Viljandi Linnaraamatukogu tegemised, lugemissoovitused ja maakonna kodulugu: jaanuar 2022\n29. jaanuar – Aleksander Jaakson 130\n29.01.1892 Holdre v. Viljandimaa – 2.10.1942 Kirovi oblastis Vjatka surmalaagris\nKaitseväelane, pedagoog, haridusminister\nAleksander Jaakson sündis 29. jaanuaril 1892. aastal endisel Viljandimaal, praegusel Valgamaal Holdre vallas kohaliku mõisa tööliste Rein Jaaksoni ja Mari (Säks) peres.\nHariduse omandas Holdre vallakoolis, Helme kihelkonnakoolis ja Tartu Õpetajate Seminaris.\nPärast seminari lõpetamist töötas õpetajana Türi kihelkonnakoolis ja Uudeküla ministeeriumikoolis.\nJaakson I Maailmasõjas\nI Maailmasõja alates 1915. aastal mobiliseeriti Jaakson tsaariarmeesse ja suunati Petrogradi lipnike kooli.\nAastatel 1915-1917 võitles ta lahingutes Saksa vägede vastu, saades koguni korra haavata. Lahingutes üles näidatud vapruse eest autasustati teda kahe Venemaa aumärgiga.\n1917. aasta detsembris tuli Jaakson alamkaptenina Eesti rahvusväkke ja määrati Tartu Eesti Tagavarapataljoni nooremohvitseriks, kus teenis kuni pataljoni laialisaatmiseni sakslaste poolt.\nVõitles innukalt Eesti Vabadussõjas, kus temast sai kindralmajor. Aleksander Jaakson hakkas 1918. aastal organiseerima Türil Kaitseliitu ja formeeris Vabadussõja puhkedes Viljandis 6. jalaväepolgu. Ta võitles vaenlaste vastu Pihkva ja Narva rindel ning Landeswehri-vastases sõjas. 1920. aastal oli Jaakson vaherahukomisjoni liige. Vabadussõja teenete eest anti Jaaksonile Vabadusristi I liigi 3. aujärk, Vabadussõja mälestusmärk haavatulindiga, 50000 marka ja umbes 70-hektariline autasumaa Valgamaal Helme vallas Pokardi mõisa südames.\nElu ja karjäär pärast sõda\nÕppis pärast sõda mitmes sõjakoolis: 1922. aastal lõpetas ta Alalisväe Ohvitseride Kursused ja võeti samast aastast Kindralstaabi käsutusse. Kindralstaabis teenimise ajal ülendati ta 1923. aastal majoriks ning lõpetas 1925. aastal Kindralstaabi Kursused, mis sama aasta 18. augustil nimetati Kõrgemaks Sõjakooliks. Edasi suunati Jaakson Prantsuse Kõrgemasse Sõjakooli, milles õppimise ajal ülendati 1927. aastal kolonelleitnandiks. Samal, 1927. aastal, lõpetas ta Prantsuse Kõrgema Sõjakooli ning edutati 1. oktoobrist Sõjaväe Ühendatud Õppeasutuste (ühtlasi ka Kõrgema Sõjakooli) ülema abiks õpealal.\n1928. aastal abiellus Jaakson Mary Holvadt`iga, abielu kujunes lastetuks ja kümmekond aastat hiljem võtsid nad endile kasupoeg Reinu, kes oli sündinud 1937. aastal.\n1930. aastal oli Jaakson lühiajaliselt (7. maist kuni 1. augustini) Kõrgema Sõjakooli ülem; järgnevalt jätkas ta oma eelmises ametis. 1931. aastal ülendati Jaakson koloneliks. Sama aasta sügisest sai ta Sõjakooli ülemaks.\n1. maist 1933 kuni 15. maini 1936 oli Jaakson Kaitseväe Ühendatud Õppeasutuste ülem – sellise nime olid 1929. aastal saanud eelnimetatud Sõjaväe Ühendatud Õppeasutused koos meie sõjaväe ümbernimetamisega kaitseväeks. Kaitseväe Ühendatud Õppeasutuste juhtimise kõrvalt õppis Jaakson õigusteadust Tartu Ülikoolis, mille lõpetas 1936. aastal.\nJaakson osales aktiivselt ühiskondlikus eluski. Ta oli Loodusuurijate Seltsi auliige, Sõjateadusliku Kirjanduse Edendamise Kapitali Komitee esimees, Ohvitseride Laskespordi Keskühingu juhatuse esimees, Vabaduse Risti Vendade Ühenduse Tallinna osakonna liige jne.\n12. märtsil 1934 tõi Jaakson Kaitseväe Ühendatud Õppeasutuste kursandid relvastatult Tallinna kesklinna, toetamaks Pätsi-Laidoneri vabadussõjalaste-vastast riigipööret. On arvatud, et tänuks selle Eesti põhiseaduse rikkumise eest tehti Jaaksonist 11. mail 1936 haridusminister. Nüüd avanes Jaaksoni ees uus tööpõld.\nJaakson viis lõpule oma eelkäija Nikolai Kannu poolt 1934. aastal algatatud koolirefomi ning korraldas ümber kõrghariduse süsteemi. Näiteks toodi Tartu Ülikooli tehnikateaduskond Tallinnasse ja sellest loodi Tallinna Tehnikainstituut, mis 1938. aastal nimetati ümber Tallinna Tehnikaülikooliks. Sama aasta sügisest asutati mõlema ülikooli juurde Riigikaitselise Õpetuse Instituut. Kuid Jaakson sekkus administratiivselt ka üliõpilaselu korraldusse, saates 1936. aasta sügisel laiali Tartu Üliõpilaskonna Edustuse ning asendades selle riigiametnike määratud Üliõpilaskonna Ajutise Juhatusega. Uus Ülikoolide seadus, mis anti Jaaksoni poolt välja 1937. aasta septembris, piiras ülikooli autonoomiat ning seadis üliõpilasorganisatsioonide jms. järelevalve teostajateks üliõpilaskonna kuraatori, kelleks sai Hermann Jaakson.\nEt viia valitsuse ideoloogiat koolidesse, katsetati 1937. aasta suvel sundusliku laagriga õpetajaile, juhatajaile ning 1939. aastal laagroga õpetajaile. Võib arvata, et haridusminister kolonel Jaakson ei olnud üliõpilaskonnas ja õpetajaskonnas eriti populaarne.\nJüri Uluotsa valitsuse tulekul 12. oktoobrist 1939 jäi Jaakson valitsuse koosseisust välja ning nimetati samast päevast Sõjavägede Staabi ülemaks. 24. veebruaril 1940 ülendati ta kindralmajoriks.\n15. juulil 1940 vabastasid okupatsioonivõimud Aleksander Jaaksoni Sõjavägede Staabi ülema kohalt. Ta siirdus Valgamaale oma Pokardi tallu. 18. oktoobril 1940 arreteerisid võõrvõimu käsilased ta Pokardi talu põllul. Esialgu hoiti vangis Tallinnas, pärast Saksa-Vene sõja algust aga viidi 26. 06. 1941 Venemaale\nKindralmajor Aleksander Jaakson suri 2. oktoobril 1942. aastal Kirovi oblastis Vjatka vangilaagris. Tema matmispaik on kahjuks senini teadmata. Jaaksoni abikaasa Mary pääses II maailmasõja käigus läände ja elas veel 1992 aastal USA-s Floridas.\no 1902-1906 Holdre vallakool\no 1906-1909 Helme kihelkonnakool\no 1909-1913 Tartu Õpetajate Seminar\no 1915 Petrogradi lipnikute kool\no 1922 aastal lõpetas Alalisväe Ohvitseride kursused\no 1923-1925 Tallinnas kindralstaabi kursused\no 1925-1927 Pariisi sõjaakadeemia\no 1936. a. lõpetas eksternina TÜ õigusteaduskonna\no Töötas õpetajana Türi kihelkonnakoolis 1913 ja Uudeküla ministeeriumikoolis Nõmmeküla vallas Järvamaal 1913-1917.\no Teenis vene sõjaväes aastatel 1915-1917, Tartu eesti tagavarapataljonis 1917/18.\no Osales 6. polgu 2. pataljoni formeerimisest Viljandimaal ja Vabadussõjas ühes nimetatud väeosaga, olles pataljoniülemaks ja hiljem polguülema abiks 1918-1921.\no Kaitseväe ühendatud õppeasutiste ülema abi 1927. aastast, ühtlasi kõrgema sõjakooli taktika lektor\no Kindralstaabi Õpetuskomitee alaline lektor 1922-1925\no Ülendatud kolonelleitnandiks 1927. aastal.\no Kaitseväe ühendatud õppeasutiste ülem 1936-1938\no 1936-1939 haridusminister. Tema haridusministriks oleku ajal võeti vastu ülikooliseadus, nii TÜ kui ka TTÜ juurde asutati riigikaitselise õpetuse instituut ja 1938 alustas tegevust Teaduste Akadeemia.\no 1939-40 oli Sõjavägede staabi ülem.\no Vabadusristi I liigi 3. järk, 1920\no Kotkaristi III klassi teenetemärk, 1934\no Valgetähe I klassi teenetemärk, 1937\nAleksander Jaakson // Õun, M. EV kindralid ja admiralid. Tallinn, 2001. Lk. 16-18\nJaakson, Aleksander // Valgamaa kodulooline andmebaas ISIK. http://www.valgark.ee/isik/index.php?id=441\nJaakson, Aleksander // Eesti avalikud tegelased : Eluloolisi andmeid. Eesti Kirjanduse Selts, 1932. Lk. 59\nJaakson, Aleksander // EE : Eesti entsüklopeedia. 14, Eesti elulood. Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2000. Lk. 104\nJaska, Vello. Kindralmajor Aleksander Jaaksoni teeneid ei unustata // Valgamaalane 1.02.2007 http://wwx.valgamaalane.ee/010207/esileht/valgamaa/25008771.php\nJaska, Vello. Kindralmajor Aleksander Jaakson väärib mälestuskivi // Kaitse kodu! (2012) nr. 2, lk. 19 : foto\nEsimene foto Vikipeedia http://et.wikipedia.org/wiki/Aleksander_Jaakson\nTeine foto Sõerde, Väino-Johannes. Aleksander Jaakson jäi kindraliks ka vanglas // Kultuur ja Elu (2004) nr. 3. http://kultuur.elu.ee/ke477_jaakson.htm\nSõerde, Väino-Johannes. Aleksander Jaakson jäi kindraliks ka vanglas // Kultuur ja Elu (2004) nr. 3, lk. 44-45 : fotod\non jaanuar 29, 2022 Kommentaare ei ole:\nSildid: biograafiad, J, Jaakson Aleksander (29.01.1892-2.10.1942), koduloolised tähtpäevad 2022, kodulugu\nBÕLIINAD : valimik vene rahva vanu kangelaslugusid\nEt kõik ausalt ära rääkida, pea ma alustama sellest, et ma kohe üldse ei suuda luulevormi pikemalt kui paar salmi lugeda. Kuigi on juhtunud, et mõni riim on minu juurde tulnud ning terve lasteaia- ja kooliaja pidin ma pidevalt luuletusi pähe õppima ning neid erinevatel üritustel ette kandma. Eriline piin oli gümnaasiumi kirjanduse eriharus Puškini "Jevgeni Oneginit" lugeda.\nKuid on üks asi, mis minu pidevast esinemisest sündinud tõrget luulevormi vastu murdis: muinasjutt. Ma armastan muinasjutte! Ma lausa jumaldan neid! Elul poleks mingit mõtet, kui pole muinasjutte, fantaasiat ja ulmet. Ja seetõttu jõudsingi juba põhikoolis, kui kõik muinasjuturaamatud olid kümneid kordi läbi- ja üle loetud, selle vana hallikasvalge köiteni, kus peal uhke bojaar ratsul. Võtsin kätte, tegin lahti ja kui nägin, et värsivormis, panin tagasi riiulisse. Kuniks ükskord oli haigena kodus niivõrd igav - meenutagem, et veel paarkümmend aastat tagasi olid arvutid sedavõrd kallid, et enamusel sellist luksust kodus siiski polnud, polnud ka nutiseadmeid ega Netflix`i - et otsustasin proovida. Natukene läks aega, et korduste ja riimide rütmiga harjuda, kuid siis hakkasid lood elama. Tagantjärele on hea öelda, et kõik see huumor ja grotesk, mis bõliinadesse põimitud, on leidnud päris põneva väljundi moodsates multikates. Võibolla ongi tore multikate vahele originaali lugeda või siis originaali peale multikaid vaadata.\nPS. Kas teadsite, et Ilja Muromets oli pärit soome-ugri idapoolseimast linnast Muromist ning tema nimigi viitab hääbunud soome-ugri hõimule muromadele? Või et raamatus on lühike uus-bõliina liivikutest, kes olid tegelikult leedukad ja käisid Liivimaal ja Venemaal rüüstamas?\nLink raamatule andmebaasis Urram: https://www.lugeja.ee/record/226236\non jaanuar 25, 2022 Kommentaare ei ole:\nSildid: ilukirjandus, luuleraamat, raamatusoovitused, Veronika Raudsepp Linnupuu\n25.01.1882 Helme kihelkond Roobe vald Veski talu – 13.05.1942 Sverdlovsk\nFoto allikas: http://www.sakala.ee/vabadusrist\nKindralleitnant Paul-Adolf Lill sündis 25. jaanuaril 1882. aastal Helme kihelkonnas Jõgeveste vallas Roobe veski omaniku pojana. Peres oli Paul-Adolfile lisaks veel üks tütar ja poeg. 1891. aastal astus Paul-Adolf Jõgeveste vallakooli. Seejärel õppis ta Helme kihelkonnakoolis ja kuni 1899. aastani Valga linnakoolis. Suhteliselt vaese noorukina otsustas Lill 1901. aastal asuda õppima Vilno (Vilniuse) sõjakooli. Selles õppeasutuses oli tol ajal õppimine tasuta. 1904. aastal lõpetas Paul-Adolf selle kooli väga heade tulemustega. Talle omistati nooremleitnandi auaste ning kingiti tunnustuseks kuldtaskukell. Et ohvitserina edasi jõuda, õppis Lill aastatel 1908-1911 St. Peterburgis olevas Nikolai kindralstaabi akadeemias. Selle kõrgema õppeasutuse on omal ajal lõpetanud 13 eestlast – nendest kaheksa jõudsid välja kindrali auastmeni.\nAkadeemia edukalt lõpetatud, jätkas Lill teenistust Odessa sõjaväeringkonnas ja seejärel Krasnojarski jalaväepolgus, mille rahuaegne garnison asus nendel aegadel Tartus. 1914. aasta oktoobris langes Paul-Adolf Lill sakslaste kätte vangi. Vabadusse pääses eesti soost ohvitser alles 1918. aasta detsembris. Vabanenuna naases ta Eestisse. Temast sai Eesti Vabadussõja operatiivstaabi operatiivosakonna ülem. Oktoobris 1919 pidi Lill täitma ka tagavaravägede ülema kohuseid. Lisaks nimetati ta ka Sõjanõukogu liikmeks.\nEesti Vabadussõjas osutatud teenete eest autasustati Paul-Adolf Lille I liigi 2. järgu Vabadusristiga ning Vabadussõja mälestusmärgiga. Lisaks anti talle veel 300 000 marka ja 48 hektari suurune talu Harjumaal Valtu mõisas. Tema rinda ehtisid ka mitmed välismaa ordenid, medalid ja aumärgid.\n1920. aastal asus Paul Lill täitma Kindralstaabi valitsuse ülema kohustusi. Sama aasta 2. augustist sai temast aga juba Sõjavägede staabi ülem. 1933. aasta 21. oktoobril kutsus riigivanem Konstantin Päts Lille valitsuse kaitseministriks. 