Raavo Raadik, Eesti Hobusekasvatajate Selts, 23.august 2011, 11:17\nEesti Vabariigi taasiseseisvumispäeval, 20. augustil kogunesid Tori hobusekasvanduses Eesti hobusekasvatajate seltsi (EHS) korraldatud Tori tõugu noorhobuste üleriigilistele jõudluskatsetele 12 noortäkku ja seitse noormära. Loe artiklit.\nRaavo Raadik, Eesti Hobusekasvatajate Selts, 27. august 2011, 15:51\nTäna Carl Robert Jakobsoni talumuuseumis Kurgjal toimuval koondvõistlusel karikasari „Tori Hobune 2011“ kolmandal etapil takistussõidus, karikasarjas eesti hobustele takistussõidus ja Pärnumaa meistrivõistlustel takistussõidus selgitati välja parimad Pärnumaa noored ratsanikud.\nEesti hobusekasvatajate seltsi, Kurgja talumuuseumi ja ratsaspordiklubi Vändra korraldatud võistlusel võisteldi esmalt parkuuridel kõrgusega 80 ja 100 sentimeetrit. Loe artiklit edasi ...\nTõnu Kann, reporter 16.august 2011, 08:14\nRaavo Raadik, 14. august 2011\nLäinud laupäeval kogunesid Pärnumaal Sauga vallas Kiisa külas Nurmenuku puhkekeskuses eesti raskeveo tõugu hobuste kasvatajad, pidevalt muutuvas ilmas valiti Eesti Hobusekasvatajate Seltsi (EHS) komisjoni poolt paarisaja vaataja ees välja tõu ilusaimad täkud ja märad. Eesti Raskeveohobuse Päev, mida taasiseseisvunud Eestis korraldatakse juba XVII aastat, sellest kolmel aastal Nurmenuku puhkekeskuses .... loe artiklit edasi siit\nPildil: Eesti raskeveo tõugu noormära Kevade, aretaja Pille-Riin Sarv ja omanik Viktoria Kaasik. Foto: Krista Sepp\nEster Vilgats, 08.juuni 2011.a. 22:33\nEesti Hobusekasvatajate Selts korraldas Toris Eesti raskeveo-hobustele ja Tori hobustele kombineeritud sõidu- ja veokatsed. Hobusekasvatajaid on Eestis sadade kaupa, aga neid, kes oma loomi teiste omadega just selliste katsetega võrrelda soovivad, pole palju, vahendas "Aktuaalne kaamera".\nKokku võistles 14 hobust, kes pidid näitama ilusat traavi ja mõistagi käis võistlus kiiruse peale. Lisaks pidid hobused raskust vedades ka oma jõudu näitama. Loe artiklit ja vaata videot


Linnavolikogu andis üle tšeki 2866 eurot Tallinna Lastehaigla Toetusfondile > Tallinn\nLinnavolikogu andis ...\nLinnavolikogu andis üle tšeki 2866 eurot Tallinna Lastehaigla Toetusfondile\nTänasel Tallinna Linnavolikogu istungil andis volikogu esimees Mihhail Kõlvart Tallinna Lastehaigla Toetusfondi juhatajale Inna Kramerile üle heategevuskontserdi „Rahvusvaheline õnnitluskaart EV100“ tulu projekti „Iga hetk on oluline“ toetuseks.\n„Aitäh kõigile, kes ostsid pileti linnavolikogu ja suursaatkondade heategevuskontserdile, mis toimus 28. septembril Alexela kontserdimajas. Iga kontserdikülastaja andis sellega oma panuse laste toetuseks. Tänan suursaadikuid ja saatkondi hea koostöö eest sellise esmakordse projekti teostamisel ning kontserdi kunstilist juhti, Risto Joosti,“ ütles ürituse algataja Tallinna Linnavolikogu esimees Mihhail Kõlvart. „Tallinna Lastehaigla Toetusfondi „Iga hetk on oluline“ projekti kaudu toetatakse Tallinna Lastehaiglasse sügavalt enneaegsete vastsündinute peredele II astme intensiivraviüksusesse perepalatite loomist ja sisustamist ning meil oli hea meel anda oma panus Eesti perede toetuseks,“ lisas Kõlvart.\n„Oleme Tallinna Linnavolikogule ja suursaatkondadele südamest tänulikud selle algatuse eest ning täname kõiki häid inimesi, kes toetasid kontserdipileti ostuga Tallinna Lastehaigla kõige pisemaid patsiente,“ ütles Tallinna Lastehaigla Toetusfondi juhataja Inna Kramer. „Sügavalt enneaegsete vastsündinute kiirele kosumisele aitab kaasa, kui lapse ema ja isa saavad olla kogu aeg oma beebi kõrval perepalatis – nagu ütleb ka meie heategevuskampaania nimi – iga hetk on oluline. Oli suur rõõm näha, et kontsert „Rahvusvaheline õnnitluskaart EV100“ tõi Alexela kontserdimajja kohale saalitäie publikut, kes said nautida ülimalt põnevaid ja mitmepalgelisi esinejaid maailma eri paigust. Igaühe väikesest heateost sai kokku üks suur heategu.“\nHeategevuskontsert „Rahvusvaheline õnnitluskaart EV100“ oli Tallinna Linnavolikogu ja mitmete Tallinnas olevate suursaatkondade ühine kingitus Eesti Vabariigile ning kõigile Tallinna elanikele ja külalistele. Linnavolikogu kutsus kontserdielamusest osa saama Tallinna hooldekeskuste ja sotsiaalkeskuste kliente kinkides neile tasuta pileteid. „Rahvusvaheline õnnitluskaart EV100“ oli kordumatu muusika- ja kultuurielamus, kus astusid üles artistid tervest maailmast, kes saabusid Tallinna oma riiki esindavate suursaatkondade kutsel. Kontserdi kunstiline juht oli Risto Joost. Kontserdi piletimüügist laekunud tulu anti üle Tallinna Lastehaigla Toetusfondile, et aidata Eesti suurimal lastehaiglal, Tallinna Lastehaiglal, pakkuda haiglas parimat võimalikku meditsiinilist abi.\nFotod: Pealinn, Albert Truuväärt


Laura Mallene • 14. märts 2013 kell 10:54\nMTÜ Demokraatide esimehe Rainer Vakra sõnul leidis ühendus kõige suurema ühisosa sotsiaaldemokraatidega. Eesmärk on muuta poliitilist kultuuri.\nVakra rõhutas, et täna allakirjutatud lepe hõlmab vaid koostööd riigikogus. Kõik, mis puudutab saabuvaid omavalitsuse valimisi, arutavad SDE ja demokraadid läbi omavalitsuste lõikes. See puudutab nii Jõhvi, Võru kui ka Tallinna omavalitsusi.\n”Aga me oleme ka varasemalt välja öelnud, et otsime koostööpartnereid, et oma põhimõtteid, ideid ja eesmärke paremini ellu viia. Ma ei välista, et mõningates omavalitsustes võiks partneriks olla sotsiaaldemokraadid. Selle juurde me jõuame kahe kuu jooksul,” sõnas Vakra.\nVakra sõnul on ühendus koostööleppe kooskõlastanud kõigi MTÜ Demokraadid liikmetega. ”Kõik on teadlikud. Leping on igapäevaseks alusdokumendiks riigikogus fraktsioonidevaheliseks koostööks – et olla opositsioonis kõlavama, selgema ja kaugemale kajava häälega. Meie soov on muuta poliitilist kultuuri ja Eesti riigi suunda Toompeal,” sõnas Vakra.\nVakra kinnitas, et ühendus on läbi rääkinud kõigi erakondadega – nii parlamendierakondadega kui ka parlamenti mitte kuuluvate erakondadega. "Leidsime, et kõige suurem ühisosa on sotsiaaldemokraatidega. Näeme seda, et üheskoos suudame vedada vankrit paremini kui üksinda. Kaks pead on ikka kaks pead,” kinnitas Vakra.


