Etihad Airways snižene cene letova iz Beograda | Play Travel\nEtihad Airways snižene cene letova iz Beograda\nEtihad Airways: Velika promo akcija za letove iz Beograda tokom marta\nAvio kompanija Etihad Airways tokom meseca marta imaće veliku promo akciju na kojoj su sniženi mnogi letovi iz Beograda ka Africi, Aziji i Australiji.\nPromo akcija avio kompanije Etihad Airways već je aktuelna i trajaće do kraja meseca marta, tj. zaključno sa 31. martom 2014. godine. Avio karte po sniženim cenama mogu se kupiti za period putovanja do 20. juna 2014. godine, a jedini izuzetak je period od 11. do 20. aprila 2014. godine.\nU ponudi su letovi avio kompanije Etihad Airways sa aerodroma “Nikola Tesla” do Abu Dabija, ali i do 25 drugih svetskih destinacija koje se obavljaju sa presedanjem u ovom gradu u Ujedinjenim Arapskim Emiratima. Cena povratne avio karte do Abu Dabija, kao i Dubaija i Al Aina je već od 418 EUR, a na sniženju su i druge bliskoistočnjačke destinacije Muskat sa cenom avio karte od 635 EUR, Doha od 637 EUR i Medina od 657 EUR.\nSvi oni koji žele da posete Indiju obradovaće se kada saznaju da je avio kompanija Etihad Airways snizila cene letova do ove države. Povratne avio karte do Mumbaja mogu se kupiti od 640 EUR, do Delhija od 665 EUR, do Bangalora od 662 EUR, do Hajderabada 674 EUR, do Tiruvanantapurama od 658 EUR i do Ahmedabada od 656 EUR.\nMnoge atraktivne azijske destinacije su takođe u ponudi, pa se mogu kupiti jeftine avio karte do Pekinga i Šangaja po ceni od 602 EUR, do Čengdua od 572 EUR, do Kolomboa od 648 EUR, do Kuala Lumpura od 865 EUR i do Ho Ši Mina od 845 EUR.\nAfričke destinacije koje su na martovskom sniženju avio kompanije Etihad Airways su Johanesburg, sa cenom avio karte od 710 EUR i Lagos sa cenom avio karte od 807 EUR.\nU ponudi su i avio karte sa aerodroma “Nikola Tesla” ka Australiji i Novom Zelandu. Snižene su cene avio karata do Melburna, koje mogu da se kupe od 1271 EUR, do Sidneja od 1392 EUR, do Perta od 1381 EUR, do Adelejda od 1413 EUR i do Oklenda od 1441 EUR.\nSve cene su navedene za povratne avio karte sa uključenim svim dodatnim troškovima, a o tačnim detaljima možete se raspitati kod naših agenata. Broj avio karata na ovoj promo akciji je ograničen.\nBeograd Bangkok Beograd Hong Kong Beograd Melburn Beograd Sidnej Etihad Airways


Ben Affleck VARAO Jennifer Garner dok su bili u BRAKU? | Mogu Ja To Sama - Svaki ženski trik na samo jedan klik!\nPoznati holivudski glumac je dospeo u centar pažnje vešću da se viđa sa Lindsay Shookus, producentkinjom jedne popularne američke emisije, i da je izgleda definitivno nastavio dalje nakon razvoda sa Jennifer Garner. Međutim, izgleda da, prema pojedinim navodima, nije sve išlo baš tim redosledom. Poznati glumački par je u aprilu ove godine istupio u javnost sa vestima da su zvanično podneli papire sa razvod, a tokom prethodna dva meseca su imali samo lepe reči jedno za drugo, ističući da su pre svega prijatelji, i da je u takvoj atmosferi protekla i čitava brakorazvodna parnica. Suprotno tome, pojavile su se glasine da je Ben Affleck varao Jennifer Garner dok su još bili u barku, i to baš sa Lindsay Shookus. Detaljnije o tome pročitajte u nastavku.\nNE PROPUSTITE: Serena Williams i Alexis Ohanian - kako se razvijala njihova romansa\nPrema pojedinim izvorima, Ben i Lindsay su otpočeli svoju ljubavnu aferu još pre tri godine, samo nekoliko meseci nakon što je Lindsay postala mama. Ako se setimo da su Affleck i Jennifer prvi put pominjali razvod još 2015. godine, onda možemo postaviti i pitanje da li je to bilo u vezi baš sa preljubom? Navodno se holivudski glumac i Lindsay nisu previše ni krili kada su se viđali...\nU svakom slučaju, ove tvrdnje o preljubi poznatog glumca su ipak u domenu glasina, tako da čekamo da li će se pojaviti još neka informacija, ili će se možda i bivši supružnici oglasiti u vezi sa ovim navodima.\nSvi detalji RAZVODA Ben Afflecka i Jennifer Garner na jednom mestu - pročitajte!\nPravo sa dodele nagrada na pijacu – Ben Affleck sa ćerkama !\nU aprilu ove godine Jennifer Garner i Ben Affleck zvanično su podneli papire za razvod, nakon 2 godine kako su...


