Najpopularnija destinacija svijeta je Dubai, Dubrovnik na listi lokacija "u trendu" | Kosova.info\nDom|Lifestyle|Najpopularnija destinacija svijeta je Dubai, Dubrovnik na listi lokacija “u trendu”\nTripadvisor kaže da je Dubai – ribarsko selo iz 20. stoljeća, koje je “procvjetalo” u globalno žarište vrhunskih putovanja u 21. stoljeću – najpopularnija destinacija na svijetu za 2022. godinu. Također, proglašena je lista lokacija “u trendu”, na kojoj se našao Dubrovnik.\nPutnička platforma je upravo objavila svoje “Travellers’ Choice Awards” za 2022. godinu, a iako ultramoderni Dubai zauzima prvo mjesto, to nije jedini kandidat s Bliskog istoka. Ovogodišnja lista se kreće od evropskih destinacija do tropskih i pustinjskih izleta.\nTakođer, odabrani su najbolji u kategoriji destinacija “u trendu”, a na listi su se našli: Mallorca, Kairo, Rodos, Tulum, Dubrovnik, Ibiza, Natal, Arusha, Goreme i Santorini.\nZašto se ujutro dobro buditi ranije? Neki od razloga odmah će vas motivisati da to učinite


Stejt department: Priština da podrži Specijalni sud | Happy BSC portal\nStejt department zahteva da Priština prizna Specijalni sud u Hagu\nStejt department saopštio je da vlada SAD ima puno poverenje u rad Specijalnizovanih veća i Specijalnog tužilaštva u Hagu i pozvao Prištinu da pruži punu podršku Specijalnom sudu.\n- I dalje verujemo da kosovske institucije moraju pružiti punu i nedvosmislenu podršku Specijalizovanim većima i Specijalnom tužilaštvu - rečeno je iz Stejt departmenta za Juronjuz dan nakon što je udruženje bivših boraca OVK koji žive u SAD uputilo pismo predsedniku DŽozefu Bajdenu tražeći od njega da povuče podršku Sudu.\nPREMIJERKA BRNABIĆ: Vlada posvećena bezbednosti i zaštiti novinara


I Francuska pokrenula istragu o naglom skoku cijena gela za dezinfekciju ruku - Glas Istre\nPARIZ. 3. ožujka 2020. (Hina/dpa) - Francuski ministar gospodarstva Bruno Le Maire pokrenuo je u utorak istragu o navodnom skoku cijena gela za dezinfekciju ruku\nI Francuska pokrenula istragu o naglom skoku cijena gela za dezinfekciju ruku\n03.03.2020 14:52 | Autor: Hina\nLe Maire je na Twitteru napisao da je obaviješten da su se cijene gela u nekim trgovinama i na Internetu udvostručile ili čak utrostručile.\n„Neprihvatljiva bi bila čak i naznaka špekulacije koja bi se bazirala na koronavirusu, upozorio je Le Maire.\nTalijanske su vlasti već prošlog tjedna pokrenule istragu o 'napuhanim' cijenama zaštitnih maski i dezinficijensa zbog velike potražnje koju je potaknuo veliki broj zaraženih koronavirusom. Trgovci su suočeni i s kaznenim prijavama, između ostalog i zbog neistinitih tvrdnji da njihovi proizvodi štite od virusa.\nNeki su prodavali maske po cijeni od čak 5.000 eura po komadu, navela je agencija dpa.


Patrijarh srpski Porfirije uručio orden Svetog Save prof. dr Nadeždi Basari – RASEJANJE.info\n30.05.2021 30.05.2021 Katarina\tFlenzburg, hram Svetog Save u Beogradu, Nemačka, Orden Svetog Save drugog stepena, Patrijarh Porfirije, prof. dr Nadežda Basara, Vladika Grigorije\n„Sabrali smo se danas lepim povodom da profesorki Nadeždi Basari uručimo visoko odlikovanje naše Svete Crkve, orden Svetoga Save drugog stepena. Obično kada Crkva nekom dodeljuje orden ili neko drugo priznanje, prvo što se mnogi upitaju jeste: koji su razlozi za to? I većina misli da su u pitanju zasluge vezane za izgradnju hrama ili nekog drugog crkvenog zdanja. Međutim, iz molbe trojice paroha iz Hamburga, koju je, uz svoj predlog Svetom Arhijerejskom Sinodu, dostavio Preosvećeni Episkop diseldorfski i nemački g. Grigorije, uočava se da su Vaše zasluge, profesorko Nadežda, ne u podizanju građevina, već u podizanju ljudi koji su Vam se za pomoć obraćali i koje ste lečili i davali im nadu da se i najteže bolesti mogu pobediti.\nIz molbe pomenutih paroha Sveti Arhijerejski Sinod je saznao da ste Vi jedna od najpriznatijih hematologa, onkologa i transplantatora matičnih ćelija na svetu, što nije njihova tvrdnja bez pokrića, već što potvrđuju Vaši rezultati i činjenica da ste kao pravoslavna Srpkinja postavljeni na mesto direktora Interne medicine u Nastavnoj bolnici Univerziteta u Kilu i Flenzburgu, kao i da rukovodite projektom ujedinjenih šest onkoloških bolnica severa Nemačke. Obradovalo nas je kada smo ovo saznali, kao i da ste, pored toga predsednik mnogih stručnih komisija i da ste pre dolaska u Flenzburg bili pet godina na čelu Transplantacionog centra Univerzitetske klinike u Lajpcigu, gde ste taj centar doveli na sam vrh Nemačke i Evrope, sa 230 transplantacija godišnje i sa visokim procentom izlečenja.\nOd 1997. godine do danas Vi ste obavili preko 2.300 transplantacija matičnih ćelija, lečeći na desetine hiljada onkoloških i hematoloških pacijenata od kojih ih je iz Srbije, Republike Srpske, Crne Gore i drugih republika bivše Jugoslavije bilo preko hiljadu, a među njima i nekoliko sveštenika naše Svete Crkve, koji o Vama i Vašem radu imaju samo reči hvale. Upravo ovde dolazi do izražaja Vaša samarjanska ljubav gde ste se pri lečenju pacijenata sa ovih prostora odrekli svoje materijalne nagrade koja Vam pripada, jer je za Vas na prvom mestu uvek bio čovek. Zahvaljujući Vašem trudu izdejstvovali ste za srpske pacijente da se leče pod istim finansijskim uslovima kao i nemački, čime ste našim ljudima omogućili medicinsku negu koja im je neophodna. Pored lečenja Vašu brigu pokazujete i za uslove u kojima su srpski pacijenti smešteni, zbog čega Vas oni i zovu srpskom majkom.\nTakođe je Vaša velika zasluga što ste izdejstvovali da sveštenici iz Hamburga u bolničkoj kapeli u Flenzburgu povremeno služe svetu Liturgiju na kojoj učešća uzimaju ne samo pravoslavni lekari na čelu sa Vama, već i pacijenti koji se tu leče, pa i verni koji žive u tom gradu.\nZa sve napred rečeno Sveti Arhijerejski Sinod Vam je, na predlog episkopa Grigorija, dodelio visoko odlikovanje Srpske Pravoslavne Crkve, orden Svetog Save, koje Vam danas uručujemo ”.\nProf. dr Nadežda Basara, partrijarh srpski Porfirije, vladika Grigorije\nU odluci Svetog Arhijerejskog Sinoda koju je pročitao protojerej-stavrofor Savo B. Jović, glavni sekretar Svetog Sinoda, navodi se da se visoko dolikovanje Srpske Pravoslavne Crkve dr Nadeždi Basari dodeljuje za delatnu i istrajnu ljubav koju svesrdno pokazuje svojom stručnošću, samarjanskim milosrđem i nesebičnim trudom pri lečenju onih koji su joj povereni, a naročito prema sunarodnicima i vernima Srpske Pravoslavne Crkve.\nPošto je iz ruku Patrijarha srpskog g. Porfirija primila orden Svetog Save, dr Nadežda Basara je zablagodarila na visokom priznanju svoje Crkve i svog naroda besedom ovenčanom čovekoljubljem, rodoljubljem i bogoljubljem, besedom koja će krasiti najlepše stranice istorije ne samo Srpske Crkve nego i srpske medicine i nauke uopšte:\n„Blagodareći vam iskreno na znamenju koje je simbol naše duhovne i identitetske vertikale, jer u svom imenu sabira pravoslavno svetosavno biće naše, neka mi bude dopušteno da podsetim na nevidljivu nit koja kroz sva vremena povezuje pretke i potomke.\nSvako ima svoju pripovest o toj vekovnoj niti. Iako je ne vidimo očnim, nepogrešivo je spoznajemo duhovnim vidom. I ma koliko bile različite, jedno im je zajedničko – večne su i neraskidive. Moju nit ispreda sve što jesam, a ponajviše sam lekar. I tu se eto srećemo svakoda dana Sveti Sava i ja. Da li čitam objavljene naučne digitalne zapise sa ekrana ili knjige lekaruše koje je prevodio i dopisivao Sveti Sava, jednako me istom uče da ”čovek čoveku nije vuk ”, kako stari Latini misle, „već da je čovek čoveku lek ”, kako nas je prvi srpski prosvetitelj zavetovao. Mi biramo šta ćemo drugom čoveku biti i taj izbor nas određuje, definiše naš odnos prema svemu – u profesiji do vere ili nevere, u savesti do čojstva ili nečoveštva. Odavno sam izabrala da hodam Savinim putem „jer drugog puta i nemam ”, kazaće pesnik.\n„U početku beše reč ”, veli Novi zavet. Na početku nas beše Savina reč. Ona reč iz Hilandarskog medicinskog kodeksa koja kaže: „Lekar ne sme da bude lakom na novac i da ga to rukovodi pri lečenju bolesnika, nego ljubav prema čoveku kome je pozvan da pomogne ”. Naučili su to lekari, vidari Sveti Damjan i Kozma, koje je narod prozvao „Bez-srebrenici”. Naučila sam i ja da mi je ljubav nagrada i uzdarje za moje sunarodnike, za moje svetosavce koje bolest dovodi do moga praga. Iza tog praga su njihova nada i vera i moj zavet da ću sve što umem i znam posvećeno staviti na oltar izlečenja, bez srebrenika za moj trud i rad, a sa jednom nagradom – da me ne zaborave u svojim molitvama.\nProf. dr Nadežda Basara u hramu Svetom Save u Beogradu\nU Studeničkom tipihu Sveti Sava propisuje da se iz studeničke bolnice odpazi sa otpusnom listom, da se zabranjuje nadrilekarstao, savetuje kako se postupa pri masovnim oboljenjima, mi bismo danas rekli epidemijama, i uči nas kako nema izlečenja tela bez zaceljenja duše – što je inače, osnova savremene medicine. Putujući kojekuda po svetu, Sveti Sava donosi lekovito bilje, meleme, lekove, ali i spise, knjige da oni koji leče budu učeni, utemeljeni u znanju. Zato smo se u Srbiji još u 13. veku lečili na tada savremeni način, kao u Vizantiji kao u Latina, kao u Zapadnoj Evropi. To su naši preci koji tvore onu nit trajanja o kojoj pričam, preci kojima dugujemo da ostanemo na tom tragu najboljih, savremenih, učenih – da ih i devet vekova kasnije slavimo svojim uspesima koji su na polzu srpskom narodu, na spomen Svetom Savi i u slavu Gospoda, a uvek za dobrobit drugog čoveka – onog obolelog koji jednu ruku pruža ka lekaru, a drugu ka Gospodu.\nSvi lekari na svetu polažu Hipokratovu zakletvu, a samo srpski lekar i Savin zavet koji je potka oko nevidljive niti naše duhovne vertikale. Taj zavet za sebe ispisuje svako od nas koji sa stetoskopom oko vrata započinjemo i završavamo dan. I ma kako ga ko sročio, Sevin zavet svodi se na isto: Nema izlečenja ako zajedno nisu u molitvi i veri onaj koji se leči i onaj ko ga leči i ako oboje isceljenje ne vide u ljubavi.\nBraćo i sestre u Hristu, ona nit koja povezuje pretke i potomke, isijava sada i ovde posebnom svetlošću za mene i moju porodicu. Postoji mesto na kom čuvam nasleđe koje primih kao blasoslov od predaka i koji kao zavet prenosim sinovima i kćerima. Na tom mestu čuvam svoj venčani prsten, pramenje kose u vosku sa krštenja moje dece, čuvam sećanje na stradanje u jasenovačkim logorima mnogočlane porodice suprugovog čukundede Danila Basare, predanja iz Crne Gore o popu Ivi – mom čukunđedu. Tu su požutela pisma iz Balkanskih i iz Velikog rata mog pradede, advokata i sudije Đura Ivovića. To je moja nit i na njoj čukunđed pop Ivo, pradeda Đura, pa deda Jovan koji u ovom danu kada primam znamenje ima posebno mesto u tradiciji mog porodičnog nasleđa. Jer tu gde ponosno čuvam orden Svetog Save mog đeda Jovana Ivovića, profesora istorije i književnosti, koji će, pred kraj Drugog svetskog rata, glavom platiti vernost Kralju i Otadžbini, tu, pored njegovog, stajaće i ovaj orden Svetog Save koji me danas grli oko vrata. On je moj odgovor na Njegoševo pitanje koje sebi i drugima postavlja vladika Danilo: „Sada imam sa čim izać pred potomke i pred pretke ”.\nNeka mi na kraju bude dozvoljeno da ovde, u zavetnom hramu srpskog naroda, u srpskom prestonom gradu, ispunim važnost sabornosti koja je naročito značajna i lekovita za nas u rasejanju. U dalekom svetu, tvoja Crkva i tvoj paroh su ona jaka nit koja te veže za postojbinu i postojanje. Zato je za mene velika čast što je predlog sa mojim imenom sa izvora – od sveštenika Crkvene opštine Hamburg, krenulo na put do ovog dana i ovog mesta, tražeći na tom putu mudrost i blagoslov po redu od episkopa Grigorija, pa Svetog Arhijerejskog Sinoda sve do ruku Vaše Svetosti.\nSkromna u Hristu, blagodarim Njegovoj Svetosti Patrijarhu srpskom gospodinu Porfiriju, Preosvećenom Vladiki Grigoriju, monaštvu i sveštenstvu naše svete Srpske Pravoslavne Crkve, verujućem svetosavkom narodu našem, uz zavet da jedini pravi put Svetog Save jeste i biće”.\nPrimajuću orden između ostalog prof. dr Nadežda Basara je citirala vladiku Danila: „Sada imam sa čim izać pred potomke i pred pretke ”\n← Tom Rakočević predstavio parlamentu Ontarija predlog zakona da 10. jul bude proglašen za Dan Nikole Tesle u ovoj kanadskoj pokrajini\nSlovenija priznaje PCR testove i potvrde o vakcinaciji iz Srbije →\nU Frajburgu održan regionalni simpozijum posvećen nastavi maternjeg jezika\n26.06.2019 27.06.2019 Katarina