Marianne Umborg settimised - energeetiline päevaraamat: detsember 2021\nHead vana aja lõppu\nVahel, kui võtad oma elu üsna isiklikult, tunned, et on liialt raske või lihtsalt igav oma igapäevast teed käia, otsustad, et valitud tee on osutunud Sinu jaoks valeks. Kuid veel enne, kui käega lööd ja olevale selja pöörad, peatu hetkeks ja mõtle - ehk see ei olegi eksimine, võib olla Sina ise oled see, kes ei taha otsa vaadata oma hirmudele või Sa lihtsalt ei ole selle tee jaoks veel valmis või oled olevast loost hoopis väljakasvanud. Ära laida ega nuhtle ennast tehtud valiku eest ega põgene ummisjalu näivasse vabadusse, vaid mõtesta enese olemine ja kui vaja, siis luba enesel uuesti valida, et uuel rajal uut hingamist leida ja kui kunagi juhtud oma nn vana looga kohtuma ehk oled Sa siis valmis temaga koos kõndima. Elu on üllatusi täis.\nPostitaja: Marianne Umborg kell 12/31/2021 Kommentaare ei ole:\nRollide maagiline Maailm XX - Olemise vormid II\nÜhe inimese kasvamise teel tuleb ette igasuguseid hetki ja mitte kõik neist ei ole head ega meeldivad kogeda. Üsna enese alguses kogeb inimene kaotust – oma olemise muutust – ja sellest tulenevat segadust ja mõistmatust. See, mis oli – see, milline oldi – see, millisena enesena olemist kogeti - muutus hetkega – enam ei olnud, enam ei oldud ja seega ei saanud enam kogeda. Kui inimene ei tahtnud kogeda ennast olevas hetke sellisena nagu ta oli, vaid seda, milline ta oli olnud, siis oli ta see Kes, kes kaotas oma olemise vormi ehk rolli. Kogedes enese kaotust, lõi inimene enesele uskumuse – kui on üks olemine, siis ei ole teist olemist - „Kui Mina olen ..., siis Mina ei saa olla ... .”\nKaotusi kogenud inimene loob, endale, enese olemist tähistavad sõnapaarid. Paari moodustavad need sõnad, mis tähendavad inimese jaoks teineteise vastaspoolt, nii nagu hea ja halb, vale ja õige, ilus ja kole, hoitus ja hülgamine, paks ja peenike, rikas ja vaene jne. „Olin Armastus ehk kogesin ennast armastusena seni, kuni kohtasin põlgust, ükskõiksust, viha, vaikust, vägivalda jne – siis ma ei olnud enam Armastus, vaid Hüljatu.”\nIgale oma olemisele, mida ei taheta kogeda, on olemas selle vastaspool - Kes olemine - millisena tahetakse enesena olemist kogeda. Igal inimesel on omad sõnapaarid ehk liikuvad pendlid, millel kiikudes põgeneda välja soovimatust, et saavutada enese jaoks vajaminev. Sellel hetkel, mil ollakse oma sõnapaari ühel poolel, ei ole võimalik olla teisel poolel olija. Kuna pendlid ei peatu, sest inimene ise hoiab neid liikumises, siis on ta kord üks ja kord teine.\nInimene, kes oli oma uskumuste loo alguse hetkel alles väikene laps, tõlgendas enesega toimuvat eakohaselt – väljaspool teda oli olemas see Kes, kes oli ja on võimeline muutma tema olemist – heaks ja halvaks, õigeks ja valeks, ilusaks ja koledaks jne. Selle välise Kes, tegi võimsaks tähelepanu osutamise ja jagamise võime. Just tähelepanu oli see, mis muutis lapse enese kogemist ehk olemise vormi. Aegade jooksul sai tähelepanust, mis alguses oli eluliselt vajalik, sõltuvus – seda on vaja olemise jaoks – sellise olemise jaoks, millisena soovitakse ise ennast kogeda.\nInimene tahab kogeda ennast hästi, õigena, ilusana, paremana jne – oma uskumusest tulenevalt vajab ta sellisena olemise saavutamiseks välist lülitit. Selleks võimsaks lülitiks, mis suudab muuta inimese olemise vormi ehk tema Kes olemist, on talle osaks saav tähelepanu. Kuid teiste inimeste tähelepanu ei ole see miski, mida saaks kontrollida ja seega ei pruugi ega olegi see, muutuse loomiseks, alati õige, püsiv ega ka piisav.\nSelleks, et saada teiste tähelepanu osaliseks, peab inimene suutma ja oskama, midagi õigesti teha ja kuidagi õieti olema. Tähelepanupaistet otsides ja ka vältides, oma teel õnnestudes ja kaotusi kogedes, inimene proovib ja katsetab ikka uuesti ning uuesti – ta otsib võimalusi, mida kasutada, ta leiab lahendusi, mis võiksid töötada ja tema ise annab iseendale ülesandeid, mis peaksid tagama õnnestunud olemise. Hoolimata kõigest, mis juhtub ja mida ta kogeb, inimene jätkab enesele vajaliku tähelepanu otsimist senikaua, kuni tema on see Kes, kes kaotas oma olemise vormi.\nPostitaja: Marianne Umborg kell 12/29/2021 Kommentaare ei ole:\nRollide maagiline Maailm XIX - Olemise vormid I\nOlen andnud, elu olevas hetkes, häirivalt vastu puudutavatele lugudele tähenduse – olen Hüljatud. Selleks, et enesele valitud rollis õnnestuda ja ollagi Hüljatud, vajan tunde kasvatamise jaoks materjali. Seega, sirvin mõtetes sobivaid lugusid ja kogen uinunud tundeid uuesti, kui näen mälestustes elustuvaid pilte ning kuulen kunagi lausutud sõnu. Tunded kasvavad, mida kaugemale loovin teadlikkusest ja sügavamale nendesse vajun – enese ära olnud ajast on mul kuhjaga tõendusi – mina ise ei ole andnud neid vabaks. Mul ei tule pähe mõeldagi sellele, mida ja miks ma olen tegemas – olen avanud ennast ja loon ise ennast rollina.\nHüljatu rolli jaoks vajalike lugude tähendused on ühesugused - rolli loomise jaoks vajalikus võtmes. Lugusid on varuks mitmeid, et oleks olemas valik ja suurem kogus, kust vajadusel võtta tõendusmaterjali ja kasvatada ennast rolliga ühte. Magan tunneteudus ega ole teadlik enese tegevusest ega ka põhjusest, miks hämarus minus süveneb ja masendus haarab embusesse ning kurbus vallutab viimsegi paiga.\nEnese raviks ehk olemise muutmiseks - vajan tähelepanu – just seda õiget, millele mul oli ja on õigus, kuid jäi tegelikkuses saamata. Vajan sellist tähelepanu, mis looks Hüljatud Inimese lugudes muutuse – kui saan vajamineva tähelepanu osaliseks, siis ma ei ole enam hüljatud, vaid see Kes, kes on Hoitud – saab kinnitust uskumus, et olen hoitud, kui minul on olemas õige tähelepanu, mis seda tõestab. Õige tähelepanu toob kaasa olemise, milles saan tunda ennast enesele soovituna – tunneteudus magades usun, et olen teiste looming.\nHüljatuna olemine tähendab, et minu sisse elava jälje jätnud lugude teisel poolel olijad on hülgajad. See, kes hülgab, see on Vaenlane, sest ta teostab ülekohut. Kui mind on hüljatud ja kogu Maailm on vaenlasi täis, siis olen ma Ohver. Olen Ohver, sest Mina olen see, kes on jäänud ilma sellest, mida vajasin. Kogedes, justkui õigusega enesele kuuluva kaotamist - õige tähelepanu eneselt ära pööramist - kaotasin turvatunde. Turvalisuse taastamiseks vajaminevad sõnad on jäänud kuulmata ning lohutavad/ ülekohut heastavad kingitused saamata – need on lausutud ja ulatatud teistele. Sellisena seatud vaatenurk tagab Ohvri rollis jätkamist.\nMinu sees on elavad mälestused sellest, et ma ei saanud seda, mida vajasin ja nii jäin ma vajama. Ma ei unusta olnut, kuna elan võrdlusi võimaldavas Maailmas – olen Mina ja on teised – kaalun teisi ja ennast. Näen pealt enese ja teiste tegemisi, olemisi ja tulemusi – minul ei ole seda, mida teised saavad. Vaadates teisi ja nende saamisi ning kogemisi, kaotan üha uuesti ja kogedes hülgamist – olengi see Kes, kes on Hüljatud.\nMina ise ei saa luua ennast juba ära olnud hetke ja seega puudub minul endal võimalus Hüljatu lugu muuta. Mina olen olevas hetkes ja loon selles ise ennast, kuid, enese jaoks soovituna olemise nägemiseks, vajan enesele õiget tähelepanu, mis ulatuks, läbi kõikide erinevate agade ja lugude, tagasi aja algusesse – täidaks puuduse ja kustutaks nälja. Tundes nälga ja elades puuduses, tahan kogeda pidevat ja õiget tähelepanu, sest suurem ja kvaliteetne tähelepanu tagab paremad võimalused – sellega ühes saan olla õigem, parem, parim, ilusam, vajalikum jne. Selline olemine on vabadus, kus valedele tunnetele ega valele iseendale ei jää kohta.\nTunnen ennast hüljatuna, sest Mina ise vajan seda rolli, et vastandudes, hoida ennast vaenlastest eraldi st näidata enese saavutusi ja olemisi ainult enese omadena. See on lahendus, et püüda kõik saadaolev tähelepanu enesele. Leinates kaotatut, räägin sellest, kuidas olen ülekohtu käes kannatanud. Vajutan õlad längu ja valin sobiva hääle - teen kõik selleks, et mind nähtaks ohvrina. See on minu etteaste Ohvri rollis.\nOlla Ohver on lahendus – see on mäng, milles on huvitav rollipartnerite valik. Saan olla Ohver, kui laval on olemas Vaenlane, kelle nähtav ja tuntav olemas olemine põhjustab ebasoovitavate tunnete kasvu minu sees. Kuna Vaenlane on see, kelle teod ja olemised on valed ning ebaõig(las)ed, siis, õigusega tema vastu pöördudes, saan võimaluse kasvatada enese sees viha. Viha on see, mis, pimestades, annab jõudu astuda kõigile ja kõigele vastu - olla tugevam ka enesest.\nOlles valinud enesele Ohvri rolli, vajan lavale Süüdlast. Seda teist, kellel peab olema süüdlase tunne, et temal on ja tema sai. Süüdlane peab korvama enese poolt tehtud kahju, et taastada tasakaal. Ohvri rollis olles vajan lavale Lohutajat. Seda teist, kellel peab olema minust kahju. Lohutaja võtab mind hoida ja jagab lohutust, et korvata saamata jäänu või kaotatu. Süüdlane ja Lohutaja peavad suunama minule õige tähelepanu, et mina saaksin oma rollis õitseda. Tähelepanu saavutamine aitab kogeda enese olulisust – olen tähtis ja vajalik ning selle paistel näen ma enese sellisena olemas olemist.\nKui olen saavutanud tähelepanemise, siis hindan selle kogust ja kvaliteeti. Seda peab olema piisavalt palju, et täita vajadused. Kuid kogen, et tähelepanu ei jää püsima või see ei ulatu oodatud koguseni – see ei tööta st ei kustuta ega täida – janu ja puudus suurenevad. Tunnen ennast vähemana – mina olen see, kellest ei piisa – ma ei oma kontrolli Maailma ega teiste üle ja seega olen jätkuvalt Hüljatud ja ikka veel olen ma Ohver.\nPostitaja: Marianne Umborg kell 12/28/2021 Kommentaare ei ole:\nKõnelemised - sõnelemised\nKõneldes, lausutakse sõnu. Kõnelemist kuulates, tõlgendatakse sõnu.\nKuulates kõnelejat, kas Sa kuulad teda või kuulatad tundeid enese sees?\nKuula seda, mida Sinule tahetakse öelda – kuula teise sõnade taha – mõista nende tähendust.\nRääkides ise, kuula enese sõnu - kas see, mida Sina ütled, on see, mida Sina mõtled ja tahad öelda.\nPostitaja: Marianne Umborg kell 12/27/2021 Kommentaare ei ole:\nPostitaja: Marianne Umborg kell 12/24/2021 Kommentaare ei ole:\nÜksindus ligi hiilib\nja enda embusesse haarab -\nolen kirjutanud sõnad\nvõi üleslaadinud pildid,\nnüüd ootuseärevusest põnevil\nolen valmis kogema\nja kuhjaga oodatut tundma.\nkuid helesinisest avarusest\nei saadeta minule vastust -\nlaike ei panda,\nsõnu ei lisata.\nPostitus seisab vaikuses,\ntiksuva aja halastamatuses -\nsest puudujäävad sõnad ei toeta,\nära jäetud laigid ei kiida -\nseega ei ole midagi,\nmida saaksin heana kogeda.\nNäen ise ennast üksinda -\nmind pole hulka võetud\nega ühes olema kutsutud.\nMäletan enese kooliaegu -\nkõiki teisi ühes\nja ise ennast eraldi -\nnüüd on seesama -\nnüüd tunnen samamoodi.\nöös ja päevavalguses -\nkes tahab see kuulutab,\nkes soovib see loeb.\nMõni läheb mööda\nja midagi ei märka,\nja silmadega sirvib,\nkolmas huvi tunneb\nja mõnegi läbi loeb.\nOn üks suur kuulutuse tulp,\nja värve vahetades teateid vahendab -\nmõni neile klikkab peale,\nmärkamatuks jäävad teisele,\nmõni mänegi läbigi loeb,\nkuid õlgu kehitab,\nmõni hetke peatab\nedasi ja tagasi,\nsisse ja välja surfates\njääb petlik mulje,\nlehtedel ja gruppides,\net ollakse koos,\nnii nagu oldakski päriselt koos -\nkeegi seal ei seisa eraldi\nega välja jäeta kedagi ...\nIgaüks omas ajas\nkäib kuulutuste tulpa kaemas -\nkui kuulutus pandi\nsiis sellest mööda käidi,\nvõi ka loeti,\nkuid ei kuulutaja\npäriselt näe käijaid,\nkuid ega käijad\nnäe ka kuulutajat.\nJäeti ja mindi -\nvahe on vahemaas -\nei viitsi keegi minna\nega leia aega\nseal paiga peal seista.\nvõtta saab kaasa\nja igal järgneval hetkel\nekraani valgeks klikata.\nIse kujutasin ise ennast\ntühjuse vaikuse sisse\nja nägin sealset ennast\nilma toe ja valguseta -\nolin ja ei olnud ka,\nteisi näha polnud,\nkäisid või ei käinud ka\nvõi hoopis olid kusagil mujal.\nMinu rikas kujutlus,\nja nii mulle tundus,\net teised kõik,\nsellel samal ajal,\nka olid kohal -\nvaatamas pimeduse seest\nEi ole ma seal -\nkuulutusetulba sees või peal\nolen siin, kus seisan -\nPostitaja: Marianne Umborg kell 12/23/2021 Kommentaare ei ole:\nRollide maagiline Maailm XVIII- Mina ise värvisin iseenda\nMinu poolt tehtud tegu liigitati valeks. See otsus vahetas ära minu olemise – olin endiselt tähelepanuvalguse käes, kuid enam mind ei tunnustatud, vaid hoopis laideti. Minu enese tegu näitas mind ennast halvast küljest, kuid mina ei tahtnud, kõikide silmade all, olla see, kes oli halb ehk vale. Kuid ma ei saanud lugu teiseks muuta, sest mina ei saanud enam oma tegu olematuks teha. Tagajärg jäi enese kanda, kuid kogesin seda, kui karistust – sest mina olin kaotanud enese teo tulemuse – selle, mis minust oli sündinud.\nTundsin ennast häbipostis olevana, sest justkui kõik teadsid seda, et mina olin see, kes tegi vea. Kuna eksisin avalikult, siis minul oli häbi. Häbi oli olla valguse käes vale. Häbina olles tahtsin peitu pugeda – kaduda ära selle pärast, et mind unustataks ära, sest kui enam ei mäletata, siis nagu ei olekski olnud. Kuid, avalikkuse ees olles, ma ei saanud peitu pugeda ja seega olin enese silmades valena edasi. Olin tunnistatud süüdi, sest mina ise valisin oma sammud, kuid samas olin ka ohver, sest mul ei olnud enam seda mind, kes ma olin enne – puhast ja õiget – mina ise määrisin iseenda.\nHalb on olla halb – see on ebameeldiv ja ebamugav tunne enese sees. Tahtsin ennast kuidagi kaitsta, kuid ei saanud selleks võimalust. Tahtsin ennast kuidagi hoida, kuid see ei näinud võimalik olevat, sest olin ju teinud. Tahtsin ennast puhtaks pesta, et enam mitte vale olla. Selle jaoks, et olla see, milline ma olin enne, vajasin õiget tähelepanu - vajasin tähelepanuvalguse tagasi vahetust.\nHäbistava tunde kogemine oli enese otsus, sest mina ei saanud minevikus olnud iseennast ära muuta – mina ei saanud teiste mälu ära kustutada. Sellest teadmisest sündis hirm, et ma ei saa enam kunagi olla õige. Sellest teadmisest kasvas välja hirm, et valena olemise otsus jääb mind saatma. Mina ei olnud vale – olin teinud valiku enese tahtmiste järgi ja seega teadlikult valinud enese otsuse. Kõlanud otsus mind ei muutnud – seda tegin mina ise.\nSüüdlasena olemine oli roll, mille ühisel laval enese kanda võtsin. Kuid ma ei teinud oma rollivahetust teadlikult, vaid tähelepanuvalguse vahetuse ehmatav kogemus oli see, mis justkui muutis mind teiseks. Mina ise oli see, kes samastas iseennast rolliga ja seega olin ja tundsin, ennast ja endas, üleni.\nIgal rollil on oma rollilahendus – nn kokkuleppeline olemine, mis ühes enesega tehtud ja on suure Maailma sisene. Seega on rollis olemine midagi, mida peab justkui järgima ja just sellepärast olles roll nimega Süüdlane või Vale või Häbi – valisin olla ja tunda kõike seda, mida roll tähendab ja sisaldab. Roll oli see, mida ja millisena ennast tundsin, sest mina ise valisin sellise enese väljenduse ja olemise. Öeldes ise endale – Mina olen ... olingi see, kes ma valisin olla. Olles kindlas rollis, ei saanudki ma väljenduda teise rolli lahendusena ega kogeda teises rollis osaks saavat. Mina ise olen see, kes valib enesele rolli ja seega mina ise saan enda olemist muuta, kui vahetan teadlikult rolli.\nPostitaja: Marianne Umborg kell 12/22/2021 Kommentaare ei ole:\nSellel aastal siis sedamoodi. Kui sellesama video ja muusika põhjale ehitasin, Sauvo valla eakatele meisterdatud, 220 jõulukaardi ja 3-klassi õpilaste jõululuuletuste abil, üles loo, siis ma ei teadnud, et see sai avalikkuse ees olla ainult kolm päeva. Kuna ühele või ka kahele või isegi kolmele 3-klassi õpilase vanemale ei tundunud õigena nende laste tööde avalikuks tegemine, siis tuli, koolidirektori otsusega, kõik 3-klassi õpilaste tööd videolt eemaldada. See ei lugenud, et mitte kellegi töid ei saanud konkreetsete isikutega seostada ja video lõpus olid kirjas, vaid nende tegijate eesnimed, kes olid oma kaartidele ja luuletustele nimeliselt allakirjutanud. Tegu oli tehtud ja seega jäi vastutus tagajärgede eest iseenda kanda. Tegin otsuse võtta ära kõik kaardid, sest ma ei olnud ju tegelikult mitte kellegi käest luba küsinud - oleksin pidanud ainult vahendaja olema.\nVanema poja poolt drooniga filmitud video pilt on endasse haarav ja tema sõbra poolt aranžeeritud muusika köitev - teadsin, et need pidid tagasi tulema ja kõigile nähtaval olema. Vabandasin avalikult neil lehtedel, kuhu olin videod jaganud ja kirjutasin lõppu, et video saab peale korrektuuri uuesti nähtavaks. Vajusin masendusse. Oli häbi olla mina. Olin kurb, sest kuigi tulemus oli olnud ilus ja helge, olin ma teinud vea - ei lugenud see, mida ma tegin, vaid see, kuidas ma seda olin teinud. Olin jonnakas ja tahtsin oma lugu, kuid ma ei teadnud, kuidas saanuksin seda teha, kui mul ei olnud enam kaarte ega luuletusi. Vot, siis ma nutsin ja olin lihtsalt õnnetu - mul oli olnud, kuid enam ei olnud ja ma ei näinud teed.\nVabandavate postituste alla kirjutati toetavaid sõnu ning leidus inimesi, kes lubasid oma kaartidest tehtud pilte kasutada. Sain sellest jõudu juurde ja tegin avaliku pöördumise - üleskutse teha muutused koos – palusin selle teostamise jaoks enesele jõulukaartide pilte ja häälega loetud jõululugusid/ luuletusi/ nalju saata. Mõned kaardid ja pildid saadeti teele, kuid nn ühisest tegemisest st osa töö ära tegemise eest, ei olnud juttugi. Tõdesin, et kui soovisin videost kõneleva loo teha, siis tuli seda minul endal teha, kuid ma ei teadnud, kuidas saaksin seda teha, kui mul ei olnud seda millest oskasin teha. Tahtsin luua kordust.\nTuli mõte teha teekond jõulude poole – 24 erinevat ja nummerdatud lugu. Oleksin võinud ise midagi kirjutada, kuid see oleks vajanud tõlkimist ja olnud suurem ajakadu. Otsustain kasutada, kellegi teise poolt kirjutatud, jõululisi luuletusi ja lugu. Sirvisin läbi kõik potentsiaalselt sobiva sisuga soomekeelsed raamatud, mis meil kodus olid ja leidsin üles mõned jõuludest kõnelevad luuletused. Küsisin poja sõbralt, kas too loeks ka need häälega lindile – tal ei olnud aega. Meie endi soome keel on erineva kõlaga ja seega teadsin, et selle ülesande lahendamiseks tuleb üles leida päris soomlane.\nOlemas olid luuletused ja seetõttu tegin tiiru ka raamatupoodides, et leida üles jõulude jaoks õige meeleoluga sobiv lugu, mida annaks ka 24-ks jagada. Mitte midagi ei jäänud ette. Kuid siis, istusin laupäevaõhtul poja kõrval, kes alustas video puhastamist väljajäävast ja lappasin ajaviiteks ühte 1961 aasta koolilugemikku ja seal see lugu oligi. Lugu kannab pealkirja „Parem tee” ja see jutustab ühest emast ning tema kahest lapsest – pojast ja tütrest, kes läksid, 20-kopikat kaasas, suurde linna leiba ostma ja pidid kohale jõudmiseks valima ema õpetuste järgi - parema tee. See, kuidas, mis ja miks juhtus ja lõpuks välja tuli, ongi nüüd videod vaadates kuulatav.\nKui lugu sai leitud, siis teadsin, kelle poole ma abi saamiseks pöördun. Loole sobivalt on tegu mehega – peategelane on poiss. Kuigi mees ei ole enam esimeses nooruses, vaid kuldsetes kuuekümnendates, on ta poeg, kellel on ema ja küllap on temalgi oma elus nn parema tee otsimisi ette tulnud. Küsisin ja ta nõustus andma hääle nii väljavalitud luuletustele, kui ka loole. Vajalikud osad olid olemas ning nüüd tuli need tervikuks põimida.\nKui esimese video tegemise ajal istusin kõrval ja näitasin näpuga, siis selle loo tegemine sai ka päriselt minu tegemiseks. Vabade aegade ja omade tahtmistega on nii nagu on ja seetõttu tegin ja õppisin ka ise selgeks, kuidas pilte õigesse kohta tõsta, nende ekraanil olemise aega seada ja olemasolevast valikust nende, terviku jaoks sobival moel, ilmumisi ja ekraanil olemisi valida. Tõstsin ka salvestatud lugusid sobivatesse paikkadesse. Tegin loost lugu – timmisin ja seadsin, et oleks ühine tervik. Muusikaline pool jäi seekord veel võõraks ja see on see, mis saaks palju parem olla, kuid jäi nii nagu see lõpuks jäi.\nVideo töötlemise taustal hiilib hirm, et loodav looming lipsab sõrmede alt olematusesse, kuid see on ka tõsiselt huvitav ja köitev - muutuste ja valikute tulemused on koheselt ja reaalselt nähtavad. See, mis olemist väsitab ja edasi minekut takistab, on valminud loo salvestamine. Loo päris ära salvestamine võttis eile öösel 1,5 h. Selleks, et lugu ka Youtube üles panna, on vaja see ka sinna keskkonda üleslaadida – veel üks tund lihtsalt ootamist ja arvuti jälgimist. Ka see ei olnud veel kõik, sest seejärel kulus aeg oodates, millal sealne keskkond üleslaetavat videod oma igasuguste programmidega kontrollib ja töötleb. Lõpuks sai ka see aeg mööda ja lugu avalikult nähtavaks ja jagatavaks – jõulud olid päästetud.\nPostitaja: Marianne Umborg kell 12/21/2021 Kommentaare ei ole:\nTeadmine – see on ühenduse loomine - olemas olev saab nähtavaks. Selguse loomine – vanad ühendused kaovad mustrite murdudes. Seda, mida enam ei ole vaja alles hoida, seda enam ei ole. Mustrid olid teed, mis hoidsid lugu alles – olid iseenda poolt kirjutatud enese lugu.\nPostitaja: Marianne Umborg kell 12/18/2021 Kommentaare ei ole:\nMinu tahtmine sündigu – ja siis ma kogen, et tahtmine ei täitu – ma ei saa seda, mida ma vajan oma tahtmiste, isekuse järgi. Saan teekonna nii nagu minule kasvamise jaoks on vaja. See on teekond, mida mina ise sellisena ei valiks, sest sellel kohtun ma enesepoolt loodud tunnetega, millega ma veel toime tulla ei oska või ei taha.\nAitäh Sulle, kes Sa tulid ja puudutasid – ma kohtusin iseendaga.\nPostitaja: Marianne Umborg kell 12/17/2021 Kommentaare ei ole:\nInimene võtab ise ennast isiklikult\nInimene võtab inimesi ja lugusid isiklikult, sest ta võtab ise ennast isiklikult. Tahtmata ise ennast tunda ja vaadata, suunab ta oma tähelepanu välja – teistele. Inimene tahab, et teda puudutanud lood ja teised inimesed muutuksid, vaikiksid, pildilt kaoksid - siis saab inimene võimaluse olla sellisena nagu ta on nõus ise ennast kogema.\nInimene võtab ise ennast isiklikult, kui ta ei meeldi enesele, kui ta ei pea endast lugu, kui ta ei austa ennast, kui ta ei väärtusta ennast - tema on see, kes eksib ja ei oska olla alati õige. Inimene võtab ise ennast isiklikult, sest ta usub, et kui tema ise ei oleks üks, teine või kolmas või teinud/ olnud nii või naa, siis oleks lugu teisiti ja osaks saanud kogemused teistsugused. Vahel inimene lepib enesega. Kuid siis, kui ta tahab, et oleks ja saaks ning ei peaks ega oleks, siis peab ta enesega sõda. Inimene ei ole rahul iseendaga – tema ise ei ole iseendaga rahu teinud.\nInimene saab iseenda puudutusest puudutatud – ta kogeb ennast valuna ja vihana, külmuse ja soojusena, armastuse ja helgusena – inimene on energia, mis otsib enesele sängi ja nii ta voolabki sinna, kuhu ta iseendale võimaluse loob. Inimene võtab ise ennast isiklikult - ta on loonud ennast tundena. Inimene on enese looming – nimeline tunne - ja seega ta tunneb ennast ise endas.\nPostitaja: Marianne Umborg kell 12/16/2021 Kommentaare ei ole:\nÄra hoia kinni sellest, mida enam ei ole, lootuses, et kord sünnib muutus ja taas on käes see algus, mis oli siis, kui valisid nad oma ellu. Need on vaid erinevate lugude lõpud, mida oled alles hoidnud ja endaga kaasas tassinud.\nOlnut enese sees alles hoides, hoiad ise ennast paigal. Andes ära ootuse, saad pääsme vabadusse. Hoia oma elus seda, mis või kes on olevas hetkes olemas ja mille või kellega ühes lood enamat.\nPostitaja: Marianne Umborg kell 12/15/2021 Kommentaare ei ole:\nSelle aasta novembri alguses viskas üks inimene kohalikus Fb grupis õhku küsimuse - Kas meie vallas on vajadust üksikutele vanainimestele jõulukaartide tegemise järele. See mõte tundus mulle teostatav, sest juba ülejärgmisel päeval ootas mind ees jalutuskäigusõprade kohtumisõhtu. Seal oli inimene, kellele sain selle küsimuse edasi esitada. Tema vastas jaatavalt ja ütles välja ka numbri - 60 koduhoolduses olevat eakat, kellele just oli hea jõulukaarti ulatada.\nMõeldud-tehtud. Läksin koju ja lõin ürituse - Jõulukaardid Sauvo eakale - kestusega kaks nädalat. Jagasin info laiali ja ise mõttes lootsin, et kui 60 kaarti kokku tuleb, siis on see päris hea tulemus. Esimesed kaardid potsasid meie postkasti juba ülejärgmisel päeval. Jagasin neid postitusena somes, et julgustada inimesi, näidates, et kaarte on tulnud ja millised need on - erinevad - igaüks oma moega.\nKaarte tuli lisaks ja igakord jagasin neist pilte ja kirjutasin postitusse, tänades, häid sõnu juurde. Kaartide arv kasvas ja tegijaid oli alates päevahoiust (2 ja 4 aastased), koolilaste , nn tavaliste inimeste kui ka kiriku kaarditöökojani välja. Ühel õhtul istusin köögilaua taga ja meisterdasin vanu kaarte kasutades ja neile juurde kleepides, joonistades, ka ise 7 jõululist salmiga kaarti. Kokku meisterdati 220 kaarti. See on tõsiselt suur arv.\nJuba siis, kui kaartide tegemise aeg oli veel käimas, tuli mul idee teha helisev postkaart ja ka loosimine. Mõeldud-tehtud. Pildistasin üles kõik kaardid ja tegin neist kolaaze ja kokku ühe suure. Tähtaja saabudes avaldasin kõik kaardid ühe suure kaardina ja küsisin - Kui mitu kaarti tehti? Auhinnad olin kindlustanud kokkuleppeliselt kohaliku S-marketiga ja nii oli mul võimalik inimesi tänada ning häid jõule soovida 4-le inimesele - ühele, kes arvas arvu täiesti täpselt ära ja kolmele, kõigi vahel väljaloosituna nn lohutusauhinnad.\nKaartide edasi ulatamisega ja loosimise läbiviimisega sai üks joon alla tõmmatud, kuid lugu ju sellega ei lõppenud. Suvel kohalikule turuplatsile tehtud puust puu seisab endiselt omas paigas. Sügisel tehti ettepanek sinna helkureid, jagamiseks ja võtmiseks, riputada, kuid mina ei olnud sellega nõus. Mõte teostamiseks oleks inimesed pidanud pingi peale ronima ja kuna oksadel olevad lehed on naelutatud, siis need ei oleks talunud kiskumist/ väänamist. Seega ütlesin somes välja - EI.