Konkurs za dodelu 150 stipendija - ¿Qué pasa?\nGradska uprava grada Beograda, Sekretarijat za obrazovanje i de?ju zaštitu Beograd objavljuje konkurs za dodelu 150 stipendija studentima visokoškolskih ustanova za period od ?etiri meseca Download the 123d circuit.\nU 2015 Ppsspp Gold download. godini dodeli?e se 150 stipendija studentima visokoškolskih ustanova (74 stipendije studentima prirodno-matemati?kog usmerenja, 48 stipendija studentima društveno-humanisti?kog usmerenja i 28 stipendija studentima umetni?kog usmerenja) daum 클리너 다운로드.\nNeto iznos stipendije za studente visokoškolskih ustanova je 22.000,00 dinara po korisniku stipendije, što za ?etiri meseca iznosi 88.000,00 dinara.\nda su studenti ?ije se studije finansiraju iz budžeta Republike Srbije;\nda su studenti najmanje druge godine na nekoj od visokoškolskih ustanova ?iji je osniva? Republika Srbija, sa sedištem na teritoriji grada Beograda;\nda imaju uspeh sa najnižom prose?nom ocenom 9,50 tokom svih godina studija uz uslov davanja godine za godinom i ostvarenih najmanje 60 bodova po Evropskom sistemu prenosa i akumulacije bodova (u daljem tekstu ESPB) po godini studija;\nda istovremeno ne primaju više stipendija iz opštinskog, gradskog, republi?kog budžeta ili iz sredstava drugih pravnih lica koja su korisnici budžeta.\nfotokopija li?ne karte (izvod iz ?ita?a) studenta;\npotvrda fakulteta o visini prose?ne ocene svih položenih ispita tokom studiranja za sve prethodne godine studiranja;\npotvrda fakulteta da je student ?ije se studije finansiraju iz budžeta Republike Srbije prvi put upisao odre?enu godinu studija u školskoj godini u kojoj je objavljen konkurs i da je sticao uslov davanja godine za godinom;\nizjava podnosioca prijave koja je overena u opštini ili sudu da nije korisnik drugih opštinskih, gradskih, republi?kih stipendija ili stipendija iz sredstava drugih pravnih lica koja su korisnici budžeta, ili ukoliko je korisnik, da ?e se po dobijanju ove gradske stipendije odre?i drugih stipendija.\nRedosled kandidata utvr?uje se na osnovu uspeha ostvarenog tokom studiranja.\nUspeh ostvaren tokom studiranja vrednuje se visinom prose?ne ocene svih položenih ispita za sve prethodne godine studiranja.\nUkoliko dva ili više kandidata ostvaruje isti uspeh, prednost pri rangiranju ima?e kandidat koji ima više najviših ocena.\nRok za dostavljanje prijava je 15 dana od dana objavljivanja konkursa (do 30. januara 2015. godine).\nObrazac prijave za konkurs može se preuzeti u Sekretarijatu za obrazovanje i de?ju zaštitu Gradske uprave grada Beograda, Kraljice Marije 1, pisarnica (šalter br. 1 u prizemlju) ili na sajtu Gradske uprave grada Beograda.\nPrijave na konkurs treba dostaviti na adresu: Sekretarijat za obrazovanje i de?ju zaštitu Gradske uprave grada Beograda, Pisarnica, Kraljice Marije 1, Beograd, sa naznakom „Prijava za Konkurs za dodelu stipendija studentima visokoškolskih ustanova”.\nNeblagovremenom prijavom smatra se prijava koja je predata nakon isteka roka za prijavljivanje. Neblagovremene prijave ne?e se razmatrati i po okon?anju postupka iste ?e biti vra?ene podnosiocu prijave.\nKomisija razmatra prijave koje su pristigle na konkurs, vrši rangiranje u skladu sa Odlukom, sa?injava predlog rang-liste za dodelu stipendija i objavljuje je na oglasnoj tabli, na zvani?nom sajtu grada Beograda, a može se objaviti i u sredstvima javnog informisanja.\nSvaki u?esnik konkursa ima pravo da podnese prigovor na predlog rang-liste u roku od tri dana od dana objavljivanja iste.\nStipendije koje se dodeljuju studentima ispla?uju se na osnovu rešenja o priznavanju prava na stipendiju.\nNapomena: Stipendije su namenjene studentima osnovnih akademskih studija, Prirodno-matemati?kih i Društveno-humanisti?kih nauka.