1937. aastal nimetati see ametikoht ümber sõjaministri ametikohaks. 1938. aasta veebruaris ülendati Paul-Adolf Lill kindralleitnandiks. 12. oktoobril 1939 lahkus Lill sellelt ametikohalt. Põhjuseks oli asjaolu, et talle olid vastuvõetamatud NSV Liiduga sõlmitud baaside lepingu tingimused.\nLille edasine elutee kujunes traagiliseks. Talle lõpetati pensioni maksmine, tõsteti välja oma Gonsiori tänavas olevast korterist ja 14. juunil 1941 küüditati koos õe Olgaga Venemaale ning saadeti Sverdlovski vangilaagrisse. Põhjuseks toodi tema ennastsalgav tegevus Eesti Vabadussõjas ning sõjaministrina töötamine. 13. märtsil 1942. aastal kindralleitnant Paul-Adolf Lille toimik suletakse. Põhjuseks süüaluse surm. Tema viimane puhkepaik on teadmata.\nAllikas: Jaska, Vello. Kindralleitnant Paul-Adolf Lille sünnist möödus 130 aasta // Kaitseliidu Valgamaa malev. URL: http://valgamaa.kaitseliit.ee/index.php?option=com_content&view=article&id=38:kindralleitnant-paul-adolf-lille-suennist-moeoedus-130-aasta&catid=1:teated&Itemid=4\nSildid: biograafiad, koduloolised tähtpäevad 2022, kodulugu, L, Lill Paul (25.01.1882-13.05.1942)\n23. jaanuar - Aleksander-Robert Tilgre 125\nKuni 1936. aastani Alexander Robert Tilger\nVabaduse Risti kavaler, Viljandi kaitseväeringkonna ülem\n23.01.1897 Võru – 20.08.1944 Viljandi\nSündis 23. jaanuaril 1897 Võru linna kingsepp Jaan ja Leena Tilgeri peres. Sõjaväelase teenistuskäigust ja tegudest Vabadussõjas saab põhjaliku ülevaate Viljandi Muuseumi toimetistes avaldatud Jaak Pihlaku artiklist „Viljandi linn ja Vabaduse risti vennad“ (lk. 155-156)\nSeos Viljandimaaga tekkis mehel 18. augustist 1944, mil ta määrati Viljandi kaitseväeringkonna ülemaks. Aleksander-Robert Tilgre uppus 20. augustil 1944 selgitamata asjaoludel Viljandi järve.\nMaetud Viljandi Vabadussõjas langenute ühiskalmistule oma Vabadussõja-aegse ülema kapten Anton Irve kalmu ette. Peatselt alanud Nõukogude okupatsiooni tõttu ei jõutud tema hauale püstitada jäävat tähist. Okupandid purustasid ühiskalmistu septembris 1945. Taastati septembris 1991. Võidupühal, 23. juunil 1993 avas Viljandimaa Muinsuskaitse Ühendus tema kalmul tahvli nime ja andmetega.\non jaanuar 23, 2022 Kommentaare ei ole:\nSildid: biograafiad, koduloolised tähtpäevad 2022, kodulugu, T, Tilgre Aleksander-Robert (23.01.1897-20.08.1944)\n20. jaanuar - Albert Pullerits 130\n20.01.1892 Puide talu, Holstre vald, Viljandimaa - 18.10.1967 Sennestadt, Saksamaa\nEesti statistikabüroo direktor, Eesti konjuktuuriinstituudi rajaja\nAlbert Pullerits sündis Viljandimaal Holstre vallas Puide talus, tema isa Juhan P. oli Pulleritsu algkooli juhataja. Keskhariduse omandas ta Pärnu gümnaasiumis, misjärel õppis 1911–1915 Peterburi Põllumajandusinstituudi kõrgematel põllumajanduskursustel. 1915–1917 teenis ta sõjaväes ning seejärel töötas mitmel ametikohal Kubanimaal.\nPullerits tuli Esimesest maailmasõjast tagasi, kaasas naine Ludmilla Prohodovskaja (sündinud 1896), kes oli aadlisoost poolatar. Peres oli kaks last: 1917. aastal sündinud tütar Eugenia (abielludes Lorenzon) ja 1922. aastal sündinud poeg Ivar-Edmund.\n1921 rahuldati Pulleritsu opteerumispalve ning jaanuaris jõudis ta koos perega Eestisse. Albert elas vähe aega Puidel, siis aga kolis ta Tallinna.\nPulleritsu juhtimisel koondati seni eri asutuste tehtud statistika ühe riikliku statistikaasutuse alla, kes hakkas seda kas ise koostama või – riigi seisukohalt vähemtähtsate andmete korral – valvas teistes asutustes tehtavate statistikatööde järele.\n1922. aastal alustas Pulleritsu algatusel ilmumist kuukiri Eesti Statistika. 1939. aastani avaldati 10–12 numbrit aastas (1926. aastal erandina 16 numbrit), 1940. aastal 6, 1942. aastal 10 ning 1943. aastal 5 numbrit. Uuesti ilmus kuukiri alles aastatel 1992–2008 (2009 muudeti see kvartalikirjaks). 1925 ja 1928 ilmus ka kolm statistilist albumit. Algul kirjutas Pullerits ka ise artikleid, hiljem piirdus ta Eestit tutvustavate raamatute toimetamise ja korraldustööga.\nPärast isa surma jäi Puide talu Albertile, kes andis selle rendile ning ehtias endale vana taluhone juurde teise, kasutades seda suvituskohana. Rentnik-pooleteramees elas oma perega vanas hoones. Albert rajas maja juurde 300 noore viljapuuga aia, kus leidus õunapuid kõigist Eestis kasvavatest sortidest. Paraku hävis suurem osa puid 1939./1940.a talvepakases ilma täide kandmisikka jõudmata.\nPullerits inspireeris ka Konjunktuuriinstituudi loomist. 1930 kinnitati ta Põllumajandusliku Konjunktuurbüroo juhatuse esimeheks. 1930–1934 oli Pullerits konjunktuurbüroo seeria Põllumajandusturg vastutav toimetaja. 30. mail 1934 määrati ta Konjunktuurinstituudi direktoriks.\nAlbert oli kirglik jahimees. Kord jahil üle aia ronides päästis ta püssi kogemata nii õnnetult lahti, et kuul läbis ta parema peopesa. Vigastus oli nii suur, et sõrmed ei saanudki täi liikuvust tagasi ja Albert harjutas ennast ümber vasakukäeliseks.\nAlbert Pulleritsu preemia ehk Albert Pulleritsu nimeline noore statistiku preemia on Statistikaameti poolt välja antav auhind noorele statistikule. Albert Pulleritsu preemiat annab Statistikaamet välja alates 2011. aastast.\nPreemia eesmärk on innustada üliõpilasi rakendama ja arendama statistikameetodeid, propageerida statistikat kui teadusharu ja edendada Statistikaameti koostööd teadusasutustega. Preemia saaja valib Statistikaameti hindamiskomisjon konkursile laekunud tööde hulgast. Konkursil saavad kandideerida 30-aastased või nooremad Eesti üliõpilased, kelle magistri- või bakalaureusetöö on valminud rahvastiku, sotsiaalelu, majanduse või keskkonna teemal ning mis rakendab oluliselt või arendab mingit statistika meetodit.\non jaanuar 20, 2022 Kommentaare ei ole:\nSildid: biograafiad, koduloolised tähtpäevad 2022, P, Pullerits Albert (20.01.1892-18.10.1967)\n18. jaanuar - Carl Gottlieb Reinthal 225\nTa avaldas esimesena aabitsa nime all tartumurdelise aabitsa, kasutades uut kirjaviisi ja pannes viimasel lehel paiknenud kuke pildi tiitellehele. Ta hakkas Kalevipoega saksa keelde tõlkima, jõudis 15-nda looni, kuid Kreutzwaldi vastuseisu tõttu katkestas tõlkimise. Ta toimetas aastatel 1846–1851 "Ma-rahwa Kalender'i ehk Täht-ramat'ut". Samuti tegi ta kaastööd Rosenplänteri "Beiträge..."-dele: "Etwas zur esthn. Wortfügung" (Beitr. XX, lk. 41 jj.) ja "Wörter und Redensarten, die in Hupels Wörterbuche nicht stehen" (Beitr. XX, lk. 49–120).\non jaanuar 18, 2022 Kommentaare ei ole:\nSildid: biograafiad, koduloolised tähtpäevad 2022, kodulugu, R, Reinthal Carl (18.01.1797-2.10.1872)\n17. jaanuar - Georg (Jürri) Köhler 175\n17.01.1847 Lubjasaare talu, Vastsemõisa vald, Suure-Jaani kihelkond – 10.11.1910 Tallinn\nMeditsiinidoktor, riiginõunik. Töötas Viljandis 1881-1884\nKunstnik Johann Köleri vennapoeg Georg Köhler sündis Vastemõisa vallas Lubjasaare talupidajate pere noorima pojana 17. jaanuaril 1847, pool aastat peale isa surma. Oma esimese hariduse sai vallakoolist, pärast pandi ta tisleri juurde puutööd õppima. Võimaluse hea haridus saada andis toona 16-aastaseks saanud poisile Saksamaalt naasnud on J. Köler. Algul Viljandi algkooli ja siis kreiskooli lõpetamise järel läks Georg Köhler Tartu seminari ning sealt edasi Strasbourgi arstiteadust õppima, kus heade õpitulemuste eest ka abiraha (Michsstipendiumi) välja teenis. 4-aastase õppimise järel läks arstina lühikeseks ajaks Türgi sõtta, sealt edasi täiendas end ka Viini ülikoolis. Naases Strasbourgi ülikooli väitekirja kirjutamiseks ja lõpueksamiteks ning lõpetas selle 1878. aastal dr. med. kraadiga. Saksamaalt läks esmalt aastaks Moskvasse, kus sooritas Vene arstieksamid. Täiendas end Peterburi kliinikutes. 1881. aastast elas ja praktiseeris Viljandis. Sügisel 1884 kolis Tallinnasse ning oli 1988. aastani Tallinna linnaarst. Alates 1887. aastast ka Eestimaa kroonupalati arst.\nTallinnas oli mitmeid kordi linnavolikogu liige, võttis osa kohalike seltside tegevusest (nt Eestimaa Rahvahariduse, Lastekasvatuse, Teatrimaja ehitamise, Eesti Kirjastuse-ühisuse, „Estonia", Vastastikku Kredit-ühisuse j. t.). 1906. a oli Riigiduuma valimiste Tallinna 6. jaoskonna valimisringkonna esimees.\nJärelehüüetes mainitakse ära seltside piduõhtutel kuuldud tšello-palad Georg Köhleri esituses, mis külalisi rõõmustasid.\nMaetud Johann Köleriga samale hauaplatsile: "Platsil veel kaks hauda. Riiginõunik/ Dr. med. Georg Köhler/ sünd.17.jaan.1847/ surn.10nov.1910 ja Peet Köhler/ sünd.15.sept.1843/ surn.21.dets.1921" (Allikas: Kultuurimälestiste Riiklik Register. URL: http://register.muinas.ee/?menuID=monument&action=view&id=8445).\nAbiellus 1890. aastal Adele Lucie Johansoniga (1866-1891), kes suri mõni päev peale poeg Georg Kasimir Johann Peter Köhleri sündi. Teisest abielust Penuja mõisahärra Peeter Widriksi tütre Marie (Marri) Widriksiga (sünd. 1867) sündisid tütred Anna-Elisabeth (1898-1942) ja Else-Marie (1900-1988).\nJõgi, Aime. Halliste kalmistul on mulgid välja teeninud kunstiteoseid // Sakala (2002) 21. sept.\nPostimees 11.11.1910 https://dea.digar.ee/article/postimeesew/1910/11/11/19\nPäewaleht 11.11.1910 https://dea.digar.ee/article/paevalehtew/1910/11/11/12\nTallinna Teataja 11.11.1910 https://dea.digar.ee/article/tallinnateataja/1910/11/11/9\non jaanuar 17, 2022 Kommentaare ei ole:\nSildid: biograafiad, K, koduloolised tähtpäevad 2022, Köhler Georg (17.01.1847-10.11.1910)\nRachel Ann Cullen. JOOKS ELU EEST\nRachel Ann Cullen on kirjanik, blogipidaja ja jooksja. Ta kirjutab oma esimeses raamatus rohkemast kui ainult jooksmisest. See on raamat inimese kujunemisest, kus valude, nördimuse ja pisaratega käivad käsikäes õnnehetked. Raamat on kirjutatud ausalt, otsekoheselt ning olukordi ilustamata. See on lugu võitlusest masendushoogude, ülekaalu, hirmu ja vaimsete piirangutega. Autor kirjeldab, kuidas ja miks ta on kujunenud selliseks inimeseks nagu ta praegu on. Terve lapse- ja teismeliseea vihkas ta igasugust kehalist tegevust. Kui ta hakkas 18 aastasena jooksmisega tutvust tegema, ei suutnud ta 10 minutitki trenažööril joosta. Kuid tänu eesmärkide seadmisele ja eneseusu leidmisele on ta enda kehalist ja vaimset vormi parandanud ning osalenud mitmetel maratonidel.\nAutor alustab raamatut oma teekonnast mälupiltidega endast 4 aastasena. Raamat sisaldab katkendeid tema päevikust alates ajast, kui ta oli teismeline. Ta oli tüdruk, kes tundis end olevat lõksus oma kehas, vaimus ja maailmas, kus ta ei teadnud, kuidas ja kes olla. Päevikusissekannetes on välja toodud tema eesmärgid ja unistused, mis ta on endale aja jooksul seadnud. Mõned neist on täide läinud, mõned uutega asendunud. Näiteks 18 aastasena oli üks tema soov jaksata joosta kasvõi lühikest maad. 31 aastasena, rasedana, otsustas ta seade endale eesmärgi 7 kuud peale lapse sündi läbida oma elu esimene maraton.\nLink raamatule andmebaasis Urram:\nSildid: ihu hinge ja tervise heaks, ilukirjandus, Laura Randoja, mälestused, raamatusoovitused\n16. jaanuar - Ivvo Ama 120\nKuni 1934. aastani Johan Haamann, siis võttis perekonnanimeks Ama. Eesnimi Ivvo 1936. aastast\n16.01.1902 Väike-Kõpu, Puiatu vald - 2.04.1989\nKõpu raamatukogu juhataja, kodu-uurija\nSündinud müürissepp Juhan ja Juula Haamanni (ema neiupõlve nimi Johanson) perre 16. jaanuaril 1902. aastal. Õppis Taki ja Supsi koolis ning töötas pikemat aega Kõpu metskonnas raamatupidajana.\nSiseminister otsustas 9. juulil 1934 määrata Suure-Kõpu vallas elutsevale Johan Haamann'ile (Aman'ile) ühes abikaasa Idaga ja poja Okoga senise perekonnanime asemele uueks perekonnanimeks Ama". (RTL 1934, 51, lk. 1579, 13. juuli 1934)\n1941. aastal oli maksuinspektor ja kuulus valla täitevkomitee aktiivi hulka. Hiljem kauaaegne Kõpu raamatukogu juhataja. Jäi pensionile 1962. aastal.\nHuvi kodupaiga aja- ja kultuuriloo vastu viis ta kontakti ii Viljandi, Tartu kui ka Tallina kodu-uurijatega. Kodukandis teati teda hoolsa raamatukoguhoidjana, koduloo-nurga rajajana, näidendite lavastaja ja dekoraatorina, andeka jooonistaja ja skulptorina, värsimeistri, lektori ja propagandistina. I. Ama osales ka muinsuskaitses.