\nMina ei tahtnud olla see, kes teistelt midagi ära võtab, vaid anda võimalus teostada head. Kuna S-market toetas ka minu suvist üritust auhinnaga ja vanem poeg on seal tööl ning ka tema klassivend töötab seal ja ka tolle kasuema on sealne ülemus, siis jagasin nendega oma mõtet. Jõulupuu, mis kaunistamas poe õue, on see puu, millele saab helkureid riputada. Mõte meeldis, kuid nad ei võtnud vedu, kuna puu oli puudu. Kuna opile mineku ja käiguga ning lugudega rollidest, oli minu aeg täidetud, siis see mõte settis, kuni käes oli aeg astuda ja ma nägin teed ning jagasin seda eelmise nädala esmaspäeval poes kohatud ülemusega.\nTegu jäi minu ja meie tiimi (minule loometöö ja abiliseks olemine ja mehel tehniline taip ja osavalt oskavad käed) teha - meil oli olemas üks tehiskuusk, ühe sain äraantavate asjade grupist juurde ja siis leidsin veel ühte-koma-teist ülejääkide hulgast ning ka ühest suurest prügikastist ja alustasin teekonda. Mõte arenes tegutsedes edasi ja nii lisandus kompositsiooni ka lumemees ja lumi ning nii kingitused, kui ka suusad. Sinist värvi kaabu on poevärvides. Kahjuks ei ole siiani õnnestunud saada kollast värvi salli, see jäi sinine. Kuid tegin kollased randid sinise kaabu ja nn kõhu äärde. Lumemees sai "kihiline" - nööbid, silmad, suu ja nina on puust, käed mingist autode juures kasutatavast võrgust ja puust - neid saab modulleerida ja liigutada sobivasse asendisse. Kõhu seest saab kaamerasse vaadates jõululisi hetki salvestada. Ka laternad said kompositsiooni ehtima pandud.\nÜhise arutluse käigus leiti Jõulule ja puudele ka sobiv koht. Kui me kõike kohale viisime ja paikka hakkasime sättima, olin ma nii tänulik, et poe reklaam nii sobivasti taustale jäi ja sinised ning kollased värvid kokkuklappisid ja üleüldse kõik oli täpselt õige - taas oli olnud võimalus luua, midagi head, ilusat ja vajalikku sellest, mida väga enam või üldse ei vajatud. Helkureid on juba toodud ja viidud ning pood korraldab mingil päeval ka glögi ja piparkoogid - jõulud kõigile.\nHelisev postkaart elas samal ajal oma elu. Kaardid olid olemas - edasi olid mõtted ja küsimised. Noorema poja klass kirjutas jõululuuletused, mille suure poja sõber sisse luges. Vanem poeg sõitis sõbraga mööda valda ja filmis drooniga talvist elu ja olu, loodust ja merd ja inimeste asumisi - ehitisi. Muusikaga on tänasel, autorite ja nende õiguste, ajal keeruline. Kuid õnneks pakub Youtube kasutamiseks tasuta raamatukogu ja vanema poja heliloojast lapsepõlvesõber oli nõus kirjutama 5 min loo Lumemehe multika muusika ainetele.\nLõpuks oli kõik koos ja kõik see tuli ka kokku panna nii, et oleks elu ja lugu. Kokkulõikamine võtab aega ja mõtlemist ning katsetamist, et kõik sujuks ja oleks kaasaviiv ja elamusi pakkuv. Eilne öö jäi päris magamata - olime lõpusirgel, sest leidsime mooduse, kuidas ka kaardid loole lisada ja liikuma panna. Viimistlesime ja täiustasime, lõikasime, kleepisime, venitasime ja kella kolme ajal ta nagu valmis oligi. Kuigi hiljem selgus, peale salvestamist, et apsakaid jäi ikkagi sisse.\nLoodu, avaldamise jaoks, mitmekordne salvestamine oli üks pikk ja ikka üsna tõsiselt pikk jutt, mis võttis ühtekokku 5 tundi aega ja sellepärast me ei tõtanud enam midagi muutma - lugu jäi nii nagu ta valmis sai ning kõigile näha ja kuulata on. Ma olen tõesti väga tänulik ja õnnelik ja liigutatud - see, mida nägin võimalikuna, sai päris päriselt valmis loodud - ühiselt ja toetusega. Aitäh selle eest, et oli ja oldi - olen hoitud ja olge hoitud.\nSiin, selle koha peal oli kaks päeva videolink, kuid täna enam ei ole. Kuna ma ei küsinud kõigilt kaartide tegijatelt ja luuletuse kirjutanutelt luba, nende või nende laste, loomingu avalikuks kasutamiseks, siis leidus üks või paar või enamgi inimest, kes ei olnud tehtuga rahul ja täna tuli koolidirektorilt käsk lugu avalikust ruumist eemaldamiseks. Järgisime juhiseid. Nüüd läheb aega, et video uuesti üles ehitada. Võtame ära kõik kaardid ja luuletused ja kasutame enese loomingut - jõulud Sauvos tulevad uuesti.\n21.12.2021.a valmis see saigi\nPostitaja: Marianne Umborg kell 12/14/2021 Kommentaare ei ole:\nTõrjutud ja teisiti mõistetud kingitused\nOn nii tavaline, et oma argises päevas inimene lahendab midagi ja kusagil. Inimene otsib lahendusi iseenda olemist puudutavatele erinevatele teemadele. Inimene ise lahendab oma elu huvitaval moel ära, sest erinevad segadused, tunded ja toimumised, mis puudutavad vastu ja ärkavad sees, vajavad lahendust – õiget vastust, õigena olemist. Inimene, oma elu lahendamas, on kui erinevatele matemaatilistele tehetele vastust otsimas, kuid tegelikult on kõik erinevus – üks ja seesama tehe - kuidas kirjutada sõna IGAVIK.\nKui inimene lahendab, siis ta teeb tõsiselt tööd selle jaoks, et ta enam ei tunneks, et enam ei oleks või siis hoopis saaks olema ja tundma. Lahendamine tähendab, et tuleb leida üles see lahendus, mis töötaks – muudaks midagi ära - muudaks vale õigeks. Sageli tähendab see ära muutmine seda, et enam ei peaks kogema seda, millega toime ei tulda. Kuid leitud lahendused ei pruugigi lugu alati ära lahendada või selle tulemus ei ole sobiv ega meeldiv – seega need ei tööta, sest ei täida eesmärki.\nSelleks, et inimene, reageerides, enam ei käivituks, tuleb vooluring ümber ehitada, et korduvast kogemusest oleks võimalik jõuda teise tulemuseni. Selle jaoks, et leida üles tõsiselt töötav lahendus – tuleb korrata situatsiooni, mille tulemust soovitakse muuta. Seega on inimesele vaja rollipartnerit, kes annaks võimaluse kogeda vajaminevat tunnet. Kahe vahele loodud side on koht, kus inimene saab olla nimetatud tundena. Kuid inimene ei oska teha muutust ega näe võimalust teisal ega teistega, sest tema tahab tagasi seda kindlat ühte ja ainsat, kellega ühes sai loo algus loodud. Inimene vajab seda ühte, sest tema sees olevas ja tema olemist häirivas mälestuses, on ta koos selle kindla teisega. Just selletõttu ei taha inimene kingitusena vastuvõtta järgmisi – neid teisi – ta ei usu, et need lood lahendaksid tema lugu ära – need tunduvad pilkamiste ja karistustena. See on ohvri ülekohtune elu, mis ei ole kuidagi seotud algusega.\nInimene omandab elus ettetulevate olukordadega toimetulemiseks erinevaid tehnikaid – eitab, vahetab, kustutab – ta koristab edukalt pealispinda. Lugudes toimuvat vaatleb ta pinnalt, kuid kogeb sügaval. Enese mõistmiseks ei leia ta aega, sest tundena olemine on lainetus, mis segab allikavee sogaseks. Selgust ei saabu, sest inimene suunab oma tähelepanu, tundena olles, tundega tegelemisele – tunde kasvatamisele või kustutamisele. Inimene ei oska iseennast tundest vabastada, sest tema tahab selle ära anda, ära lükata, ära unustada – see, mis ei ole hea, see ei ole oma ega mina. Kuid, kui inimene on valinud olla nimeline tunne, siis kuidas saab ta iseenast iseendast eemaldada?\nEnese sees selguse leidmine on keeruline, sest ühendus lugude algustega on ülekirjutatud ja kulgeb läbi tundelõksude. Inimene on selline, milline ta on - enese sees on kõike ja igasugust - seetõttu on ise endaga kohtumine ebamugav ja häiriv – inimene võtab ise ennast isiklikult. Ise ennast kogedes tahab ta loomulikult ennast ilustada, valet eitada ja koledat varjata - see on enesekaitse - see on üks valitud lahendus. See, ise olemine, on erinevate hinnangute ja tähendustega joonistatud pilt, mis võib pealispinnalt kaduda või seal muutuda, kuid jooned, mis enese sisse said tõmmatud, jäävad ka nähtamatutena olemas olevateks.\nInimene ei taha minna oma ajas tagasi tagasi, sest ei taha seal iseendaga kohtuda. „Mina ise tegin! Mina ise olin! Mina ise valisin!” - kusagil ei olnud ega ole kedagi teist. Enese käes on võti, mida ei taheta omada, sest sellega saab iseennast, kui Pandora laegast avada. Kui kõik olemas olev on olemas, siis saa enam silmi sulgeda. Ära olnut ei saa korrata – erinevad teed viivad korduva reageeringuni selle jaoks, et mõista ise ennast - võtta ise ennast iseendana vastu.\nPole vahet, kes täpselt on käesolevas hetkes loo teine pool – energia otsib lahendust – muutmist ehk muundamist. Olevas hetkes toimuv on olevas hetkes olemas olev võimalus – lahendus, mis lahendab kogu loo ära – toimuv lugu toimub olevas hetkes – Igavikulises hetkes. Veel lahendamata olevad lood loovad kordusi ja nii seisab inimene ikka ja jälle valiku ees, milline lahendus loo lahenduseks valida – kas kordus või tee iseendani - "Olen, sest olen ja see on üks huvitav olemine."\nPostitaja: Marianne Umborg kell 12/13/2021 Kommentaare ei ole:\nEnesega rahu tehes\nVaadates, oma teel ees olevat seina, suudad Sa vaatluse ja vaikse sissehingamisega rohkem kui lõhkumise ja lammutamisega. Rusikatega seina peksmine oleks mõttetu, karjumine väsitaks ja viha lõhuks Sind ennast. Rahu tehes ja rahus olles Sa mõistad, kuidas sein ei olegi sein, vaid tee, millele Sina ise olid takistuse loonud.\nPostitaja: Marianne Umborg kell 12/10/2021 Kommentaare ei ole:\nElulised teemad XII – Nohu\nNohu - see on energia pais, mis algul väljendub kumiseva peaga, kinnise nina, aevastamise ja vabalt voolava vesise piserdamisega, hiljem üha paksemaks ja sitkemaks muutuva tatiga. Nohu on rõhkude muutus. Nohu on segadus, olemine on häiritud, väline kaob – keskendumine enesele. See on kontrolli kaotus. Tundub nagu oleks kõik paigale ja seisma jäänud, kuid väljendudes, ühte punkti koondumisena ja kogunemisena, on vana ehk ära olnu ja üleliigseks osutuva väljutamine - see on aktiivne protsess. Keha tahab vabaneda sellest, mida inimene ei taha enesele tunnistada ega vabaks anda.\nNina on ees ja kohal enne, kui inimene ise. Nina on ellu sekkuja ja elu vahendaja. Nina on, kuid inimene ei näe seda, sest ta on valinud mitte näha. Kui inimesel ei näi olevat, siis varjul/ varjus on olemas. Nohu on kohal, kui jaanalind on pea liiva alt väljavõtnud ja näeb Maailma sellisena nagu see on – pole kohta, kuhu peituda, sest olev on olemas.\nEi pääse edasi – surve kasvab, et kogudes jõudu voolata välja. Keha väljendab inimese soovi võtta oma vabadus tagasi – enese ja Maailma üle kontrolli omamine osutus võimatuks. On olnud, kuid ei ole nähtud – ei osatud või ei tahetud vaadata. Olnu saab nähtvalt olevaks, et inimene saaks oleva vastu võtta ja lasta olnul minna. See on õppetund – läbimurre järgmisesse – võimalus.\nNohu – see on lapse solvumine, kes ei luba enesel astuda ja hoiab ise ennast tagasi – madalamas sageduses - „Mina ei hinga oma elu sisse”. Keskendudes kolmandale silmale – tõsta enda energia teadlikult kõrgemale. Ausus enese sees – iseenda sõnade vastuvõtmine - „Mina ei saa olla enam see, kes ma olin – olen see, kes ma olen”\nPostitaja: Marianne Umborg kell 12/09/2021 Kommentaare ei ole:\nLase lahti – Anna vabaks – Luba minna\nSõnad on kerged öelda, kuid palju keerulisem on nende järgi käia. Tundub võimatu anda käest ära see, mis on oma, sest seda tahaks alles ja enesele hoida.\nSõnad on lihtsalt sõnad, kuid ühe inimese jaoks on kõige raskem lasta lahti lugudest, asjadest ja inimestest, mida ta ei ole tegelikult mitte kunagi omanud.\nSõnad võivad ju olla, kuid nähes, et on võimalik, siis, kuidas öelda enese otsusega lahti võimalusest ise järele proovida, kui alles seejärel oleks teadnud, kas oleks või ei oleks tahtnud omada.\nSõnad tähendavad, et justkui peaks enese oma ära andma, millestki loobuma, päriselt ilma jääma, kuid nende tähendus võib ja saab olla ka - Lase kontrollist lahti - Anna ise ennast vabaks - Luba ise enesel minna - Ära hoia enam kinni ega takista ise enese teed - nii saad vabaduse olla ning luua ja võimaluse edasi astuda ...\nPostitaja: Marianne Umborg kell 12/08/2021 Kommentaare ei ole:\nOma Aja Ruum\nJääb tasapisi väiksemaks ruum,\nmilles toimub elu\nja vaiksemaks see aeg,\nmis õhtusse ära kulub.\nAeg ühendab lahti otsad -\noma aeg on mööda saamas,\nkui kõrvalt kaob olnu\nja olevik kolib mälestustesse.\nAeglasemaks jääb samm\nja hääbub tegus ramm,\non hauras ja habras taht,\nveel leek hubiseb sees,\nveel on järgnemas hetk,\nselle loo viimane.\nOn lävelseisja valmis\noma lugu lõpetama,\nkuid see, kes jäämas\naega alles hoiaks veel,\nsest tema on see,\nkes jääb välja -\nsuletud ust vaatama,\ntema on see,\nkellel enam ei ole,\nseal, kus oli ...\nPostitaja: Marianne Umborg kell 12/07/2021 Kommentaare ei ole:\nRollide maagiline Maailm XVII – Inimese laps on kaotanud enese tähenduse\nAstudes, oma uude aega, küsib inimene – Kes ma olen? - ja talle vastatakse – Sina oled laps. See on teadmine enese sees – enese algus ja kese – Mina olen Laps. See teadmine on ja saab üha olulisemaks, sest inimese lapsel on vaja enese koda ehk Hinge kodu, kuhu tagasi pöörduda – kohta, kus ta teab, kes ta on.\nInimesena olemine tähendab piiramatuid võimalusi väljenduda – luua ise enda olemist. Inimese lapsel on olemas avastamise rõõm ja julgus olla ise enda moodi – kõik on võimalik, sest tema ise saab luua ennast erineval moel kõigeks ja kõigena. See on vabadus olla – võimalus valida enese olemist – anda olemisele tähendus ja ollagi. Kuid kõik see, millisena ja kuidas inimese laps valib olla, ei leia heakskiitu ega toetust. Inimese laps, kes koges kergust ja indu, hakkab komistama, sest ta põrkab vastu paigal olevat ja vastu astuvat, kui ümbritsev vormib teda enesele meelepäraseks ja sobivaks.\nOma teel kogeb inimese laps, et enesena olemine on vahel hea ja kerge, kuid saab olla ka vale ja ebamugav. Mõnikord ongi lihtsalt helge ja päikeseline olemine, kuid teisel hetkel saab temast endast raskus, keda tuleb ise kanda. Iseendana olemine saab õnnestuda, kuid ka ebaõnnestuda, sest sellisena, millisena inimene valib olla, ei leia ta alati toetust ega mõistmist, sest ümbritsev Maailma võib anda vastuse – vastu reageerimise, millega inimese laps ei oska toime tulla. Läbi õhu lendavad väljaöeldud sõnadena ning enese sees ootavad vastust küsimused – Miks ja Kuidas. Inimese lapse tunded on ärganud ja elavad oma elu. Alati ei ole selgust ega mõistmist, sest puuduvad vastused, mis lahendaks ära.\nInimese laps kogeb kohe oma alguses, et tema ise ja tema olemine saavad tähelepanu osaliseks. Tähelepanu on midagi sellist, mis on nagu tema oma, kuid ei ole ka. Üsna kiiresti saab ta aru, et temale pööratud tähelepanu ei püsi alati ühesugusena – see vaheldub, sest kord on see ühte ja kord teist moodi. Inimese laps kogeb enese peal, et iga tähelepanu ees ja käes ei ole hea olla. Alati ei toetata tema olemist ega hoita teda turvaliselt, sest tähelepanu võib olla ka karistav ja hülgav. Soov, kogeda ennast hästi ja hoituna, kasvatab vajadust, seda võimaldava, tähelepanu järele. Tähelepanu sõltuvus ilmneb, kui inimese laps võtab appi tunded, et tulla toime erinevate tähelepanemistega ja vajalikust tähelepanust ilma jäämisega.\nInimese laps tahab tunda ennast enese sees hästi – seda olemist aitavad saavutada nn head tunded, mis hoiavad olemise rahulolevana – õige ja õnnelikuna – midagi ei ole viga. Viga ilmneb, kui tunded segavad ära olemise ega lase kogeda ennast sellise iseendana, millisena soovitakse. Seega tuleb viga ära parandada ja inimese laps teab lahendust - selle jaoks tuleb leida õige tähelepanu, mis aitab ise ennast veatuna tunda – tunda olemist, et luua ennast õigena.\nInimese lapse olemise tähelepanemine – talle pööratud tähelepanu – saab võtmeks, kuidas on õigena olemine ja valena olemine. Inimese laps õpib oma kogemustest, et õige tähelepanu toetab teda ja vale tähelepanemine vähendab teda. Seega on õige tähelepanu omamine oluline, sest see annab võimaluse olla õige ja väärtuslikuna ning kuna tähelepanust on saanud olemise alus ja võimalus, siis tuleb leida endale olemised ehk rollid, kust saab ja tähelepanu jagajad ehk rollipartnerid, kes annavad vajamineva.\nVajaduste maailma astudes saab oluliseks ja ka eluliselt vajalikuks õigete ja vajalike rollide ning rollipartnerite omamine - „Looge mind – nähke mind ja ma olen!” Kui balletikoolis puudutab õpetaja kepiga õpilase kehal õiget kohta, et aidata luua poos või anda tunda lihast, mida pingutada, siis elus on tähelepanu see, mis aitab olla õige ja luua soovitut. Inimese laps valib väljendusviise ja ihkab enese sees – „Palun andke mulle tähelepanu – nähke mind minule vajalikul moel – siis ma saan võimaluse olla – oskan ennast luua.”\nKui inimese laps jõuab uskumuseni - „See, KES mina olen, ei ole õige olemine” siis on see rollisegadus. Inimese laps, kes on samastanud ühe oma rolli – omatava lapse rolli – iseendaga ja ta usub, et temas on viga, siis sellest teeb ta järelduse – „Mina olen viga.” Ise endana väljendumine – rollina väljendumine - ei olnud õige saavutus, sest tuntakse pettumust – Maailma käest tulnud vastused ei olnud õiged, sest need ei andnud soovitut – inimese last ei nähtud talle vajalikul moel. Sellest tulenevalt on vaja teist olemist ehk rolli, kus ja kuidas ta saab olla õige - luua ennast enesele vajalikul moel.\nNähes ja kogedes, õigena ja valena olemist, oskab inimene luua ennast nähtu ja kogetu järgi, seega on tal vaja rolli, millel on vajalik tähendus ja rollipartnereid, kes on temale vajamineval moel õiged. Oma baasrolli kaotanud inimese laps usub lahendusse, et temal tuleb leida üles see oma üks ja õige roll, kuid seda on raske ellu viia, kui inimene kogeb, et rollide omamine ei aita ega taga vajaminevat ning ka rollipartnerid ei ole õiged, kui nad ei anna soovitut.\nInimese vajadus, õige tähelepanemise järele, süveneb, sest mitte miski ei püsi ega jää olema õigena. Kõik muutub ja vahetub – olevik muudab olnu olematuks või vahetab teiseks. Oma rolli kaotanud inimene ei tea, kes ta on ega seda, kus on tema koht – Hinge kodu ja seega ta ei tea, kuhu ta kuulub – milline on tema roll selles Maailmas, mille sees ta elab. Vajadus tähelepanu järgi sunnib teda valima ja olema, enesele liiga tehes, enese vastu – temast saab vahend, et anda enesele vajaminev – sõltlase viimane võimalus – inimese laps müüb ise ennast.\nHaiget saanud inimese laps põgeneb tähelepanu eest, sest temas on kogemus - „Mina ei kogenud ennast hästi” - iseendana väljendumisele vastati valesti - Maailm näitas teda ehmatavalt valesti, kui ei peegeldanud teda, tema enese jaoks, vajalikul moel tagasi. Valest tähelepanemisest sai hirm kaotada ise ennast ja õigest tähelepanust sai võti enesena ehk õigena elamise juurde.\nTänapäeva maailmas jääb üha vähemaks kohti, kus tähelepanuta jäämise võimalus on olemas. Kui ongi olemas selline hetk, siis inimene oleks nagu ikka edasi, nägemata kedagi tunneb ta enesel silmi, mis teda vaatavad. Kui seda metsa ees ei oleks, siis ... . Kui neid silmi ei oleks, siis ... . Kui ei oleks, siis oleks ...\nIse ennast kaitsev ja rahus olemise aeg on tähelepanu alt väljas olemise aeg – varjus ja eraldi püsimine. Kuid hämaruses olles kasvab inimese lapse sees rahutus – tahtmine luua, et kogeda, olla ja väljenduda, et olemas olemine nähtavaks ja kogetavaks luua. Seega astub ta, enese moel, taas lavale, valgusevihku seisma, et püüda ja kogeda, proovida ja olla.\nBaasrolli kaotanuna saab ta valitavates rollides olles võimaluse olla Kes - see keegi, kes ta muidu ei ole. Võimaluse olla sellisena, millisena ta iseendana olla ei saa või ei oska ise ennast luua, sest temale endale, iseendana, ei jagata vajalikku tähelepanu – teda ei panda õigel moel tähele. See on must ja valge Maailm, kus on kaks võimalust – on või ei ole – kui ole, siis ei saa olla ega olema. Tähelepanust sõltuv nimese laps on kaotanud enese tähenduse.\nKuhu, miks ja kelle käest Sa tähelepanu vajad? Mida õige ja vajalik tähelpanu Sulle annab, tähendab ja jagab – millisena olemist Sa enese jaoks vajad?\nPostitaja: Marianne Umborg kell 12/04/2021 Kommentaare ei ole:\nEnese tõlgendus on tõde\nInimene takerdub hinnangutesse. Pinna pealsusest saab pind – enese tõlgendus on tõde. Olgu nähtav, milline või kes tahes – ei ole vahet, sest ollakse juba ära lugenud ja tähendus antud.\nKuid ei ole õieti vahet, milline või kuidas näeb inimene väljast poolt välja või millise numbri ta oma eale märgib – Hing, inimese sees, on ajatu, eatu ja veatu.\nPostitaja: Marianne Umborg kell 12/03/2021 Kommentaare ei ole:\nRollide maagiline Maailm XVI - Päris elu koormad ja võimalused\nIga suur inimene kannab endiselt rolli nimega Laps, kes ta on oma vanemate jaoks, kuid ta ei ole enam seesama laps, kes ta kunagi oli. Rollide nimed on jäänud samaks, kuid ei laps ega tema vanemad ole need, millised nad olid. Suureks kasvanud inimene lahendab enda, kui lapse rolli ja täiskasvanud lapse vanem oma rolli, olnust teistmoodi. Nad on joonistanud ühises ja eraldi olevas ajas enesele joonised, mida järgida. Kohanenud oludega või kohandunud vältimatuga. Mõlemad pooled on läbi elanud rolli muutuse – vananenud lahendused ega väljendused ei ole jäänud püsima, sest neid ei tahetud või ei saadud enam kasutada.\nTäiskasvanud Laps on keegi, kellel on/ oli ema ja/ või isa. Oma rollis olles järgib tema joonis neid teid, millisena ta saab väljenduda, milline ta valib olla ja milline ta ei tohi olla. Joonised ei ole sirged jooned, vaid looklevad, põiklevad ja keerutavad, neis on olemas ka hämar ala – teemad, mida ei puudutata, lood, millest vaikitakse – erimeelsused, mured, valusad ja häbistavad mälestused/ kogemused. Suur inimene ei vali oma vanematega kõigest ausalt rääkida – olla vaba oma muredes ja valudes, ka valedes. Ta ei aseta enam kogu elamise raskust vanemate õlgadele ega räägi avalalt kõigest, mis tema elus toimub. Ta on suur, kes ei ole enam laps, kuigi rollinimi on endiselt kaasas.\nEnne täiskasvamist oli inimene õigusega laps – ta oli väike, kelle eest hoolt kanti. Kui enne oli nii, et vanem aitas ja lahendas, võttis vastutuse enese kanda, siis laps andis edasi või valis jätta tegemata. Kuid suureks kasvamise teel koges ta ehmatavat tõde – enese elu on enese oma – on kohad, kuhu tuleb üksinda minna ja hetked, milles peab ise olema – ise ja üksinda läbi elama. Suurelt ei võeta vähemaks ega vastutust ära – vastupidi – seda tuleb juurde, sest suur saab ja võib ning tahab ja peab.\nSuurel lapsel tuleb olla suur ja see suur on see, kes tuleb toime ise ega koorma oma vanemaid kõigega, mida ta kogeb, peab või vajab. Suur hoiab iseennast iseendale ja tuleb toime – peab tulema, sest ta on suur. Tema on oma elus esimene ja ka viimane – see on vastutuse võtmine. Esimene, kes astub ja kogeb proovides elu elamist enese moel ja viimane, kes maksab iseenda sammude tagajärgede eest.\nLapse sündides võttis vanem endale lapsevanema rolli ja see ei tähendanud kõiges sedasama, kes või milline ta enne või mujal valis olla. Vanem on see, kellel on kohustus kasvatada oma laps üles – teha seda, oma rollile tähendust andes, enese moel ja seda ise lahendades. Laps kasvas vanema reeglite, õpetuste ja toetuste saatel. Ta ei olnud ega saanud alati olla see, milline tema ise on, sest see oleks toonud tülid või segaduse kaasa. Lapse suuremaks kasvades, võtsid mõlemad enesele enesena olemise vabadust järk-järgult tagasi. Lahku minnes – olid nad vabad olema iseendina – enam ei olnud ja enam ei pidanud. Algul tundus see vahel keeruline, sest harjumused olid järel, kuid üha rohkem tuli ise olemist ja saamist – iseendana olemise kogemist ja õppimist. Enam ei olnud kohustust olla, vaid võis valida, kas, millal ja kuidas olla. Rollid sai teised tähenduse ja uued lahendused.\nKui oma aja alguses on laps lihtsalt laps, siis suureks kasvades saab ta valida üha rohkemate rollide hulgast. Ta loob sidemeid, valib kohti ja ameteid, proovib ühte ja tahab teist. Iseenda valikud toovad kaasa tagajärgi, veel rohkemaid rolle ja veel enam erinevaid lahendusi ja väljendumise võimalusi. Lapse maailm kasvab üha suuremaks, seal on üha rohkem olnust erinevat ja rollipartnereid – aeg lahutab ajad, vahe maa kasvab vahele. Kõike ei jõua, ei saa, ei ole vaja ega ka taheta jagada. Laps elab oma ajas ja Maailmas ning vanem enese omades.\nVanem jätkab vanemana olemist – omal moel, võimalikul viisil. Ta ei pea enam tõstma last esimeseks ega arvestama tolle eluliste vajadustega. Tal on vabadus olla ise ja enese jaoks olemas. Üha rohkem on seda aega, kus ta on ise iseendaga – lähemal ja sügavamal. Tal on võimalus proovida ja kogeda oma elu kohustustest vabana. Kui vanem oli veel väikese lapse vanem, siis ta oli see suur, kes vastutas ja ei koormanud oma last iseenda olemiste ega vajadustega. Ta jättis rääkimata üsna palju, jättis jagamata veelgi enam – kõike ei saanud ega ka tahtnud võib-olla ka ei tohtinud – tema oli lapse vanem ja seega jäid osad rollid ja enese küljed varju ning tahaplaanile. Kohtusid ja koos olid Laps ja tema Vanem.\nSuure lapse vanem(ad) ja täiskavanud laps on need, kes nad on, kuid, kuidas nad valivad kohtuda – kas rollidena või inimestena? Omal moel peab olema laps ja vanem edasi ka siis, kui enam ei pea olema. Seadus määrab, vastutus kohustab, süda kutsub, aega ulatatakse edasi, sest traditsioonid kõnelevad ühises veres. Mõnikord on lugu valesti, sest inimestel on valus – valus on siis, kui ollakse ennast rolliga samastanud – see üks roll on saanud kõikide rollide aluseks. Kui see üks ja ainus, mis on, ei ole see koht, kus on hea olla ja kust saab vajamineva, vaid on suur segadus ja pulbitsevad erinevad tunded, siis on inimene kaotanud ise enda – ta tahab olla, sest tal on rollinimi, kuid ta ei saa olla, sest roll ei taga talle vajaminevat – ta ei saa selles luua ennast ja endale sellisena nagu ta tahaks endana olemist kogeda. Inimesel tuleb leida enesele tähendus ja vastus küsimusele – Kes ta on.\nVanemaks jäävate vanemate aeg tundub tagasi liikuvat – üha vähemaks jääb rolle, sest enam ei käida, ei valita ega taheta. Elu õhtul võib juhtuda, et hoopis vanem tahab või vajub, olles väsinud vastutamast ja kohustuste kandmisest, lapse vabadusse. Ühel hetkel võib rollide lahendus muutuda – lapsest saab vanem oma vanemale, kes on jõudnud tagasi oma algusesse – aega, mil ta on laps. See on uus võimalus lahendada oma rolle ja väljenduda inimesena.\nPostitaja: Marianne Umborg kell 12/02/2021 Kommentaare ei ole:\nRollide maagiline Maailm XVIII- Mina ise värvisin ...\nRollide maagiline Maailm XVII – Inimese laps on ka...\nRollide maagiline Maailm XVI - Päris elu koormad j...\nRollide maagiline Maailm XV – Inimesed ei täida in...