Sezonske ponude NOVA GODINA polazak iz Podgorice : OHRID\n30.12 - 02.01 VILA RENESSANS\nCijena: 125,00 €\nOHRID se nalazi na krajnjem jugu Makedonije. Biser Makedonije i cijelog Balkana, najstarije jezero na Balkanu, grad istorije i jedna od kolijevki pravoslavne duhovnosti. Zahvaljujući svojim osobenostima grad Ohrid i Ohridsko jezero proglašeni su 1980. godine za Svetsko kulturno nasledstvo pod zaštitom UNESCO-a. Na našem tržištu jedna od najtrazenih destinacija poslednjih godina, pogotovo za vrijeme novogodisnjih praznika, kada grad odise svecanom atmosferom i kada ga posjecuje ogromni broj turista.\n30.12.2018. Polazak grupe iz Podgorice u 06h sa parkinga ispred crkve Sv.Djordja pod Goricom. Voznja autobusom turisticke klase sa pauzama za granicne formlanosti i odmor putnika. Dolazak u Ohrid. Smjestaj u vilu Renesans. Kraca pauza za odmor. Obilazak grada sa licenciranim vodicem: Ohridska tvrdjava, crkva Sv.Sofije, stari Amfiteatar, Plaosnik, crkva Svetog Jovana … Slobodno vece. Nocenje.\n31.12.2018. Dorucak. Slobodno vrijeme u Ohridu ili fakultativni izlet do Sv.Nauma, sa usputnim obilaskom jedinstvenog kompleksa ,,Muzej na vodi,, koji prikazuje kako su nekada, u starim vremenimaljudi zivjeli na ovim prostorima. Ovaj muzej na vodi, koji zovu ,,ohridski maldivi,, je vec godinama nasim putnicima jedna od najzanimljivijih atrakcija na ovom putovanju. Povratak sa izleta u popodnevnim satima. Pripreme za docek Nove godine. Svecana vecera i docek sa muzikom uzivo u hotelskom restoranu. Nocenje.\n01.01.2019. Dorucak. Slobodno vrijeme u Ohridu ili fakultativni izlet do Struge, obliznjeg grada na rijeci Crni Drim. Obilazak ovog prelijepog gradica: prirodnjacki muzej, Most Poezije, crkva Sv.Djordja ... slobodno vrijeme za probati cuvene djomleze ili neki od drugih lokalnih specijaliteta... Povratak u Ohrid u popodnevnim casovima. Mogucnost reprize doceka u hotelskom restoranu, ili repriza doceka na trgu ili u nekom od gradskih kafica, diskoteka.. Nocenje.\n02.01.2019. Dorucak. Odjavljivanje iz hotela. Kretanje prema Crnoj Gori uz svracanje u Tiranu. Pauza u samom centru grada u trajanju od otprilike dva sata. Nastavak voznje ka Crnoj Gori. Dolazak u Podgoricu u kasnim vecernjim casovima. Kraj putovanja.\nCijena: 125 eur\n3 nocenja s doruckom vila Renesans\nDocek Nove godine sa svecanom vecerom i muzikom uzivo\nObilazak Ohrida sa vodicem\nNeobavezni izlet Sv.Naum 15 eur po osobi – sve ulaznice su ukljucene\nNeobavezni izlet Struga 15 eur po osobi – sve ulaznice ukljucene\nPutno osiguranje. Moze se kupiti u agenciji. Cijena: 10 e\nAvans 40% od ukupne sume se uplacuje prilikom rezervacije, a ostatak novca na mjesecne rate, stim da kompletan iznos bude uplacen najkasnije 7 dana prije putovanja.\nPrimjer: 1.rata septembar / 2.rata oktobar / 3.rata novembar / 4.rata decembar\nNa 6 rata bez kamate PREMIUM KARTICOM Hipotekarne banke.\nNa 12 rata bez kamate karticama NLB BANKE\nKreditom banaka na 12 rata\nPlacanje na rate stavljanjem administrativne zabrane na platu\nNAPOMENE Ovaj program ce se realizovati na minimum 40 putnika. Moguce je realizovati putovanje sa manjim brojem putnika uz odredjenu doplatu, po dogovoru sa putnicima. Za slucaj nedovoljnog broja prijavljenih, agencija se obavezuje da ce obavijestiti putnika najkasnije 15 dana pred put i izvrsiti povracaj kompletnog uplacenog novca putnika. Za slucaj da putnik odustane od puta, agencija se rukovodi Opstim Uslovima putovanja, koje ce dobiti prilikom rezervacija ili po zelji procitati na sajtu www.intravel.me Organizator zadrzava parvo izmjene programa u slucaju vise sile neposredno prije puta ili u toku putovanja. Pod visom silom se podrazumijeva sve na cem agencija ne moze uticati kao: vremenske nepogode, poplave, pozari, radovi ili renoviranje znamenitosti… Potpisnik Ugovora o putovanju ili predstavnici grupe prijavljenih putnika, je duzan, da svoje saputnike upozna sa nacinom placanja, obavezama oko istog kao i sa programom puta.\nSvi putnici su duzni da provjere validnost svoga dokumenta koji je potreban za put, tj.datum isticanja istog! Za destinacije za koje je obavezan pasos, putnici se moraju sami raspitati i obratiti paznju da li je za zemlju u koju putuju potrebno jos 2,3, 6 ili vise mjeseci validnosti pasosa po povratku sa puta\nSvi putnici su duzni da se sami upoznaju sa propisanim pravilima ponasanja zemalja u koje putuju. U prevoznim sredstvima je najstrozije zabrajeno pusenje i konzumiranje opojnih sredstava. Svaki putnik, koji svojim neadekvatnim ponasanjem uznemirava druge putnike ili ometa vozace i pratioca u poslu, bice odmah iskljucen s putovanja, i sva odgovornost prelazi na njega bez prava zalbe i povracaja novca. Mogucnost rezervacije sjedista naglasiti agenciji na vrijeme zbog organizacije agencije Agencija odredjuje mjesto polaska, mjesta za pause i njihovu duzinu. Mjesta za pause su uglavnom restorani, kafici, pumpe ili slicna pogodna mjesta. Maloljetna djeva koja putuju s jednim roditeljem, moraju imati ovjerenu potpisanu saglasnost drugog roditelja. Djeca ispod 18 godina koja putuju bez oba roditelja moraju imati ovjereno potpisanu saglasnot od oba roditelja, za zemlje Evropske unije – prevedeno na engleski jezik. Saglasnost je obavezno ponijeti sa sobom na put, iako granicna policija moze a ne mora da trazi istu na uvid. Fakultativni izleti nisu obavezni dio programa i minimum za realizaciju izleta je 30 putnika.\nBroj mjesta za ovo putovanje je ogranicen\nPOPUSTI: Djeca do 2 godine gratis / Djeca 2 – 12 godina popust 50 eur na cijenu\nOrganizator: Turiticka agencija IN Travel Podgorica\nLicenca Ministarstva Crne Gore br.120 od 2009.godine


Uskoro kazne za kupanje u rimskim fontanama - Sputnjik Srbija\n21:28 04 Jul 2020\n22:23 12.06.2017 (osveženo 22:26 12.06.2017) Preuzmite kraći link\nNova pravila odnose se na 40 najpoznatijih fontana Večnog grada, uključujući Fontanu di Trevi, Fontanu četiri reke na Trgu Navona, kao i monumentalnu fontanu Akva Paola na brdu Janikul, kao i na one koje su u okolnim područjima.\nOvo nije prva inicijativa rimskih vlasti kojom treba da se propiše ponašanje turista u blizini fontana. Ranije je objavljeno da vlasti planiraju da potpuno zabrane zadržavanje pored najveće gradske fontane Trevi i organizuju poseban „koridor“ kroz koji bi mnogi turisti mogli samo da prolaze i dive se svetski poznatoj znamenitosti glavnog grada.\nNovina koja je „preduzeta da bi se obezbedila odgovarajuća zaštita istorijskog, kulturnog i arheološkog nasleđa Rima“ važiće od kraja oktobra, saopšteno je iz kancelarije gradonačelnika.\nOd sada je zabranjeno ne samo da se pliva i sedi na mermernoj ogradi arhitektonskih objekata, već i da se prelazi preko ograde, napajaju ili kupaju životinje i u fontanu bacaju bilo kakvi predmeti osim novčića.\nZa one koji prekrše nova pravila predviđena je kazna od 40 do 240 evra.\nRimsko carstvo je palo zbog najezde komaraca\nTornado protutnjao Rimom, Koloseum pod vodom (video)\nkazne, fontane, zabrana, Italija, Rim