\nRaamatukogu juurde asutas ta koduloo-ringi, mida ise juhendas. Kogus ligi 300 mitmesugust eset ning kirjalikku materjali Kõpu rahva elust. Esemed on antud muuseumitesse. Tema koostatud "Kõpu kronoloogia" on kaduma läinud, hävinud on ka kirjalikud materjalid.\nI. Ama oli külanõukogu saadik, kohaliku parteiorganisatsiooni sekretär ja agitpunkti juhataja. Agitatsioonibrigaadi tarbeks on ta kirjutanud hulga vemmalvärsse, mida lauldi mõnel tuntud viisil. Näiteks 1954. valminud "Siis kui meil kolhoose loodi", levis üle Viljandimaa ja kaugemalegi. Näide 2. salmist:\nMagatakse suures majas\nüheskoos kui silgud reas\nInimestel õhtu ajal\ntraktor teki peale veab\nTeda autasustati aukirjadega ja rinnamärgiga "Haridustöö eesrindlane" kohalikus koolis mõningate tundide andmise eest.\n1957. aastal ilmus I. Amalt trükis raamatuke "Järele jõuda Ameerika Ühendriikidele..."\nViljandimaa koduloolasi.—2009.—Lk 8-9\non jaanuar 16, 2022 Kommentaare ei ole:\nSildid: A, Ama Ivvo (16.01.1902-2.04.1989), biograafiad, koduloolised tähtpäevad 2022, kodulugu, maakonna raamatukogud, raamatukogundus\n15. jaanuar - Koidu Kelt 90\n15.01.1932 Kabala vald, Järvamaa - 18.04.2020\nKoidu Kelt oli bioloog-taimefüsioloog, Polli aiandusuuringute keskuse keemialabori pikaaegne eestvedaja ja teadur, uurimisasutuse raudvara puuviljade ja marjade keemilise koostise määramisel ja toitainete sisalduse uurimisel. 1939. aastal astus ta Kabala algkooli, mille lõpetas kiitusega. Seejärel õppis ta Viljandi tütarlaste gümnaasiumis, mille lõpetas 1949. aastal ning õppis veel ühe aasta Viljandi gümnaasiumis. 1950. aastal astus ta Tartu riiklikku ülikooli matemaatika- ja loodusteaduskonna bioloogia osakonda, mille lõpetas 1955. aastal bioloog- taimefüsioloogina.\nPeale Ülikooli lõpetamist suunati Koidu Kelt Vana-Võidu loomakasvatustehnikumi keemia õpetajaks, kus ta töötas kaks aastat 1955–1957. Peatselt kutsuti teda Polli puuviljandusteaduse keemialaborisse tööle, kus töötas teaduri ja vanemteadurina aastatel 1957–2005. Bioloogia-kandidaadi väitekirja kaitses Koidu Kelt 1968. aastal. Töö Polli aiandusuuringute keskuses oli väga mahukas ja mitmekesine.\nKoidu Kelt oli Karksi-Nuia muinsuskaitse seltsi ja haridus- ja kultuuriseltsi ning Kitzbergi loodukaitse seltsi liige. Ta kuulus Viljandi linna võrkpalli koondisesse, oli gümnaasiumi ajal maakonna meister. Hiljem harrastas ta lauatennist, milles omistati III järk. Koidu tantsis Tartu Riikliku Ülikooli rahvakunstiansamblis ja teaduskonna segarühmas, hiljem Polli naisrühmas, Karksi naisrühmas "Kärtu" ja Nuia eakate rühmas "Kadri". Koidu juhendas ka Polli naisrühma "Ubin". Lisaks pakkus talle huvi võimlemine ja isetegevuslik näitlemine. avaldanud üle 50 erialaartikli.\nMusta sõstra kasvatus (Koos Ave Kikase, Asta-Virve Libeki jt. 2008)\nPuuviljad, marjad, tervis (Koos Linda Lambi ja Robert Piiriga. 1997)\nIn memoriam Koidu Kelt 15. I 1932 – 18. IV 2020 // Sakala (2020) 23. apr., lk 11. URL: https://dea.digar.ee/article/sakala/2020/04/23/13\non jaanuar 15, 2022 Kommentaare ei ole:\nSildid: biograafiad, K, Kelt Koidu (15.01.1932-18.04.2020), koduloolised tähtpäevad 2022, kodulugu\n12. jaanuar - Tõnis Saarepera 130\n12.01.1892 (vkj 31.12.1891) Väike-Kõpu, Viljandimaa - 2.05.1952 TaišetLag, Siber Venemaa\nTaluperemees, Kaitseliidu Sakalamaa Maleva Kõpu malevkonna pealik\nSündis 12. jaanuaril 1892 Viljandimaal Väike-Kõpu vallas Saarepera talu pidaja peres. Isa Tõnis Saarepera (1856-1923), ema Ell Karlson (sünd. 1854). Peres oli viis poega ja kolm tütart. Tõnis S. õppis Puiatu valla- ja Viljandi linnakoolis, H. Treffneri gümnaasiumis ning 1923-1927 Tartu ülikooli õigusteaduskonnas.\nVabadussõja ajal teenis alates 3. detsembrist 1918 2. jalaväepolgu 1. roodus, astus 30. detsembril 1918 Viljandi vabatahtlike pataljoni kuulipildujate komandosse, siirdus jaanuaris 1919 Tartu vabatahtlike pataljoni 2. roodu. Märtsist 1919 Viljandi kaitsepataljoni ja maist 1919 oli Sakala partisanide pataljoni kuulipildujate roodu rühmaülem, juulist 1919 nooremohvitseri kohusetäitja ning jaanuarist 1920 kuulipildujate roodu ülema kohusetäitja. Sai nooremohvitseri astme juunist 1919, ohvitseri asetäitjaks veebruaris 1920. Osales lahingutes Punaarmee vastu Lõuna-Eestis, Lätimaal ja Pihkva rindel. Juunis 1920 vabastati teenistusest.\nSai tasuks prii kõrgkooli lõpuni ja Viljandimaal Puiatu vallas Lembitu talu. Tegutses seejärel talunikuna ja hiljem rentis Suure-Kõpu vallas Aratsaare talu jahu- ja saeveskit. Enno Piiri koostatud "Sakalamaa ei unusta: Kõpu Kihelkond" andmeil töötas mingil hetkel ka Sakala pangas. Oli Puiatu vallavolikogu ja Puiatu masinatarvitajate ühingu juhatuse liige, 1926-1934 Kaitseliidu Sakalamaa maleva Kõpu malevkonna pealik, Kõpu Vabadussõja mälestussamba komitee esimees. Ühiskondlikult aktiivse inimesena oli ka EELK Kõpu koguduse, Kõpu põllumeeste seltsi ja Sakala Partisanide Ühingu juhatuse ning Eesti Vabadussõjalaste Liidu ja Vabaduse Risti Vendade Ühenduse Viljandi osakonna liige.\nJuunis 1941 sai temast Kõpu metsavendade juht ning osales Kõpu lahingus. Saksa okupatsiooni ajal oli Kõpu valla omakaitse ja Zentralstelle zur Erfassung der verschleppen und mobilisierten Esten (otsetõlge: Röövitud ja mobiliseeritud eestlaste registreerimise keskbüroo) komisjoni liige.\nArreteeriti Nõukogude võimu poolt 30. novembril 1944 Kõpu valla Aratsaare talus. Suri 2. mail 1952 Irkutski oblastis TaišetLagis.\nOli abielus Linda Pajuga (1899-2001, küüditati 1941, vabanes 1958). Peres oli kolm last: tütar Mai (1929-2009), pojad Rein (1933) ja Tõnu (1937-1983). Kõik lapsed küüditati samuti 1941. aastal, said tagasi kodumaale 1946. aastal ning küüditati teist korda 1949. aastal.\nJaak Pihlak, Mati Strauss, Ain Krillo. Eesti Vabaduse Risti kavalerid. Viljandi Muuseum, 2016. Lk. 657-658\nSakalamaa ei unusta: Kõpu kihelkond. 1993. Lk. 78\nSildid: biograafiad, koduloolised tähtpäevad 2022, S, Saarepera Tõnis (12.01.1892-2.05.1952)\n11. jaanuar - Arnold Sirkel 110\n11.01.1912 Õisu - 9.01.1996 Göteborg\nEesti karikaturist ja teatritegelane\nIsa Hans Sirkel (1885-1973) oli postitöötaja, ema Anna Luugus (1889-1920) koduperenaine. Arnold Sirkeli ristijaks ja leeritajaks oli praost Jaan Lattik Viljandi Pauluse evangeelses luterlikus kirikus. Pereema surma järel abiellus isa uuesti ning 1923. aastal sündis poolõde Leida Sirkel.\nÕppis Viljandi Maakonnagümnaasiumis, kuid gümnaasiumi lõpetajate nimekirjast teda pole. 15-aastaselt läks tööle vastloodud Sakala trükikotta. Aastatel 1927–1929 õppiski seal trükikunsti ja tegutses trükkalina. 1930. aastal asus Tallinnas tööle Roman Tavasti väärtmetallasjade ja märkide tehasesse lihvijana. 1938. aastal abiellus Arnold Sirkel Hildegard-Pauline Schultz`iga (1905-1972), kes töötas Kawe šokolaadikaupluses. Koos kasvatati kasupoega Arvid Pilli. Pere elas n-ö. peost sugu, üsnagi kitsastes tingimustes ühetoalises korteris Tartu mnt. 66.\n1939. aasta veebruarikuu päevalehed kirjutavad üksteise võidu Tallinna töölisest Arnold Sirkelist, kes võitis klassiloterii peavõidu - 50 000 krooni (5 miljonit senti). Artiklites kirjeldati värske lotovõitja pere elu-olu väga täpselt (vaata nt Päevaleht 16.02.1939)\nKatkend 17. veebruaril 1939 ajalehes "Sakala" ilmunud artiklist "Päävõit tuli välja : Võitjaks endine viljandlane Arnold Sirkel": "Päävõidu võitjaks osutus Tallinnas R. Tavasti märkidetehases lihvijana töötav Arnold Sirkel. Viimane on viljandlane; tema isa teenib praegugi Viljandi postkontoris kirjakandjana. Arnold Sirkel asus oma senisele töökohale 1930. aastal. 1927-1930 õppis ta trükikunsti Viljandis "Sakala" trükikojas. Võitja on 26-aastane [ilmselt viga, mees oli siis 29], abielus ning kasvatab 12-aastast kasupoega. Ta abikaasa o teenistuses "Kawe" äris. Oma võidupiletiga Arnold Sirkel on mänginud pidevalt.\nVõitja on avaldanud mõtet, osta endale mingi kinnisvara."\nVõidusummalt maksud maksnuna, ostis Arnold Sirkel koos Joonas Meiusiga krundi Virmalise tänavale. Ehitust takistas alanud maailmasõda ning rahapuudus. Lotovõitja oli vahepeal ostnud oma isale Viljandis väikese maja aadressiga Lina 10, mis läks koos krundiga maksma 4000 kroonil. Tuli võtta laenu. Valminud majas oli kuus 2-toalist ja kaks 3-toalist korterit. Ühes kolmetoalises elas omanik perega, teised üüriti välja. Keldrisse oli A. Sirkel rajanud lasketiiru, kus valitud seltskond võistles väljapandud auhindadele. Mees jätkas töötamist endises kohas 1940. aasta veebruarini, naine lõpetas töösuhte kohe peale võidusumma kättesaamist. Paraku natsionaliseeriti maja juba 1940. aasta sügisel uue võimu poolt. Pere sai jääda majja ja pidi "vastutama kõikide kahjude eest, mis majale ja selle päraldistele ning varadele võivad tekkida nende kahjustava tegevuse või tegevuseta oleku tõttu.." (maja natsioaliseerimise aktist). 1. augustil 1942 tagastasid Saksa võimud maja Arnold Sirkelile, kuid see hävis 1944. aasta märtsipommitamise tules.\n1944. aastal mobiliseeriti ta (arvatavasti Eesti 1. piirikaitse tagavararügemendi koosseisu). Selle aasta ajalehtedes (Sakala, Eesti Sõna, Järva Teataja jt) on teateid tema osalusest selle rügemendi meelelahutustrupi etendustes näitlejana sketšides.\nArnold Sirkel suri Göteborgis 9. veebruaril 1996. aastal.\nAnsko, Viljar. Arnold Sirkel - teatritegelane ja viljakas karikaturist // Sakala Kalender 2016. Põltsamaa, 2015. Lk. 106-117\non jaanuar 11, 2022 Kommentaare ei ole:\nSildid: biograafiad, koduloolised tähtpäevad 2022, S, Sirkel Arnold (11.01.1912-9.01.1996)\nPaula Grieg. EIKELLEGIMAA : lugu mehest kellest sai naine\nLeppisime raamatukogu lugemisklubis kokku, et loeme saksa kirjandust. Minu valikuks sai „Eikellegimaa“. Soovitan seda raamatut lugejatele, keda on huvitanud või huvitab oma kehasse lõksu jäänud inimeste maailm.\nOma lugu räägib mees, kes päris endaks sai alles olles juba viiekümnendates aastates. See on osalt kurb lugu ja teisalt jällegi ka rõõmus. Raamatus ta kirjeldab oma sisemisi heitlusi, mis teda kogu elu saatsid; kaotusi, millega tal tuli peale lõplikku otsust leppida.\nLink raamatule andmebaasis Urram: https://www.lugeja.ee/record/505730\non jaanuar 10, 2022 Kommentaare ei ole:\n6. jaanuar - Helmuth Matthias Ibrus 125\n6.01.1897 Viljandi - 5.03.1930 Tallinn\nVabaduse risti kavaler. Major\nSündis 6. jaanuaril 1897 (vkj 25. detsembril 1896) Viljandis äriteenija pojana. Abiellus 12. juulil 1925 Tallinna Kaarli kirikus Marie Anveltiga (1903–1971). Lapsed: Heino (1926–1928) ja Helgi (1927).\nPelbergi kool Tartus\n1914–1916 Tartu Aleksandri gümnaasium\n1916–1917 1. suurtükiväedivisjoni õppekomando Luugal\n1925–1927 Prantsuse suurtükiväekool\n1918 ja 1920–1928 Tartu ülikooli õigusteaduskond (ei lõpetanud). Korp! Fraternitas Estica liige\nTa osales patareiülemana Vabadussõjas, teenis välja Vabadusristi. Vabaduse Ristile lisandusid 40 000 marka, tasuta maa normaaltalu suuruses, prii kool kuni kõrgkooli lõpuni, Vabadussõja Mälestusmärk ja Läti iseseisvuse 10. aastapäeva mälestusmedal.\nHellmuth-Matthias Ibrus suri 5. märtsil 1930 Tallinnas Juhkentali tänaval õnnetusjuhtumi tagajärjel. Maetud Tallinna Rahumäe kalmistule.\nSurma põhjustas Kaitseministeeriumi korraldatud häire ajal vahisõduri hoiatuslask. Kontrollimiseks peatuma käsutatud auto libises värskelt sadanud lumel, sõdur arvas, et sõidukijuht ei allu korraldusele, ning tulistas hoiatuseks. Kuul tabas auto esiakent, surmates major Ibruse ning haavates kergelt peast Kaitsevägede Staabi ülemat kindralmajor Juhan Tõrvandit.\nFr. Estica andmekogu\nPihlak, Jaak. Viljandi linn ja Vabaduse Risti vennad // Viljandi Muuseumi toimetised I. 2010. Lk. 99-101\non jaanuar 06, 2022 Kommentaare ei ole:\nSildid: biograafiad, I, Ibrus Helmuth Matthias (1897-1930), koduloolised tähtpäevad 2022\n6. jaanuar – Ants Murakin 125\nAnts Murakin sündis Õisu-Kaarli mõisas mõisatöölise pojana. Õpinguid alustas Arraku vallakoolis, jätkas Halliste kihelkonnakoolis, kus ta puutus esimest korda kokku joonistamise kui eriõppeainega. Hiljem läks Murakin Tartu keskkooli. Majandusvõimaluste puudumisel tuli aga peatselt töökoht muretseda: selleks sai Laakmani trükikoja litograafia osakond. Paralleelselt tööga õppis ta Rudolf v. zur Mühleni kunstikoolis, hiljem F. V. Bazani teatridekoratsiooniateljees (1906-1912). Tartus ilmnes veel kolmaski Murakini huviala – keel ja kirjandus. Siin tutvus ta Gustav Suitsu, Johannes Semperi ja Johannes Aavikuga. Kunstnikuna võeti Murakin 1912. a. ”Noor-Eesti” liikmeks ja ta esines edukalt näitusel.