Superpulber, mis koosneb jõhvika- ja jõhvikaseemnepulbrist ja kasulikest probiootikumidest\nSuperpulber, mis on valmistatud jõhvikamarjadest, seemnetest ja probiootikumidest.\nVõib kasutada külmades ja kuumades jookides, mahlades, smuuti valmistamisel, jogurtiga, müsliga, pudrus, magustoitudes, pannkookides, leiva küpsetamisel, erinevates küpsetistes, salatites, suppides, riisi- ja pastaroogades jne.\nKasutus: 2g (1 teelusikas)/ 1 kord päevas. Tarbides antibiootikume, võta 1 teelusikaline pulbrit 2-3 tundi enne või pärast antibiootikumi võtmist\nlooduslik abivahend põiepõletiku leevendamiseks\nsuurendab hea kolesterooli hulka veres\ntugevdab südant ja veresoonkonda\nsisaldab erinevaid mineraalaineid, vitamiine, orgaanilisi happeid, flavonoide, fütontsiide ning värv- ja pektiinaineid\norgaanilised happed pidurdavad haigusi tekitavate bakterite arengut. Sidrunhape tegutseb meie kaitsesüsteemis antioksüdandina, tugevdades rakusüsteemi.\nergutavad maomahla ja kõhunäärme nõre eritust, olles seetõttu head kasutada mao alahappesuse ning kõhunäärmepõletiku (pankreatiidi) esimese staadiumi korral\nleevendavad antibiootikumidest tingitud või reisi ajal esinevaid seedeprobleeme\nvähendavad üldiseid põletiku- ja oksüdatiivse stressi näitajaid ning organismi ülitundlikkust\nparandavad naha tervist ja leevendavad nahahaigusi\nalandavad vererõhku ja korrigeerivad vere kolesteroolisisaldust\nleevendavad kesknärvisüsteemi hõlmavaid tervisehäireid ning parandavad mälu\naitavad väljutada organismist kahjulikke ühendeid ning vähendavad seeläbi ka kasvajate riski\nKoostis: Organic Whole Cranberry Fruit Powder, Organic Cranberry Seed Powder, Organic Coconut Palm Sugar, Monk Fruit Extract with Erythritol, Bacillus coagulans unique IS-2, Organic Berry Flavor, Organic Salt (Vaccinium macrocarpon)