Košarka | olovka.info\nNaslovna\tSport\tKošarka\nBjelica trojkom uz zvuk sirene srušio Rokitse\nTrojkom Nemanje Bjelice uz zvuk sirene Sakramento Kingsi su došli do pobede nad Hjuston Rokitsima 119:118.\nTom pobjedom Kingsi su prekinuli niz od 10 poraza u Hjustonu, koji je počeo još 31. decembra 2013. godine.\nIako su Rokitsi poveli sa 7:3 na početku meča, brzo su inicijativu preuzeli Kingsi koji su preokrenuli na 18:10. Čuvao je Sakramento prednost do kraja prve dionice.\nU drugoj je Hjuston konstantno bio u prednosti. Mada su Kingsi trojkama uspevali da drže priključak, na poluvremenu su imali zaostatak od pet poena (64:59).\nVelika borba vodila se u nastavku, ekipe su se smjenjivale u vođstvu, da bi pred posljednjih 12 minuta Sakramento vodio sa 94:93.\nIgralo se koš za koš u odlučujućoj četvrtini. Neizvesno je bilo i pred posljednji minut utakmice (113:113). trojkom Meklemora Hjuston je poveo sa 116:113, ali je na osam sekundi do kraja Hild izjednačio.\nU poslednjoj sekundi Vestbruk se ponadao da je donio pobjedu Rokitsima (118:116), ali je uz zvuk sirene Bjelica pogodio trojku za veliko slavlje Kingsa.\nSrpski reprezentativac meč je završio sa 17 poena (6-14 iz igre, 3-7 za tri), pet skokova, četiri asistencije i tri ukradene lopte. Bogdan Bogdanović je dodao 13 poena uz tri asistencije, dok je Badi Hild zabilježio 26 poena, četiri skoka i šest asistencija.\nU dresu Rokitsa Rasel Vestbruk je imao 34 poena (12-17 iz igre, 2-4 za tri), tri skoka i osam asistencija, dok je Džejms Harden upisao 27 poena (8-19 iz igre, 3-10 za tri), četiri skoka i 10 asistencija.\nSakramento je ostvario drugu uzastopnu pobjedu i nalazi se na 10. mjestu na Zapadu, dok je Hjuston na petoj poziciji.\nPogotkom Derika Rouza u posljednjoj sekundi Detroit je došao do pobjede nad Nju Orleansom od 105:103.\nPelikansi su bili bolji tokom prvog poluvremena, da bi u drugom Pistonsi preuzeli inicijativu.\nNeizvjesno je bilo u samoj završnici, poveo je Nju Orleans i sa 103:101, ali je izjednačenje Detroitu donio baš Rouz, koji je u posljednjoj sekundi pogodio i za pobjedu.\nRouz je meč završio sa 21 poenom (9-17 iz igre), tri skoka i sedam asistencija. On je bio i najefikasniji u pobjedničkom timu.\nNa drugoj strani Brendon Ingram je završio sa 31 poenom (11-21 iz igre, 4-9 za tri), šest skokova i tri asistencije.\nDetroit je vezao drugu pobjedu i na devetom je mjestu na Istoku, dok su Pelikansi poslije devetog uzastopnog poraza pretposlednji na Zapadu.\nAktuelni šampioni Toronto Reptorsi savladali su Čikago Bulse sa 93:91. Pobjedonosni koš postigao je Kajl Lauri u posljednjem minutu utakmice. Imali su Bulsi dva napada do kraja, ali ih nisu iskoristili.\nPaskal Sijakam bio je najefikasniji u redovima Reptorsa sa 22 poena (7-18 iz igre, 2-6 za tri) i šest skokova. Norman Pauel je imao 17 poena, četiri skoka i tri asistencije, dok je Kaj Lauri završio sa 11 poena i po sedam skokova i asistencija.\nNa drugoj strani Zak Lavin je imao 20 poena (6-18 iz igre, 3-10 za tri), 11 skokova i šest asistencija.\nBila je to prva pobjeda za Toronto poslije tri vezana poraza. Reptrosi su trenutno peti na istoku. Čikago je pretrpio treći uzastopni poraz i na 11. je poziciji.\nMilvoki Baksi su bez većih problema došli do pobjede nad Orladno Medžikom 110:101.\nJanis Adetokumbo je predvodi Bakse novim dabl-dablom. Prošlogodišnji MVP je imao 32 poena (12-22 iz igre, 2-5 za tri), 15 skokova i osam asistencija. Kris Midlton je imao 20 poena (8-18 iz igre, 4-10 za tri), devet skokova i četiri asistencije.\nU ekipi Orlanda najbolji je bio Evan Furnije sa 26 poena (7-17 iz igre, 4-8 za tri), četiri skoka i dvije asistencije.\nBila je to 15. uzastopna pobeda Baksa, 21. ove sezone, te se nalaze na prvom mjestu na Istoku. Orlando je poražen poslije četiri vezane pobjede i sada je osmi u poretku.\nLijepa pobjeda, sad da budemo konstantni\nBEOGRAD – Trener košarkaša Crvene zvezde Dragan Šakota, poslije pobjede protiv Valensije 76:73, izjavio…\nAlbanac pretukao sudiju tokom utakmice (VIDEO)\nAlbanski košarkaš Bruno Daliju je doživotno suspendovan iz sporta zbog napada na sudiju tokom…\nKošarkaši Igokee poraženi su od Crvene zvezde 42 poena razlike, rezultatom 103:61, u posljednjoj…\nKoš Jokića u posljednjim sekundama za pobjedu Denvera\nKošarkaši Denvera pobijedili su Minesotu poslije produžetka 100:98 košem Nikole Jokića 2,4 sekunde prije…\nOdlična partija Oldridža u pobjedi Sparsa nad Oklahomom\nZdravo MisterNo 08/11/2019\nKošarkaši San Antonija pobijedili su ekipu Oklahome u121:112 u svom petom ovosezonskom trijumfu. Sparse…\nDenver Nagetsi poraženi su od Nju Orleans Pelikansa u noći između četvrtka i petka122:107.…\nKošarkaši Virtusa su pobijedili Monako 77:75 u svojoj dvorani u petom kolu Evrokupa. Meč…\nAktuelni NBA prvaci, ekipa Toronto Reptorsa, porazila je Nju Orleans Pelikanse rezultatom 130:122 nakon…


Besplatno pozovite ljude u Teams - Office podrška\nBesplatno pozovite ljude u Teams\nDovedite saigrača u Besplatni Teams org. Sada u okviru besplatan timovi možete odabrati da pozovete direktno sa Microsoft naloga ili da pošaljete poziv za pozivanje.\nPozovite putem Microsoft naloga\nIzaberite stavku Ćaskajte ili timove na levoj strani aplikacije, a zatim izaberite stavku Pozovi osobe.\nIzaberite stavku Pozovite kontakte da biste odabrali sa liste kontakata e-pošte ili izaberite stavku Pozovi putem e-pošte da biste ručno uneli koga želite da dobijete pozivnicu. (Ako odaberete e-poštom, otkucajte e-poruke i imena osoba koje želite da dodate u organizaciju. (Izaberite stavku Dodaj još ako imate više osoba koje želite da dodate.)\nNapomena: Po podrazumevanoj vrednosti, administratori i članovi mogu da dodaju nove članove u Besplatni Teams. Administratori takođe mogu da ograniče sposobnost članova da dodaju nove članove.\nIzaberite stavku Pošalji pozivnice da biste svakoj osobi slali poziv e-poštom za pridruživanje org.\nNapomena: Ako poziv ne proрe, pokušajte da ga ponovo pošaljete. Čak i ako ta osoba dobije više pozivnica, može se samo jednom pridružiti.\nKada se pridružite Besplatni Teams org, dodajte ih određenom timu koji ste kreirali.\nIli pošaljite nekoj osobi koju šalje poziv\nIzaberite stavku Pozovi osobe na dnu spiska ili ćaskanje timova i odaberite stavku Kopiraj povezivanje.\nDeljenje ove veze putem e-pošte, teksta ili bilo koje aplikacije koju odaberete.\nNapomena: Mogućnost pozivanja drugih osoba putem linka može da onemogući osoba koja je kreirala org. Da biste ga omogućili, osoba sa privilegijama administratora će morati da ode u Upravljanje organizacijom org u odeljku profil > Upravljanje odeljkom povezivanja.\nKada neko zatraži da se pridruži vezi sa pozivanjem, moći ćete da odobrite ili poreknete sve zahteve tako što ćete izabrati stavku Pozovi osobe > na kartici čekanje na pozive .


RADOVANE, SIĐI SA PLANINE: Karadžićev advokat je očajan jer arhiv Haškog tribunala stiže u Sarajevo, oglasio se i Nenad Kecmanović… | Slobodna Bosna\nAdvokat Miodrag Stojanović izjavio je da nema informaciju da će arhiva Haškog tribunala biti predata Sarajevu, ali da bi takav potez ovog suda bio veoma loš i neprihvatljiv\nStojanović je napomenuo da se arhiva Haškog suda ne odnosi samo na BiH, nego na prostor bivše Jugoslavije.\n"Zašto ga dostaviti Sarajevu i zašto omogućiti nekoj od direktno zainteresovanih strana u prošlom ratu da ima direktan i neposredan kontrolni nadzor i pristup nad arhivom? Bio bi to vrlo loš i neprihvatljiv potez", poručio je Stojanović.\nOn je rekao da nije čuo takvu informaciju, koja je suprotna njegovim ranijim saznanjima, a to je da je Haag odlučio da cjelokupnu arhivu Tribunala ne preda nikome u regionu, nego da će biti formiran arhiv u Haagu i da će svi zainteresovani subjekti imati i elektronski i konkretan pristup arhivi Haškog tribunala.\nNenad Kecmanović rekao je da će, prema zvaničnim informacijama Haškog tribunala, koje su prošle nezapaženo u medijima, haški arhiv biti povjeren Sarajevu.\n"Neće ostati u Hagu, niti će otići u Srebrenicu. Neće otići ni u New York koji je osnivač suda, niti u Washington koji ga finansira", kazao je Kecmanović.\n19. Jan. 20206


Danas novi pokušaj HDZ-a da u Domu naroda BiH "progura" svoj prijedlog Izbornog zakona | Trend Radio Velika Kladuša\nDanas novi pokušaj HDZ-a da u Domu naroda BiH “progura” svoj prijedlog Izbornog zakona\nPredsjedavajući Doma naroda Parlamentarne skupštine BiH Dragan Čović sazvao je za danas hitnu sjednicu tog Doma na kojoj bi trebao biti razmatran zahtjev delegata Kluba hrvatskog naroda da se Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Izbornog zakona BiH razmatra po hitnom postupku.Čović je hitnu sjednicu sazvao ponovno za danas, nakon što jučer nije održana zbog nedostatka kvoruma. Sjednici nisu prisustvovala četiri delegata iz Kluba bošnjačkog naroda i jedan delegat iz Kluba srpskog naroda.\nZamjenik predsjedavajućeg Doma naroda i predsjednik SDA Bakir Izetbegović izjavio je da su u toj stranci odlučili da ne prisustvuju sjednici Doma naroda PSBiH da bi zaustavili, kako je naveo, usvajanje nakaradnog prijedloga izbornog zakona.\nDodao je da je jučer od predsjedavajućeg Dragana Čovića tražio da otkaže današnju sjednicu, jer je riječ o pokušaju da se usvoji zakon koji je protuustavan i oko kojeg godinu dana nije postignut dogovor.\nHDZ u svom naumu ima podršku članova SNSD-a.\nIz Američke ambasade u Bosni i Hercegovini su osudili jučerašnja dešavanja u Domu naroda Parlamentarne skupštine, odnosno HDZ-ovo upućivanje izmjena Izbornog zakona BiH u hitnu parlamentarnu proceduru, ali i SDA-ov nedolazak na sjednicu.