Bezmetalne krunice - Ordinacija Cvejanovic\nHello, I was recommended to your company by me friend Iain Doherty. He visited you last year. I live in France near Basel airport. I have been told by my local dentist that I need two crowns on my upper aft teeth and he recommends that I need all 4 wisdom teeth removed within the […]\nHi there, I’d like to do 4 zirconium crowns on my upper teeth closing the gap and making them bigger and longer. How much is the pricing on this all together, including teeth whitening? Thanks Dear Sir, We can solve your problem very easy and in a couple of days. Price for one zirconia crown […]\nDobro jutro, Ljubazno Vas molim za informaciju da li postoji mogućnost da se kod Vas dođe iz Zagreba na ugradnju krunica? Meni tačno treba 11 krunica (u komadu) u gornjoj vilici, te na donjoj sa desne strane 2, a sa leve 3. Zanima me koliko bi me to otprilike koštalo, te koliko dugo bi trajao […]\nPoštovana ordinacijo,unapred hvala na brzom odgovoru. Ja sam ozbiljan kandidat za Vašu kliniku. Trebalo bi da stavim nove zube tj. zubne krune i mostove, a imam ih dosta – kako sam ja izbrojala ima 11 zubnih kruna plus implant i zubi koji mi nedostaju. Osim toga, imam par zuba kojima treba promeniti plombu.Taj posao je […]\nPoštovani,Možete li mi reći koliko koštaju cirkonijumske keramičke navlake, i kakve još vrste imate i koja je cena? Imam 6 metal keramičkih navlaka u gornjoj vilici i trebalo bi ih menjati. Hvala unapred. Poštovana,Cena za jednu bezmetalnu cirkonijumsku krunicu je 200€ i one su trenutno najbolje rešenje u odnosu cena-kvalitet. Postoji još opcija: krune na […]\nPoštovani doktore, Obraćam Vam se u vezi zakazivanja pregleda i informacija u vezi sa tim. Pošto ne živim u Srbiji, da li postoji mogućnost da mi date predlog i neku okvirnu cenu ukoliko Vam pošaljem slike. U gornjoj vilici imam most na tri moja zuba koji je ostario i potrebno je menjanje ili eventualna ugradnja […]\nDobar dan poštovani, pre nekih 5 meseci mi je pukla krunica na implantu, pa bih Vas zamolio ako možete da je napravite. Živim u Švajcarskoj, a implant sam uradio u Beogradu, pre dve godine u jednoj ordinaciji, ali zbog nekih nesuglasica sam se odlučio potražiti nekog drugog. 7. jula krećem kolima iz Švajcarske za Beograd. […]\nDobar dan Srđane, Marko iz Vegasa je. Pričali smo pre par dana u vezi ugradnje implanta. Moj poseta traje od 4. decembra do 22. decembra. Želim, ako je moguće identične zube kao ovde na vašem primeru. Moj rendgen snimak je u prilogu. Ništa mi nije jasno, na svim mestima gde izgleda prazno, zapravo imam neka […]\nPoštovani, Pišem Vam iz Norveške, a pronašla sam Vaš sajt na internetu i odmah ste mi zapali za oko. Nakon dugog razmišljanja odlučila sam da uradim nešto konačno i za sebe – da sredim svoje zube. Želim lepe i bele zube, jer ceo život imam kompleks od svojih zuba. Zainteresovana sam za bezmetalne krunice ili […]\nPostavite nam i Vi pitanje


Integracija dece migranata kroz sport i promocija kriketa u Tehničkoj školi Drvo art - Beogradski Portal\nIntegracija dece migranata kroz sport i promocija kriketa u Tehničkoj školi Drvo art\nUčenici Tehničke škole Drvo art i njihovi vršnjaci iz prihvatnih centara za azil družili su se u dvorištu ove srednje škole na Dorćolu u okviru projekta “Hi5 Happy Caravan”, koji za cilj ima integraciju dece migranata u lokalno društvo. Školarci su igrali kriket, sport koji je među najpopularnijim u zemljama odakle dolazi najveći broj migranata.\nMirjana Ivković, koordinator projekta u organizaciji Olimpijskog komiteta Srbije, kaže da su se deca lepo provela učeći da igraju kriket i “fudbal 3”, igru koja je osmišljena tako da stavlja akcenat na fer-plej i jednakost. Među prisutnima bili su i predstavnici opštine Stari grad –predsednik Skupštine Dušan Petrić, član Veća zadužen za sport Nedeljko Neđa Jovanović i sekretar Saveza sportova Stari grad Mirko Vujović.\n„Kriket je izabran jer je među popularnijim sportovima u zemljama odakle dolazi najveći broj migranata koji se zadržavaju u Srbiji. Iako je kod nas ovaj sport tek u razvoju, deca koja su se prvi put susrela sa kriketom veoma su pozitivno reagovala. Do sada je više od 150 dece učestvovalo u programu“, rekla je Mirjana Ivković iz Olimpijskog komiteta Srbije.\nProjekat “Hi5 Happy Caravan” počeo je 2018. godine u saradnji sa Grupom 484, koja pruža podršku izbeglicama iz zemalja zahvaćenih ratom, kao i sa Kriket federacijom Srbije, a do sada je druženje i promocija ovog sporta organizovana u pet gradova u Srbiji – Vranju, Sjenici, Banji Koviljači, Bogovađi i Beogradu. Nakon završetka manifestacije svaka škola domaćin od Olimpijskog komiteta Srbije dobila je nove lopte i sportske rekvizite.