Lauri Väinmaa tagasitulek — Sirp\nLauri Väinmaa tagasitulek\nKontsert „Lauri Väinmaa 50” 23. XI Estonia kontserdisaalis. Sel aastal oma 50. sünnipäeva tähistanud pianist Lauri Väinmaa novembrikuised soolokontserdid Tartus ja Tallinnas olid kui omalaadne tagasitulek. Taas üle hulga aja oli võimalik kuulata tema täispikka klaveriõhtut. Väinmaa on küll mitmeid kordi vahepeal esinenud klaveriorkestriga (veebruaris ka esinduslikul eesti muusika festival „Eestifest” Londonis) ning olnud pikka aega festivali „Klaver” kunstiline juht, kuid tema sooloõhtutest on aega möödas. Üks põhjusi, miks klaveriõhtutele vahe tuli, on arvatavasti see, et Väinmaa oli pikka aega tegev õppejõu ja klaveriosakonna juhatajana Soomes Tampere ametikõrgkoolis. Minul on aga siiani meeles Väinmaa kontserdid 1990ndatest, kui ta esitas kõik Beethoveni 32 sonaati ja viis klaverikontserti, ning sari „Tulevikusillad”, kus kõlasid Eesti esiettekandes Ligeti esimesed kaheksa etüüdi, kogu Uus-Viini koolkonna klaverilooming ning Boulezi Teine sonaat.\nMeenutan siinkohal kõigepealt paari seika Väinmaa loomingulisest biograafiast. Ta on õppinud Tallinna konservatooriumis Bruno Luki juures, täiendanud end Moskva konservatooriumis Lev Vlassenko ja Mihhail Pletnjovi juures ning edaspidi ka Londoni kuninglikus muusikaakadeemias Christopher Eltoni juues. Väinmaa on III Eesti pianistide konkursi ja Minski vabariikidevahelise konkursi võitja ning saanud eripreemia Šotimaa ja USA William Kapelli nimelisel rahvusvahelisel konkursil.\nVäinmaa pianism paistis toona ja paistab nüüd silma tehnilise meisterlikkuse, süveneva intellektuaalsuse ja heroiliselt suure joonega. Beethoveni looming on Väinmaale alati huvi pakkunud. Nii seegi kord, kui kavas olid sonaadid op. 27 nr 2 cis-moll „Kuupaistesonaat” ja op. 53 C-duur „Waldstein”. Väga populaarsed sonaadid, kuigi interpretatsiooniliselt riskantsed. Sest – kuidas lahendada „Kuupaistesonaadi” imekaunis, kuid lugematuid kordi kõlanud esimene osa? Või kuidas üles ehitada „Waldstein” ja millised tempod valida? Küllap on kõige õigem usaldada oma tunnetust ja mitte otsida kunstlikult erinevaid lahendusi. Selle tee oli ka Lauri Väinmaa valinud. Tema esituses kõlas „Kuupaistesonaadi” esimene osa kargelt, ilma magususe ja sentimentaalsuseta, mehiselt, tähelepanuga harmooniamuutustel. Teise osa tantsulisus ei olnud utreeritult rõhutatud, pigem oli sel mingi universaalne karakter, ning kolmanda osa kiire lendlevus pakkus head kontrasti. „Waldsteini” tõlgendus ei lähtunud mitte niivõrd tormilisest pulbitsemisest, vaid interpreet jälgis ka siin harmoonia muutusi, tõi esile huvitavaid alahääli, vormis tervikut. Väga kaunilt mõjus lühike filosoofiline keskosa Introduzione. „Waldstein” oli tõlgenduslikust küljest mulle kontserdi üks huvitavamaid kuulamisi.\nKava teises poole kõlas valik Arvo Pärdi varasemat loomingut: aleatooriline „Diagrammid”, „Aliinale” ja Sonatiin nr 2. Ning seejärel Liszt: kolm Petrarca sonetti ja Variatsioonid Bachi teemale „Weinen, Klagen, Sorgen, Zagen”. „Waldsteini” sonaadi kõrval oli Petrarca sonettide esitus mulle kontserdi mõjuvamaid. Need kaunid palad on peenekoeline tundemaailm Liszti vägevas, virtuoosses ja suurejoonelises loomingus, väljendades keerulisi hingeseisundeid, mis avalduvad muusikas kõla, dünaamika ning interpretatsiooniliste vabaduste nüanssides. Oli väga huvitav jälgida Väinmaa kõla ja romantiliste vabaduste valikut nendes teostes, tema loodavaid karaktereid. Kõik oli väga veenev ning parim kolmest ehk veel mehine ja ahastav Sonett nr 104. Kava lõpetanud Variatsioonid Bachi teemale paistsid silma vormiselguse, kontrastsuse ja mõtestatusega.