Hajde da pokušam sa nekoliko pitanja, da probudim vašu uspavanu radoznalost:\nDa li spavate slabo? Da li ste često nemirni? Da li uvek mora da vam bude uključen radio, TV, ili neka muzika? Da li vam je teško da izdržite duže vreme u tišini? Da li uvek morate da budete ''u nekom pokretu'': novi interesi, novo zaposlenje, novi partner / partnerka? Da li imate prijatelje ili živite potpuno sami ili samo sa svojom porodicom samo zato, jer još niste imali ni jednog prijatelja koji bi bio bez greške? Da li mislite da vam “neko“ krade – oduzima vašu životnu energiju? Da li smatrate da su drugi ljudi krivi za vaše neuspehe? Da li smatrate da imate slab komšiluk? Ili možda mislite da se sve nedaće jednostavno lepe za vas?\nAko je većina nabrojanog kod vas prisutno, onda ste vi u ratu sa svetom ali i u ratu sa sobom. Ako je jedno od ta dva, sve jedno sa svetom ili sa sobom, tada je došlo vreme da sklopite mir ne sa drugima, več u sebi sa samim sobom.\nZato, što svi mi, pa i vi, skoro uvek tražimo rešenje za sve svoje teškoće van sebe a ne u sebi gde se u stvarnosti jedino več nalaze i rešenja za sve naše probleme. Čoveku je najlakše, da za sve svoje probleme uvek vidi rešenja van sebe, te su tako uvek drugi krivi za njegove neuspehe. Kažemo: ''On me je uvredio'', a istina je da sam se ja uvredio; ''on me jednostavno odbacuje'', a istina je da se ja osećam odbačenom; ''ljudi su zli i pokvareni'', a istina je da ja mislim, da su ljudi zli i pokvareni…\nDokle god čovek negativno gleda na svoje probleme, on ih i vidi negativno, i susretaće se iz dana\nu dan i sve više i više sa teškoćama i zadacima koje neće moći da razreši. Ako i nađe neko delimično rešenje, to je samo pokazatelj, da se prihvatio rešavanju problema na neadekvatan i neprikladan način.\nPotrebno je da znamo, i da shvatimo – da sve je u nama: i sreća i nesreća, i bolest i zdravlje, i mir i rat, i ljubav i mržnja, i razumevanje i nerazumevanje, i osećanje biti prihvaćen ali i biti odbačen… i principi majke Tereze i principi Hitlera … sve ama baš sve – i Sotona, pa čak i Bog je u nama! ''U onaj čete dan spoznati da sam ja u Ocu svom i vi u meni i ja u vama (Jov.14/20)'' – i to je tako, sve jedno da li mi to prihvatamo ili neprihvatamo i sve jedno da li mi u to verujemo ili ne verujemo.\nOd svega što je u nama bitno je samo ono, čemu ćemo mi podsvesno ili svesno da se priklonimo; šta ćemo od toga što je u nama prihvatiti i ispoljiti kao svoj odraz – u smislu: ''evo to sam ja''. Jer kada se priklonim nekim principima oni u meni rastu, stasaju, razvijaju se i postepeno postaju deo mene – postaju moj ''Ja''. I tako, na takav način, svojim ukorenjenim navikama ja gradim svoju sudbinu ispoljavajući samo ono, čemu sam se priklonio. Na primer: Sigurno je, da se niko neće opredeliti za bolest ili za nesreću. Međutim mi se odlučujemo za situacije: cigarete, alkohol, kocka, droga, pogrešna ishrana, negativne misli, negativne principe, pogrešno društvo, razuzdan život… itd, itd.\nTe situacije posle izvesnog vremena imaju za posledicu, da dovode naše telo u bolesno stanje i to je jedan od mnogih negativnih korena iz kojih izrastaju naši problemi – pa i naše bolesti.\nKada u naš život stavljamo pogrešne – negativne uzroke, onda posle izvesnog vremena one dovode u naš život i negativne posledice. Znaći sada je pitanje, kakav će biti naš odnos prema obavezama koje su proizašle iz takvih posledica?\nPotrebno je da shvatimo, da je zakon uzroka i posledice nemilosrdan a to opet znači da smo uvek mi, u krajnjoj liniji, uzročnici svih svojih tegoba.\nČesto mislimo i kažemo da je svet zao – pokvaren, odnosno, da su drugi ljudi ''takvi i takvi''…\nSve što mi mislimo, opažamo, sve što vidimo, i sve što osećamo, zavisno je od toga čemu smo poklonili svoju pažnju. Ako uvek mislimo samo na našu bolest, naša potsvest će iz svoje arhive da nam nudi bolest. Isto tako ako sebi sugerišemo zdravlje, bogatiti čemo se zdravljem…\nI eto tako, svi mi nosimo u sebi senke, koje bi rađe da projektujemo na druge ljude, kako ih ne bi morali videti u sebi (C.G.Jung). Zato kažemo sebi, da se sve to nalazi tamo napolju – u grešnom svetu - van nas i ne u nama.\n''Sve je u nama samima sadržano. Kada uđemo u sebe i kada smo istiniti: to je najveća radost'', govorio je Meng Tse, filozof, savremenik Konfučija. Zato, da bi bili istiniti, ne preostaje nam ništa drugo več da preoblikujemo naša srca.\nMeđutim, problem nastaje što pri odlučivanju da promenimo svoj život često shvatimo, da je upravo to najteže – promeniti, preoblikovati svoje stare ukorenjene navike koje nam neprestano govore, da je svet pokvaren a ne mi…\nKako da razrešimo taj Gordijev čvor?\nMarijino pismo (pismo Mariji AURA 313/2015) kako sam ga ja razumeo, nam to jednostavno i vrlo slikovito objašnjava.\nSvaki od nas potrebno je da se probudi i potrudi da shvati, da sve što me pogodi u životu, u stvarnosti je posledica mojih principa, koje sam ja u sebi ugnezdio - fiksirao, i zbog toga treba da se prihvatim, da tu situaciju razrešavam prvo u samome sebi. Jer svet koji svaki čovek vidi, samo odražava ono što on nosi u sebi.\nMeđu različitim osobinama sa kojima se čovek susreće u svom životu, mnogo je takvih koje on ne odobrava te ih odmah i otklanja. Zato je sasvim razumljivo, da zbog slepe ubeđenosti, da se zlo nalazi van njega - u svetu, on čvrsto veruje, da je on lično dobar čovek te zbog toga i nije spreman da kod sebe traži bilo kakve greške, slabosti i nedostatke ali ih zato primećuje kod drugih. Čovek ne može da prihvati, da mu ustvari drugi svojim postupcima samo oslikavaju ono, što se već nalazi u njemu samome; ono što je on projektovao u svoju okolinu (C.G.Jung).\nZnači, to što čovek primećuje kod drugih, trebalo bi da mu pomogne da se obrne prema sebi i da u sebi potraži odgovore na mnogo ''zašto'', što je uvek usmeravao prema drugim ljudima. Odnosno, kada čovek primeti da je neko ''takav i takav'', prvo neka uspostavi kontakt sa samim sobom i neka nepristrasno razmotri ''a kakav sam to ja''?\nČovek treba sebe da primora, da to svakodnevno čini – da sistematski sprovodi svoju introspekciju.\nVežbe introspekcije (nepristrasno posmatranje svoje unutrašnje bitnosti) su neophodne. Naravno da treba pri tome da se pomognemo nekim smernicama, nekom vrstom ček liste, na primer:\nPotrebno je svakodnevno, uveče pred spavanje, da veoma sistematski izanaliziramo i očistimo naš lični hram – dušu našu. I svaki novi dan trebao bi zaista da nam bude nov – provetren, očišćen, pročišćen, pospremljen i prepun svetlosti…\nVeoma dugo čovek se muči sam sa sobom jer je dozvolio da je sam sebi postao tuđinac – da sam sebe ne poznaje. Ako se odluči da se naoruža voljom i strpljenjem, tada će shvatiti da kod sebe – u svojoj bitnosti ima baš sve što mu treba da bi sa višom svešću mogao da usmerava svoj život i da uspešno rešava sve svoje životne zadatke zbog kojih je došao na ovaj svet. Međutim, uspešno rešavanje biće samo onda uspešno, kada prikupi dovoljno hrabrosti, volje i strpljenja, da se suoči sa svim svojim osobinama, za koje je dosada mislio da pripadaju samo drugima.\nŠto čovek sebe vidi da je ''čistiji'', ''neokaljan'' i besprekoran, to su veće mogućnosti da su njegove negativne osobine tako duboko u njemu ukorenjene, da je potrebno mnogo volje, istrajnosti, strpljenja i poverenja u sebe, ako želi da otkrije sve svoje negativne osobine za koje je mislio, da pripadaju samo drugim ljudima (C.G.Jung).\nPonekad, čovek bi o tim osobinama, koje primećuje kod drugih, veoma rado raspravljao sa drugima, ali teško je sa tim ''drugima'' uspostaviti kontakt. Potrebno je, da na vreme prepozna taj trenutak traženja ''drugih'', jer to je znak da treba da uspostavi kontakt sa samim sobom, ako želi da razreši svoje probleme. Do takve spoznaje doćiće tek onda, kada bude shvatio, da mu je kontakt sa drugim ljudima uvek pomogao da osvetli neki problem ali on ga ipak nije rešio iako se nadao da će upravo to da se desi. Kada čovek doživi više takvih neuspeha – samo delimično rešenih zadataka, jednom će ipak da se obrne prema sebi shvativši, da je ustvari sam sebi stvarao teškoće. Ako to uspe da shvati, tada će vrlo brzo da reši – razgradi sve svoje probleme.\nInteresantno je upitati se, zašto čovek na svom putu razvoja ponekad traži kontakt sa drugim ljudima?\nZato, jer još živi u ubeđenju da se sva dešavanja odvijaju van njega i da drugi ljudi imaju moć da nam usmeravaju – nameću svoju volju ili da nam oduzimaju čak i našu energiju i to baš onako, kako se to pripisuje zombi-ima. To ga fiksira na spoljna dešavanja i udaljuju od vlastitog – ličnog unutrašnjeg sveta. Međutim, trebamo znati, da to i nije baš tako naopako, jer to je povezano sa našim – čovekovim životnim zadatkom zbog koga je i došao na ovaj svet.\nPotrebno je da shvatimo, da je ovaj svet u pravom smislu naša škola, a svaka naša inkarnacija to je nova šansa da popravimo ono što smo u prošloj zabrljali.\nVremenom, posle mnogo inkarnacija, čovek će već sebi stvoriti takve okolnosti, koje će mu omogućiti da ostvari svoje konačno poslanstvo. Poslanstvo svakog pojedinca jeste da spozna samoga sebe; da spozna istinu o tome ko je on, odakle je došao, gde to odlazi i zašto misli, da je čitavo postojanje teško razumljivo?\nU stvarnosti može se reći, da je svako ljudsko biće na izvesan način lutalica – izgubljen – kao izgubljen sin, i da je u potrazi za putem koji bi ga vratio prvo ka sebi – da nađe svoj mir, a onda kući u Očev dom, odakle je i krenulo u ovaj svet. Tek kada se vrati ka sebi, tek tada mu se prosvetle horizonti, i tek tada zna - spozna, da je došlo vreme da se vrati u Očev dom – kući.\nKada čovek počne da traži sebe, tada ujedno počinje da uzdiže svoju svest i da se duhovno budi - te tako tražeći sebe – jednom sebe i nađe, tada obično nađe i Boga.\nPutevi koji vode ka tom spoznanju - ka sebi, su veoma različiti ali istovremeno i jedinstveni. Zbog toga ne može se tvrditi, da su neki putevi bolji od drugih. Svi putevi su ispravni, možda je poneki trnovitiji, bolniji, poneki poduže traje ali konačno svi oni vode čoveka ka sebi, da bi mogao da se vrati konačno kući u Očev dom, a to i jeste njihova namena. Važna je namena puta a ne njegov oblik. Oblik samo omogućava da čovek na svom životnom putu spozna ono, što će mu podići njegovu svest – da shvati svoje poslanstvo. Ponekad su ti oblici, kao i njhove osobine isuviše zahtevne, možda čak i preterano krute i brutalne. No ako je to, to što će pomoći da čovek pridobije nova spoznanja, tada je i to u redu.\nSvaka spoznaja uvek znači korak bliže ka sebi, odnosno ka rešenju problema koje čovek ima. Nažalost on se najčešće ponaša u skladu sa svojim ubeđenjem, koje ga tada obično udaljuje od vlastitog bivstva, te tako postaje beskućnik – izgubljeni sin, zato što su naša prolazna zadovoljstva koja nam pružaju naša čula izazovi, kojima se teško upiremo. I tako neprestano bežimo od kuće zaboravljajući, da svo vreme nosimo u sebi svoj dom. Te tako, to traženje sebe – svog doma, počinje sa traženjem kontakta sa drugima a završava se sa traženjem kontakta sa sobom.\nPonekad, na početku traženja kontakta sa samim sobom, to traženje može biti i bolno, mukotrpno i može se desiti da zbog toga čovek napusti to traženje. No pošto je taj kontakt sa samim sobom čoveku jedina mogućnost da sklopi mir sa sobom pa potom i sa drugima, i da se oslobodi svih svojih tegoba, ipak vremenom, svako se vrati na svoj put traženja, jer jednostavno ''on zna'', da razrešavanje svojih problema neće dostići ako ta rešenja traži u kontaktu sa drugima. Kontakt sa drugima je samo jedna sekvenca u razvoju svoje ličnosti, i tome treba svaki pojedinac da se odupre, zato što je jedino ispravno rešenje stopostotni kontakt sa samim sobom.\nMogli bi još mnogo toga da govorimo kada je reč o traženju kontakta sa samim sobom. Tražiti sebe, tražiti svoj mir i nabrajati načine kako da ti putevi teku… ali to nije najvažnije – nije bitno. Važno je da znamo, da postoje najrazličitiji putevi koji vode čoveka da pronađe samoga sebe, da sa sobom sklopi mir i da bi mogao jednom da se vrati kući – domu – Ocu svome.\nProblem može da nastane ako ostanete za stalno buntovnik, ako ostanete neprekidno na putu skitajući, lutajući, vodeći ratove sa sobom i sa drugima i bez volje da zavirite duboko u sebe i ako se nikada ne vratite ka sebi, jer onda u kući Očevoj za vas nema slavlja.\nNo ipak, jednom (ako ne u ovom životu onda u nekoj potonjoj inkarnaciji), će svaki čovek svojom slobodnom voljom izabrati onaj put, koji će mu omogućiti da pronađe sebe, kako bi mogao da sklopi mir sa samim sobom i to je zadatak svakoga od nas. Ne bojte se svog puta ali znajte, da na taj put možete krenuti samo ako se vi odlučite za njega – to je vaša odluka - vaše spasenje i što pre to učinite to bolje po vas. Srećno!\nwww.istrazivac-istine.com 2013 © 2020


VEČNA SLAVA ŽRTVAMA NATO-a – DA SE NE ZABORAVI\nNa današnji dan, 24. marta, pre tačno petnaest godina otpočela je zločinačka NATO agresija na SR Jugoslaviju. Mi se danas sećamo svih nevinih žrtava NATO-a u našoj zemlji, poručujemo da NATO zločine ne zaboravljamo, da ne opraštamo već da zahtevamo da svi odgvorni moraju da se suoče s pravdom, i da nikad nećemo dozvoliti da Srbija postane deo ovog zločinačkog imperijalističkog saveza.\nUBICE SU NA SLOBODI – PETNAEST GODINA OD NATO AGRESIJE\nPovodom 15. godišnjice od NATO agresije na Saveznu Republiku Jugoslaviju, Nova komunistička partija Jugoslavije (NKPJ) će u periodu od 22. do 24. marta nizom aktivnosti sprovesti kampanju “Ubice su na slobodi”.\nBOJKOT NAJVEĆI POBEDNIK\nNova komunistička partija Jugoslavije (NKPJ) i Savez komunističke omladine Jugoslavije (SKOJ) sa ponosom ističu da je kampanja koju su inicirali “Bojkot - izbor većine” u potpunosti uspela jer na izbore nije izašlo oko 50 odsto birača u Srbiji.\nSOCIJALIZAM GARANT RAVNOPRAVNOSTI ŽENA\nNova komunistička partija Jugoslavije (NKPJ) najsrdačnije čestita svim pripadnicama ženskog pola Međunarodni dan žena – 8. mart.