račun - Srpskainfo\nVRTOGLAVA CIFRA Banka greškom uplatila milione dolara na račune klijenata\nHiljade ljudi je 25. decembra prijatno iznenađeno, kada su primjetili da je Santander banka slučajno uplatila na njihove račune oko 176 miliona dolara.\nAko ste na mobilnom telefonu instalirali aplikaciju, jednostavnim skeniranjem QR koda možete provjeriti da li je vaš fiskalni račun ispravan. Ispravnost „papirića“ s kojim ste uzašli iz prodavnice, može se provjeriti i slanjem SMS-a ili na veb stranici Poreske uprave.\nMiljana Kulić je tokom boravka u "Zadruzi", prije nego što je napustila rijaliti sukobila se sa Banetom Đokićem čija porodica drži etno selo, a on joj je tada raskrinkao da ima neplaćeni dug od čak 90.000 dinara.\nRačun koji je pristigao gostima jednog crnogorskog kafića postao je pravi hit.\nRačun sa plaže u Budvi postao hit na internetu: U Crnoj Gori nema besplatnog sjedenja, evo koliko košta "NEĆU NIŠTA" (FOTO)\nKako je sezona ljetovanja još uvijek u toku, utisci, iskustva i primjedbe turista ne prestaju da se dijele mrežama. Najviše se žale na duge redove na granicama i cijene u poznatim ljetovalištima, a fotografija koja je nedavno osvanula na Fejsbuku, dala je povoda korisnicima da se dobro zamisle i zabave.\nVocap pokušava otkriti koriste li talibani tu aplikaciju za razmjenu poruka kako bi uspostavili svoju kontrolu nad Avganistanom, a ako koriste, kako ih blokirati.\nNataša Telebak 6 mjeseci\n"Mislili su da neću platiti" Baka Prase se oglasio nakon bahaćenja\nPolicijskoj stanici Teslić juče je prijavljeno da je nepoznata osoba sa bankomata podigla novac u iznosu od 380 KM sa tuđeg računa.\nPrijavite se na m:tel uslugu „Račun na mail“ jer elektronski računi štede vrijeme, doprinose zaštiti životne sredine i uvijek je pravo vrijeme da ih i vi koristite.\nRASVIJETLJENA KOMPJUTERSKA PREVARA Sa računa bijeljinske firme 20.000 KM završilo kod žene iz Mančestera\nPolicijska uprava Bijeljina rasvijetlila je u januaru kompjutersku prevaru u kojoj je 20.000 KM jedne bijeljinske firme završilo na računu žene u Mančesteru u Velikoj Britaniji.\nZaposlene u jednoj banci, dočekao je pravi šok, kada im se na vratima pojavila svita koja je došla da podigne novac, a koja je sa sobom donijela, kako potrebnu štednu knjižicu, tako i pokojnika koji je bio vlasnik računa.


Otvorena izložba slika Željka Ivanovića - Hit Radio Pozarevac\nOtvorena izložba slika Željka Ivanovića\nIzvor: GSU Požarevac\nU Galeriji savremene umetnosti u Požarevcu u četvrtak 13. jula, otvorena je izložba slika i grafika Željka Ivanovića, slikara iz Velikog Gradišta.\nIzložbu je otvorila istoričar umetnosti, kustos Narodnog muzeja, Marina Radosavljević, koja je tom prilikom između ostalog rekla da je Ivanović uspešno i bez konkretne škole savladao sve tajne zanata, da pokazuje da suvereno vlada kičicom, bojom i materijalima. Vlada primernom realističkom tehnikom kojom slika pejzaže, portrete i mrtve prirode.\n“Vešto aranžira predmete iz svakodnevnog života obasjavajući ih svetlošću i senkom čime dobija voluminoznost i posebnu atmosferu. Na mrtvim prirodama Željka Ivanovića materija gotovo da je opipljiva. Veliki izazov je pokušaj da se dočara tekstura – drveta, slikanog voća, tekstila… Dok radi portrete u prostor smešta lice koje dominira, tek ponekad ono je praćeno nagoveštenim pokretom tela. Svet tišine, bez suvišnih ukrasa, intimno se ispoveda posmatraču. Slobodne i istančane poteze kista Ivanović beleži i na svojim pejzažima na kojima dominira drvo i voda. Elementi romantizma naslikanim krajolicima daju značenje utočišta sa osećajem tajanstvenog, nedokučivog i mističnog”.\nNa ovoj izložbi posetioci imaju priliku da vidi grafike manjeg formata urađenih isključivo u klasičnim grafičkim tehnikama duboke štampe - bakropisa i akvatinte, ručno urađeni od strane umetnika, onako kako kodeks profesionalnog umetnika-grafičara i nalaže.\nBakropis je jedna od hemijskih grafičkih tehnika, oštrih i sočnih linija koja zahteva preciznost u radu. Žena kao otelotvorenje lepote, masline i rečni pejzaži rođeni iz ureza na matrici, premazani bojom, okupani kiselinom i otisnuti na papir odaju počast još jednom klasičnoj grafičkoj tehnici čuvajući je od novotarija.