Aed 19. august 2019\nKoonuslaugu õied on kahevärvilised.\nKoonuslaugu leviala on lai, seda Euroopast kuni Põhja-Aafrika ja Lääne-Aasiani. See taim kogub haljastuses üha rohkem populaarsust, kuna sobib koos kasvama erinevate püsikutega. Laugukogumid aga annavad peenrale õhulisust. Samuti on koonuslauk kasvutingimuste suhtes vähenõudlik, kuigi liigniiskust tasub ennetada.\n2. Sinised laugud lisavad suvelõpu aeda maagilisust\n4. Kollased laugud toovad aeda sära\n5. Sibullilled tänavad vabaduse eest lummava õievaibaga


Kursustest – Professionaalse Inseneri Blogi\nÖeldakse, et rumal õpib, tark teab isegi. Ilmselt ei ole keegi meist nii rumal, et julgeks ennast lõpmata targaks tunnistada.\nEfektiivne projekteerimine ilma tarkvarata ei ole tänapäeval enam võimalik. Tarkvara efektiivne rakendamine eeldab selle võimaluste head tundmist. Teadmised on võimalik koguda töö käigus, kogemustega, kuid see on vaevaline ja aeganõudev protsess.\nMeil on kogemused tarkvara koolituste korraldamisest juba aastast 2001. Oleme koolitanud üle 100 inseneri kasutama Robot Millenniumi konstruktsioonide analüüsiks ja konstrueerimiseks.\nKursustel lähtume tootjapoolsetest juhistest, kuid alati keskendume sellele, mis on asjakohane meie tingimustes. Lisaks klassikursustele on võimalik korraldada ka ettevõttesiseseid kursusi erikava alusel. Kursusi viime läbi erinevates arvutiklassides, teeme koostööd kõrgemate tehniliste õppeasutustega. Viimasel ajal oleme kursusi korraldanud ka oma partnerite arvutiklassides.\nPosted on 02/03/2008 30/04/2016 Author Raul ViboCategories Blogi\nPrevious Previous post: Revit Structure algkursus\nNext Next post: Reviti kasutajaks saamise etapid


Video: kuidas Mart Helme riigikogu ees valetamisega vahele jäi - Eesti - Postimees: Värsked uudised Eestist ja välismaalt\nVideo: kuidas Mart Helme riigikogu ees valetamisega vahele jäi\n4. juuni 2019, 12:50\nEilsel riigikogu istungil toimus siseminister Mart Helme umbusaldushääletus, riigikogu liikmete küsimustele vastates jäi Helme vahele valetamisega.\nKui üldiselt küsitlesid Mart Helmet vaid opositsioonierakondade liikmed, siis ühel hetkel palus sõna ka keskerakondlane Kadri Simson. Ta teatas, et helistas keset istungit äsja peaministrile ja rahandusminister Martin Helmele ning kontrollis Mart Helme alles mõni hetk tagasi esitatud väidet, justkui oleks Marti Kuusiku naisele küsimusi esitanud ka Jüri Ratas ise.\n«Olete siin kõnepuldis, sest olete ühe koalitsioonierakonna esimees. Nii Jüri Ratas kui ka Martin Helme kinnitavad, et Ratas oli selle telefonikõne ajal vaid kuulaja,» ütles Simson.\nSaalist kostus sügav ohe ning ristküsitlemine jätkus.\nReformierakondlane Jüri Jaanson oli Helme vastustes pettunud. «Te olete nagu üks lapiku maa teooria esindajatest. Aga läheks faktide juurde. Ütlesite, et süüdistus Marti Kuusiku kriminaalasjas on kokku kukkunud. Kas te ütleksite faktina välja, kas see kriminaalasi on lõpetatud ja kui see on lõpetatud, siis mis tulemusega see lõpetati?» küsis Jaanson.\nSiseminister Mart Helme ütles, et 29 tundi infotehnoloogia- ja väliskaubandusministri ametit pidada saanud Marti Kuusiku osas pole kriminaalasja alustatud. «Isegi kahtlustust pole esitatud, mis kriminaalasjast me räägime! Siin ei ole kriminaalasja, nii et ei olegi millestki rääkida rohkem,» vastas Helme.\nMõni minutit hiljem tõi Hanno Pevkur (RE) välja, et Helme jäi taas valetamisega vahele. Seepeale läks saalis mürgliks, sekkuma pidi riigikogu aseesimees Helir-Valdor Seeder.\nHanno Pevkur: Härra Helme! Te olete jälle valetanud. Te ütlesite, et mingit kriminaalasja ei ole. 29. aprillil alustas politsei- ja piirivalveamet menetlust prokuratuuri juhtimisel. 29. aprillil. Te ütlesite, et mitte mingit kriminaalasja ei ole. Jälle valetasite.\nSiseminister Mart Helme: Ei valetanud, uurimine ei ole kriminaalasi.\nAseesimees Helir-Valdor Seeder: Praegu on ... (Saalis lärm.) Rahu, rahu! (Aplaus.) Austatud Riigikogu!\nHanno Pevkur: Kas ma võin küsimuse ära küsida?\nSiseminister Mart Helme: Plaksutage nii palju kui ...\nAseesimees Helir-Valdor Seeder: Lugupeetud minister! Üks minut on küsijal aega, te saate vastata! Palun, Hanno Pevkur, jätkake!\nSiseminister Mart Helme umbusaldamine kukkus läbi. Selle poolt hääletas 46, vastu 53 riigikogu liiget.


Nüüdisaja kultuuriprobleemid, 23. osa\nOleme kõik inimesed, elame siis Venemaal, Ameerikas või Indias, meil on ühised probleemid. On olemas poliitilised, geograafilised, rassilised ja majanduslikud jaotused, kuid nende jaotuste toonitamine loob ainult vastuolusid ja viha. Kuid ükskõik, kus me ka elame, oleme inimesed ja inimestena loome iseendale probleeme. Väga tähtis on aru saada, et kui mõtleme endast kui hindust, ameeriklasest, inglasest või nahavärvi järgi, siis loome inimeste vahele mittevajalikke tõkkeid. Üks meie suurimaid raskusi on see, et kaasaegne kasvatus üle maailma tegeleb põhiliselt sellega, et meist ikka suuremaid tehnikahuvilisi teha. Õpime, kuidas reaktiivlennukeid kavandada, sillutatud teid, autosid või aatomiallveelaevu ehitada ning selle tehnika keskel unustame, et oleme inimesed, mis tähendab, et täidame oma südant mõistuse tehnikaga.\nKui me inimestena ei tea, kuidas hoolitseda maapinna eest, kuidas oma lapsi armastada ning oleme mures vaid iseenda pärast, siis teeme oma maailma hirmsaks ning seda olemegi juba teinud. Üks maa võib väga rikas olla, kuid selle rikkus on mürk senikaua, kuni mõnel teisel maal on nälg. Oleme ühtne inimkond ja maa on meie oma. et seda jagada ja armastusega harida ning elada sellest, mida ta pakub.\nMeie probleem on tõe avastamine, sest see on kogu elu põhi. Maja ei saa kaua püsida ilma korraliku vundamendita ning kõik inimeste kavalad leiutised on mõttetud, kui me ei otsi tõde.\nEt reaalsuseni jõuda, peame teadma, kuidas sellele läheneda, kuidas pühkida ära sajandite tolmu, mis on sinna kogunenud. Reaalsuse otsimine on õige haridus. Inimene võib lugeda raamatuid ja kuhjata endasse informatsiooni, saavutada positsiooni ning ekspluateerida teisi, kuid see ei ole haridus. Ainete õppimine on vaid väikene osa haridusest. Kuid meie elus on tohutu suur ala, mille tunnetamiseks meid ei ole kasvatatud ja mille jaoks meil ei ole õiget lähet.\nLeida, kuidas elule läheneda nii, et meie igapäevasel elul, teadusel ja tehnikal on tähendus veel millegi muuna, mis ühendab väärtusi – see on kasvatus. Teiste sõnadega, kasvatus peaks algama tõelise religiooniga. Kuid tõelisel religioonil ei ole midagi ühist preestrite, kirikute ja dogmadega. Tõeline religioon on armastada ilma motiivita, olla helde, olla hea, sest ainult siis oleme väärtuslikud inimesed.\nÕnnetuseks on tõeline elu jäetud tähelepanuta kasvatuse poolt. Olete pidevalt hõivatud raamatutega, millistel on vähe mõtet. Need aitavad teil leida tööd ning sellel on muidugi oma tähendus. Masinad kergendavad tööd ja jätavad meile vaba aega, mida peaksime õigesti kasutama – mitte ideaalide jälitamiseks vaid avastamaks ja aru saamaks meie olemasolu tohutust ulatusest. Mõistus oma kavalate tõenditega ei ole kõik. Sealpool mõistust on veel midagi, tohutu ja mõõtmatu ilu, mida mõistus ei suuda haarata. Selles mõõtmatuses on ekstaasi ja hiilgust ning selles elada ja seda kogeda on kasvatuse tee.\nNiisiis, mõelge selle üle järele; ärge hädaldage vaid pange käed külge ning aidake luua institutsiooni, kus tõeline religioon on õigesti tunnetatud, taibatud, kus seda uuritakse ja armastatakse, läbi töötatakse ja selle järgi elatakse. Siis leiate, et elu muutub rikkaks, imekspandavalt rikkaks – palju rikkamaks kui kõik pangaarved üle kogu maailma.\nKüsija: Kuidas sai inimkond nii palju teadmisi? Kuidas ta arenes materiaalselt nii kaugele? Kust ta ammutas nii tohutut energiat?\nKrishnamurti: See on üsna lihtne. Te teete midagi ja annate seda oma lastele. Nemad lisavad ja annavad omakorda edasi ning nii läbi sajandite. Teadmistes on midagi veidrat. Võite teada väga palju, korjata tohutuid teadmiste tagavarasid, kuid vaim, mis on informatsiooniga koormatud, on võimetu avastama. Ta võib teaduse otstarbeks oma teadmisi ja tehnikat kasutada, kuid avastus, mis purskab järsku üle mõistuse, selline avastuspurse on oluline. Enamik inimesi, eriti meie maal, on hõivatud teadmiste, tavade, seisukohtade ja hirmudega ning neil puudub usaldus. Nad on kui surnud – surnud oma teadmiste koormast. Teadmised on tarvilikud, kuid ainult teadmised on enamalt jaolt purustava jõuga.\nVaadake, mis toimub maailmas. On igasuguseid imepäraseid leiutisi nii maa peal, õhus kui ka vee all – kõik see on teadmiste tulemus. Kuid midagi selle kõrval on puudu ning seetõttu on teadmised kuritarvitatud. Meil on sõjad, viletsused ja katastroofid. Miljonid inimesed on näljas. Te näete, meil võib olla suur hulk teadmisi, kuid ilma selle muuta me purustame iseend.\nKui meil oleks energiat, siis võiksime seda kõdunevat ühiskonda purustada, võiksime imet teha. Seetõttu ühiskond valvab, et meil poleks energiat. Ta lammutab meie energiat kasvatuse, traditsioonide, religiooni ja kultuuri läbi. Tõeline kasvatuse ülesanne on äratada teis energiat, teha see purustavaks, kestvaks, tugevaks, kirglikuks, kuid nii, et säiliks enese ohjeldamine. Siis tarbime seda energiat reaalsuse avastamiseks ega põhjusta häda ja viletsust.\nÄrge kohe nõustuge või eitage, vaid leidke iseseisvalt, kas selles on tõtt. Ärge olge ükskõiksed, olge tulised või külmad. Kui näete selles kõiges tõde ning olete siiralt tulised seda toetama, siis see tulisus, see energia kasvab ning toob esile uue ühiskonna. Siis ei haju energia mässus ühiskonna sees; siis pole see enam vanglamüüride dekoreerimine.\nNiisiis, meie probleem on kasvatuses. Kuidas säilitada energiat, mis meil on ja muuta see loovaks. See vajab põhjalikku arusaamist, kuid õpetajatel on tavaliselt vähe energiat, sest nad on lämmatatud liigse informatsiooniga ja uppunud omaenese probleemidesse.\nKüsija: Miks vihastavad mu vanemad kui ütlen, et tahan teise usku üle minna?\nKrishnamurti: Mis juhtub, kui lahkute ühest organiseeritud usundist ja lähete üle teise? Kas te pole siis teise vanglasse läinud? Kui olete sünni poolest hindu ning saate kristlaseks, võivad teie vanemad vihaseks saada. Kuid see on kõrvaline asi. Tähtis on see, et kui ühinete mõne teise usuga, siis olete ühe vangla teise vastu vahetanud. Te võite seal pisut aktiivsem olla, kuid olete ikkagi dogmade kammitsas.\nNiisiis, ärge vahetage uske, see sarnaneb mässuga vangla sees vaid murdke end läbi vanglamüüride ja avastage iseseisvalt, kes on Jumal, mis on tõde. Sellel on mõtet ja see täidab teid elujõuga. Kuid ühest vanglast teise üleminek ja tülid põhjusel, kumb vangla on parem – see on rumal.\nMõistus peab saama küpseks, et läbi tungida usu vangistusest, ta peab olema pidevalt mõtteerk, et näha vanglat ennast ega võrdle enam üht vanglat teisega. Selleks, et midagi mõista, ei või seda võrrelda millegi muuga. Mõistmine ei tule võrdluse kaudu, arusaamine ei tule võrdluse kaudu, see ilmub siis, kui aju ennast uurida. Kui uurite organiseeritud usundite olemust, siis näete, et kõik usud on põhiliselt samad, olgu see hinduism, budism, muhameedlus või kristlus. Hetkel, mil taipate vangla olemust; näete kõike, millesse usk end mässib, rituaale ja preestreid, siis ei kuulu te enam ühessegi usku. Ja ainult see inimene - kes on vaba, saab avastada seda, mis ulatub väljapoole kõiki usundeid – mõõtmatust.\nKüsija: Millisel teel on õige iseloomu kujundada?\nKrishnamurti: Iseloomu evida, alati valele vastu seista ning tõe poole hoida. Iseloomu kujundamine pole kerge, sest enamikule meist on see, mis on kirjas raamatutes või öeldud juhtide poolt, tähtsam kui see, mida ise arvame. Mõelda iseseisvalt, jõuda tõeni ning jääda selle juurde ilma teiste mõjudele allumata isegi siis, kui see toob endaga viletsust, nõnda kujuneb iseloom.\nÜtleme näiteks, et te ei poolda sõda mitte sellepärast, et mõned reformaatorid või usuõpetajad on seda öelnud, vaid et olete iseseisvalt selle aateni jõudnud. Olete sellesse probleemi süvenenud, läbi mõelnud, mediteerinud selle üle ning jõudnud veendumusele, et igasugune tapmine on väär; olgu see tapmine söömiseks, tapmine vihapurskest või tapmine isamaa-armastusest. Ning kui te seda tunnete tõsiselt ning jääte selle juurde vaatamata sellele, et teid võidaks vangistada või tappa, siis on teil iseloomu. Sellisel iseloomul on hoopis teine tähendus, see pole enam iseloom, mida ühiskond kujundab.\nKuid te teate, meid ei ole selles suunas arendatud. Ei kasvatajal ega õpilasel pole vitaalsust, energiat, et mediteerida, näha tõde ja selle juurde jääda ning lasta valel haihtuda. Ja kui suudate seda, siis muutute iseendale valguseks. Selle valguse leidmine ei toimu mitte ainult noorena vaid kogu elu jooksul ning see on kasvatus.\nKüsija: Mil kombel takistab eluiga Jumala mõiste taipamist?\nKrishnamurti: Mis on iga? Kas see on aastate arv, mida olete elanud? See on vaid osa east. Olete sündinud teatud aastal ning nüüd olete viieteistkümne, neljakümne või kuuekümneaastane. Teie keha muutub vanaks ning nii muutub ka teie vaim, kui ta on koormatud elukogemuste, hädade ja tüdimusega ning selline vaim ei suuda kunagi avastada tõde. Vaim saab avastada vaid siis, kui ta on erk ja süütu. Kuid süütus ei sõltu aastatest. Mitte ainult laps ei ole süütu vaid ka vaim, kes võtab vastu elamusi ilma, et nende jääke endasse kogemusteks kuhjata. Vaim vajab elamusi, see on paratamatu. Ta peab reageerima kõigele – jõe voolule, koolnule, keda viiakse põletamisele, kehvale külaelanikule, kes vaevaga hinge sees hoiab, elu piinadele ja hädadele – teisiti toimides oleks ta surnud. Vaim peab reageerima ilma, et kogemused teda vangistaksid. Traditsioonid, kuhjunud kogemused – need seigad teevad mälu vanaks. Vaim, kes iga päev eilsetele mälestustele, kõikidele mineviku rõõmudele ja muredele sureb, selline vaim on erk, süütu, eatu – ja ainult selline vaim suudab leida tõde, olgu ta siis kümne- või kuuekümneaastane.