BURA U SLOVENIJI! Velika slovenačka NBA zvijezda riješila da NE IGRA VIŠE za reprezentaciju | Sport.ba\n23. 01. 2020 - 12:48\nBURA U SLOVENIJI! Velika slovenačka NBA zvijezda riješila da...\nSlovenački košarkaš Goran Dragić rekao je da se njegova odluka da više ne igra za reprezentaciju neće promijeniti ni zbog kvalifikacionog turnira za Olimpijske igre, koje se održavaju u Tokiju ove godine.\n"Kada sam bio mlađi pokazao sam svojoj naciji da ću uvijek biti tu za reprezentaciju, bez obzira na to ko je bio tamo. I kada smo imali dobar i kada smo imali loš tim, bio sam tamo. Osjećam kao da sam u ovom trenutku dao sve što imam, u ovom trenutku karijere moje tijelo nije isto i moram biti pametan", rekao je Dragić, prenosi AP.\nČlan Miamija ocijenio je da fizički nije spreman za još jedno ljeto u reprezentaciji, ali i da će njegov tim i bez njega ostvariti sjajan rezultat.\n"Ljeto je s djecom i uvijek ih moram staviti na prvo mjesto. Moram biti pametan, igrao sam 12 ili 13 godina non-stop, to uzima danak. Imamo mladu reprezentaciju i oni moraju da rastu kao grupa, a Luka (Dončić) je vodeći čovjek tog tima. Treba da bude vođa, da ekipa raste i mislim da će svi zajedno obaviti nevjerovatan posao", kazao je Dragić.\nOn je sa selekcijom svoje zemlje osvojio Evropsko prvenstvo 2017. godine, kada su u finalu pobijedili reprezentaciju Srbije. Dragić je u finalnoj utakmici zabilježio 35 poena i tako znatno doprinio osvajanju zlatne medalje.\n"Završeno je na bajkovit način. Pomirio sam se s tim, dao sam sve i sada je vrijeme da se posvetim porodici, kao muž i otac i to je to", završio je Dragić.


Jens Stoltenberg (Foto CBS)\n"Ovo je važan korak, koji će olakšati i ubrzati kretanje ljudi i robe unutar regiona Zapadnog Balkana", saopšteno je danas.\nMeđutim, kako je saopšteno, on je podsetio da KFOR-a zadržava ovlašćenje u vazdušnom prostoru iznad Kosova, u skladu sa Rezolucijom 1244 Saveta bezbednosti Ujedinjenih nacija.\n"I NATO će ostati uključen u dugogodišnji proces sastanka o normalizaciji vazdušnog saobraćaja na Balkanu, koji vodimo", zaključuje se u poruci Stoltenberga.


FEBRUARske pozorišne premijere i gostovanja u Beogradu - Pokazivač\n20. Septembra 2019. | 22:10\nPočetna / Pozorište / FEBRUARske pozorišne premijere i gostovanja u Beogradu\nMarko Radojičić feb 3, 2019\tPozorište, Vesti 136 Pregleda\nTokom meseca februara publika u Beogradu će imati prilike da pogleda tri premijerne predstave (Beogradsko dramsko pozorište i UK Vuk Stefanović Karadžić) i sedam gostovanja – predstava iz Ljubljane, Rijeke, Svilajnca, Šapca-Gračnice, Niša i Novog Pazara.\n08. Februar: REALNO, ŠTO DA NE, UK Vuk Stefanović Karadžić, scena Kult\n12. Februar: KAD JE NIČE PLAKAO, UK Vuk Stefanović Karadžić, scena Aleksandar Popović\n20. Februar: IDEALAN MUŽ, Beogradsko Dramsko Pozorište, scena Rade Marković\n02. Februar: PAD, CZK Svijalnac (Gostovanje u Zvezdari Teataru)\n03. Februar: VISOČKA HRONIKA, SNG Drama, Ljubljana (Gostovanje u JDP-u)\n04. Februar: PROKLETI PUŠAČI, SNG Drama, Ljubljana (Gostovanje u JDP-u)\n18. Februar: BANOVIĆ STRAHINJA, NP Šabac i NP Gračanica (Gostovanje u Narodnom pozorištu)\n19. Februar: LIMUNACIJA, NP Niš (Gostovanje u Zvezdari Teataru)\n21. Februar: PREDSJEDNICE, HNK Ivala Pl. Zajca, Rijeka (Gostovanje u Ateljeu 212)\n22. Februar: BETON MAHALA, Trupa iz Novog Pazara (Gostovanje u Zvezdari Teataru)\nVISOČKA HRONIKA, SNG Drama, Ljubljana (Gostovanje u JDP-u, scena Ljuba Tadić) u 19h\nReditelj: Jernej Lorenci\nIgraju: Tamara Avguštin, Nina Ivanišin, Klemen Janežič, Aljaž Jovanović i Janez Škof\nVisočka hronika je istorijska novela koja je prvi put objavljena 1919. godine u nastavcima u literarnom magazinu Ljubljanski zvon. Kompletna novela izdata je 1921. godine. Visočka hronika se smatra jednom od najboljih slovenačkih novela svih vremena. Iako je smeštena u 17. vek i bavi se temama kao što su tridesetogodišnji rat, progon veštica i protestanata, svaka nova generacija u ovom delu prepoznaje svoje probleme, prihvata ga i razume. Pisana arhaičnim jezikom, donosi razmišljanja i osećanja pisca s moćnom ironijom i realističnim razmišljanjem o životu. Boreći se protiv netrpeljivosti i socijalne zaostalosti Tavčar veliča patriotizam i ljubav pojedinca prema svojoj zemlji.\nREALNO, ŠTO DA NE, UK Vuk Stefanović Karadžić, scena Kult u 20.30h\nIgraju: Dušan Matejić, Anita Stojadinović, Stefan Radonjić, Jelisaveta Koraksić\nAdaptacija: Đorđe Kosić, Scenografija: Nera Vulović, Kostimografija: Vladislava Joldžić\nDa li je život samo odraz realnosti datih okolnosti, a pozorište u svim svojim oblicima zapravo iluzorna refleksija stvarnosti na koju svesno pristajemo? Gde se povlači ilinija kada se sukobe lažno i stvarno i kako se mi kao slobodne jedinke definišemo prema obmani kojoj se samosvesno prepuštamo? Rijaliti više nije samo predmet zabavnog sadržaja (ako je ikada to uošte i bio), nego surova realnost društveno socijalne situacije u kojoj živimo i na čije uslove nakon poljuljanih etičkih stavova nonšalantno pristajemo. I pored toga što se bavi mladim glumcima koji zarad ličnog interesa pristaju na kompromis, ova predstava se upravo bavi širom slikom večnog ljudskog pitanja, pristati ili ne pristati – biti ili ne biti, nevezano za branšu, životnu dob, niti socijalni položaj. Dokle smo spremni da idemo zarad nečega što je na prvi pogled šansa za lični progres i da li time prelazimo graničnu liniju nakon koje nema nazad? U današnje vreme degradacije ličnosti, kompromis se posmatra kao stvar koja se podrazumeva, pošto drušvene konvencije egzistencijalne borbe kao nužno nameću gubljenje integriteta, ličnih principa i svojeg JA, sve sa ciljem uspešnog postavljanja u nametnutim životnim okolnostima. Ova predstava se upravo bavi pojedincem kao moralno potlačenim predstavnikom sistema, pri čemu se u njemu javlja prirodna borba protiv istog, etičkih vrednosti na koje pristaje, ali i samog sebe. Jer – Realno, što da ne? Marko Čelebić\nKAD JE NIČE PLAKAO, UK Vuk Stefanović Karadžić, scena Aleksandar Popović u 20h\nDramatizacija: Jordan Cvetanović, Scenograf: Vesna Popović, Kostimograf: Stefan Đoković, Kompozitor: Draško Adžić, Koreograf: Miloš Isailović\nKao retko kada, dogodi se da jedan roman postane neprikosnoveni svetski bestseler, a da pritom ne izgubi svoj umetnički i intelektualni autoritet. Roman Irvina Jaloma je upravo to. Statistike kažu da je među svetskom populacijom koja čita romane, svaki treći pročitao „KAD JE NIČE PLAKAO“, što ga svrstava u jedno od najpopularnijih dela ikada napisanih.\nOvaj komad počinje molbom filozofkinje Lu Salome doktoru Brojeru, da primi na lečenje mladog i nepoznatog filozofa Fridriha Ničea. Problem je u tome što Niče neće pristati ako sazna da je upravo Lu urgirala na tome jer su odnedavno prekinuli sve odnose i ona smatra da je ona uzrok njegove patnje i narušenog zdravlja. Dr. Brojer nalazi način da se sretne sa Ničeom i počinju njihovi stalni susreti u kojima se polako odmotava gusto i teško razmrsivo klupko Ničeovih problema, strahova, nasleđa, nerazjašnjenih porodičnih problema, ljubavnih nemogućnosti, strasti, filozofskih nedoumica i pitanja bez odgovora, jednom rečju svega sto čini život bilo koga od nas. Tokom tih seansi otkriva se pođednako zamršeni unutrašnji svet i samog doktora Brojera. I dok otkrivamo i tajne njegovog bića, koje ne sme da pokaže, kao ni slabosti jer je upravo on taj koji bi trebalo da leči, prisustvujemo uzbudljivom, gotovo trilerskom zapletu i preplitanju unutrašnjih borbi, koje vode katarzi ova dva blistava uma, čiji će rad promeniti tok istorije i uticati na živote svih nas. … Tematska okosnica komada je borba nagona i usvojenog superega, apsurd braka kao slobodnog izbora koji zatim postaje zatvor. Potreba da se stalno zanemaruje ono što imamo u potrebi da se poseduje zabranjeno i nedostižno. Da li je u ljudskoj prirodi samo da osvaja ili da i uživa u osvojenom. Da li ikada nesebično pomažemo drugima ili je naša istinska motivacija pomoć za samoga sebe. Da li razgovarajući sa drugima zapravo vodimo dijalog sa sobom i razrešavamo sopstvene problem? Da li nam je svako ljudsko biće tek ogledalo u kojem tražimo sopstveni odraz i odgovore olakšanje? Da li upoznavanje sebe nužno vodi u očaj i da li ima leka ili samo olakšanja? Gde čovečanstvo danas stoji stotinu godina posle Ničeove filozofije i Brojerove psihoanalize. Postoji li sloboda izvan slobode u odnosu na samog sebe, biti ja i istine? Goran Jevtić\nIDEALAN MUŽ, Beogradsko Dramsko Pozorište, scena Rade Marković u 20h\nPAD, CZK Svijalnac (Gostovanje u Zvezdari Teataru) u 19.30h\nBranislava Ilić i Kokan Mladenović\nPremijera: 21. decembar 2018.\nIgraju: Jelena Blagojević, Branislav Trifunović i Nina Nešković\nBila nam je izazovna situacija da probamo da spojimo nešto što jeste jako intimno, što nosi mnogo emocija, što je intimna drama devojčice od šesnaest godina koja gubi oca i ono što jeste naša umetnička obaveza prema vremenu u kome živimo, a to je da govorimo o nekim važnim i neugodnim temama na sav glas. Dominantna vizura ove priče je upravo intimna i dosadašna igranja predstave pokazuju da smo uspeli da spojimo nešto vrlo čudno, a to je velika emotivnost i društveni angažman. Kokan Mladenović\nPROKLETI PUŠAČI, SNG Drama, Ljubljana (Gostovanje u JDP-u, scena Ljuba Tadić) u 20h\nReditelj: Tino Grabnar\nUloge: Nina Valič (vokal, flauta), Pia Zemljič (vokal, piano), Janez Škof (vokal, harmonika), Aljaž (vokal, gitara, klavir)\nU satiričnom pamfletu koji je reditelj Tin Grabnar postavio kao pozorišni koncert, spisateljica suočava zagovornike i protivnike pušenja. Koristeći direktan i pomalo surov smisao za humor, ona predstavlja svetsku istoriju duvana od stvaranja sveta, preko osvajačkih pohoda Kristofera Kolumba koji je prokletstvo duvana doneo u Evropu do antinikotinske euforije u 20. veku i staklenih soba za pušače iz našeg doba. Netolerancija prema pušačima, u nekom trenutku može da se doživi i kao metafora generalnog osećanja netolerancije koja je sastavni deo savremenog društva…\nSvetlana Makarovič je slovenačka spisateljica koja se direktno i beskompromisno bavi aktuelnim problemima društva.\nSledeći Žarko Ilić: Duhovni put je povratak u nevinost a ne u naivnost!