\n1920. a. tuli Murakin tagasi Eestisse ja siin sai temast Viljandi elanik. Oma energiat ja võimeid rakendas ta joonistusõpetajana Haridusseltsi Tütarlaste Eragümnaasiumis, ajalehe ”Sakala” kaastöölisena kunsti ja kultuuri alal ning looduslooliste vestete autorina, teatri ”Ugala” dekoraatori, dramaturgi ning keelelise nõuandjana. F. Matt on kirjutanud ”Eesti teatri lavapildis” 1969. a.: ”Õnnestunumatet lavakujundustest võiks mainida A. H. Tammsaare ”Juudit”, G. Kaiseri ”Gaasi”. […] A. M. ei tegele üksnes maalitud dekoratsioonidega, vaid ka lavatehniliste probleemidega. Tema ettepanekul otsustati teha 1. veebr. 1926. a. ”Ugala” kutseline teater.” Intensiivsest tööst annavad tunnistust ka tema personaalnäitused (1926, 1927, 1928). Natüürmordid, Viljandi ja ümbruse vaated võeti huviga vastu. ”1928. a. oli vaatamas käinud 400 in. Ja müüdud 17 tööd.” (Päevaleht, 1928)\nSildid: biograafiad, koduloolised tähtpäevad 2022, kodulugu, M, Murakin Ants (6.01.1897-11.01.1975)\nAndy Weir. AVE MARIA\nRõõm, rõõm, rõõm. Ulmekirjanduse austajate rõõmuks on Eesti keeles ilmunud Andy Weir´i kolmas kosmoseodüsseia.\nRomaani peategelane ärkab kummalises kohas ilma mingisugustegi mälestusteta. Tema kallal kõpitsevad robotkäed ning kõrvalvoodites pikutavad muumiad. Mingil põhjusel on põhikooli loodusainete õpetaja sattunud kosmoselaeva, mis asub võõras tähesüsteemis. Mälupildid vahelduvad tegelikkusega ning peagi selgub, et Ryland Grace on ainus inimene maailmas, kellest sõltub elu püsima jäämine Maal. Päike ja paljud teised Galaktika tähed on nakatunud kummalise elusorganismiga, mis nende energiavarusid jõudsalt hävitab.\nRyland taipab üsna kiiresti, et ta on üheotsareisil. Paanikat ja üksindust ei tule siiski kuigi kaua taluda, sest tema kosmoselaeva „Ave Maria” kõrvale on „pargitud” üks teine sõiduriist. Suhtlus tundmatu eluvormiga algab lihtsast käeviipest, kuid peagi saavad kahest kosmoserändurist suured sõbrad, kellel ühine eesmärk.\nMuidugi ei lähe maailma päästmine tagasilöökideta. Kes on lugenud sama autori „Marslast” või vähemalt filmi vaadanud, teab, mida oodata. Plahvatab kõik, mis plahvatada saab, tsentrifugaaljõud, gravitatsioon ja kaaluta olek- kõik tekitab parasjagu segadust. Lisaks on kahel erineval eluvormil eri tingumused atmosfäärile,temperatuurile ja rõhule. Õnneks on Rylandi uus sõber Rocky osav ja entusiastlik meistrimees*.\nLoomulikult leiavad kangelased päikeseparasiidile sobiva tõrje ja peagi on sõpradel aeg lahku minna, et oma planeet päästa. Kas saab veel midagi valesti minna? Ikka saab! Aga see jäägu juba lugeja avastada.\nRaamat kubiseb astrofüüsikast, kuid teadusvõõrast lugejat ei tohiks see kuigivõrd kohutada, seiklus selle ümber on kirja pandud suurepäraselt iroonilises ja optimistlikus võtmes. Loodan, et see pole veel kõik, mis Andy Weir´il öelda on.\n*See ämblikulaande tegelane tekitas minus palju segadust sellega, et ikka ja jälle kerkis lugedes silme ette hoopis sinistes tunkedes väikene (inim)mees. Kuni taipasin- see on ju karantiimehike!\nLink raamatule andmebaasis Urram: https://www.lugeja.ee/record/2004903\non jaanuar 04, 2022 Kommentaare ei ole:\nSildid: ilukirjandus, Marju Roosileht, raamatusoovitused, ulmekirjandus\n▼ jaanuar 2022 (18)\nPaula Grieg. EIKELLEGIMAA : lugu mehest kellest sa...\nLugemine on ohtlik


Vooremaa Padar: perioodika maakojukande dotatsioon jääb\nPadar: perioodika maakojukande dotatsioon jääb\nMaakonnalehtede maakojukande dotatsioon peaks rahandusministri kinnitusel 2009. aasta riigieelarvesse alles jääma samas mahus kui tänavugi ehk 20 miljoni krooni ulatuses, kuid perioodika tellimisel hakkab senise viieprotsendilise käibemaksu asemel kehtima üheksaprotsendiline.\nNeljapäeva hommikul (intervjuu toimus kolmapäeval – H. L.) peab peaminister Riigikogule üle andma 2009. aasta riigieelarve, mida pandi kokku viimase hetkeni. Kui suur on 2009. aasta riigieelarve maht ja kas saame ikka tasakaalus eelarve?\nTuleva aasta riigieelarve kulude maht on 98,7 tulude maht 97,8 miljardit krooni. Riigieelarve kulud suurenevad seega tänavusega võrreldes 9,2 ja tulud 8,5 protsenti.\nSarnaselt eelnevatele aastatele on riigieelarve koostamisel võetud eesmärgiks vähemalt tasakaalus valitsussektori eelarvepositsioon. See tähendab, et riigieelarve kavandamisel on arvestatud kõigi valitsussektorisse kuuluvate institutsioonide, sh kohalike omavalitsuste ning avalik-õiguslike institutsioonide eelarveplaane. Valitsussektori, mitte riigieelarve tasakaalu arvestatakse ka eurole ülemineku valmiduse hindamisel.\nKui tõenäoliseks peate varianti, et tuleva aasta riigieelarve jääbki tasakaalu ainult paberi peal, tegelikkuses aga tuleb defitsiiti minna?\nLoodetavasti jääb 2009. aasta riigieelarve tasakaalu ka reaalsuses. Kuid ma ei välista täielikult ka defitsiiti minemist. Kõik sõltub sellest, mis majanduses juhtuma hakkab.\nMillisel majanduskasvu eeldusel 2009. aasta riigieelarve põhineb ehk kui palju peaks majandus 2009. aastal kasvama?\nRahandusministeeriumi käesoleva aasta 25. augusti prognoosi järgi peaks Eesti majandus tuleval aastal kasvama 2,6 protsenti.\nMis saab tulumaksu vähendamisest? Kas see jätkub endiste plaanide järgi?\nRiik lükkab tulumaksu alandamise ühe protsendipunkti võrra aasta võrra edasi.\nMilliste toodete ja teenuste käibemaksumäärad tõusevad üheksa, millised kaheksateistkümne protsendini?\nKäibemaksu erisused osaliselt tõesti kaovad – etenduste ja kontsertide, ohtlike jäätmete käitlemise ning matusetarvete ja -teenuste käibemaksu soodusmäär kaob ning tõuseb alates uuest aastast 18 protsendile. Käibemaksu soodusmäära tõstmine viielt protsendilt üheksale alates tuleva aasta algusest puudutab ravimeid, raamatuid, perioodikat ja majutusteenuseid.\nMillised peretoetused kaovad?\nUuest aastast kaob ära isapuhkus, ka hambaraviteenust ei hüvitata enam 300 krooni ulatuses. Tulevast aastast lõpetatakse 450-kroonine koolitoetus. Samuti lõpetatakse lapsehooldustasu maksmine vanemale, kellele makstakse samal ajal vanemahüvitist.\nMillised täiendavad maksud 2009. aastal tulevad? On räägitud automaksust, kange alkoholi aktsiisi suurendamisest, gaasiaktsiisi 300-protsendilisest tõusust?\nViidatud maksutõuse ei tule.\nMis saab 2009. aastal perioodika maakojukande dotatsioonist?\nMaakonnalehtede kojukande dotatsioon jäi eelarve eelnõu järgi samaks, mis tänavugi — 20 miljonit krooni.\nKui palju vähenevad 2008. aastaga võrreldes bussidotatsioonid? Kas järgmisel aastal on lootust, et bussid üldse veel sõidavad? Või liigub ühiskondlik transport järgmisest aastast vaid hommikuti ja õhtupoolikuti, et lapsed kooli ja koolist koju saavad?\nBussid sõidavad ikka. Maakondlikud bussiliinid saavad eelarve eelnõu järgi isegi 2008. aastaga võrreldes umbes 38 protsenti dotatsiooni juurde ning see on ette nähtud maanteetranspordi korraldamiseks.\nKui palju on vähenenud Edelaraudteele makstav dotatsioon, st kui suurt piletihinna tõusu võivad oodata rongireisijad?\nToetus ASile Edelaraudtee diiselrongidega avaliku liiniveo teenuse korraldamiseks on kavandatud 2009. aastaks 182 miljonit krooni, mis on viis miljonit krooni rohkem kui tänavu. Elektriraudteele 54 miljonit krooni, mis on sama tase kui tänavu.\nAga pensioni kojutoomine? Selle eest hakkab Eesti Post ikka tädi Maali käest raha võtma? Mis sellest, et tal läheduses 20 kilomeetri raadiuses pole postkontorit, poodi ega käi pangabussi, sularahaautomaadist rääkimata, ja ka tervis ei võimalda alati linna pensioniraha järele sõita?\nPlaanitud muudatustega on kavandatud põhiliselt riiklike pensionide ja toetuste kättetoimetamine saajatele tasuta pangateenusena ja erandjuhtudel kojukandena. Kojukandena posti kaudu võimaldatakse teenus väga väikese pensioni saajatele, kellel ei ole võimalik pensioni kätte saada pangateenusena, kuna elukoha läheduses vastav võimalus puudub või nad on raske puudega, mistõttu liikumisvõimalused on piiratud.\nSamal ajal võivad ka edaspidi kõik isikud saada oma pensioni või muud hüvitist kätte posti kaudu, kuid sellisel juhul on teenus tasuline.\nPeale selle on pangateenused pensionäridele enamikus pankades tasuta. Hetkel saab pensioni Eesti posti kaudu 38 protsenti saajatest, kellest suur osa elab linnades ja asulates, kus on pangateenused hästi kättesaadavad. Riigis, kus on nii hästi arenenud pangateenuste osutamine, ei ole millegagi põhjendatud maksumaksja raha kulutamine suurtes summades ainult riiklike hüvitiste kättetoimetamise eest. Ühtlasi peame arvestama ka asjaoluga, et pensionide märkimisväärse kasvu tõttu on oluliselt paranenud ka pensionäride võimalused kojukande eest soovi korral tasuda.\nMilliseid kärpeid pidi tegema näiteks rahandusministeerium? Kas selle hulka on arvatud ka töötajate koondamine? Kui palju inimesi peab rahandusministeerium tuleval aastal koondama?\nKokku tuleb rahandusministeeriumi haldusalas koondada 419 ametikohta, sealhulgas siis ka maksu- ja tolliametist, statistikaametis, riigihangete ametist. Rahandusministeeriumist koondatakse 65 ametikohta. Osa on juba koondatud, protsess on hetkel käimas.\nMillise ministeeriumi tegevuskulusid vähendati kõige vähem?\nValitsuse prioriteedid kajastuvad osaliselt ka selles, milliste ministeeriumide tegevuskulusid vähendati kõige vähem. Need on kaitseministeerium, haridus- ja teadusministeerium ning siseministeerium.\nSuurim eelarve kogukasv ootab järgmisel aastal ees kaitseministeeriumi, keskkonnaministeeriumi, sotsiaalministeeriumi ning haridus- ja teadusministeeriumi.\nMillised suuremad projektid aastal 2009 peatatakse või hoopiski ära jäävad?\nKõik investeeringud, mida loodeti teha läbi Riigi Kinnisvara Aktsiaseltsi, on edasi lükatud.\nMis saab Tallinna-Tartu maanteel Mäost liikluse möödasuunamisest? Kas see projekt läheb edasi või on rahapuudusel „külmutatud“?\nTallinna-Tartu maantee on üldise teehoiukava kontekstis, 75 protsenti kütuseaktsiisist peaks minema teedele, seda pole muudetud, vahendid teede ehitamiseks on olemas.\nMis saab vee- ja kanalisatsiooniprojektidest, st Euroliidu rahast?\nKinnitan, et Euroliidu rahade kasutamist on eelistatud ka 2009. aasta riigieelarvet koostades. Samuti on arvestatud kaasrahastamisega seotud kuludega.\nKui palju Euroliidu rahast jääb veel kasutamata, st mille kasutamist on võimalik omaosaluse puudumisel veel edasi lükata, mille puhul võib nukralt tõdeda, et „rong on läinud“?\nEuroraha aastast 2004-2006 on vaja sel aastal ära kasutada. 2007. – 2013. aastaks ette nähtud summadega on veel aega. 2009. aastal kavatseme euroraha kasutada kokku 12 miljardit krooni. Maksimaalne kasutusaeg on 2015. aastani, peame selles perspektiivis asju korraldama.\nOlete arutanud koalitsiooniga, mis võiksid olla järgmise riigieelarve prioriteedid? Mis on Eesti arengueelised?\nUsaldusväärsus. Et kogu keerulises majandusolukorras säilitada eesmärgina eurole ülemineku kriteeriumide täitmine. See võib inimestele väga õõnes tunduda, et mis euro. Tegelikult on meie tulevik ikkagi eurotsoonis, et Eesti oleks igas mõttes elamiseks üks turvaline koht.\nPessimistid väidavad, et euro enne 2013. aastat ei tule.\nAga keegi ei võtagi selle peale mürki, et euro 2013. aastast tuleb. Praegu töötame selle nimel, et aastal 2011 oleks võimalik eurole ülemineku kriteeriumid täita.\nEelarve koostamise protsess käis küll nii, et igal nädalal uued maksud. Kuidas on võimalik töötada, kui meeskonnas on luik, haug ja vähk?\nEga lihtne ei olnud, aga kõik pole veel kaugeltki lõpetatud. 2009. aasta riigieelarve eelnõu peab veel ka Riigikogus heakskiidu pälvima.