HIRM: MIS JUHTUB AJUS JA KEHAS? - NEUROLOOGIA - NEUROTEADUS - 2021\nSelles Spotlight funktsioonis selgitame hirmu bioloogiat: miks see on arenenud, mis juhtub meie kehas, kui me kardame ja miks see mõnikord kontrolli alt väljub. Kerige alla ... kui julgete.\nMis on hirm ja kuidas see võib tunda nii head kui halba?\nIgaüks võib ehmuda; hirm on inimkogemuse vältimatu tahk.\nInimesed peavad hirmu üldiselt ebameeldivaks emotsiooniks, kuid mõned teevad selle vallandamiseks kõik endast oleneva - näiteks lennukitest välja hüpates või hirmutavaid filme vaadates.\nHirm on õigustatud; näiteks on sammude kuulmine oma majas, kui teate, et olete ainus kodu, kohutav põhjus hirmu tunda.\nHirm võib olla ka kohatu; näiteks võime slasheri filmi vaadates kogeda hirmuhoogu, kuigi me teame, et koletis on meigitud näitleja ja et veri pole päris.\nPaljud inimesed peavad foobiaid hirmu kõige kohatumaks ilminguks. Nad saavad end kinnitada peaaegu kõigele - näiteks ämblikele, klounidele, paberile või vaipadele - ja mõjutada oluliselt inimeste elu.\nMis puutub evolutsiooni, siis hirm on iidne ja teatud määral võime tänada hirmu oma õnnestumise eest liigina. Kõik olendid, kes ei jookse ega peitu suuremate loomade või ohtlike olukordade eest, eemaldatakse tõenäoliselt geenivaramust, enne kui talle antakse võimalus sigida.\nHirmu hädavajalik roll ellujäämisel aitab selgitada, miks see mõnikord tundub veidi päästikurõõmus.\nTeisisõnu, on mõttekas olla natuke hüplik, kui olete vaenulikus keskkonnas loom. Parem on joosta ja varjata, kui teie enda vari teid üllatab, kui eeldada, et vari on ohutu, vaid karu sööb seda 5 sekundit hiljem.\nInimesed nimetavad hirmu kogemisel esinevaid füsioloogilisi muutusi sageli võitluseks või põgenemiseks. Nagu nimigi ütleb, valmistavad muudatused looma kas võitlema või jooksma.\nHingamissagedus suureneb, pulss järgib eeskuju, perifeersed veresooned (näiteks nahas) kitsenevad, elutähtsate elundite ümber paiknevad tsentraalsed veresooned laienevad, et neid üleujutada hapniku ja toitainetega, ning lihaseid pumbatakse verega ja on valmis reageerima.\nLihased - ka need, mis asuvad iga juukse põhjas - muutuvad ka tihedamaks, põhjustades piloerektsiooni, mida kõnekeeles nimetatakse haneks. Kui inimese juuksed tõusevad püsti, ei ole nende välimusel suurt vahet, kuid jõhkramate loomade puhul näib see suurem ja hirmutavam.\nMetaboolselt tõuseb vere glükoosisisaldus, pakkudes valmis energiavaru, kui tekib vajadus tegutseda. Samamoodi suureneb kaltsiumi ja valgete vereliblede tase vereringes.\nVõitlus või põgenemine reageerib amügdalale, mis on mandlikujuline neuronite kimp, mis moodustab osa limbilisest süsteemist. See mängib olulist rolli emotsioonide, sealhulgas hirmu töötlemisel.\nKui kardame, annab see meie ajus ja kehas keeruka ja kooskõlastatud vastuse.\nAmigdala on võimeline vallandama hüpotalamuses aktiivsuse, mis aktiveerib hüpofüüsi, kus närvisüsteem kohtub endokriinsüsteemi (hormooni) süsteemiga.\nHüpofüüs eritab verre adrenokortikotroopse (ACTH) hormooni.\nSel ajal annab sümpaatne närvisüsteem - võitlusele või põgenemisele reageerimise eest vastutav närvisüsteemi jaotus - neerupealistele nihu, julgustades seda vereringesse pritsima annuse adrenaliini.\nSamuti vabastab keha kortisooli vastusena AKTH-le, mis põhjustab vererõhu, veresuhkru ja valgete vereliblede tõusu. Tsirkuleeriv kortisool muudab rasvhapped energiaks, mis on vajaduse korral lihaste jaoks valmis.\nKatehhoolamiinhormoonid, sealhulgas epinefriin ja norepinefriin, valmistavad lihaseid ette vägivaldseks tegevuseks.\nNeed hormoonid võivad ka: suurendada südame ja kopsude aktiivsust; vähendada aktiivsust maos ja sooltes, mis seletab maos liblikate tunnet; pärsivad pisarate teket ja süljeerumist, selgitades ehmatusega kaasnevat suukuivust; laiendada õpilasi; ja luua tunnelinägemist ning vähendada kuulmist.\nHipokampus, mis on aju piirkond, mis on pühendatud mälu salvestamisele, aitab kontrollida hirmureaktsiooni. Need keskused hindavad ohtu koos prefrontaalse ajukoorega, mis on osa kõrgetasemeliste otsuste langetamisel osalenud ajust.\nNeed aitavad meil mõista, kas meie hirmureaktsioon on tõeline ja õigustatud või võisime mõnevõrra üle reageerida.\nKui hipokampus ja prefrontaalne ajukoor otsustavad, et hirmureaktsioon on liialdatud, saavad nad selle tagasi helistada ja amygdala tegevust summutada. See seletab osaliselt seda, miks inimesed naudivad hirmutavate filmide vaatamist; nende mõistlik "mõtlev aju" võib võita aju automatiseeritud hirmu reageerimise esmased osad.\nNiisiis, me saame kogeda hirmu kiirustamist, enne kui meie mõistlikumad ajukeskused seda summutavad.\nMiks me külmume, kui me kardame?\nIdee, kuidas meie keha valmistub võitlema või lendama, on ellujäämise seisukohast mõistlik - kuid kuidas oleks külmutamisest mingit kasu? Loom, kes seisab lihtsalt kohapeal juurdunud, teeks kiskjale kerge suupiste, võite arvata.\nEhmatades külmub enamik loomi mõneks hetkeks, enne kui nad otsustavad, mida edasi teha. Mõnikord on liikumatuks jäämine parim plaan; Näiteks kui olete väike imetaja või kui olete hästi maskeeritud, võib paigal püsimine päästa teie elu.\n2014. aasta uuringus tuvastati külmumisreaktsiooni neuroloogiline juur. See on loodud periakveduktaalse halli (PAG) ja väikeaju omavahelise kõne kaudu. PAG saab erinevat tüüpi sensoorset teavet ohtude kohta, sealhulgas valukiud. Aju saadetakse ka sensoorne teave, mida see kasutab liikumise koordineerimiseks.\nTeadlased leidsid kimbu kiude, mis ühendavad väikeaju ühte piirkonda, mida nimetatakse püramiidideks, otse PAG-ga. Neid teid mööda kulgevad teated põhjustavad looma ehmatusest külmumist.\nUuringu autorid loodavad, et nende leiud võivad kunagi aidata kavandada viise ärevushäirete ja foobiatega inimeste ravimiseks, kes võivad hirmust halvata.\nMeditsiinitöötajad klassifitseerivad foobiaid ärevushäirena. Nagu varem mainitud, on nad sageli irratsionaalne ja üliaktiivne hirm millegi ees, mis enamasti ei saa kahju tekitada. Nad võivad kiinduda peaaegu kõigesse ja mõjutada oluliselt inimeste elu.\nHirmu numbri 13 ees nimetatakse triskaidekafoobiaks.\nPole mingit kindlat põhjust, miks foobia areneks; kaasata võivad nii geenid kui ka keskkond.\nMõnikord võib päritolu olla suhteliselt hõlpsasti mõistetav: kellelgi, kes tunnistab kedagi sillalt alla kukkumist, võib hiljem tekkida sildade foobia.\nÜldiselt on foobia päritolu lahti harutamine keeruline - lõppude lõpuks ei teki enamikul inimestel, kes on tunnistajaks sillalt kukkumisele, sildade foobia, nii et selles on midagi enamat kui lihtne kogemus.\nKuigi vastuseta on veel palju küsimusi, on teadlased avastanud mõned fobiaid toetavad närvisündmused.\nArvestades meie arusaamist amygdala seotusest hirmureaktsioonidega, pole üllatav, et foobiad on seotud kõrgendatud aktiivsusega selles piirkonnas.\nÜhes uuringus avastati ka, et amygdala ja prefrontaalse korteksi vahel oli ühendus, mis tavaliselt aitab isikul hirmureaktsiooni ületada või minimeerida.\nPeale hirmu, mida tuntakse, kui keegi foobiaga kohtub oma nemesisega, on need isikud ka kõrgendatud erutusseisundis; nad loodavad alati oma päästikut näha, isegi olukordades, kus see eriti ei paista.\nMõned teadlased väidavad, et see elav, kartlik ootus mängib olulist rolli hirmureaktsiooni kiirendamisel, kui nad oma foobilise objektiga kokku puutuvad.\nTeine uuring uuris seda nähtust arahnofoobiaga inimestel. See leidis, et kui teadlased ütlesid neile inimestele, et nad seda teevad võib ämblikuga kokku puutudes erines nende aju aktiivsus foobiata kontrollis osalejatest.\nAktiivsus lateraalses prefrontaalses ajukoores, precuneuses ja visuaalses ajukoores oli suhteliselt madalam.\nAutorite sõnul on need ajupiirkonnad emotsioonide reguleerimisel võtmetähtsusega; need aitavad meid tasa hoida. Nende aktiivsuse vähenemine viitab vähenenud võimele hoida hirmul emotsioone.\nSageli saab foobiaga inimene hästi aru, et tema reageerimine objektile, mida ta kardab, on irratsionaalne. Nõrgem tegevus nendes ajupiirkondades aitab selgitada, miks see nii võib olla; külma pea hoidmise ja olukorra hindamise eest vastutavad ajuosad summutatakse, võimaldades seeläbi emotsionaalsematel piirkondadel oma kätt mängida.\nHirmureaktsioon on meid elus hoidnud. See on ürgne ja me peaksime seda austama. Samal ajal võib see olla ebameeldiv ja häirida inimeste igapäevast toimimist. Paradoksaalsel kombel on hirm aga ka ülimõnusa adrenaliinilaksu allikas.\nHirm inspireerib filmitegijaid, teerullide disainereid, psühholooge, neuroteadlasi ja kõiki vahepealseid inimesi. See on põnev ja mitmetahuline inimlik emotsioon.\nnone: troopilised haigused kõhunäärmevähk ebola\nMida peaks teadma tsentraalse seroosse retinopaatia kohta\nMida teha, kui olete hääle kaotanud\nMiks peaksite oma krae rohelisi sööma?\nKuidas sotsiaalmeedia kasutamine mõjutab meie kehapilti?\nVähiravi: bakterid võivad aidata kasvajaid kahandada\nKõik, mida peate parasiitide kohta teadma, puhastab\nMillised on madala trombotsüütide arvu põhjused?\nCopyright 2021 https://1in4mentalhealth.com Hirmu levitamine: kuidas hirm töötab?


Ökoloogilised pruuni riisi helbed | LIVIN\nAvaleht Toit Teraviljad, kaunviljad Helbed ja pudrud\nPruuni riisi helbed, ökoloogilised\nInfinity Foodsi ökoloogilised gluteenivabad täistera pruuni riisi helbed. Sobib suurepäraselt toitvate putrude, hommikuhelveste, küpsetiste, praadide jms juurde. Kiudainete allikas. Ilma lisatud suhkruta (sisaldab naturaalset suhkrut).\nPruuni riisi hinnatakse kõige enam selle toiteomaduste poolest. Tervislikkuse poolest soovitatakse seda rohkem kui valget riisi, eriti kõrge veresuhkru, kolesterooli või rasvumise riski korral, kuid seda on raskem seedida ja valmistamine võtab kauem kui valge riisi puhul.\nToitumisalase andmebaasi (nutritiondata.self.com) kohaselt on pruunis pikateralises riisis palju mangaani (0,9 mg või 45% NRV) ja see on seleeni allikas (9,8 mg või 18% NRV). NRV on võrdluskogus täiskasvanutele.\nKoostisosad: mahedad pruuni riisi helbed.\n100 g toodet sisaldab keskmiselt: energiasisaldus 362 kcal/1528 kJ, rasvu 4.5 g (millest küllastunud rasvhappeid 1 g), süsivesikuid 74.6 g (millest suhkruid 1.1 g), kiudaineid 4.7 g, valke 8 g, soola jälgi.