Matthew Palmer specijalni predstavnik SAD za Balkan | Sjedinjene Američke Države | Al Jazeera Balkans\nMatthew Palmer specijalni predstavnik SAD za Balkan\nImenovanje Palmera tumači se kao namjera Vašingtona da ponovo pokrene dijalog Beograda i Prištine.\nMatthew Palmer poznaje situaciju na Balkanu, ocjenjuju analitičariTanjug\nZamenik pomoćnika državnog sekretara SAD, Matthew Palmer novi je specijalni predstavnika SAD za Balkan, saopštio je State department.\nPalmer će u novoj ulozi već 1. septembra učestvovati u radu Strateškog foruma na Bledu, a zatim će predstavljati SAD na sastancima Kvinte u Briselu i Podgorici.\n"Palmer će predvoditi naša nastojanja da pojačamo diplomatske napore SAD u podršci miru, stabilnosti i napretku u regionu i usredsrediti se na integraciju država Zapadnog Balkana u zapadne institucije", saopštio je State department.\nImenovanje Palmera za specijalnog predstavnika za Balkan je znak da američka administracija želi da da pogura pregovarački proces Beograda i Prištine, ocenio je šef diplomatije Srbije Ivica Dačić, ističući da se neće menjati format dijaloga i da će se i dalje voditi u Briselu.\n"To je znak da SAD žele da na neki način formalizuju ono što stalno govore, a to je da se podstakne brzo rešenje ovog pitanja, odnosno da se podstaknu sve strane na zapadnom Balkanu da se gradi regionalni mir i stabilnost. Nije tu krucijalan samo ovaj izbor, već je ključno pitanje da li će se izvršiti pritisak na Prištinu da ukine takse", rekao je Dačić za RTS.\nDačić: Palmer je oženjen Beograđankom, ne znam da li je to prednost\nOn je naglasio da nije iznenađen imenovanjem Palmera za specijalnog predstavnika SAD za Balkan jer je, kako je rekao, i do sada, na neki način, obavljao tu funkciju.\nDačić je rekao da Palmer dobro poznaje situaciju u regionu, ali je ocenio da je njegov "hendikep" što je bio dugo godina u State departmentu i ima utvrđen sistem vrednosti i način razmišljanja "koji možda u određenom trenutku stvara određene stereotipe u postojećoj situaciji".\n"Ali mislim da dobro prati tu liniju nove američke administracije i želje da se postigne rešenje koje će biti trajno i ubrzavanje tog rešenja", rekao je Dačić.\nDačić je istakao da je Palmer oženjen Beograđankom, ali je rekao da ne zna koliko je to prednost, a koliko mana jer će, kako je naveo, morati da dokazuje da nije pristrasan.\nSpecijalni izaslanik SAD za Balkan Matthew Palmer daće veći podstrek u angažovanju SAD ka konačnom rešenju u normalizaciji odnosa Srbije i Kosova, ocenjuje direktor prištinskog Instituta za afirmaciju međuetničkih odnosa Fatmir Sheholli.\nOn je za Kosovo Online rekao da je imenovanje Palmera „dobra vest za Zapadni Balkan“.\n"Važno je da je Palmer izuzetno dobro obavešten o svim komponentama Zapadnog Balkana i posebno što će dati doprinos u odnosima Srbije i Kosova. Realno je očekivati da će Palmer biti sinonim rešavanja i okončanja normalizacije odnosa Beograda i Prištine", naglasio je Sheholli, koji je jedno vreme bio savetnik dosadašnjeg kosovskog premijera Ramusha Haradinaja.\nKarijerni diplomata sa iskustvom sa Balkana\nAmerički list Foreign policy ocenjuje da je Palmerovo imenovanje odraz nastojanja Vašingtona da ponovo pokrene dijalog Beograda i Prištine i tako okonča dugotrajan spor u jugoistočnoj Evropi.\nTaj američki magazin, u tekstu objavljenom pre nego što je Palmer i zvanično imenovan, navodi da taj potez Vašingtona predstavlja nastojanje da se smire tenzije između Beograda i Prištine, dve decenije posle oružanog sukoba koji je izazvao intervenciju NATO i na kraju doveo do samoproglašenja nezavisnosti Kosova.\nZa pojedine eksperte, imenovanje karijernog diplomate sa iskustvom sa Balkana, bi koristilo razvoju regiona koji su američki zvaničnici često zanemarivali, makar posle vremena intenzivnih napora da se okončaju krvavi ratovi 1990-ih godina, piše Foreign policy.\nAmerički medij upozorava na to da Kina i Rusija nastoje da prošire svoj uticaj na Balkanu, pa bi rešavanje davnih razmimoilaženja u regionu pomoglo da se zemlje približe EU i Zapadu.\nNapori čelnika EU, uključujući bivšu šeficu diplomatije Federicu Mogherini, da doprinesu normalizaciji odnosa nisu bili uspešni, navodi list i dodaje da evropski lideri oklevaju da razgovaraju o proširenju EU i pristupanju novih članica, što je ključni ekonomski i politički podsticaj da Beograd i Priština postignu konačni dogovor.\n"Imenovanje novog specijalnog izaslanika za Balkan jasno ukazuje na to da se SAD zvanično više uključuju u ovo pitanje", kaže Danijel Vajdič, ekspert za spoljnu politiku koji prati region i radi na evropskim pitanjima u Odboru za spoljne odnose Senata.\nOn ocenjuje da to povećava verovatnoću za pronalazak rešenja ovog pitanja pre završetka Trumpovog mandata.\nPalmer će zadržati svoju trenutnu poziciju zamenika pomoćnika državnog sekretara SAD za evroazijska pitanja, piše Foreign policy.\nMatthew Palmer: Dodikove prijetnje su beskorisne\nPalmer: SAD se nada da će opozicija u Srbiji odustati od bojkota izbora\nPalmer poručio Kosovu i Srbiji: Ukinuti takse, vratiti se pregovorima\nBolest COVID-19 u doba egoizma


