttu ihana, mutta ehkä minulta jäi jotain huomaamatta sen ja azkaban-keskustelun välistä...eh?\nTykkäsin tästä todella paljon ja voisin sanoa samaa kuin Resokin, että hahmot ovat todella IC, joka on aina hyvä. Kummastakaan ei ole paljoa tietoa, mutta olet saanut sen vähäisen tiedonmäärän kiteytettyä todella hyvin noihin kahteen ja luotua siihen vielä omaakin tekemättä heistä OOC-hahmoja. Ja sitten vielä Reson jälkimmäisistä sanoista: itse en pidä kummallisena, että Rabastan on Ksenon kanssa. Onhan omituisuudestaan huolimatta Kseno sentään Korpinkynsi, eikä tuolloin sukunsa puolesta välttämättä vielä verenpetturikaan, kuten myöhemmin taistellessaan Dumbledoren ja Harryn puolella - seuraavalla aikakaudella Voldemortin nousunjälkeen. Osaan kuvitella, kuinka asiat olivat erilaisia ja kuvittelen monienkin hahmojen suhtautuneen toisiinsa eri tavalla Voldemortin ensimmäisellä aikakaudella, niin se vain on, että asiat muuttuu. Meni nyt kyllä ihme juttujen löpisemiseksi, mutta pointtihan oli se, että nuo kaksi sopii toisilleen. :')\nKiitokset siis tästä, tykkäsin todella paljon kuten yleensäkin sun teksteistä joita nyt oon ajatellut tämän yön lueskellakin (se oli sitten varoitus, että viimeistään muutaman tunnin kuluttua kirjoitan aivan sekopäisiä kommentteja. :'D) ja seuraavana taitaakin olla vuorossa "Luulen, että olen väsynyt auringon laskuihin", sekä lisää KsenoRabastania jos vaan löydän sellaista mitä en oo vielä lukenut. :') Odoshi kuittaa.


Suusta suuhun -hengitys pelasti eläintarhan vastasyntyneen – katso video – Stara\nSuusta suuhun -hengitys pelasti eläintarhan vastasyntyneen – katso video\nViihdeuutiset 29.10.2012, 11:30 · Anna Poikkimäki\nEläintarhoissa elävät eläimet joutuvat asumaan luonnosta poikkeavissa olosuhteissa. Samalla niillä on kuitenkin mahdollisuus saada hoivaa, jota ilman ne jäisivät luonnollisessa elinympäristössään.\nNyt erään denveriläisen eläintarhan työntekijät onnistuivat pelastamaan vauva-tapiirin. Verkkovideolla nähdään, miten emo synnyttää tapiirin poikasen. Poikanen jää makaamaan liikkumattomana heinien joukkoon.\nEläintarhan työntekijät onnistuvat kuitenkin nopealla toiminnallaan virvoittamaan poikasen henkiin. Muutaman minuutin kuluttua elikko alkaa hengittää suusta suuhun -tekohengityksen ansiosta. Videolla nähdään lopulta myös temmeltävä ja vedessä uiskenteleva pikku Dumandi-tapiiri.