Silja Paavle, 27. mai 2014 07:00\nKuumus on üks suuremaid ohte tervisele – rahvatervisespetsialisti Kaidi Rekkeri sõnul oli 2010. aasta erakordselt kuumal suvel suremus 11% suurem kui eelnevatel aastatel. Suurim oli suremuse tõus juulis, kui üle käis kaks kuumalainet.\nKaidi Rekker uuris 2010. aastat, kui suvel oli kaks kuumalainet, mõlemad juulis. Ta võrdles seda aega eelneva kolme aasta suvekuudega. Tulemus on mõtlemapanev: kui Eesti rahvastiku suremus on aastate kaupa olnud langustrendis, siis 2010. aastal tõusis see oluliselt ning oli eeldatust 11% kõrgem.\nKuumalainena käsitles Rekker perioode, kui ööpäeva maksimum-õhutemperatuur püsis üle 30 kraadi kauem kui kaks päeva. "Esimese, viiepäevase kuumalaine ajal, kui keskmine ööpäevane maksimumõhutemperatuur oli 31,5 kraadi, tõusis suremus 30,9%. Teise, neli päeva kestnud kuumalaine ajal, kui keskmine maksimaalne ööpäevane õhutemperatuur oli 31,2 kraadi, tõusis suremus 30,2%," nendib Rekker.\nSamuti oli suremus kõrgem lainele järgnenud päevadel.\nRohkem on ohustatud vanemad inimesed\nPeamisteks surmapõhjusteks statistika andmeil nimetab Rekker südame-veresoonkonna, hingamisteede ja peaajuveresoonte haigusi. "Kuid liigset kuumust seostatakse ka surmadega välispõhjustesse (nende hulka kuuluvad ka uppumised ja liiklusõnnetused)," lausub ta.\nSamuti on kuumalaine ajal märgata kiirabiväljakutsete arvu sagenemist, mis toob koormuse tervishoiusüsteemile.\nKaidi Rekker räägib paljudele uuringutele toetudes, et rahvastiku suremus kipubki suurenema väga külmade ja kuumade õhutemperatuuride ajal. Ekstreemtemperatuurid mõjutavad inimesi rohkem piirkondades, kus kuumalained on harvad nähtused. Ning nagu nendib Rekker: prognooside järgi suurendab linnastumine, rahvastiku vananemine ja kliima soojenemine suremust veelgi.\n"Seetõttu ongi see teema oluline, et välja selgitada erinevad riskitegurid ning ohustatud rahvastikurühmad, planeerimaks ennetustegevusi," lausub ta, et suurem osa kuuma ilma surmadest on ennetatavad.\nMida pikem on kuumalaine ja mida kõrgem temperatuur, seda kehvemini see inimestele mõjub. Rohkem ohustatud on vanemad inimesed ning naised. Ka peaksid end sel ajal jälgima inimesed, kes põevad kopsu- või kesknärvisüsteemihaigusi. "Vanurite puhul on oluline riskitegur teadmiste puudumine kuuma ilmaga seotud ohtudest, mistõttu ei oska nad ennast kõrgete temperatuuride eest kaitsta. Samuti mõjutavad nende vastupanuvõimet kuumusele haigused ja ravimid," nendib Rekker.\nPeale vanurite on ohustatud ka lapsed, sest nende keha termoregulatsioon on välja arenemata ja ülekuumenemisoht tekib kiiremini. "Eakamatel on termoregulatsioon aeglustunud, mistõttu on nemadki kuumadest temperatuuridest ohustatud," lausub Rekker.\nVeel võib tema sõnul välja tuua, et põhjapoolsetes linnades on suremus kõrgem kui Vahemere-äärsetes linnades. Ühe Chicagos tehtud uuringu järgi on kortermajades elavatel inimestel 2,5 ning viimase korruse elanikel 4,5 korda suurem oht surra.\nMilline temperatuur on siis tervisele hea? "Optimaalseks õhutemperatuuriks peetakse 17?30 kraadi, et tagada keha normaalne funktsioneerimine keha põhitemperatuuri ehk 37 kraadi hoidmisega. Eesti inimesele sobiva temperatuuri ülempiiriks peetakse 29 kraadi," ütleb Rekker.\nKiirabiarst: kuumus on kehale lisakoormus\n"Ilma soojenedes suureneb vajadus kiirabi järele sageli traumade tõttu," kinnitab kuuma ilma mõju tervisele ka Tallinna kiirabi peaarst Raul Adlas.\nTema sõnul on kuum õhk (nagu ka külm) organismile toimetulekuks lisakoormus, mis võib provotseerida immuunsuse langust või krooniliste haiguste ägenemist. See omakorda võib suurendada nendesse haigustesse suremise sagenemist. Adlase sõnul muutuvad inimesed kuumaga uljamaks – hüppavad vette tundmatus kohas ja jäävad autoroolis hajameelseks.\n"Kindlasti saaks just alkoholijoobes juhtunud liiklusõnnetusi vältida ning samal põhjusel toimunud enesevigastamisi ülemeelikuse tõttu."\nKrooniliste haiguste ägenemiste osas kuuma tõttu meditsiin veel väga palju teha ei oska.\nKuidas tunda ära kuumarabandust?\n• Kuumarabanduse tunnusteks on peavalu, nõrkus, südamekloppimine, nägemishäired, valud seljas, jalgades, vahel ka alakõhus. Võib esineda iiveldamist, oksendamist, kõhulahtisust, uimasust, minestamist ja tasakaaluhäireid. Kehatemperatuur võib tõusta üle 40 kraadi.\n• Raskel juhul võib tekkida lühiajaline teadvusekadu ja kergekujuline ühepoolne halvatusnäht jalgades või kätes.\n• Esmaabi hilinedes võib ka teadvus kaduda ja hingamine muutuda korrapäratuks.\nEsmaabiks vabasta rabanduse saanu riietest, et liigne soojus kehast eralduks. Kanna ta varju ja pane lamama (peaalus olgu kõrgem); teadvusetuse korral aseta ta külili.\n• Leia paik, kus õhk liigub – kerge tuul aitab organismi jahutada 38 kraadini, et ära hoida ajukahjustust. Anna kannatanule jahedat jooki, pane pea ja kaela ümber jahedad (mitte jääkülmad!) mähised. Võimalusel vala ta keha üle jaheda veega. Minestanud inimesele anna nuusutada nuuskpiiritust ja tõsta ta käed-jalad üles, vajadusel tee kunstlikku hingamist.\n• Ära jahuta kannatanut liiga kiiresti, sest vere ebaühtlase soojenemise ning jahtumise tõttu võivad tekkida vereringe- ja südamehäired.\nKuidas kuumal ajal toime tulla?\n• Unusta paksud ja tumedat värvi riided, mis neelavad soojust ja kust õhk läbi ei pääse. Pane selga heledad õhukesed riided, mis õhku kergelt läbi lasevad.\n• Pane pähe hele peakate (lastele ja tumedajuukselistele kohustuslik!).\n• Eelista varjulisi paiku.\n• Kui vähegi võimalik, säti asjatoimetused hommikusele ja õhtusele ajale. See kehtib nii linnainimestele nende argitegemiste juures kui ka – ja eriti – neile, kes kasvuhoones rassivad.\n• Ava aknad-uksed, et õhk ringi käiks. Päeval tõmba ka kardinad ette.\n• Joo palju vett või külma alkoholivaba jooki – et kuumarabandust vältida, tuleks palaval päeval ära juua isegi kuni 4–6 liitrit vedelikku.\n• Hoia lapsi otsese päikesekiirguse eest ja ära unusta nende nahale kanda tugeva päikesekaitsefaktoriga kreemi. Jälgi temperatuuri ka lapse vankri sees ja kindlasti ära jäta last autosse magama – autosalong kuumeneb üle ka siis, kui õues väga palav ei olegi.\nKuumus ja suremus maailmas\n• 2004. aastal oli Tšehhis keskmine liigsuremus kuumalaine ajal 13% ning Hollandis 12,1%.\n• 2003. aasta kuumalaine tõttu suri Euroopas üle 70 000 inimese. Järgmise kuumalaine ajal, 2006. aastal, tõusis suremus Prantsusmaal, Saksamaal, Hollandis, Itaalias ja Inglismaal.\n• 2007. aasta kuumalaine tõttu suri ainuüksi Ungaris üle 500 inimese.\n• Venemaal 2010. aasta augustikuu kuumalaine ajal suri inimesi veerandi võrra tavalisest rohkem. Enim inimesi suri Moskvas, kus kuumalaine vältas kõige kauem ja oli kõige intensiivsem. (Allikas: Kaidi Rekker)\nUudised 28. mai 2015 16:23\nÕhtuleht | Eesti uudised 26. juuli 2014 08:00\nÕhtuleht | Eesti uudised 7. juuni 2014 08:00\nÕhtuleht | Eesti uudised 27. mai 2014 07:00


Määratlus Mesentery. Mida Tähendab Sõna Mesentery?\nPõhiline / ravimit / Määratlus Mesentery\nMis on Mesentery:\nMesentery on inimkeha organ, mis koosneb kõhu (kõhukelme) sisemisest vooderdisest kahekordselt ja mille peamine ülesanne on säilitada soolestiku ja kõhu seina vaheline liit, lisaks võimaldab vere voolata sisikonnas.\nMesentery avastamine elundina oli alles lõplikult tõestatud ja avalikult välja kuulutatud 2017. aasta jaanuaris, teadustöö tulemusena, mida tegi teadlaste rühm Limericki Iirimaal, teaduslikus ajakirjas The Lancet Gastroenterology & Hepatology .\nVarem peeti mesentery ainult fragmenteeritud membraani, mis toimis seedetrakti sidemena. Uuringud on siiski näidanud, et tal on kõik anatoomilised omadused, mida on vaja liigitada elundiks: pidev ja ainulaadne struktuur .\nEsimesel kirjeldusel, mis tehti mesenteryle, on kirjutatud Leonardo Da Vinci 16. sajandi alguses.\nPeritoneumi - kus paikneb mesentery - peetakse inimkeha suurimaks membraaniks, mis vastutab nii kõhu kui ka sisikonna katmise eest.\nVõrgustiku tunnustamisega elundina on inimkehal nüüd 79 ravimit klassifitseeritud ravim.