ANALIZA TROŠKOVA I KORISTI REKONSTRUKCIJE STUDENTSKOG DOMA „BRUNO BUŠIĆ | The University of Split Repository\nSplit: University of Split, Faculty of economics Split, 2018. urn:nbn:hr:124:421999\nBabić, A. (2018). ANALIZA TROŠKOVA I KORISTI REKONSTRUKCIJE STUDENTSKOG DOMA „BRUNO BUŠIĆ : Završni rad (Master's thesis). Retrieved from https://urn.nsk.hr/urn:nbn:hr:124:421999\nBabić, Ani. "ANALIZA TROŠKOVA I KORISTI REKONSTRUKCIJE STUDENTSKOG DOMA „BRUNO BUŠIĆ : Završni rad." Master's thesis, University of Split, Faculty of economics Split, 2018. https://urn.nsk.hr/urn:nbn:hr:124:421999\nBabić, A. (2018). 'ANALIZA TROŠKOVA I KORISTI REKONSTRUKCIJE STUDENTSKOG DOMA „BRUNO BUŠIĆ : Završni rad', Master's thesis, University of Split, Faculty of economics Split, accessed 28 May 2022, https://urn.nsk.hr/urn:nbn:hr:124:421999\nBabić A. ANALIZA TROŠKOVA I KORISTI REKONSTRUKCIJE STUDENTSKOG DOMA „BRUNO BUŠIĆ : Završni rad [Master's thesis]. Split: University of Split, Faculty of economics Split; 2018 [cited 2022 May 28] Available at: https://urn.nsk.hr/urn:nbn:hr:124:421999\nA. Babić, "ANALIZA TROŠKOVA I KORISTI REKONSTRUKCIJE STUDENTSKOG DOMA „BRUNO BUŠIĆ : Završni rad", Master's thesis, University of Split, Faculty of economics Split, Split, 2018. Available at: https://urn.nsk.hr/urn:nbn:hr:124:421999\nCite this item: https://urn.nsk.hr/urn:nbn:hr:124:421999\nTitle ANALIZA TROŠKOVA I KORISTI REKONSTRUKCIJE STUDENTSKOG DOMA „BRUNO BUŠIĆ : Završni rad\nAuthor Ani Babić\nCreated on 2019-11-11 12:21:58


Vreća sa kamenom - Gordana Suša - Dnevni list Danas\nPočetna » Kolumne » Gordana Suša » Vreća sa kamenom\nVreća sa kamenom\n* Bilo bi lepo da javnost sazna šta bi značila opcija priznavanja Kosova za položaj Srba koji tamo žive pošto im dosadašnji status ne obezbeđuje mi elementarnu bezbednost\nČestitke Dušanu Vujoviću kao najboljem ministru finansija u međunarodnoj konkurenciji.\n4Piše: Gordana Suša 06. septembra 2017. 15.00\nČestitke Vučiću što ga je odabrao za ministra i prihvatio njegove programe finansijske konsolidacije. Čestitke strpljivim građanima koji su se nadali da će posle toga da uslede i dalje reforme i da njihova žrtva neće biti uzaludna, ali, avaj, od toga ništa!\nUmesto da Vujovićevih petnaest minuta slave mediji iskoriste za razgovore sa njim kao znalcem, o aktuelnoj privrednoj situaciji, istinama i neistinama srpskog privrednog buma, šansama i održivim strategijama daljeg razvoja, Vujović je, da li svojom ili tuđom voljom, sve ređi gost javnog prostora i ostavlja utisak da polako ali sigurno nestaje, zajedno sa aranžmanom MMF. Fondu, naime, ističe „mandat“ i sve je izglednije da se novi neće potpisati. Pošto je jedan od najznačajnijih ciljeva ove globalne finansijske institucije stabilnost zemlje koju savetuje prvenstveno prema inostranstvu, a Srbija ispunjava svoje obaveze i vraća dugove, to bi u ovom trenutku moglo da znači da je ispunjena misija a možda i Vujovićeva? To je, naravno, samo spekulativni utisak. Dalje reforme, sledstveno tome, naročito javnih preduzeća, ostaće na milost i nemilost domaćim akterima dok se bar delimično ne vrate žrtvovane plate i penzije, pa ako posle toga opet krene naopako uvek ostaje opcija da se MMF ponovo pozove u pomoć. Tako je već bilo i tako će, nažalost, biti dok aktuelna ili neka druga vlast ne proguta najveću žabu. A da bi je progutala mora da ima viziju, a da bi počela da ostvaruje tu viziju trebalo bi da bude otvorena i iskrena prema građanima u objašnjenjima posledica svake preduzete mere, roku njenog trajanja i potezima koji slede posle. Od Kosova, NATO, Evroazije, odnosima sa susedima, prodaji poljoprivredne zemlje, povećanom aflaktoksinu u mleku, do povećanih ovlašćenja šefu BIE uključujući i nepostojeće kriterijume po kojema je izabran.