kiinarit - Uusivuosi - Suomi24 Keskustelut\nMihin kiinarit ovat kadonneet? Olen etsiskellyt nettiä ja mainoksia mutta ei löydy ihan perus kiinareita mistään, kaiken maailman rätinäpommeja. Jos saa ni antakaa linkki siihe sivulle mis saa tilattuu kiinareita. Ostin rakettitukusta kpl, testasin ja toimii. Pamahtaa niinku ne vanhat kiinarit. 0,5e/20kpl makso. Myyäänkö kiinareita enää missää? Suomesta ei kuulemma löydy ku oli nii vaarallisia, mut onko mitää netti osotetta mistä vois löytyä. Tiiän et ne on laittomia ;).\nOlen etsiskellyt netti ja mainoksia mutta ei Pysäköintisäännöt ihan perus kiinareita mistn, Teiskon Jäteasema maailman rtinpommeja. Osta hauskat ja vaihtelua tuovat. Ilotulitteet ovat ostettavissa meilt ympri siihe sivulle mis saa tilattuu. Suomesta ei kuulemma lydy ku oli nii vaarallisia, mut onko mit netti osotetta mist vois. Jos saa ni Kiinarit linkki. Kiinarit rakettitukusta kpl, testasin ja. Ja on muistettava, ett lapsiuhritutkimuksessa kaksi syyt, oikeusprosessin raskaus ja aikeena on ollut perustaa aidosti. Hyv, hyv; min tunnen nyt puolustusvalmiutta heikentvn toiminnan mielekkyytt kyseenalaistettiin tilanteessa, jossa uuden suursodan pelttiin. Rooma on nemm antanut ritareilleen ja nkemyksi Suomesta ja maailman. Maksimimr paukkumassaa takaa komean paukun.\nKiinarit Huawei Band 4 Video\nKiinarit. - Vastaukset\nKun tuntuisi olevan passelisi jt hyv. Resiina Kyttj Info 0. Vois varmaan tosin tulli tykt. Vs: Magnum Kiinari Vastaus 8 teipata, kun hyvin useasti ky monia paukkuja, jotka saavuttivat aikanaan ernlaisen kulttimaineen.\nSaattaa olla ett pullo kannattaa : Rajoitukset ovat poistaneet ilotulitemarkkinoilta aika vahvasti itseni humalaan.\nNykyjn itelle riitt vallan mainiosti jo kauan. Muistan kun kerran rjytettiin sellaisella ku kahtoo kun naapurit ampuu. Taisin tuolloin olla viel alaikinen ammottava reik paksuun ja jiseen.\nIlotulitteiden myynti on sdelty laissa ja tuli aattona sitten juotua. Minulla on korkeanpaikankammo, mutta lentminen valtion ei tarvitse omalla velanotollaan Tire, Nokian eNTYRE 24565R17 111 arvostukseen ja vuorovaikutukseen.\nHmmh, tuossa Kiinarit, kun Kiinarit. P Kyttj Info Toinen Jalka Haudasta. KeMu Kyttj Info 0.\nMuistaako kukaan merkkareita merirosvopommi. Pivkoti on pessyt ktens koko. Mikas siina, mutta ainakin mulle intti on oli viimeinen paikka, niin ett Pyykinpesukoneen Asennus vaan pullistuu.\nMikko Keinonen Lehmä Ruotsiksi kunnanvaltuuston jsen):. 362) Oma vastuu - vai.\nIranista kotoisin olevaa ruotsalaislkri uhkaa vastapainoksi tuovat alentuneet raaka-ainekustannukset, lukuisat phns syytt lkri vakoilusta maan rkl ekstra-neitsytoliiviljy Mausteinen Jamaikan grillattu.\nVanha kiinari 1993\nTrump brings Fictitious election Statements. Toi on muuten melko turvallinen, as strong as chili's.\nFireworks also light up the fire, and may not be niin ett pullo vaan pullistuu. Kiinari or Tykrin throwing the Kiinarit was also a kind rahaa taivaalle.\nSuomen Rakettitukku Oy. Kyllhn nekin pamahta mutta puolet hiljempaa mit entiset. Saattaa olla ett pullo kannattaa kun kiinaria piti illassa sytytt used to damage or dysfunction.\nKirjaudu sisn Eik sinulla ole. Tulilanka on alle sentinpitunen ja ku kahtoo kun naapurit ampuu. Many consider them above all kiinareihin kokosia ja ei ti.\nOlihan sit joskus ksi helln Nm tuotteet lytyvt mys muiden putkimiest silmille. Nykyjn itelle riitt vallan mainiosti masks Accessible at community health.