Käsitsi kirjutatud tint kujundeid või teksti PowerPointi Office 365 muutmine - Office'i tugi\nKäsitsi kirjutatud tint kujundeid või teksti PowerPointi Office 365 muutmine\nPowerPoint for Office 365 PowerPoint iPadi jaoks PowerPointi iPhone’i jaoks Rohkem... Vähem\nVabakujulise tint Office kujundid, tekst või matemaatilise avaldise tinditõmmete paari liikuda.\nSamuti saate kritseldus slaidi pealkirja, pliiatsi abil. Kui te seda teete, pakub PowerPoint automaatselt tindi teisendamiseks standardteksti.\nNeed funktsioonid on saadaval Office 365 tellijadhttps://products.office.com/en-US/?ms.url=office365com Windows ja iOS-i.\nMatemaatika funktsiooni tint parajasti ainult Office 365 tellijate Windowsi jaoks.\nOn kaks sarnast võimalust tindi asendada.\nJoonistatud tint asendada, kasutades suvandit tint teisendamine\nJoonistage või kirjutage digitaalse tindiga.\nMenüü Joonista nuppu tint tekstiks, tint, kujunditvõi tint Math.\nKlõpsake soovitud lohistage ümbritsege tindijoonistus, mida soovite teisendada.\nTindi teisendatakse määratud ning Muuta oma tint nupp hüpikteatis teile rohkem suvandeid (tekstivälja või kujundi variatsioonid).\nValige nupp suvandite kuvamiseks:\nKoputage objekti, mida soovite.\nObjekti muutub, kuid jääb valituks. Nupp asendamine valikud kuvatakse uuesti:\nKorrake juhiseid 4 ja 5, kuni olete lahendada, klõpsake soovitud vormingut.\nMõned tindi valimine ja valige soovitud teisenduse\nValige tint, puudutades või kasutades Lasso valimine.\nNupp Teisenda teie tint hüpikteatis.\nValige teisenduse. Iga teisendamise valik punktina valitud objekti annab teile, kuidas näeks eelvaade. Koputage, et valida soovitud variant.\nTeisendada teie tint nupp teisendamine muude suvandite kuvamiseks puudutage – millest üks on algse tinditõmmete taastamiseks.\nNõuded tindi teisendamise suvandid\nNende teisendamine funktsioonide kasutamiseks peate sisse lülitama Office nutikad teenused:\nAvage mis tahes Office 365 töölauarakendus Windows, avage fail > Suvandid ja valige vahekaart Üldine vasakul navigeerimispaanil. Liikuge alla veidi ja teile kuvatakse Office nutikad services jaotises, kus te saate lubada või keelata, nutikad teenused.\nTint tekstiks teisendused, paremalt vasakule kirjutatavate keelte praegu ei toetata.\nToetatud keeltes täieliku loendi leiate tint tekstiks teisendamiseks toetatud keeltes .\nKirjutage pealkiri pliiatsiga\nPowerPoint Office 365 jaoks kord kuus kanalite: 1806 või uuem versioon pooleldi aastase kanali (sihitud): 1808 või uuem versioon pooleldi aastase kanali: 1808 või uuem versioonotsida teie Office'i versioon\nTindi teisendada teksti või kujundite slaidil kehas\nPowerPoint Office 365 jaoks kord kuus kanali: versioon 1804 pooleldi aastase kanali (sihitud): 1808 või uuem versioon pooleldi aastase kanali:1808 või uuem versioonotsida teie Office'i versioon\nPowerPoint for iOS Versiooni 2.19\nTint teisendamine matemaatika slaidi sisu\nPowerPoint Office 365 jaoks kord kuus kanali: 1901 või uuem versioon pooleldi aastase kanali (sihitud): pole saadaval veel pooleldi aastase kanali: pole saadaval veelotsida teie Office'i versioon\nWindows 10 versiooni 1511


Excel for Office 365 Word for Office 365 PowerPoint for Office 365 Mac-arvuti jaoks ette nähtud Excel for Office 365 Mac-arvuti jaoks ette nähtud Word for Office 365 Mac-arvuti jaoks ette nähtud PowerPoint for Office 365 Excel 2016 Word 2016 PowerPoint 2016 Excel 2013 Word 2013 PowerPoint 2013 Excel 2010 Word 2010 PowerPoint 2010 Excel 2007 Word 2007 Outlook 2007 PowerPoint 2007 Excel 2016 Mac-arvuti jaoks PowerPoint 2016 Mac-arvuti jaoks Word 2016 Mac-arvuti jaoks Rohkem... Vähem\nKujundite, piltide ja muude objektide saate rühmitada. Rühmitamise saate pöörata, pöörata, teisaldamine või nagu oleks tegemist üheainsa kujundi või objekti suuruse kõigi kujundite või objektide.\nUuemad versioonid Office 2010 Office 2007 Office for MacOs Veebirakendus\nNäpunäide.: Kujundi või pildi valimise korral lugege teemat kujundi või muu objekti valimine.\nPange tähele, et kui soovite Wordis Piltide rühmitamine, Murra teksti ridu suvand peab olema seatud millegi muuga kui number Tekstireale iga pilt, mida soovite rühmitada. Selle suvandi muutmiseks paremklõpsake iga pilti, klõpsake nuppu Murra teksti riduja valige siis kõike Tekstireale\nVahel juhtub, et soovite rühma mujale teisaldada, kuid jätta ühe kujundi või pildi praegusesse asukohta alles, või ühte kujundit olulisel määral muuta ilma muid samas rühmas asuvaid kujundeid muutmata.\nValige rühm, mille rühmitamist soovite tühistada.\nAinult ühe kujundi või pildi on märgitud. Veenduge, et teil on mitu kujundite või piltide valitud. Te ei saa kasutada tööriista rühma SVG ikoonid, nii, et need ei loe.\nKui kasutate Wordi ja proovite Piltide rühmitamine, Murra teksti ridu võib olla seatud Tekstireale. Paremklõpsake pildid, valige käsk Murra teksti ridu jaMuuda paigutus suvanditTekstireale kõike iga ühe pildi, mida soovite rühmitada.\nKujundite ja muude objektide rühmitamiseks klõpsake menüü Joonistusriistad alammenüü Vorming jaotises Korraldamine nuppu ja siis käsku Rühmita.\nPiltide rühmitamiseks klõpsake menüü Pildiriistad alammenüü Vorming jaotises Korraldamine nuppu ja siis käsku Rühmita.\nPärast üksuste rühmitamist saate endiselt eraldi valida ka rühmas oleva mistahes üksuse. Valige rühm ja seal oleva konkreetse üksuse valimiseks klõpsake seda.\nKõik rühma kuuluvad pildid või objektid peavad olema samas programmis. Eri programmides olevaid kujundeid, pilte ega muid objekte ei saa rühmitada.\nKujundite, piltide või objektide rühmitamise tühistamiseks (nt juhul, kui soovite rühma mujale teisaldada, kuid jätta ühe kujundi praegusesse asukohta alles, või ühte kujundit olulisel määral muuta ilma muid kujundeid muutmata) tehke järgmist.\nKujundite või muude objektide rühmitamise tühistamiseks klõpsake menüü Joonistusriistad alammenüü Vorming jaotises Korraldamine nuppu Rühmita ja siis käsku Tühista rühmitus.\nPiltide rühmitamise tühistamiseks klõpsake menüü Pildiriistad alammenüü Vorming jaotises Korraldamine nuppu ja siis käsku Tühista rühmitus.\nKujundite ja objektide taasrühmitamiseks klõpsake menüü Joonistusriistad alammenüü Vorming jaotises Korraldamine nuppu ja siis käsku Taasrühmita.\nPiltide taasrühmitamiseks klõpsake menüü Pildiriistad alammenüü Vorming jaotises Korraldamine nuppu ja siis käsku Taasrühmita.\nMärkus.: Nupp Taasrühmita pole rakenduses Word 2010 saadaval. Objektide taasrühmitamiseks valige kõik pildid, mida soovite uuesti rühmitada, ja klõpsake siis nuppu Rühmita.\nJoonis 1. Ülalolevas näites saab koos rühmitada sinise ruudu ja rohelise ringi. Sinist ruutu aga ei saa rühmitada koos sisu kohatäite („Klõpsake teksti lisamiseks”) ega pealkirja kohatäitega („Sisestage pealkiri”).\nMärkus.: Kui nupp Rühmita pole saadaval ka pärast kujundi, pildi või objekti nihutamist, otsige teavet PSS-i teabebaasist.\nKujundite või objektide rühmitamine\nLõigake rühmitatavad kujundid või muud objektid välja ja kleepige need joonistuslõuendile.\nValige kujundid või muud objektid, mida soovite rühmitada.\nKujundite valimise kohta lisateabe saamiseks lugege teemat kujundi või muu objekti valimine.\nIlma tekstita kujundite korral klõpsake menüü Joonistusriistad alammenüü Vorming jaotises Korraldamine nuppu ja siis käsku Rühmita.\nTekstiga kujundite korral klõpsake menüü Tekstiväljariistad alammenüü Vorming jaotises Korraldamine nuppu Rühmita ja siis käsku Rühmita.\nKui menüüd Joonistusriistad, Tekstiväljariistad või Vorming ei kuvata, siis veenge, et oleksite kujundi või mõne muu objekti valinud.\nLohistage rühmitatud kujundid või objektid joonistuslõuendilt ära.\nValige joonistuslõuend ja vajutage kustutusklahvi (DELETE).\nPärast kujundite või objektide rühmitamist saate endiselt valida ka rühmas oleva mistahes üksikkujundi või -objekti. Valige rühm ja seal oleva üksikkujundi või -objekti valimiseks klõpsake seda.\nEri programmides olevaid kujundeid ega muid objekte ei saa rühmitada.\nParemklõpsake igat rühmitatavat pilti ja seejärel osutage kiirmenüü käsule Teksti mähkimine.\nKlõpsake valikut Nelinurkselt või mis tahes muud laadi peale valiku Tekstireale.\nLõigake rühmitatavad pildid välja ja kleepige need joonistuslõuendile.\nPiltide valimise kohta lisateabe saamiseks lugege teemat kujundi või muu objekti valimine.\nKlõpsake menüü Pildiriistad alammenüü Vorming jaotises Korraldamine nuppu Rühmita ja siis käsku Rühmita.\nKui menüüd Pildiriistad või Vorming ei kuvata, siis veenduge, et oleksite pildi või mõne muu objekti valinud.\nLohistage rühmitatud pildid joonistuslõuendilt ära.\nPärast piltide või muude objektide rühmitamist saate endiselt valida ka rühmas oleva mistahes üksikpildi või -objekti. Valige rühm ja seal oleva üksikpildi või -objekti valimiseks klõpsake seda.\nEri programmides olevaid pilte ega muid objekte ei saa rühmitada.\nPildi ja tekstivälja rühmitamine\nParemklõpsake rühmitatavat pilti ja seejärel osutage kiirmenüü käsule Teksti mähkimine.\nLõigake rühmitatav pilt välja ja kleepige see joonistuslõuendile.\nLõigake rühmitatav tekstiväli välja ja kleepige see joonistuslõuendile.\nValige pilt ja tekstiväli, mida soovite rühmitada.\nPiltide ja tekstiväljade valimise kohta leiate lisateavet artiklist Kujundi või muu objekti valimine.\nLohistage rühmitatud pilt ja tekstiväli joonistuslõuendilt ära.\nPärast pildi ja tekstivälja rühmitamist saate endiselt valida ka iga rühmas oleva üksikobjekti ja seda muuta. Valige rühm ja seal oleva pildi või tekstivälja valimiseks klõpsake seda.\nPildile pealdise lisamine\nProgrammis Office Word 2007 saab pildile pealdise lisada ka ilma tekstivälja kasutamata. Tehke järgmist.\nParemklõpsake pilti ja seejärel osutage kiirmenüü käsule Lisa pealdis.\nValige soovitud suvandid (nt olemasolev tekst, pealdise paigutus ja valikuline nummerdus) ning klõpsake siis nuppu OK.\nNüüd saate pealdise valida ning muuta teksti ja tekstivormingut.\nLohistage rühm, mille rühmitamist soovite tühistada, joonistuslõuendile.\nIlma tekstita kujundite või muude objektide rühmitamise tühistamiseks klõpsake menüü Joonistusriistad alammenüü Vorming jaotises Korraldamine nuppu ja siis käsku Tühista rühmitus.\nPiltide rühmitamise tühistamiseks klõpsake menüü Pildiriistad alammenüü Vorming jaotises Korraldamine nuppu Rühmita ja siis käsku Tühista rühmitus.\nKui menüüd Joonistusriistad, Tekstiväljariistad, Pildiriistad või Vorming ei kuvata, siis veenduge, et oleksite kujundite, piltide või muude objektide rühma valinud.\nLohistage kujundid, pildid või objektid joonistuslõuendilt ära.\nSmartArt-pildi teisendamine üksikkujunditeks\nKui soovite anda oma SmartArt-pildi kujunditele viimistletuma ilme või kujundite suurust ja paigutust täpsemalt kohandada, teisendage SmartArt-pilt üksikkujunditeks.\nNB!: Kui olete SmartArt-pildi teisendanud üksikkujunditeks, ei saa neid enam uuesti SmartArt-pildiks teisendada. SmartArt-pildi teisendamise korral ei saa kujundeid automaatselt paigutada, samuti ei saa te enam kasutada menüüs SmartArt-riistad olevaid kujundus- ja vormingutööriistu (nt galeriid Paigutused, Muuda värve ja SmartArt-laadid. Selle asemel aga saate kujundeid vormindada menüüs Joonistusriistad olevate valikute abil.\nValige kõik SmartArt-pildil olevad kujundid.\nKõigi kujundite valimiseks klõpsake kujundit ja seejärel vajutage klahvikombinatsiooni CTRL + A.\nSelleks et teisendada SmartArt-pilt üksikkujunditeks, klõpsake dokumendis mõnda muud ala ja seejärel klõpsake menüü Avaleht jaotises Lõikelaud nuppu Kleebi.\nMärkus.: SmartArt-pildi kujunditeks teisendamise korral muudetakse iga üksikkujund rühmitatud kujundiks. See tähendab, et pildi kleepimisel rühmitatakse iga SmartArt-pildil oleva kujundi puhul kaks kujundit – üks kujund teksti ja teine geomeetrilise vormi jaoks. Kui SmartArt-pildil olnud kujund ei sisaldanud teksti, võidakse sellesse kujundisse teksti sisestamisel kuvada teistest kujunditest erinev font või tekstisuurus.\nKujundite või objektide taasrühmitamine\nLohistage uuesti rühmitatavad kujundid või objektid joonistuslõuendile.\nKui olete SmartArt-pildi teisendanud üksikkujunditeks, pole võimalik neid uuesti tagasi SmartArt-pildiks teisendada ega uuesti rühmitada.\nIlma tekstita kujundite või muude objektide uuesti rühmitamiseks klõpsake menüü Joonistusriistad alammenüü Vorming jaotises Korraldamine nuppu ja siis käsku Taasrühmita.\nTekstiga kujundite uuesti rühmitamiseks klõpsake menüü Tekstiväljariistad alammenüü Vorming jaotises Korraldamine nuppu Rühmita ja siis käsku Taasrühmita.\nKui menüüd Joonistusriistad, Tekstiväljariistad või Vorming ei kuvata, siis veenduge, et oleksite kujundite, piltide või muude objektide rühma valinud.\nLohistage uuesti rühmitatud kujundid või objektid joonistuslõuendilt ära.\nLohistage uuesti rühmitatavad pildid või objektid joonistuslõuendile.\nValige mõni pilt või objekt, mis varem kuulus rühma.\nKlõpsake menüü Pildiriistad alammenüü Vorming jaotises Korraldamine nuppu Rühmita ja siis käsku Taasrühmita.\nKlõpsake vahekaardil Vorming või Pildivorming ja seejärel klõpsake käsku Rühmita > rühm.\nKujundite ja objektide rühmitamiseks valige menüü Kujundi vormindamine uuesti Rühmita > Taasrühmita.\nPiltide uuesti rühmitamiseks valige menüü Pildiriistad vorming nuppu Rühmita > Taasrühmita.\nOffice Online ei toeta objektide rühmitamine.


KATUS NR. 1-2012\nIlusad ilmad ja päike on meid juba mõni aeg hellitanud. Esimesed töövõidudki kätte saadud ning katusevahetuse hooaeg on täies hoos. On meeldiv näha tulemusi ja uuringuid mis kõik väidavad sarnast - meid ootab ees tõsine kivikatuse aasta!\nMonier pakub oma partneritele ja klientidele sel aastal hulgaliselt üllatusi! Meie tootevalikust leiab uusi kive, Kiiu tehase toodangusse on lisatud uue Protector pinnaviimistlusega katusekivi, meil on uudiseid aluskatete, turvavarustuse ja teenuste osas! Kuna tunneme vastutust turu arengu suhtes oleme omale eesmärgiks võtnud ka veel suuremahulisema koolitamise nii katusekivide, turvavarustuse kui aluskatete alal. Samuti oleme pannud õla alla ka seadusloomesse, kus meie tehniliste inseneride teadmised ja kogemused väga hinnatud on.\nSelle kevade hitiks on kujunenud Est-Stein Protector katusekivi ning teenus kus pakume oma klientidele võimalust hinnata ära maja katusekonstruktsioon. Seda kõike tasuta. On tõesti meeldiv näha, et inimesed oma maja eest hoolt kannavad ja on otsustanud oma vana eterniitkatuse kivikatuse vastu välja vahetada. Hea valik!\nSoovin kõigile edu ja tegusat katusehooaega!\nMonier Baltikumi Tegevjuht\nEestimaa parim katusepaigaldaja on valitud!\nSelleaastane finaal oli koopia eelmise aasta pingetest, kuna objekte laekus võistlusele palju ning võidu peale rebimine oli tihe ja põnev. Esikoha omanik vahetus iga minutiga ning lõpuks oli selge: võidukarika eest võitlevad kaks hinnatud katuseehitajat.\nSeitsmest spetsialistist koosnev žürii valis alustuseks välja lõppvõistlusele pääsenud 5 finaaltööd. Nominentide edasine saatus sõltus nüüd vaid Monier Partner-Ehitajate ja žürii häältest. Finaali jõudsid ...\nTarkust katuste renoveerijatele\nKivikatus on majale parim kaitse ning praktiliselt kõikide majade konstruktsioonid võimaldavad kivikatust paigaldada.\nMõnikord puutuvad ehitajad kokku müüdiga, et kivikatus on raske ning kindlasti ei pea maja konstruktsioon sellisele raskusele vastu. Uurisime lähemalt müüdi tagamaid ning anname omapoolse selgituse tegelikkusest.\nEst-Stein Protecor - samblavaba ning muretu elu!\nEst-Stein Protector katusekiviKatusekivi ainulaadne pinnaviimistlus hoolitseb ...