\nBilo bi lepo da javnost sazna šta bi značila opcija priznavanja Kosova za položaj Srba koji tamo žive pošto im dosadašnji status ne obezbeđuje mi elementarnu bezbednost. To je iskusio Oliver Ivanović a evo nedavno i građanin koga je potkazao komšija Albanac jer mu je, navode mediji, uzurpirao imovinu. Da li će se to pitanje, narednih sto godina držati „na leru“, ili samo dok se pospašavaju Srbi u Republici Srpskoj ili je najnovija deklaracija mnogo više i ozbiljnije od vetra u leđa Dodiku pred izbore, imajući u vidu minule ratove. Kakve će posledice toga biti za domaću, međunarodnu i regionalnu javnost? Da li će se status Srba u susednim državama poboljšati bilateralom ali i regionalnim sastancima i dogovorima? Ili utukom na utuk, a utuka je sve više! Da, diplomatska nota Hrvatskoj zbog paljenja srpskih „Novosti“ i izražavanje nezadovoljstva Plenkoviću, koji veli da je to akt marginalne grupe na koju se ne treba obazirati! Svako ko je uljuđen zna da je zbog neobaziranja i došlo do nove plime ustašluka. Ali isto tako treba osuditi i naslovnicu tabloidnog Informera, koji ustaškinjom naziva i predsednicu Hrvatske a „Hrvatsku reč“ i ne možemo da kupimo na kioscima. Kao što Vučić ide u Sarajevo, što je dobra vest ići će u Zagreb! Potpaljivanje nacionalističkih mržnji ne mogu ni njemu ni građanima Srbije da idu u prilog.\nNajzad, tu je i nezaobilazna tema šta bi to više i bolje mogli da ponude evroazijski savezi od EU i da li su smišljeni u dnevnopolitičkoj taktici, koja je uvek kratkog daha, da poput golubova na grani koji, izvinite na izrazu, „kake“, po vrapcu kojeg držimo u rukama. NATO za i protiv, zašto prvo zašto drugo! A onda referendum ili promena Ustava pa odluka parlamenta!? Zašto je veoma važno da u skupštinama bude i opozicija i zašto je civilizacijski važno da kao manjina bude uvažavana od većine? Od toga ni abera a kamo li dijaloga. Javni prostor je potpuno zatvoren za razgovor o ovim temama i pretvoren u Vučićevu govornicu za njegov solilokvij.\nProsečno funkcionalno pismenom građaninu Srbije i ono malo što je nekada znao bledi sa vidika zatrpano besmislenim „smeće vestima“, i ostaju mu samo lični osećaj, nagađanja, često i gađenja, te ulepšana stvarnost koju mu levkom svakog dana sistematski uliva u mozak Aleksandar Vučić. Neprikosnoveni arbitar, potpaljivač, pomiritelj, paker u celofan ili grubu vreću s kamenom, zavisno od njegove lične procene i prilike koju neprekidno stvara.\n06. septembra 2017. u 22.22\nJa smatram da pitanje priznanja kosova treba da se odluci na referendumu, a ne od strane bilo kog politicara, vlasti, ili ne daj boze stranke. Ja bih glasala naravno protiv, ali postujem svacije misljenje, dok god nije uvredjivo. I takodje smatram da bi se nas narod nasao na nisanu za svaku nepovoljnu stvar na Kosovu, ako bi doslo do priznanja. A ko zna sta bi se iz toga rodilo. Takodje ako i dodje do priznavanja Kosova od strane gradjana, zelela bih da se to desi samo pod uslovom, pripojavanja severnog dela Srbiji, i autonomija Srpskih manastira i Srbski nastanjenih enklava.\n07. septembra 2017. u 04.47\nAV bi jako voleo zamrznuti vreme.On je demokratski izabran predsednik sa snagom i voljom diktatora te naravno donosi odluke koje samo odrzavaju isto stanje.Podrska Bosni I Dodigu -svi zadovoljni i svi ne zadovoljni.Vojska vezba sa Rusima i sa NATO -svi zadovoljni i svi ne zadovoljni.Kosovo zvanicno nece priznati ali ce potpisati sve dokumente koji Kosovo prave nezavisnom drzavom.Svi zadovoljni i svi nezadovoljni.Ima kontrolu na 90% medija ali postoje i dva tri medija koja nisu pod kontrolom -svi zadovoljni i svi nezadovoljni.Hoce u EU ali i saradnju sa Rusijom-svi zadovoljni i svi nezadovoljni.Moze se ovako nabrajati puno duze i videti da nepostoji cvrsta odluka ni o jednom problemu iskljucivo iz zelje da se stanje zamrzne.\nJuce potvrdi sve to rekavsi da je dobro pricati sa Sarajevom i ako nema rezultata.Mora da je jedini covek na planeti koji je zadovoljan raditi bez rezultata.\n07. septembra 2017. u 08.59\n"…Javni prostor je potpuno zatvoren za razgovor o ovim temama i pretvoren u Vučićevu govornicu za njegov solilokvij…." Prestanite da lazete! Vas niko ne slusa a polje vam je siroko koliko i njemu ako ne i sire obzirom na pare koje dobijate iz inostranstva. A ne slusa vas jer je vase EU teoretisanje laprdanje tipa ““Amerika i Engleska bice zemlja proleterska““ (tvrdnja na kojoj je Susa dogurala do penzije a narod do propasti).\n07. septembra 2017. u 11.43\n““U ovoj zemlji od vlasti (politicara) samo je narod pokvareniji““! Evo, uskoro ce izbori u bgdu pa ce to biti (nazalost) nova potvrda malocas citirane teze! !?