Peidupaik - Veebiraamatukogu\nKestus: 8 tundi 21 minutit 32 sekundit\nMaht: 230.3 MB\nMärksõnad: ajalugu / mälestused / Teine maailmasõda, 1939-1945 / Saksa okupatsioon / natsionaalsotsialism / juudid / holokaust / elupäästmine / vastupanuliikumised / vangid / koonduslaagrid / Ravensbrück (koonduslaager) / Ten Boom, Corrie, 1892-1983 / heliraamatud\nCorrie ten Boom seisis koos oma vanema õe Betsiega paljalt ja vaatas pealt, kuidas üks koonduslaagri valvur peksis üht vangi. "Oh, vaene naine," hüüdis Corrie. "Jah. Andku Jumal talle andeks," vastas Betsie. Ja taas mõistis Corrie, et ta õde palvetas julmade natsivalvurite hingede pärast.\nCornelia "Corrie" ten Boom (Amsterdam, Holland, 15. aprill 1892 – Placentia, California, 15. aprill 1983) oli Hollandi kristlane, kes koos oma isa ja teiste perekonnaliikmetega aitas paljudel juutidel pääseda II maailmasõja ajal natside holokaustist ning kes selle eest ka vangistati ja saadeti Ravensbrücki koonduslaagrisse.


Vooremaa Elistvere loomapark tähistab 20. sünnipäeva\nElistvere loomapark tähistab 20. sünnipäeva\nRMK Elistvere loomapargi asutamisest möödub 27. augustil 20 aastat, mille puhul pakutakse külastajatele terve nädala jooksul erinevaid võimalusi loomapargi tegemistest osa saamiseks, teatas RMK kommunikatsioonispetsialist.\nElistvere külastuskeskuse teabejuhi Elle Mäerandi sõnul on 20 aastat nii pikk aeg, et loomaparki on kindlasti tore tulla nii nendel, kes mäletavad pargi algusaegu, kui ka päris uutel uudistajatel. “Sünnipäevanädal on just paras aeg, et peagi algava kooli ja sügise eel korraks aeg maha võtta ja tulla meie tegemistest osa saama,” kutsus ta. Külalisi tervitavad ka päris uued loomapargi asukad. “15. augustil sündis meil veel üks kabehirve vasikas ja kohtuda saab ka noorte toonekurgedega, kes teevad lennuharjutusi pikaks teekonnaks lõunasse,” rääkis Elle Mäerand.\nSünnipäevanädal algab juba sel laupäeval, 19. augustil Elistvere loomapargi päevaga, kus heidetakse üheskoos pilk peale loomapargi köögipoolele ja valmistatakse loomadele söödavihtasid, millest osa viiakse hiljem ka loomadele nosimiseks. Kuigi selle ürituse kohtade arv on juba täis, on võimalik loomapargi tegemistest osa saada terve järgneva nädala jooksul.\nEsmaspäeval, 21. augustil tähistatakse kaunistuste päeva, mille raames valmistatakse looduslikest materjalidest kaunistusi, millega loomade elupaigad pidulikumaks muuta. Algus kell 11, planeeritav lõpp kell 17.\nTeisipäeval, 22. augustil on loomapargis köögi ja söögi päev, mil huvilistel on võimalik kell 10 ja 16 osaleda talitusringidel. Vajalik registreeruda telefonil 5253395 või elistvere.looduskeskus@rmk.ee<mailto:elistvere.looduskeskus@rmk.ee>.\nKolmapäeval, 23. august on loodushariduspäev, mis tähendab, et kõik õppevahendid võetakse kappidest välja ning huvilised saavad uurida mikroskoopidega, nuputada ja mõistatada. Algus kell 11, lõpp kell 18.\nNeljapäeval, 24. augustil õpitakse õues. Ringkäikude algused kell 11, kell 13 ja kell 18. Ringkäikudele registreerumine telefonil 5253395 või elistvere.looduskeskus@rmk.ee<mailto:elistvere.looduskeskus@rmk.ee>.\nLaupäeval, 26. augustil näeb näitemängu. Kell 14 esitavad J. Veski nimelise Maarja Põhikooli õpilased lühietenduse “Kuidas loomad sabad said”.\nNendel päevadel on sissepääs loomaparki tavahinnaga ja päeva jooksul toimuvad tegevused on kõigile tasuta.\nAlgselt emata jäänud ja viga saanud loomade koduks loodud loomapark on nüüdseks saanud koduks nende loomade järglastele ning ka teistest loomaparkidest ja –aedadest vahetamise teel saadud asukatele. Pargi eesmärgiks on jagada loodusharidust ja pakkuda võimalusi metsloomade vaatlemiseks nendele omases keskkonnas.\nElistvere loomapark asutati 1997. aastal. Varem Eesti Metsaseltsi majandada olnud Elistvere loomapark kuulub RMK koosseisu alates 2008. aastast.


8.2.1.\tKapitali moodustamine - ÕPIK\n8.2.1. Kapitali moodustamine\nKapital on varade finantseerimise allikas. Kapitali moodustamise puhul majandussubjekti seisukohast lähtudes jaotuvad finantseerimisallikad välisteks finantseerimisallikateks ja sisemisteks finantseerimisallikateks.\nFinantsjuhtimises on äärmiselt oluline sellise kapitalistruktuuri loomine, mis minimiseeriks kapitali keskmise hinna.\nMajandussubjekti seisukohast võib väliste finantseerimisallikatena käsitleda\na) osanike, aktsionäride rahapaigutusi ja\nb) võõrfinantseerimist saadud laenude näol ehk sellised finatseerimisallikad, mis pärinevad sõltumatult majandussubjekti jätkusuutlikkusest.\nJätkusuutlikkuse all antud kontekstis on mõistetav majandussubjekti tegevus sellise hinnakujunduse ja kasumitootlusega, mis võimaldab katta kõik ettevõtlusega seotud kulutused ning investeeringud toodete-teenuste arenduseks ja turupositsiooni säilitamiseks ja/või suurendamiseks ning omanikele dividendideks.\nSeetõttu ei saa ka kindlalt kõigis majandussektorites kehtestada ühtseid kasumitootluse normatiive, sest erinevate toodete-teenuste arendamiseks, tootmiseks ja turustamiseks on ka erinevad finantseerimisvajadused ja omanike dividendiootused.\nSisemised finantseerimisallikad seevastu on otseselt seotud majandussubjekti jätkusuutlikkuse komponentidega, milleks on eelkõige\na) allikad tegevustulemusest ehk kasum ja reservid,\nb) allikad vara müügist ja\nc) amortisatsioon e. põhivara kulum.\nLähemalt vajaks selgitamist kaks sisemise finantseerimisallika komponenti ehk reserv ja amortisatsioon. Reserve on võimalik majandussubjektil moodustada puhaskasumist, ehk rahast, mis jääb järele peale kõikide ettevõtlusega seotud kulude ja maksukohustuse täitmist.\nFinantsjuhtimise seisukohast on amortisatsioon aga majandussubjekti perioodi arvestuslik kulu, mille vastusoorituseks ei ole rahalist väljaminekut. Seega on amortisatsioon finantsjuhtimise seisukohast majandussubjekti rahavoo osa, mille arvel saab finatseerida investeeringuid.\nKapitali struktuur ja hind. Kapitali all mõistetakse väliseid finantseerimise allikaid nagu näiteks:\nlaenud (pangalaenud, võlakirjad – väärtpaberid, mis on antud raha vastu ja millelt võlakirja omanikule makstakse intressi);\nosa- või aktsiakapital (osanike aktsionäride rahapaigutused, üldjuhul valdavalt omanikulaenud).\nErinevate finantseerimisallikate hindasid nimetatakse kapitali individuaalhindadeks (laenude, võlakirjade, aktsiate individuaalhind). Kapitali kaalutud keskmine hind on individuaalhindade alusel arvutatud keskmine hind (WACC – Weighted Average Cost of Capital).\nKapitali kaalutud keskmine hind (WACC) leitakse individuaalhinna (IH) ja osatähtsuse (O) korrutisena, mis jagatakse 100-ga. Kapitali kaalutud keskmine hind väljendatakse protsentides. Kui tegemist on mitme erineva hinna ja osatähtusega kapitaliga, siis ühe kapitali hinna ja osatähtsuse korrutisele liidetakse teise kapitali hind ja osatähtsus ja see tulemus jagatakse 100-ga.\nWACC on kasutatav ka investeerimisprojektide hindamise kriteeriumide (NPV ja PI) arvutamisel diskontomäärana.\nWACC arvutatakse valemiga:\nWACC = (IH x O)+(IH x O)+(IH x O)/100 (4)


Kolimiskulude mahaarvamine: kehtivad need reeglid - takistustetaLoe Edasi\nPõhiline takistusteta Kolimiskulude mahaarvamine: kehtivad need reeglid\nKuivõrd kolimisel olid määravaks ametialased põhjused, kajastab töötaja oma kolimiskulud tuludeklaratsiooni lisas N sissetulekuga seotud kuludena. Niipea kui ühekordne väljamakse alates 1.000 eurot ületatakse, iga lisanduv euro vähendab maksukoormust. Ametialastel põhjustel kolides tasub seega usinalt kviitungeid koguda ja koos maksudeklaratsiooniga esitada, et saaks kolimiskulud maha arvata.\nMillised kolimiskulud on ettevõtluskuludena mahaarvatavad?\nMaksudeklaratsioonis saate tuluga seotud kuludena nõuda järgmisi kolimiskulusid:\nKorteri otsimise kulud (näiteks tekkinud vahendustasud).\nKulud kolimisfirmale, kellele kolimine usaldati.\nUue pliidi maksumus (kuni 230 eurot).\nKolimise ajal tekkinud reisikulud (30 senti kilomeetri kohta või tegelikud kulud).\nToitlustamise kulud kolimise päeval (kindel määr kuni 28 eurot leibkonnaliikme kohta).\nKolimise ajal tekkida võiva topeltüüri kulud.\nKulud laste mis tahes juhendamise eest, mis võib kolimise tõttu vajalikuks osutuda (kuni 1.146 eurot).\nKolimiskuludena saab maha arvata ka uue korteri otsimisel tekkinud vahendustasud.\n"Kolimiskulude mahaarvamise viis tuleneb föderaalsest kolimiskulude seadusest," selgitab Tobias Gerauer, maksunõustaja ja Baieri tulumaksuabi juriidilise osakonna juhataja. Maksumaksjad peavad need üksused oma maksudeklaratsioonis eraldi loetlema ja liitma. "Kui teie tööandja on juba maksnud maksuvaba toetust, arva see summa tuluga seotud kuludest maha," lisab ekspert.\nLisaks saavad töötajad endiselt kasutada kindlasummalist kolimistoetust. Gerauer ütleb: "See on mõeldud kõikidele pisiasjadele ja lisakuludele, mis kolimisel kokku tulevad: näiteks kolijatele näpunäited, auto ümberregistreerimine ja isikutunnistuse ümberkirjutamine."\nKui palju on kolimiskulude kindlasummaline määr?\nOlenemata sellest, kas olete abielus, vallaline või vallaline: Alates 2020. aasta juunist on kolimiskulude kindlasumma suurus 860 eurot, millele lisandub 573 eurot iga täiendava leibkonnaliikme kohta. Uus mööbel aga sellesse nimekirja ei kuulu, kuna kolimiskuludest ei saa maha arvata nn eraelu kulusid.\nLoe rohkem huvitavaid artikleid siit Seadus ja maksud Teie kontori mahaarvamine: Kuidas säästa makse Seadus ja maksud Rahaline hüvitis: Mitterahaliste hüvitiste õige maksustamine Seadus ja maksud Maja müük: Need maksud tuleb tasuda\nKas erakolimist saab maksust maha arvata??\nPärast erakolimist saab erinevaid kindlasummalisi summasid ja kolimiskulusid maha arvata vaid erandjuhtudel. Seda näiteks juhul, kui kolimine tuli teha tervislikel põhjustel. Sel juhul tuleks haigetele inimestele enne kolimist väljastada arstitõend, et nad saaksid oma maksudeklaratsioonis kolimiskulud maha arvata. Seejärel sisestate oma maksudeklaratsiooni erakorraliste kuludena kogu kulude summa. Kuid need avaldavad mõju ainult individuaalselt mõistliku koormuse ületamisel.\nErijuhtum: arvestage maha kolimiskulud kui majapidamisega seotud teenused\nVõimalikud on ka maksusoodustused, kui kolimiseks puuduvad ametialased või tervislikud põhjused. Kui kolite eraviisiliselt laevafirma abiga, saate 20 protsenti kolimiskuludest maha arvata: majapidamisega seotud teenusena käsitleb maksuamet teie asjade pakkimist ja transporti uude korterisse. Selle eest annab ta kuni 4.000 eurot maksusoodustust aastas.\nMööbli demonteerimine ja kokkupanek on üks maksusoodustusega kaupmeeste teenuseid. Siin kehtib järgmine: 20 protsenti tööjõukuludest on maksudest mahaarvatavad, kuid mitte rohkem kui 1.200 eurot. "Selle jaotusega saab maksumaksja võtta kahest potist ", ütleb ekspert. Käsitöökulud jõuavad sageli kiiresti maksimumsummani, eriti kui kolimise raames tuleb renoveerida. Uute ehitusmeetmete puhul muide maksusoodustust pole - v.a sissekolimise järgsed meistriteenused.\nKolimiskulude mahaarvamine: rohkem maksunõuandeid ekspertidelt\nMaksunõustaja Tobias Gerauer teab teisi maksunõuandeid kolimiskulude mahaarvamiseks:\n"Igaüks, kes rendib töökohal oma töökoha tõttu teist kodu, võib üksikute tõendite alusel oma reklaamikuludest maha arvata kolimiskulud. Lisaks kolimise kuludele hüvitab maksuamet topeltmajapidamise esimesel kolmel kuul lisakulud toitlustamiseks. Kindla tasuga 28 eurot päevas tuleb palju kokku. Lisaks saad maha arvata oma jooksvad kulud maksustamise eesmärgil: Maksuamet arvestab ühe kojusõidu nädalas ning majutuskulusid kuni 1.000 eurot kuus - üür, kõrvalkulud ja raadioluba näiteks.\nSeadus ja maksud Topeltmajapidamine: see on maksust mahaarvatav Topeltmajapidamise korral saab teatud kulud ja kulud maksudest maha arvata. Siit saate lugeda, millised tingimused peavad olema täidetud.\nMaksusoodustused on saadaval ainult siis, kui elukeskus on tegelikult kodulinnas – seega on põhielukoht määrav kolimiskulude kandmisel. Kui teie partner ja laps elavad seal, ei tule see tavaliselt kõne allagi. Vallalistel on raskem; ühingusse kuulumine või auväärt ametikoht ilmselt veenab maksuametit. Teiseks kriteeriumiks on kulude jagamine esimeses kodus."