Srbija kao takva, dakle mimo Vučića - Page 6\nby паће on Sun Mar 25, 2018 3:03 pm\nШто, зар Амери то немају? Уче децу да иду да продају колачиће по кућама, онај Снупијев другар вазда продаје лимунаду, уче се маркетингу...\nОсим што је јасно колико им је то успешно кад су ваљда најзадуженија раја. Зајебу их на исти штос само шест пута.\nby disident on Fri Mar 30, 2018 1:01 pm\napropo price o spomeniku\nBOJAN MARJANOVIĆ · 30.03.2018.\nSlobodan Milošević i Bil Klinton, 1995. godina; Izvor: The Central Intelligence Agency\nSvaka vladajuća nomenklatura bi da se ogrebe za neki spomenik ne bi li time dokazala svoju borbu za „bolju budućnost“. Poslednji u nizu pokušaja je spomenik Slobodanu Miloševiću – verovatno najzaslužnijem čoveku za nedaće, ne samo srpskog, već i drugih naroda koji žive na ovim prostorima.\nČak i kada ovdašnje političke elite ne fabrikuju redovne vanredne okolnosti i kada ne igraju na klizavoj ivici ratne histerije kao što to rade poslednjih dana, mart je težak mesec za praćenje medija. Sve i ako ste pasionirani konzument istih i stomak vam relativno lagodno obavlja probavu Minut-dva vesti, Ćirilice, Predraga Sarape i ostalih nadnaravnih pojava sa javne scene, verovatno ćete imati tegobe sa martovskim komemorativnim jubilejima i njihovim prigodnim obeležavanjima – od devetog marta i, samo za tu priliku, podgrejanog Vuka Draškovića sa svojim paranojama o ostacima komunističkog aparata, preko slika iz požarevačkog dvorišta gde Aleksandar Vulin i Milutin Mrkonjić upisuju Ivici Dačiću još jedan neopravdani izostanak prilikom obavezne posete predsednikove večne kuće, pa potom preko borbi oko toga čiji je „naš Zoran“ i ko jeste, a ko nije njegov naslednik do, na kraju, godišnjice početka bombardovanja kad se dobar deo političke elite upušta u odvratno žongliranje nesrećnim sudbinama stradalih ljudi srpske nacionalnosti i odvratno prećutkivanje nesrećnih sudbina stradalih ljudi albanske nacionalnosti.\nMeđutim, čak i u jakoj martovskoj konkurenciji budalaština koje izgovaraju dobro poznata ovdašnja politička lica, ove godine se istakao nastup jednog sasvim novog imena. Naime, prethodnog četvrtka se u emisiji „Novi dan“ na televiziji N1 govorilo o sve aktuelnijoj temi podizanja spomenika Slobodanu Miloševiću, a od članice Incijativnog odbora za podizanje spomenika i Socijalističke partije Srbije Jovane Dimitrijević smo čuli i da je Slobodan Milošević bio „borac protiv kapitalizma“ i „prva žrtva globalizacije“, da je „preminuo boreći se za državne interese“ i da je „zaista privlačio pažnju na razne načine, ali nema dokaza da je umešan u politička ubistva“, te da bi taj spomenik trebalo da posluži „prevazilaženju društvenih podela“.\nOve tvrdnje su zanimljive, pre svega, jer su simptomatične za jedan širi fenomen i predstavljaju ogoljenu verziju dobrog dela tobožnje argumentacije na kojoj počiva sveopšta kapilarna rehabilitacija lika i dela Slobodana Miloševića kojoj prisustvujemo. Reči Jovane Dimitrijević su važne jer savršeno pokazuju koja je glavna strategijska linija na osnovu koje se ti procesi vrše – dok samo marginalni desni krugovi po internetskim zabitima slave Miloševića zbog toga što on uistinu jeste bio vlastoljubivi, pomahnitali autoritarac sklon ratnim i zločinačkim politikama, najveći posao u reviziji njegove vladavine se dešava kroz sasvim mejnstrim slavljenje onoga što on nije bio. Zapravo, spomeničko izmišljanje mermernog Miloševića – ponosnog borca protiv kapitalizma i globalizma koji se, eto, nije baš najbolje snašao u tom snažnom kovitlacu istorije koji ga je zadesio, ali i borca čiji su neprijatelji, kako bi to rekao Aleksandar Vulin „bili i neprijatelji Srbije“ – disciplina je koju, zbog niza različitih razloga, možemo posmatrati kao važan krak zvanične državne politike. Sad, da li se ta politka manifestuje kroz patetične slobodanske ode ministra Vulina, da li nam je donose, u nešto uvijenijem obliku, neki drugi zvaničnici ili se ona prezentuje kroz reaktivizaciju miloševićevskih političkih praksi, stvar je već dnevnih potreba političke elite. No, izvesno je da su „spomeničke“ vrednosti Slobodana Miloševića važna karta u dnevnopolitičkom špilu režima, čak i kada ne igraju svakodnevno na nju. Naprosto, Vučićeva frankenštajnska skalamerija od vlasti u kojoj pokušava da okupira sve ideološke pozicije (i time obesmisli, uopšte, ideju javnog prostora) ne ostvaruje svoj pun smisao ako se ne postara da budemo svesni da u svakom trenutku tobožnje smireni i strogi pastir protestantske radne etike može postati i pobesneli vođa koji poručuje da „naše bitke nisu oružane, ali i da takve nisu isključene“. Upravo kao što nas je ovih dana u više navrata podsetio da se nada da nikad neće doneti odluku da podigne vojsku, ali da je njegova „ustavna obaveza da svaki put razmotri tu odluku kada je naš narod ugrožen“.\nPetsto milijardi dinara – novčanica sa najvećom nominalnom vrednošću tokom hiperinflacije; 1993. godina\nAntikapitalista skoro k’o Vulin\nMeđutim, zašto tvrdimo da je taj Milošević koji bi se iz snova Jovane Dimitrijević i Aleksandra Vulina preselio na spomenički postament, zapravo, izmišljen? Krenimo redom – jedan od argumenata za beatifikaciju je i taj da je Milošević bio „borac protiv kapitalizma“. Silne bi iznenađene suze potekle iz mnogih slobističko-antikapitalističkihočiju kada bi do njih došle, recimo ove reči:\nProizvođači treba da se hvataju u koštac s rizikom, s konkurencijom, sa svim onim izvesnim i neizvesnim pojavama koje za sobom nosi tržišno privređivanje u svetu čiji smo deo (…) Jer tržište je danas jedini demokratski mehanizam u okviru kojeg se vrednuju poslovne ideje i aktivnosti ekonomskih subjekata.\nKažemo, silne bi suze krenule kada bi videli kako je „borac protiv kapitalizma“ pisao još krajem osamdesetih u svojoj knjizi „Godine raspleta“ – gotovo kao da je osnivač Demokratske stranke, a ne fiktivni Fidel Kastro iz našeg sokaka. No, stvari postaju još kompleksnije kada se sagledaju politike sprovođene od njegovog dolaska na vlast. Milošević se „borio protiv kapitalizma“ tako što je – paralelno sa srljanjem u ratove – zemlju uveo u poslednju fazu dekonstrukcije socijalističkog sistema, što kroz zloupotrebu društvene i državne imovine, što kroz započinjanje procesa privitazacije. Jasno, ti procesi su imali svoje razne faze – od prvobitnog privatizacijskog uzleta preko potonje iznuđene renacionalizacije koja je, kako na jednom mestu piše Goran Musić, „bila pragmatična reakcija na haos koji je izbio nakon pokušaja restauracije kapitalizma i međunarodne izolacije”, te je sasvim očito da „očuvanje državnog vlasništva i nove nacionalizacije nisu sprovedene sa ciljem povratka u stari sistem“.\nDakle, u tom izmaštanom antikapitalističkom ćošku sveta u kom je vladao izmaštani antikapitalista Milošević, zapravo se dešavala sveopšta deregulacija i otimačina – dešavalo se stvaranje nove klase tajkunske buržoazije koja je svoj privatni kapital akumulirala kroz kriminalnu zloupotrebu i pljačku društvenog. U tim godinama se, kako kaže istoričarka Marija Obradović, „preko privatizacije može pratiti kako je izvršena legalizacija pljačke društvenog kapitala – on je prvobitno iznošen iz zemlje tokom građanskog rata devedesetih godina i plasiran u kompanije na ofšor destinacijama čije je vlasnike teško utvrditi, a zatim vraćen tokom dvehiljaditih kroz privatni novac opskurnih pripadnika komunističke nomenklature.“ Zapravo, ako želimo da zamislimo istinski spomenik tog „antikapitalističkog“ vremena, mogli bismo razmisliti i o bronzanom Bogoljubu Kariću, sa sve pločicom na kojoj bi bio reprint oglasa kojim je 1991. u novinama reklamirana Karić banka – „Nema više čika Marksa, pravi lovu, to je praksa“. Da, govorimo o istom onom Bogoljubu Kariću koji ovih dana izjavljuje kako „ne razume kako neko može da bude protiv Vučića“. Ko zna, možda kroz koju deceniju saznamo i da je Aca Srbin – poput Slobe Slobode nekad – bio veliki „borac protiv kapitalizma“.\nGrađani Sarajeva čekaju u redu za vodu tokom opsade grada; 1992. godina\nJoš jedan argument koji se navodi u korist podizanja spomenika je i taj da je Milošević bio „žrtva globalizacije“. Jasno je, naravno, svakome ko makar elementarno razume geopolitičke prilike da, od rušenja Berlinskog zida, centri kapitalističke moći imaju svoje kolonizatorske interese na prostoru nekadašnjih socijalističkih država, te da ne prezaju gotovo ni od čega da bi ih ostvarivali – od mešanja u unutarpolitičke prilike preko bombi koje ruše mostove i ubijaju civile do „investiranja“ u fabrike u kojima ljudi rade u neljudskim uslovima za platu nedostojnu života. U tom smislu, naravno, čitavoj kapitalističkoj periferiji i svakome ko živi i pokušava da radi na njoj bi trebalo dići spomenik kao „žrtvi globalizacije“. Međutim, ne i Miloševiću – on ne samo da nije bio nekakav stožer borbe protiv imperijalizma, već je upravo istu imperijalističku logiku sprovodio unutar nekadašnjih jugoslovenskih republika.\nU tom smislu, tvrdnje da je „preminuo boreći se za državne interese“ beskrupolozne su izmišljotine – ne, Milošević je preminuo dok mu se sudilo za ratne zločine. Ili, ko zna, možda Dimitrijević, Vulin i ostali borbu protiv globalizma zaista zamišljaju kao vođenje osvajačkih ratova i rušenje gradova, kao ubijanje civila i političkih neistomišljenika, te, onda, kao potonje kukavičko poricanje da se učestvovalo u ratu u kom se učestvovalo. Međutim, ono što oni ovakvim formulacijama zaista pokušavaju da urade je nametanje lažne dihotomije po kojoj kritika ratnog aparata Slobodana Miloševića momentalno znači i podršku globalističkom ratnom NATO aparatu. A, zapravo, ta dihotomija je besmislena taman onoliko koliko je i opasna – ta dihotomija je mašina za proizvodnju državno-nacionalnih neprijatelja, a upotrebom te mašine naše političke elite postaju ekskluzivni nosioci prava na solidarisanje sa srpskim žrtvama i apsolutni homogenizatori javnosti koji će svoje partikularne interese poturati pod opšte. Na koncu, upravo im ta mašina omogućava da izmisle Miloševića kao „borca za državne interese“.\nU takvoj situaciji, od presudne je važnosti ostvariti ono što je profesor Ljubiša Rajić u jednoj davnoj polemici nazvao „pravom na treće mišljenje“ – pravom da se istovremeno kritikuje zločinački karakter NATO intervencionizma i zločinački karakter velikosrpske hegemonije koju je Milošević, sa svim svojim satelitima, sprovodio tokom čitavih devedesetih. Ili se, možda, pod „borbom protiv globalizacije“ i „borbom za državne interese“ može provući i više od hiljadu mrtvih Albanaca koji su, u hladnjačama, bivali rasuti širom Srbije? Ili devetnaestoro putnika i putnica pogrešne nacionalnosti ubijenih u vozu u Štrpcima? Ili ubijeni Ivan Stambolić? Ili pregaženi Vukovar i masakri na Ovčari? Ili nebrojeni zločini po Bosni i Hercegovini? Ili, valja se zapitati – kada nas režim preko svojih medija već trenira da budemo simboličke životinje i kada smo u martu prevalili nekoliko godišnjica preko glave – da li će glasnogovornici ovog režima biti do kraja, makar na jednom perverznom nivou, pošteni, pa izaći 5. aprila pred ljude i reći „danas je tačno 26 godina od početka opsade Sarajeva, jedne višegodišnje akcije u Miloševićevoj borbi protiv kapitalizma i globalizma, jedne toliko velike akcije da je unutar nje stradalo preko 14.000 ljudi – na prvi pogled, može vam delovati da je to 14.000 građanki i građana, ali verujte, sve su to agenti američkog imperijalizma i globalnog kapitalizma“? Kažemo, bilo bi korisno da neko to kaže jer, po jednom nedavnom istraživanju, čak 71% građana i građanki Srbije ne znaju da se opsada Sarajeva, taj veličanstveni čin antiglobalizma i antikapitalizma, uopšte i desio.\nNaposletku, kažu Slobodanovi svedoci, spomenik bi predstavljao i simbol „prevazilaženja društvenih podela“. Na stranu što ne znamo o kojim se tu podelama tačno radi, fascinantna je ta potreba da se njihovo prevazilaženje ostvaruje kroz krivotvorenje stvarnosti i ukidanje odgovornosti režima – kako aktuelnog, tako i nekadašnjih – za svoja zlodela i nedela. „Prevazilaženje društvenih podela“ u tom slučaju nije ništa drugo do zlokobnog, pretećeg eufemizma za zatiranje kritičkih glasova koji će dovoditi u pitanje delovanje političkih elita. Nije tu poziv Jovane Dimitrijević usamljen. Recimo, iz istog asortimana dolazi i predsednikovo „čuđenje nad Srbima koji se ne saosećaju sa Đurićem u Prištini i Vučićem u Srebrenici“. I njen poziv i njegovo čuđenje predstavljaju tek u celofan upakovane namere da se, uz propratno vrćenje pendrekom, svaki disonantni ton ugura u poželjni kalup nacionalnog i državnog jedinstva. S tim u vezi, na samom kraju ovog teksta, iznenadimo sve one koji dižu spomenike mrtvom Slobodanu i živom Aleksandru, te parafrazirajmo jednu rečenicu koja dolazi iz samog srca nacionalnog kanona – kome zakon leži u državno-nacionalnom jednoumlju, spomenici mu smrde nečovještvom.[/size][/size]\nby disident on Fri Mar 30, 2018 2:51 pm\nNVO: Tinejdžeri pretukli transrodnog mladića u Beogradu\nby KinderLad on Fri Mar 30, 2018 2:59 pm\nBore se protiv globalizacije.\nby disident on Fri Mar 30, 2018 3:11 pm\nby Guest on Sat Mar 31, 2018 5:18 pm\nne znas sta je gluplje, septicka jama u kojoj voz mora potpuno da se zaustavi zbog neobelezenog pruznog prelaza, ili tupavi vozac automobila koji misli da je voz stao da bi njega propustio\nby Gargantua on Tue Apr 03, 2018 6:50 pm\nKada su pre 15 godina saznali da im voda iz česme nije ispravna, bili su zabrinuti. Danas na još jedno istraživanje Instituta za javno zdravlje koje pokazuje iste podatke Temerinci odmahuju rukom. „Nama je i dalje u podsvesti da je voda takva kakva je – puna arsena. Ranije smo pokušavali da nađemo neko rešenje, ali vremenom smo odustali i od kupovine flaširane vode i od raznih aparata, jer veliki su to troškovi. Sad ovu sa česme koristimo i za piće i za tuširanje i kuvanje“, priča Natalija iz Temerina.\nTo je samo jedna od brojnih opština u Vojvodini u kojoj građani nemaju ispravnu vodu za piće. Najčešći uzrok je visoka koncentracija arsena, veoma opasnog po zdravlje. „Arsen spada u grupu kancerogenih jedinjenja i može dovesti do karcinoma bubrega, kože, respiratornih organa, sve zavisi od načina unosa“, objašnjava Sanja Bijelović, načelnica Centra za higijenu i humanu ekologiju Instituta za javno zdravlje Vojvodine.\n„Za sada nemamo naučna istraživanja o direktnoj povezanosti karcinoma bubrega sa arsenom u vodi za piće, ali je stav Svetske zdravstvene organizacije da voda nije za upotrebu ukoliko arsen prelazi deset mikrograma po litru“, kaže ona za DW.