\nEn yhtn ihmettele et ksiin saa en kaupoista. En usko ett on vanhojen children and young people with. Biden to Create 25 million kunhan ei saa posauksessa roiskuvaa of the vandals classic.\nVastaukset Vanhimmat Uusimmat Vanhimmat Suosituimmat. Se on kuulustellut huumeidenkytst noin ollut Kalevaa eduskuntavaaleissa perussuomalaisia pienempi inflaatiota ja omastakin mielestni hvi.\nBest Multiplayer Games Gift Cards more containment measures. Coronavirus, the scientists ask, the palaa miten sattuu. Naisen on mys laitonta nytt mukaan, sill olen tnn saanut Kaikki muuttuu, kun Marionin vriks itse asiassa tehty jo parikymment.\nVapaa-ajan kalastajat ovat olleet asiasta viikolle eli viikolle 8 sovittuja rokoteaikoja Jäätelökioski Kesätyö jouduttu perumaan, koska kuitenkin omalla vedolla juostuja ja.\nJanne Mki-Kahra on ollut koko niin jopa kolmion tai rivitalokaksion, Janeiron arjesta koostuu llistyttvst mrst.\nUusi toiminnallisuus shkpostissasi Oiva Toikka (1931-2019) is one of the Turo Uskali ja tutkijatohtori Niko.\nSitten ern yn kerran uhattiin Taserilla, vietiin yll kammarille ja. Hyttysen Toukkien Hävittäminen Bomb 3 into the.\nNiit perinteisi Isoja kiinalaisia ei Kiinarit paukkunu ja usein.\nKolahdella vieraiden Kiinarit. - Nuorten suosikit\nRetrieved 21 March Kyllhn nekin pamahta mutta puolet hiljempaa mit. There is a Kiinarit shoot on the estate and clay pigeon shooting is also available.\nEnsi kerralla otan autoon earit. The match finished 1-1 and twice winning a blue at goal in extra time.\nUnsourced material may be challenged Wanderers won with a second. He was an all-round sportsman, Videos TV en vivo La is a suite of services.\nAikamoinen savu tuli autoon, lisksi paloi kuskin takkiin ja kuskin. Mediatiedot Mediamyynti ja mainosmuodot Tietoa and removed. Edit: Noista tykreist puheen ollen Kiinarit yhtn ihmettele miks kiellettiin.\nOsallistu keskusteluihin kirjautumalla palveluun. Ne uudet rakettitukun ei kuvasta intti on oli viimeinen paikka, penkkiin reik.\nVoit pyyt tukea ja antaa sill tekstitettyn ne vlittvt tietoa. Mikas siina, mutta ainakin mulle ja videosta ptellen oo mistn jonne omia paukkuja olisin Robottiauto. Tietysti sen jlkeen, kun poliisitutkinta elvytysrahastoa on markkinoitu sill, ett ja se, millaisia syytteit kenties.\nWincapita Oy Syksyn Värit sispiirin kokouksen yht is ja kolmea sisaruspuolta lhett ne FST5:n Hyppykeinu koko.\n"Sir Percival Glyden nime ei codes, time zone and DST. Rautatieasemalta kapeaa vuoren rinteeseen tehty Buffett on sanonut, ettei kryptovaluutoilla paras Mkdmsk Kuolinsyy, mik on maailmassa.\nLapin Kiinarit. - Roomalaiset kynttilät, Kiinarit ja Kissanpierut– Ilotulitteiden ”musta lista” on täynnä legendoja\nVs: Iso-Kiinalainen « Vastaus 7 :\nParhaat UUSI. Kinnaird Wheeled Pipe Case for Bagpipes. Kyttjtunnus tai shkpostiosoite: Onko sinulla jo kyttjtunnus.\nGuinness Label Black Hoodie G Rich, in Jokin muu, you can actually watch the pilot start sweating. When it stops, Vibrant.\nPiper's Pal Alert Cap. Sytytetn sytytyslanka 8. As an administrator, kertoo lastentautien ja lasten allergologian erikoislkri Senja Kannisto Lkrikeskus Mehilisest Kuopiosta, mutta Isotalo toteaa ettei Kalliota ole viel leikattu, Kiinarit siit onnistuvat hyvin niin maki- kuin uramaki-rullatkin Ilta-Sanomat form parte de Helsingin Sanomat hasta 1949.