Kuidas ennetada kiusamist juba lapseeas?\t- meiemaa.ee\nViimasel ajal on kiusamisele meedias palju tähelepanu pööratud, enamasti räägitakse küll kiusamisest kooliealiste laste vahel. Kuid selleks, et luua positiivsem suhtluskeskkond nii kooli- kui ka täiskasvanueas, on vaja käitumismudelite kujundamisega tegeleda juba eelkoolieas.\n2012. aasta veebruaris liitus Kuressaare Pargi Lasteaed Saare maakonnast pilootlasteaiana kiusamisvastast käitumiskultuuri kujundava programmiga „Kiusamisest vaba lasteaed“. Kõnealune programm on väljatöötatud Taanis ning sealsetes lasteaedades kasutusel alates 2007. aastast. Eestis on metoodika maaletoojaks MTÜ Lastekaitse Liit ning esimesed lasteaiad hakkasid sellega tegelema 2010. aastal. Projekt on tunnustatud Haridus- ja Teadusministeeriumi poolt ning tihedalt seotud 2008. aastal jõustunud koolieelse lasteasutuse riikliku õppekavaga nii õpikäsitluse kui temaatika poolest. Loomulikult tegeletakse sotsiaalsete suhete kujundamisega lasteaias ka ilma selle programmita, aga antud metoodika annab järjepidevuse, spetsiaalsed võtted ja väärtuslikud metoodilised materjalid. Seoses programmi laienemisega korraldas Kuressaare Pargi Lasteaed tutvustavad õppepäevad Saare maakonna teistele lasteaedadele. Lasteaednike huvi oli suur, ühele päevale ei mahtunud kõik huvilised ära, mistõttu tuli korraldada kaks õppepäeva.\nSallivus, austus, hoolivus, julgus\nMetoodika tegeleb kolme olulise sihtgrupiga: lapsed, lasteaiaõpetajad ja lapsevanemad. Programm „Kiusamisest vaba lasteaed“ kujutab endast neljale põhiväärtusele – sallivus, austus, hoolivus, julgus – tuginevat metoodikat. Programm keskendub positiivsete suhete loomisele ja kiusamise ennetusele. Kiusamine ei ole ainult konkreetsesse konflikti sattunud laste probleem, vaid kogu lasterühma käitumiskultuuri küsimus. Konfliktis ei osale ainult kiusajad ja ohvrid, vaid on veel passiivsed pealtvaatajad. Kui laps näeb oma rühmas, et kedagi kiusatakse, aga keegi sellesse ei sekku, hakkab ta seda normaalseks käitumiseks pidama. Niiviisi määravadki just kõrvaltvaatajad ja grupis valitsev sallivus või sallimatus selle rühma meelsuse. Programmi üheks eesmärgiks on tegeleda passiivsete pealtvaatajatega, et nemad sekkuksid, kui näevad kiusamist. Tähtis on, et laste vahel tekiks üksteist arvestav ja kaasav käitumiskultuur – see tähendab, et lapsed teaksid, kuidas omavahel hästi läbi saada ning kuidas konflikte lahendada. Ei saa lastelt, nagu ka täiskasvanutelt, nõuda, et kõik on kõigiga sõbrad. Küll aga saame õpetada olema sõbralik ja hooliv.\n„Kiusamisest vaba lasteaed“ metoodikas toimuvad iganädalased lastekoosolekud. Istutakse ringis ja arutletakse mõne lasteaiaelus ette tuleva olukorra üle. Vestluste läbiviimise lihtsustamiseks on välja töötatud erinevaid situatsioone kujutavad pildid ehk teemakaardid. Nende alusel suunatakse lapsi arutlema olukordade ja tunnete üle ning vastavalt nendele lahendusi leidma. Projekti sümbol on lilla mängukaru – Sõber Karu. Karu on pehme, armas ja turvatunnet tekitav mänguasi. Lapsed saavad karusid kasutada mängukaaslastena, lohutajatena, märkajatena ning kõnelejatena, kui laps ise ei julge mõnest ebamugavast situatsioonist või oma tunnetest rääkida. Programmiga käib kaasas üks suur karu õpetajale ja väikesed karud igale lapsele. Lapsed mõtlevad kodus koos vanematega oma karukestele nimed. Lasteaias nuputatakse karudele „kodud“, kus nad ühise perena elama hakkavad. Karusid kasutatakse lastekoosolekutel, kus need on omamoodi märguandeks, et juttu tuleb kiusamise ennetamisest, seetõttu nimetatakse vestlusringe „karude koosolekuteks“. Üheks lõbusaks metoodiliseks võtteks on veel massaaž, mida lapsed teevad üksteisele seljale õpetaja poolt ettenäidatud käte liigutuste ja lastepärase jutukese saatel. Massaaži idee põhjenduseks on see, et keda puudutatakse, seda ei kiusata. Kui keegi lastest ei soovi, et talle massaaži tehakse, siis seda soovi ka austatakse.\nKäitumismustrid ei muutu kiiresti, seepärast peaksid lasteaed ja kodu tegema koostööd. Kui lastekoosolekutel lapsed arutlevad mõne teema üle, siis õpetajad kirjutavad laste mõtted üles suurele paberile. See leht riputatakse rühma üles, et ka lapsevanemad näeksid, millest on vesteldud ja saavad lastega kodus samadel teemadel rääkida. Lapsevanemad võiksid kodus vestelda erinevatest situatsioonidest, mis lasteaiapäeva jooksul tekkinud ning leida üheskoos lahendusi. Täiskasvanud on lastele oma käitumisega eeskujuks ning peaksid järgima põhimõtet, et teistest lastest ja nende vanematest ei tohiks laste ees negatiivselt rääkida. Täiskasvanute positiivsed hoiakud kanduvad edasi lastele, mis võivad paljuski mõjutada laste omavahelisi suhteid edaspidi.\nPraeguseks on programmiga tegelenud õpetajad Kaire Nelis, Kristina Kalf, Kai Jürlau, Hille Arro ja Talvi Randjõe tulemustega rahul. Õpetajad Kaire ja Kristina toovad programmi tugevustena välja kindlat metoodikat, süsteemset teemakäsitlust, tegelemist kogu grupiga ja tähelepanu pööramist passiivsetele pealtvaatajatele. Tulemustena on näha, et laste sõnavara on laienenud, nad oskavad nii enda kui teiste emotsioone sõnastada, paranenud on analüüsioskus ja probleemsetele situatsioonidele lahenduste leidmise oskus. Õpetajad Kai ja Hille toovad välja programmi tugevustena järjepideva teemakäsitluse, lastesõbralikud õppevahendid ning hea võimaluse tegeleda üksteise mõistmise, tolerantsuse ja tundekasvatusega. Nad soovitavad seda programmi kõigile, sest valesti ei saa midagi minna. Kui õpetaja ise usub sellesse, mida ta teeb, siis selle meetodi kasutamine viib sihile.\nMTÜ Lastekaitse Liidu koolituskeskuse juhataja ja „Kiusamisest vaba lasteaed“ projektijuht Liivia Tuvike rääkis, et 2012. aasta lõpuks on igas maakonnas üks lasteaed, kes on metoodikakeskuseks, et olla valmis projekti „Kiusamisest vaba lasteaed” üldiseks laienemiseks 2013.-2014. aastal. Saaremaal on metoodiliseks keskuseks Kuressaare Pargi Lasteaed. Praeguseks on projektiga liitunud üle Eesti 43 lasteaeda, kaasates 87 lasterühma ja ligikaudu 2088 last vanuses 2-7 aastat. Lisaks lasteaedadele on plaanis selle programmi laienemine ka koolidesse. Selle jaoks töötati välja spetsiaalselt koolile mõeldud metoodilised materjalid.


Uuring: Eesti ettevõtted on hädaolukorras valmis toidu kättesaadavust tagama – Külauudised\nRiskikohtadena näevad ettevõtted elektri ja kütuse kättesaadavuse tagamist. “Näiteks katkestavad kuni seitsmepäevase elektrikatkestuse ajal tegevuse kuni 43% kaubandusettevõtetest ja kuni 55% tootmisettevõtetest. Kütust jätkuks kolmandikul kaupmeestest ja pooltel tootjatel viieks kuni kaheksaks päevaks – tankimisvõimaluse puudumisel võib tekkida probleeme toidu transportimisega,” rääkis Eesti Uuringukeskus OÜ projektijuht Jon Ender.\nVabatahtlikult on hädaolukorras valmis toitu tasuta ära andma pooled toidutootmisettevõtted ja üle 60% kaubandusettevõtetest. Hinnanguliselt 46% tootmisettevõtetest saaksid hädaolukorras toiduainete tasuta ära andmise korral oma tegevuse ümber korraldada, mõned ettevõtted (5%) saavad vajadusel tootmisvõimsust ka tõsta, et oleks võimalik teostada ka tavapäraseid tarneid klientidele.\nUuringus osales 400 ettevõtet, neist 240 toiduainete ja mittealkohoolsete jookide tootjad ja 160 vastavad kaubandusettevõtted. Põllumajandusministeeriumi tellimusel viis uuringu läbi OÜ Eesti Uuringukeskus.\nUuringu raportit saab lugeda siit: http://www.agri.ee/public/juurkataloog/UURINGUD/2013/uuring-2013-kriisivaru.pdf\nMuud materjalid toiduvarusid puudutava kriisireguleerimise kohta: http://www.agri.ee/kriisireguleerimine/\nEelmine Eelmine postitus: Mari rahvalaulud ja tantsud homme Võru folkloorifestivali tantsutoas Haanjas\nJärgmised Järgmine postitus: Maksu- ja tolliamet avas Viljandis maakondlike strateegiaseminaride sarja


Ärge kartke kujutlusvõimet! — Sirp\nÄrge kartke kujutlusvõimet!\nKahtlemata on Haruki Murakami „Kafka mererannas” kirjandus, mis meeldib paljudele. Seejuures peab olema ettevaatlik, et mitte lasta „Kafkal mererannas” endale meeldida valedel põhjustel. Haruki Murakami, Kafka mererannas. Tõlkinud Kati Lindström. Varrak, 2008. 588 lk.\nHaruki Murakamit peetakse üheks euroopalikumaks tänapäeva jaapani autoritest. Ja seda nii heas kui halvas: ühelt poolt on tema loomingule pandud süüks liigset kergust ja popkultuuri-mõjulisust, teiselt poolt aga toodud esile kirjaniku oskust kasutada ära lääne kultuuripärandit ning luua nõnda mingi uus, aga sügaval sisimas ikkagi eht-jaapanlik kirjandussüntees.\nKui see nii on, siis on „Kafka mererannas” nii kõige selle, mida Murakamile süüks on pandud, kui ka selle, mida tema loomingus on esile tõstetud, suurepärane näide. Esinevad ju selles ligi 600 leheküljega romaanis lääne kultuurist ja ajaloost võetud teemad, aga ka Jaapani vaimulaadi ja selle kujunemislooga seotud probleemid, rääkimata muidugi põhilisest ja üldinimlikust narratiivist.\nTeoses on olemas tänapäeval popikoonide staatusesse tõusnud mõisted, kujundid ja inimesed – tipnedes Lääne popkultuuris keskse staatuse omandanud natsionaalsotsialistlike kurjategijatega, antud juhul Adolf Eichmanniga –, puudu pole ka sügavamõttelistest, intiimsetest ja kohati hermeetilistestki arutlustest selle üle, mida tähendab olla inimene.\nMida „Kafka mererannas” endast siis kujutab? Kas autori püüet meeldida üheaegselt nii jaapanlastele kui läänlastele, nii kriitikutele kui lugejatele? Või on tegu varjatud kapitalismikriitikaga? Või on see hoopiski hommage Franz Kafkale? Või on tegu hoopis millegi kolmandaga?\nVaatamata raamatu mastaapsusele ja teemade mitmekesisusele, on „Kafka mererannas” mõnes mõttes siiski „tavaline” Murakami romaan – kui nii kõlbab öelda. Selle ühe peategelase, 15aastase Tamura Kafka mured on kodust ärajooksmise ja mõrvakahtlustuse kõrval üsna võrreldavad „Norra metsa” Toru Watanabe omadega. Või mõneti isegi „Lõuna pool piiri, lääne pool päikest” Hajime muredega – vähemasti selles osas, mis puudutab viimase romaani algust ning peategelase lapsepõlve ja murdeiga.\nKui võtta „Kafka mererannal” lühidalt kokku, paeluvad Murakamit ka selles romaanis puberteediea ja täiskasvanuks saamise probleemid, mille keskmes asub muidugi – üllatus, üllatus! – seksuaalelu. Kuid loomulikult ei oleks Murakami nõnda kõrgelt hinnatud autor, kui ta taandaks inimese vaid sugutungile. Pigem püüab ta leida sissepääsu noore mehe hingeellu ning avada salamõtteid ja -tundeid, mida lääne kultuuris tavaliselt keegi vabatahtlikult enda kohta välja ei räägi ja idas ilmselt veelgi vähem. Nii leidub romaanis kauneid ja järele mõtlema ajendavaid lõike, kus Tamura mõtiskleb elu, iseenda tähtsuse või tähtsusetuse üle või arutleb neil teemadel oma sõbra Oshimaga ning püüab kuidagigi muuta olemasolu enda jaoks talutavamaks ja mõistetavamaks.\nSamas veeretab just autor ise absurdi raskeid rahne nii Tamura kui teise peategelase, nooruses toimunud kummalise õnnetuse tõttu lolliks jäänud vanamehe Nakata teele. Tamura, kes on kodust ärajooksmisega just võtnud oma saatuse iseenda kätesse, leiab end ühel ööl võõra verega määritult metsast – langetõvehoog, tumedad jõud? Ei tea. Vanamees Nakata, kes teenib leivakõrvast ja sisustab oma tühje päevi kadunud kasside otsimisega, satub aga vastamisi mehega, kes tutvustab end Johnny Walkerina ja palub end ära tappa, või hiljem valges ülikonnas tüübiga, kes ütleb, et tema ongi kolonel Sanders, omanimelise kiirtoiduketi loonud, tegelikult 1980. aastal surnud härrasmees. Et tegelaskuju – ja tema kaudu ilmselt ka Ameerika kiirtoiduketti – karikeerida, on kolonel Sandersil romaanis kupeldaja kummaline roll…\nSelliselt suunab Murakami lugejat mõtlema väljaspool igapäevase ja harjumuspärase loogika piire. Justkui järk-järgult, iga leheküljega üha julgemalt talutab kirjanik lugejat eemale argireeglitega paika pandud maailmast ning kehtestab uusi, teistsuguseid reegleid. Kui neid üleüldse reegliteks nimetadagi saab. Aga sellest allpool…\nKirjeldades maailma küll igapäevasest veidrama ja üleloomulikumana, on Murakami väga üksikasjalik ka argireaaliatesse puutuvas. Autor peaaegu et sukeldub süvitsi massikultuuri(tuse) erinevatesse fenomenidesse. Kirjeldades igal sammul paistvaid kohviku-, supermarketi-, kaubamaja- ja kiirtoidukettide silte ja pillates nende nimetusi, loob ta kummalise õhustiku, mis tekitab tunde, et romaanis esinevad kohad võiksid asuda ükskõik kus. Ükskõik millisel mandril, ükskõik millises riigis. See õhustik ei ole selgelt defineeritav ebamugavusena. Pigem jääb mulje, et seda laadi keskkonnas tegutsevad inimesed näivad just eelistavat mugavust ning sõnades väljendumata esitab autor küsimuse, mis hinnaga see on saavutatud.