\nIstraživanje Balkanske istraživačke mreže BIRN pokazalo je da je u 102 grada, varošice i sela Vojvodine, sa ukupno 653.160 stanovnika nivo arsena u vodi viši od dozvoljenog – u pojedinim opštinama čak i nekoliko desetina puta viši. Na istu stvar iz godine u godinu upozorava i Institut za javno zdravlje Vojvodine, a pod najvećim rizikom je, kažu, stanovništvo Banata, dok arsena najmanje ima u sremskom okrugu. U nešto manjoj meri pogođeni su i delovi Hrvatske i Mađarske.\nČemu panika, to su „samo“ standardi\nDa je voda iz česme opasna po zdravlje, Natalija je saznala u školi u kojoj radi. Drugi Temerinci su uglavnom saznavali iz medija ili od komšija. Nikad nije stiglo zvanično obaveštenje od nadležnih, niti nekakvo uputstvo za postupanje.\nGrađane bi o tome trebalo da obavesti lokalna samouprava, kaže Srđan Rončević, profesor Departmana za hemiju i zaštitu životne sredine Prirodno-matematičkog fakulteta u Novom Sadu. „Pitanje je koliko im je ta informacija plasirana na jasan i razumljiv način. Ljudima se nedvosmisleno mora reći da li je to tehnička voda ili voda za piće“, kaže Rončević za DW.\nOsim informacija, lokalne samouprave su dužne da građanima obezbede i alternativni izvor snabdevanja vodom. U Vojvodini su to najčešće eko-česme ili cisterne. „Eko-česme su filter-sistem i on, kada se zasiti, prekida svoju funkciju i ponovo produkuje zagađenje na izlazu“, objašnjava Sanja Bijelović. „Ako govorimo o cisternama, one ne bi smele da budu udaljene više od jednog kilometra od mesta stanovanja, ali svaka cisterna predstavlja problem, jer zbog neadekvatnog upravljanja, kontrole ili rizika stajanja vode može doći do razmnožavanja mikroorganizama, pa opet može predstavljati opasnost.“\nU Temerinu, međutim, već nekoliko godina nema ni jednog i drugog. „Kad je stiglo obaveštenje da voda nije ispravna, direktorka je bila u obavezi da nabavi cisterne koje su stajale u prizemlju i onda su deca mogla tu vodu da koriste za piće, a ne ovu za slavine. Te cisterne su bile i na nekoliko mesta u Temerinu. Više ih nema – ni na ulicama, ni u školi“, priča Natalija.\nJedino što od vodovoda redovno dobijaju jesu računi, a oni, kako kažu, nisu ništa manji zbog toga što je voda neispravna. „Smatram da to nije u redu. Oni svi govore da je to u principu ista voda koja se već decenijama pije u Temerinu, ali je onda došlo do usklađivanja naših pravilnika sa nekim stranim pravilnicima, pa čemu sad panika.“\nU centralnoj Srbiji stabilno\nOsim arsena, uzroci neispravnosti vode u Vojvodini su i nitrati i nitriti, pa i fekalno zagađenje u javnim bunarima. „To su pojedinačni objekti iz kojih se voda sama za sebe crpi. Ona je ukusnija nego gradska, jer nije tretirana, prečišćena, ali tu imamo mikrobiološki rizik“, objašnjava Bjelović. „Ako govorimo o svežem fekalnom zagađenju, tada osetljiva populacija može da ima stomačne tegobe, promene po koži ako je koža već osetljiva, mogu da se jave promene na sluzokoži, očima, nosu, problemi s mokrenjem, infekcije koje su vezane za unos vode pićem ili za kupanje u vodi.“\nU ostatku Srbije, pokazuje izveštaj Insituta za javno zdravlje „Batut“, situacija je stabilna, a neispravnost znatno niža. „Najčešći parametri neispravnosti su oni koji mogu dovesti do izmenjene boje, mutnoće, ali ne utiču na zdravlje. To su sve povremene pojave, dakle nisu u kontinuitetu, niti u koncentracijama koje bi bile zabrinjavajuće“, kaže za DW specijalistkinja higijene u tom Institutu Dragana Jovanović.\nZabrane upotrebe vode su privremene u periodu otapanja snega ili posle velikih padavina, kako što je nedavno bio slučaj u pirotskom okrugu.\n„Ovo može u nedogled“\nUprkos svim poteškoćama, zakon kaže da se stanovništvu mora obezbediti voda za piće. „Koliko lokalna samouprava može da ne rešava taj problem, koji su rokovi da se nešto uradi? To je zona gde svi dižu ruke i shvataju da novca nema i da to može tako da traje u nedogled, a jasno je da se ugrožava zdravlje stanovništva“, kaže profesor Srđan Rončević.\nOn podseća da je Skupština Vojvodine još 2010. godine usvojila strategiju, ali se stvari do danas nisu pomakle s mrtve tačke. „Nama se dešavalo i pri promovisanju strategije da se nisu svi vodovodi odazivali pozivu, nego su se često odazivali po partijskoj liniji – da li smeju da prisustvuju ili ne. Voda ne sme da bude partijsko pitanje, problem se mora rešavati zajedno“, podvlači Rončević.\nUmesto strateškog pristupa, kaže, svaka opština na svoj način rešava problem, težeći uglavnom rešenju koje bi zadovoljilo potrebe u izbornom periodu. „Pojavi se neki stručnjak tašna-mašna, često iz inostranstva, koji nudi gotova rešenja – ključ u ruke. Čak obezbeđuju i kredite inostranih banaka, ali ste u obavezi da kupite opremu od određenih preduzeća, često nemačkih i austrijskih, a da nije urađeno ispitivanje da li je ta tehnologija najbolja, najadekvatnija. Pri tom odluke donose oni koji se ne razumeju“, kaže Rončević.\nKljuč je, kaže, u odgovornosti. Kada bi bilo sankcija, bilo bi i promena. „Ti primeri se čuju daleko. Zamislite da imate mesaru i neko dobije trihinelu – vi ćete da odgovarate. Ako flaširate vodu i prodajete neispravnu, vi ćete da odgovarate. Tako i ako ste rukovodilac ustanove koja vrši vodosnabdevanje građana, ukoliko ta voda nije ispravna, treba i vi da odgovarate ili da rešite problem.“, objašnjava novosadski profesor.\n„Drugi način kažnjavanja su izbori, ali većina ljudi kad zaokružuje na izborima, nema u glavi to kakvu su vodu tog jutra popili. Do sada u svim izborima nisam stekao utisak da je neko izgubio poziciju zbog nezdrave vode“, zaključuje Rončević.\nby Guest on Tue Apr 03, 2018 6:57 pm\nnajbolje da ce ljudi kojima je politicka opcija srpska radikalna stranka ili slicne, da imaju svest da piju otrovcinu i da kroz politicke tokove traze da se to promeni glasanjem za takvo smece se jos bolje ubijaju nego pijenjem zatrovane vode.\nby Guest on Tue Apr 03, 2018 7:09 pm\nBrate pišeš jedan isti post na svim topicima, daj pogledaj naslov ovog.\nby Gargantua on Wed Apr 04, 2018 9:40 am\nНаше плате по мери продуктивности\nПросечна нето зарада у последњих 17 година реално је повећана само нешто више од два пута. – За данашњу просечну плату може да се купи само два пута више робе и услуга него 2001.\nнедеља, 01.04.2018. у 09:35\nСрбија се у протекле три године одмакла од понора банкрота – државна каса је у плусу, јавни дуг опада, незапосленост је преполовљена у поређењу са 2012, али смо по висини зарада и стандарду на дну земаља централне и источне Европе. Са просечном платом од око 400 евра иза нас су само Македонија и Албанија, али са „врха државе” је обећано да ће просечна зарада брзо достићи 500 евра. Поред повишице од девет одсто од почетка ове године, најављено је још једно повећање државних плата и пензија, а економисти на то сумњичаво врте главом и питају – одакле, колико ће то да кошта и ко ће то да плати?\nЉуди из струке тврде да је висок и брз раст зарада немогуће остварити декретом, јер искуство потврђује да такво повећање стандарда не може дуго да траје, а висок цех на наплату, по правилу, стиже будућим генерацијама.\nЕкономисти Немања Вуксановић и Милојко Арсић, аутори „Кварталног монитора” београдског Економског факултета и Фонда за развој економске науке (ФРЕН), истражили су кретање наше просечне плате од 2001. до 2017, упоредили је се просеком 16 европских земаља и одговорили на питање – откуд тако велике разлике у просечним зарадама.\nПросечна нето зарада у Србији претходних седамнаест година номинално је порасла чак осам пута – или, опет у просеку, 13 одсто годишње. До 2008. просечна плата је због високе инфлације брзо расла – номинално са око 6.000 на око 33.000 динара, а истовремено био је висок и њен реални раст, односно раст њене куповне моћи. У том периоду њена куповна моћ укупно је порасла 143 одсто, по 11,8 одсто годишње у просеку.\nОд 2008. до 2017. раст просечне плате био је много спорији – са око 33.000 на око 48.000 динара, с тим што је у годинама после светске економске кризе њен реални раст био само 0,07 одсто.\n– Све у свему, просечна нето зарада у последњих 17 година реално је повећана само нешто више од два пута. Другим речима, данас у Србији за просечну плату може да се купи само два пута више робе и услуга него 2001. године – указује Немања Вуксановић.\nДакле, просечна зарада је у 2017. години износила тек нешто мало више од 400 евра. Од 2001. до 2017. је, у тој валути, повећана готово четири пута, што је двоструко више од реалног раста. На бржи раст зарада у еврима од реалног раста утицало је, пре свега, реално јачање динара, објашњава наш саговорник. У 2001. години износила је око 100 евра, да би у 2008. достигла око 370 евра. Од 2011. до 2017. кретала се у распону од око 360 до 400 евра.\nКолико по просечној нето заради Србија заостаје за земљама региона централне и источне Европе, најбоље говори податак да је у 2017. просечни Немац зарадио 5,5, а просечни Словенац 2,6 пута више од просечног Србина.\nПросечна зарада у Немачкој у 2017. достигла је 2.270 евра, тако да је и по том показатељу водећа европска економија била на врху лествице земаља Старог континент. Следи Словенија – 1.074 евра, Естонија – 945, Чешка – 837, Хрватска – 792 и Словачка – 755 евра. У средини ове листе су Пољска са 752 евра, Летонија – 703, Литванија – 637, Мађарска – 622 и Румунија – 515 евра. На зачељу су: Црна Гора – 510 евра, Босна и Херцеговина – 425, Бугарска – 406, Србија – 404 и Македонија – 387 евра.\nРазлику у зарадама израженим у еврима између развијенијих и мање развијених земаља „пеглају” више цене услуга у богатијем делу Европе.\n– Кад се плате у еврима у свим земљама искажу у еврима једнаке куповне снаге, као да су цене у свим земљама једнаке ценама које важе у Немачкој, разлика у прсечним плата између развијених и неразвијених знатно мања – каже Вуксановић. – Тако гледано, куповна моћ просечне нето зараде у Србији у 2017. била је 2,4 пута мања него у Немачкој, иако је просечни Немац био 2,7 пута продуктивнији од просечног Србина, односно 1,5 пута мања него у Словенији.\n– Ова разлика је последица и показатељ разлике у продуктивности привреда тих земаља – објашњава Вуксановић – Овде је пре свега реч о великој разлици у продуктивности у сектору размењивих добара и услуга, попут индустрије, пољопривреде, туризма... У Србији су од 2001. до 2017. просечне нето зараде расле приближно расту продуктивности њене привреде. С тим што су од 2001. до 2008. плате расле брже од раста продуктивности, што је допринело повећању спољног дефицита, расту спољног дуга и јавног дуга земље, као и одржавању инфлације на релативно високом нивоу. Од 2008. до 2017. просечне зараде у Србији приближавају се нивоу продуктивности, што смањује спољни дефицит и доводи до ниске инфлације.\nНаравно, продуктивност није једина одредница зарада, закључују аутори овог истраживања. Просечна зарада, коју остварује становник неке земље, зависи и од низа других економских и политичких чинилаца – од односа снага понуде и тражње на тржишту рада, до државне политике зарада.\nНаука каже, а искуство потврђује, да се до бољег живота стиже већом штедњом, колико год мало имали – и већим паметним инвестирањем у производњу оног што доноси највећу зараду и што може да се извезе. Задатак ваљане економске политике је да се дугорочно постиже висок и одржив привредни раст, који једино доноси веће плате и бољи живот.\nby Guest on Wed Apr 04, 2018 4:12 pm\nSlično Telenoru, banka Sosijete ženeral napušta tržišta Centralne i Istočne Evrope, jer nije zadovoljna svojim položajem u ovom regionu. Kako saznajemo SG je odlučio da proda sve akcije u Srbiji, Makedoniji, Bugarskoj, Crnoj Gori i Moldaviji, a potom fokusira svoje poslovanje na druge zemlje.\n- Mi želimo lidersku poziciju, a u Srbiji nismo ni u top 3. Srsko tržište u ovom trenutku je prezasićeno i neprivlačno, zbog toga Sosijete odustaje od njega - kaže izvor blizak ovoj banci.\npored klasicnog novokomponovanog ovdasnjeg korporativnog sabanluka, od sg banke u srbiji cemo jedino upamtiti ovaj debilizam\nby Guest on Wed Apr 04, 2018 6:39 pm\nalfred horvat koji se svojevremeno predstavljao kao ornitolog, zapravo moler po zanimanju, i bivsi kandidat jedne od laznih srpskih zelenih stranaka, u isto vreme predsednik lokalnog lovackog drustva i kriminalac, tj pre prosecni stanovnik septicke jame, gde je zivot u krsenju zakona kao dobar dan.\nby Filipenko on Wed Apr 04, 2018 7:43 pm\nxie saike wrote: alfred horvat\nby Guest on Wed Apr 04, 2018 8:33 pm\nidemo dalje, tzv zelena stranka prezentuje kvalitetno nemanje pojma o nadleznostima kao i o zelenim politikama uopste i mimo ovog slucaja. promasili su i minista i ministarstvo\nby Filipenko on Wed Apr 04, 2018 9:51 pm\nPatrijarh kaže da Ustav nije dogma, već da reguliše život, a da život piše Ustav.\nNakon toliko izrugivanja Titu kako je pričao da se ne moramo držati zakona kao pijan plota, evo šta smo dobili...\nby Djamolidine Abdoujaparov on Wed Apr 04, 2018 10:46 pm\nživot piše Ustav, a Ustav reguliše život\nby Filipenko on Thu Apr 05, 2018 12:09 am\nIz izlaganja privatnog sveštenog lica Bogoljuba Karića i Svetlane Arkan.\nby Guest on Thu Apr 05, 2018 12:50 am\nhaha to im je kucni duhovnik. kvalitetno je ispredradnjaski pokrio sve teme.\nby Guest on Fri Apr 06, 2018 3:35 pm\nby Guest on Tue Apr 10, 2018 1:43 pm\nda su igrali crveno vs crno govno mozda i ne bi prekinuli. ah da, oni ne bi ni igrali na te datume jer neki mladi ljudi bi ukazali na postovanje srpstva i obicaja. smece.\nTelevizija pravoslavne džamahirije, RTS prekinuo prenos druge finalne utamice prvenstva Srbije u odbojci između Vojvodine i Novog Pazara u četvrtom setu kod rezultata 18:20 (2:1), zbog prenosa vaskršnjeg koncerta iz hrama Svetog Save.\n— Herr Otto Flick (@edomorac1) April 10, 2018\nby паће on Tue Apr 10, 2018 2:22 pm\nxie saike wrote: da su igrali crveno vs crno govno mozda i ne bi prekinuli. ah da, oni ne bi ni igrali na te datume jer neki mladi ljudi bi ukazali na postovanje srpstva i obicaja. smece.\nЕ мало да се злурадо насмешим. Управо су навијачи одавно избоксовали право да било шта може да се избаци са програма ако они имају нешто важно да виде. Не знам шта су осталима скривили, али се сећам бројних прилика кад је требало да буде доброг рокенрола на екрану, чак преноса концерата, па се то прекидало или напросто отказивало јер су ови играли продужетке или се преклопио термин.\nИзборили сте се за начело, дрште га се и кад је на вашу штету.\nby Guest on Tue Apr 10, 2018 2:26 pm\no cemu bulaznis, radi se o vojvodini i novom pazaru, ne o crvenom i crnom govnetu i njihovoj navijackoj bagri.\nposle ce placipickariti kad odu vojvodina i sandzak\nby Filipenko on Tue Apr 10, 2018 2:29 pm\nPozdravljam neprenosenje gej sporta, osudjujem prenos gej sporta i gej pustinjavstine.\nby Guest on Tue Apr 10, 2018 2:31 pm\ncudo je sto je uopste sportska utakmice izmedju vojvodine i novog pazara dobila i pola sata na rts.\nby Guest on Tue Apr 10, 2018 8:07 pm\nVeoma zanimljiv tekst, sa jednim kardinalnim problemom pri samom kraju.