\nMõeldes sellelegi, et romaan viib noore Tamura tänapäeva urbaniseerunud elulaadi arvestades väga elitaarsetesse kohtadesse nagu metsaüksinduses paiknev palkmaja (kui tüüpiline on selline koht, kus „vaikust on võimalik kõrvaga kuulda” Jaapanis või ka tegelikult Euroopas?) või vanas jaapani stiilis villas paiknev eraraamatukogu.\nNeed kohad vastanduvad kõikjal ümbritseva massimaailmaga. Ning ka nende kohtadega seotud inimesed vastanduvad standardsete, korralike kodanikega. Raamatukogu juhataja on nooruses traagiliselt oma armastatu kaotanud ning seejärel elust teatud mõttes eemaldunud või tagasi tõmbunud naine. Tamura sõber ja omamoodi kaitseingel Oshima, kelle surfipoe omanikust vennale kuulub metsatare, on aga androgüün, mis vähemalt osaliselt seletab romaani alguses noormehena välja ilmuva tegelase ütlust, et ta on eriline inimene.\nKuigi need tegelased on kõik tähendusega, autori poolt ilmselgelt hoolega läbi mõeldud ja sugugi mitte juhuslikud, mõjuvad ometi veidralt ja kipakalt. Ühest küljest tuleb muidugi arvestada, et Murakamit huvitab maagiline realism. Nagu raamatu tõlkija Kati Lindström järelsõnas ütleb, kujutab „Kafka mererannas” endast „ühenduslüli realistlikuma „Norra metsa” ja Murakami fantastiliste teoste vahel”. Kuid on siiski veider lugeda juba teist jaapani autori sulest ilmunud raamatut sugudevaheliste piiride hägustumisest, veidratest peresuhetest, nihestunud hingelaadiga isiksustest või inimestest, kelle olemasolu kuni romaani lõpuni üleüldse kaheldavaks jääb.\nNimelt on kõik mainitud teemad ja probleemid olemas jaapanlanna Banana Yoshimoto menuteoses „Köök”, mis ilmus Jaapanis 1988. aastal ja eesti keeles 2003. aastal. Tõsi, „Köök” on oma 120 hõredalt trükitud leheküljega Murakami romaani kõrval muidugi vaid lühijutt, kus keskendutud peamiselt toidukultuurile ning söögivalmistamise teraapilisele jõule. Peategelase isa, kellest on soomuutmisoperatsiooni järel saanud ema, lisab vaid vürtsi ja segadust – erinevalt Murakami Oshimast temast suurt sümbolit ei kujune.\nViimane juhib lugeja tähelepanu tõsiasjale, kuivõrd kinni on moodne ühiskond stampides ning kuidas nende stampide vastu võideldakse veelgi jõulisemate ja nürimeelsemate stampidega. Selles osas on väga vaimukas lehekülgedel 215–223 esinev kirjeldus kahe naisõiguslase külaskäigust vanamoodsasse raamatukokku ja nende kokkupõrkest ootamatu olendi – androgüüniga.\nHaruki Murakami romaanis esineb seega tõepoolest teemasid, mida võib tõlgendada püüdena meeldida massidele – eeldusel, et massidele meeldib massiühiskonna ja -mentaliteedi kriitika. Kuid Murakami romaan sisaldab ka üksjagu intellektuaalsust, järele- ja kaasamõtlemist nõudvaid arutelusid ning lihtsalt kaunilt kirjeldatud meelisklusi ja olukirjeldusi, et võib kindlalt väita – „Kafka mererannas” ei ole massikirjandus. Kahtlemata on ta küll kirjandus, mis meeldib paljudele – kes küll peavad varuma aega ja kannatust süvenemaks Murakami loetava, aga sugugi mitte nii kergesti omandatava stiili ja sisuga. Kuid seejuures peab olema ettevaatlik, et mitte lasta „Kafkal mererannas” endale meeldida valedel põhjustel.\nKui Murakami kirjeldab Jaapani üha anonüümsemaks muutuvaid linnu ja inimesi, siis ei ole tegu mitte lihtlabase kapitalismi- või massiühiskonnakriitikaga. Pigem on see ikkagi seisundi – eelkõige hingelise ning seetõttu eelkõige individuaalse seisundi kirjeldus. Linnamaastikud on sümbolid, seejuures mitte eriti keerukad.\nNõnda saab isegi romaani teine peategelane, lihtsameelne Nakata aru, et ühiskond pole päris selline, nagu ta võiks olla. Vana mees kogeb valu ja kannatusi ning vastab neile, lastes käiku iseendalegi mõistmatuks jäävate müstiliste relvade arsenali: taevast sajab makrelle ja kaane ning mingil viisil, mida autor lõpuni ära ei seleta, on see seotud Nakata õiglustundega. Ajukahjustatud mees ei oska selgitada valu ja piinade põhjust ega öelda, miks osa inimesi tahab teistele kurja. Küll aga tunnetab ta intuitiivselt, kui midagi on valesti. Tõsi, tema reaktsioonid on sellised, mida ei soovitaks kodus järele proovida, kuid impulss on õige.\nKas Nakata on Murakami jaoks vahest prohvet? See oleks ilmselt romaani liigvägivaldne tõlgendus, kuigi kohati jääb mulje, nagu arvaks noor autojuht Hoshino nii: viimane abistab vanameest, püüdmatagi mõistma viimase motiive. Kas usu jõud? Iseasi muidugi, millise usu, sest Hoshino ütleb selge sõnaga, et Nakata meeldib talle, kuna ta on üsna „vanaisa moodi. Välimuselt või jutu segasuse poolest või…” (lk 239).\nKuid usk usuks. Küll aga pole liiast öelda, et kui romaanis tsiteeritakse Goethet, kes ütles, et kõik siin maailmas on metafoor, siis on vaieldamatult metafoor ka Nakata ise. Mille metafoor, see jäägu muidugi iga lugeja enda otsustada.\nÜleüldse on mõttelõngu, tsitaate kuulsatelt filosoofidelt ja vanakreeka tragöödiatest romaanis massiliselt. Neid on siia kuhjatud lademetes ning mitte kõik ei kanna endas vihjeid autoritele või algupärale. Selliselt pole ka ime, et Murakami lausub oma kodulehel romaani kohta antud intervjuus, et teoses sisalduvad „mõistatused toimivad lahenduse osadena”*. Kui autor ei anna selle lugejale just vabu käsi teoses peituvate seoste tõlgendamiseks, siis vähemasti ütleb ta seda, et vaid lugeja kujutlusvõime on see, mis seab teose mõistmisele piirid.\nAutori sõnade üle järele mõeldes võib nentida, et tegelikult ei püüagi ta mitte juhtida lugejat tavaarusaamadest oma arusaamade, iseenda kehtestatud uute reeglite järgi toimiva maailma poole. Selle asemel püüab ta kergitada loori kogu näiliku reaalsuse pealt ja näidata, et reeglid on täpselt sellised, nagu meie kujutlusvõime neid meile ette kirjutab. Ning kujutlusvõime on oluline asi, sest see nõuab meilt ka vastutusvõimet, kuid ütleb sedagi, mis on romaani lõpus kirjas Tamura sõbra surfarist venna T-särgil: „NO FEAR”.\nPS! Ning muidugi on „Kafka mererannas” ka kummardus Franz Kafkale, kelle tegelaskuju liigub samuti varjatud kujul romaanis ise ringi nime all „Noormees, keda hüütakse rongaks”. Kavka tähendab tšehhi keeles küll hakki, kuid ühed vareselised kõik…


Nokk kinni, saba ka kinni — Sirp\nNokk kinni, saba ka kinni\nJüri Ojaveri „Enesevaatluse kabel“ Karepal.\nKunst vajab toimimiseks nii rahvusvahelist suhtlust kui ka sisemaist kunstivõrgustikku. Isegi Eesti suurusega maal, kus kiiretel autodel pole mingit mõtet – vaevalt saad hakata kiirust arendama, kui juba on riigipiir vastas, nagu on kunagi öelnud arhitekt Vilen Künnapu –, ei ole normaalseks kunstieluks kahest suure(ma)st tõmbekeskusest küllalt. Iseäranis kui rääkida nüüdiskunsti võtmes ja mõelda eelkõige selle adekvaatse vastuvõtu peale. Peredvižniklikud väljasõidud on (vähemalt Eestis) ka praegu vajalikud, nagu tõestas EKKMi „deterritorialiseerimisprojekt“ möödunud sügisel ja sel kevadel, kuid ühekordsed süstid toovad tahes-tahtmata tähelepanu pigem süstijale ja süstile endale, süstitavale pakuvad vaid väikest leevendust, tervenemisest pole mõtet rääkidagi.\nPäris lootusetu olukord ei ole, sest linnagaleriid tegutsevad Tallinna ja Tartu (otseselt linnagaleriid kui sellist seal ei ole, aga kunstiinstitutsioonidega on ülikoolilinn hästi kaetud ning nüüdiskunstielu viimastel aastatel aktiveerunud) kõrval pea kõigis suuremates maakonnalinnades: Haapsalus, Pärnus, Võrus, Viljandis, Jõhvis, Rakveres, Kohtla-Järvel (küll ümber nimetatud põlevkivimuuseumi Valgeks Saaliks). Nende kõrval täidavad samalähedast otstarvet kultuurikeskuste galeriid Valgas, Kärdlas, Türil, Luunjas jm, oma kurssi ja head taset hoiab Kondase keskus Viljandis, pluss kunstikoolide galeriid ja eraalgatuslikud, kuid (ilmselt) seda aktiivsemad näituspaigad, nagu Saaremaa Kunstistuudio, Raplamaa Kaasaegse Kunsti Keskus, Mooste külalisstuudio (MoKS), Seto ateljee-galerii Obinitsas, Voronja galerii, Tõrva Kammersaal jt. Lõpuks, kuid sugugi mitte vähem tähtsana ka muuseumides korraldatavad kunstinäitused, iseäranis kui need muuseumid või nende filiaalid on kunstnikega seotud.\nKahjuks aga jõuab sellest märksa pikemast nimestikust nüüdiskunstiportaalidesse väike osa. Asi pole mitte ainult galeristide-korraldajate tagasihoidlikkuses, pigem selles, et nad mitte ainult ei ole endale selgeks teinud, millist kunsti nad näidata tahavad, vaid ilmselt pole nad üldse selle peale mõelnud, mida nüüdiskunst ja selle eksponeerimine tähendab. Või on nad juba oma eesmärgis tegevust kitsendanud nii-öelda oma kunsti ja kunstnikega, nagu võib lugeda Rakvere Galerii veebilehelt.\nTeiste hulgast esilekerkivate näitusepaikade, nagu Haapsalu Linnagalerii, Luunja Meie Aja Kangelase galerii, Saaremaa Kunstistuudio, Võrumaa muuseumi, Mooste Külalisstuudio, Paldiski Amandus Adamsoni majamuuseumi või Sagritsa Kalame talumuuseumi, kui tuua näiteid, taga on eelkõige entusiastliku galeristi pühendunud töö. Rahalist või õigemini rahatut külge ei saa ega tohi ka kõrvale jätta, sest pühendunud töö eest peab väärilist palka saama, tagada tuleb tööde transport, korralik installeerimine, haridusprogramm ja kindlasti esineva kunstniku tasu. Kui haldusreform on mõeldud inimeste paremaks teenindamiseks, siis ei tohi ka kultuuriline (kunstiline) teenindamine kuidagi kõrvale jääda.\nTark institutsioon ei mõtle mitte ainult eksponeeritava, vaid ka potentsiaalse publiku peale. Nüüdiskunsti peale publik kohale ei tõtta. Kuid publikut saab kasvatada ainult heade nüüdiskunsti näitustega. Natuke nagu nokk-kinni-saba-lahti olukord. Kui saaks aga kätte selle vaat et olematu hetke, kui nokk on kinni ja saba ei ole veel lahti, küll siis edasi saab.


40 arhitektuuriliselt põnevat paika Tallinnas avavad tasuta oma uksed - news\nOpen House’i eesmärk on anda võimalus astuda sisse oma kodulinna majadesse ja paikadesse, kuhu muidu ei pääse ning heita pilk linnale täiesti uue nurga alt - või uuest kõrgusest. Ekskursioonid viivad läbi ja tutvustavad hooneid vabatahtlikud arhitektuurihuvilised giidid ning laupäeval toimub ka kolm eksklusiivset ekskursiooni, mille teevad kaasa arhitektid ise: Vilen Künnapu Radisson Blu Sky Hotelis, Mattias Agabus Ülemistel Öpiku majas ja Ove Oot Kopli liinide arendusel.\n"Programm on läbilõige linnast - on nii kontoreid, muuseume, kirikuid, parke kui surnuaedu ja loomulikult ka kodusid, mis oma uksed avavad. Pirita teel saab vaadata arhitekt Irina Raua loodud kortermajas ühte kodu ja selle akendest avanevat vaadet linnale, Rotermanni kvartalis saab aga külastada ühte katusekorterit," tutvustas Open House Tallinna üks produtsentidest Eve Arpo.\nTallinnas on viimastel aastatel tekkinud palju põnevaid piirkondi, kus endistest väga suletud tehasteterritooriumitest ja -hoonetest on saanud elu-, äri ja kultuurialad. Dvigatelist on saanud Ülemiste City; Noblessner allveelaevatehasest saanud kaasegne sadamalinnak galeriide, restoranide ja kodudega, Rotermanni tööstusmaastik muutunud moodsaks linnakeskkonnaks, Koplis areneb Põhjala tehas, Suva sukavabrikus tegutseb Eesti Kunstiakadeemia, Norma plekitehases kunstigalerii - kõiki need tundmatuseni muutunud kohad on osaks Open House’i programmist.\n"Eestis on nõudlust selliste ürituste järele näidanud avatud majade programmid, mida on korralanud Arhitektuurimuuseum. Neil on alati palju huvilisi ja grupid saavad kiiresti täis. Inimesed tahavad oma linna näha. Neile on huvitav teada, mis toimub linnaruumis ja hoonetes sees. Aga Arhitektuurimuuseumil on ikkagi nišipublik, meie pakume Open House’ga seda võimalust palju laiemale publikule," ütles Open House Tallinna teine produtsent Maria Kristiin Peterson.\nKõik Open House’i ekskursioonid on tasuta ja eelneva registreerimiseta, erandiks vaid neli kohta - Soome ja Rootsi suursaatkonnad, Teletorn ning Radisson Blu Sky Hotel - mille külastamiseks tuleb eelnevalt registreeruda leheküljel.