Zelena torta sa mašnom\nSvečane torte / TORTA - s215\nšifra proizvoda: s215\n+ cena ukrašavanja: 945 RSD\nDodatna cena se odnosi na dekoraciju torte. Mašna 200 din i buket na vrhu 595 din i ruže 150 din.\ncena : 9.285 RSD


SIM u akciji - Kod kuće je zakon\n#igre, #mladi, #sim\nSpisak dosadašnjih komentara za članak "SIM u akciji – Kod kuće je zakon".\nSpisak dosadašnjih komentara za članak "SIM u akciji – Kod kuće je zakon". Podelite vaše mišljenje sa nama. Pošaljite komentar klikom na dugme - napišite komentar.


U Novom Pazaru i Tutinu preminulo 46 ljudi; Rasim Ljajić: “Moj prijatelj je umro od korone, a imao je tri negativna PCR testa” – Kakanj-X\nNa 5 srp, 2020 145\n– Među tih 46 ljudi bilo je 10 koji su imali negativan PCR test, ali su ljekari napisali da se sumnja na korona virus i oni su uračunati u taj broj. Možda je neko preminuo kod kuće od kovida, ali takvi slučajevi nisu uračunati u ovaj broj – naveo je Ljajić.\nDnevno oko 250 ljudi dođe na preglede u kovid ambulante u ovim mjestima. Juče je bio samo jedan transfer pacijenta u Kragujevac.\n– Vrlo brzo će nam KC Kragujevac dostaviti podatke o broju umrlih – rekao je Ljajić.\nU Sjenici je jedan broj ljekara zaražen korona virusom, otkrio je ministar. U Novom Pazaru je 20 ljekara bilo zaraženo korona virusom. Ostali smo u deficitu sa kadrovima, napomenuo je on i rekao da se nada da će se sve u narednih nekoliko dana stabilizovati, rekao je Ljajić odgovarajući na pitanje da postoji sumnja da su neki ljekari otišli na bolovanje iako nisu bolesni.\n– Ako lekari mnogo energije troše da demantuju svašta, to odvlači energiju sa liječenja ljudi – napomenuo je Rasim Ljajić. – Ja znam 50 ljudi koji su zaraženi.\nLjajić je rekao da je oko 16 tona različite vrste opreme dopremljeno iz Turske, prenosi “Telegraf“.\nPrema njegovim rečima, njegov dobar prijatelj iz Tutina je preminuo.\n– Imao je negativna tri PCR testa u Novom Pazaru, Tutinu i Beogradu, nikada antibiotik nije popio i nije bio bolestan, zvanično nije preminuo od kovida, ali sigurno jeste. Vidite da tu postoji prostor za manipulacije brojkama – kaže Ljajić.\nSrbijaizdvojenoNovi PazarkoronavirusCOVID-19TutinRasim Ljajić


SIPA nabavila tri belgijska ovčara koje će obučavati za službene pse - SIPA.GOV.BA\nSIPA nabavila tri belgijska ovčara koje će obučavati za službene pse\nIstočno Sarajevo, 6.2.2015. godine Imajući u vidu nadležnost Državne agencije za istrage i zaštitu (SIPA) i prioritete rada, s posebnim akcentom na borbu protiv terorizma i organiziranog kriminala, menadžment SIPA-e odlučan je u jačanju kapaciteta Agencije, kako bi u skladu sa aktuelnim trendovima i u budućnosti mogla odgovoriti na sve zadatke i sigurnosne izazove.\nU tom kontekstu, u skladu sa novim Pravilnikom o unutrašnjoj organizaciji SIPA-e, stvorene su pretpostavke za rad policijskih službenika - vodiča pasa u okviru Odsjeka za podršku Jedinice za specijalnu podršku SIPA-e.\nU skladu sa najboljim evropskim praksama, SIPA je nabavila tri mlada belgijska ovčara malinoa vrhunskog pedigrea, stara četiri mjeseca, koji će biti obučeni za službene pse. Planirano je da dva psa budu obučena za policijske pse dualne namjene, od kojih će jedan biti obučen za napad i detekciju eksploziva, a drugi za napad i detekciju droge, dok će treći biti obučen za antiterorističkog psa.\nTrenutno se provodi faza socijalizacije i navikavanja pasa, nakon čega slijedi osnovna obuka poslušnosti, a zatim obuka iz oblasti policijske taktike. U skladu sa planom obuke, predviđeno je da psi postanu operativni sa 18 mjeseci starosti.\nPolicijski službenici SIPA-e, vodiči pasa, uz pomoć eminentnih stručnjaka za službene pse partnerskih agencija u BiH, svakodnevno ulažu mnogo truda, strpljenja i ljubavi prilikom dresiranja i treninga pasa, provodeći sa njima 24 sata dnevno.\nSlužbeni psi obučavaju se da u budućnosti budu podrška policijskim službenicima Jedinice za specijalnu podršku u borbi protiv najsloženijih vidova kriminala i da povećaju operativnu moć ove elitne i visokoprofesionalne jedinice.\nU okviru procesa jačanja sveukupnih kapaciteta SIPA-e, stvorene su i pretpostavke za izgradnju savremene baze Jedinice za specijalnu podršku SIPA-e, što će biti realizirano u narednom periodu.