Aplikacija „Građanska patrola“ i dalje aktivna – mojKontakt portal – Radio Televizija Kontakt\nAplikacija „Građanska patrola“ i dalje aktivna\nAplikacija „Građanska patrola“ koja omogućava da građani putem svojih mobilnih telefona na licu mjesta, bilo gdje u gradu i bilo kada, fotografišu određeni problem na koji naiđu i da o tome, putem aplikacije, obavijeste nadležnu gradsku službu, koja će dalje preduzimati potrebne korake je i dalje aktivna.\nPutem ove aplikacije u 2020. godini, primljeno je ukupno 3.228 prijava. Najveći broj prijava odnosio se na: nepropisno parkiranje, nepropisno odlaganje otpada, kvarove na javnoj rasvjeti, održavanje javnog zelenila, te sanaciju puteva.\nSvi zainteresovani sugrađani povratnu informaciju za probleme koji su prijavili, mogu dobiti putem Odsjeka za saradnju sa građanima-Kancelarije za građane, na telefon broj: 051/ 244-471 ili e-mail: gradjani@banjaluka.rs.ba\nGradski olimpijski bazen otvoren samo za sportiste


Data STATUS | DATA STATUS knjižare i knjižara AKADEMIJA rade po uobičajenom radnom vremenu\nDATA STATUS knjižare i knjižara AKADEMIJA rade po uobičajenom radnom vremenu\nSve DATA STATUS knjižare rade po normalnom radnom vremenu, radnim danom od 8 do 16h, a subotom od 9 do 15h. Knjižara Akademija radi svakim danom od 9 do 20h.\nNakon normalizacije stanja u vezi sa epidemijom CoVid-19, a po preporuci nadležn ih državnih organa, sve naše knjižare vratile su se na normalno radno vreme, poštujući neophodne mere zaštite naših kupaca i zaposlenih.\nPodsećamo da je naša knjižara CENTAR koja se nalazi u ulici 27. marta 43 specijalizovana za prodaju udžbenika za osnovne i srednje škole svih izdavača, kao i školskog pribora, lektire, pomoćnih i dodatnih materijala za školu.\nKnjižara DATA MEDIKA koja se nalazi u ulici dr Subotića starijeg 3a u kompleksu Medicinskog fakulteta i Kliničkog centra Srbije, specijalizovana je za stručnu literaturu i medicinsku opremu namenjenu studentima i profesionalcima iz oblasti medicine, farmacije, stomatologije i veterine. U okviru kknjižare DATA MEDIKA radi i kafe koji nudi vrhunsku kafu i napitke od kafe, prirodne sveže ceđene sokove i delikatsnu ponudu lakih snekova i slatkiša.\nKnjižara AKADEMIJA koja se nalaizi u Knez MIhailovoj 35 je je jedan od simbola Beograda i sinonim za najbolju knjižaru već desetinama godina. Pored standardne knjižarske ponude, AKADEMIJA je specijalizovana za stručnu literaturu iz svig oblasti domaćih i stranih izdavača, knjige za učenje stranih jezika, a posebno je poznata po svom odeljenju knjiga za decu koje je najveće te vrste u regionu. Pored ovoga, AKADEMIJA nudi i pažljivo odabarn izbor premum poklona za sve prilike, koji uvozimo od najprestižnijih evropskih dobavljača. Radno vreme knjižare je od 09 d 20h svakim danom, uključujući i subotu i nedelju.


Biblijsko proročanstvo: „Nešto dolazi, moramo biti spremni“ | WebTribune\nHome SPEKTAR Biblijsko proročanstvo: „Nešto dolazi, moramo biti spremni“\nDa li i vi osećate da dolazi nešto veliko? Nedavno su krenule razne glasine na internetu o tome šta donosi druga polovina 2015. godine. Stručnjak za proročanstva Biblije, Džoel Rozenberg, upravo je objavio zloslutnu poruku na svom blogu u kojoj navodi „nešto dolazi, moramo biti spremni“.\n„SAD bi mogle da dospeju u ozbiljnu nevolju, a događaji od prethodnih par meseci i te kako upućuju na to. Nešto dolazi. Ne znam šta, ali moramo biti spremni na to“, napisao je on.\nZbog čega je Rozenberg toliko zabrinut? On je na svom blogu naveo sledeću listu:\nNasilje pogađa mnoge gradove, škole i crkve. Masovno ubistvo u crkvi u Čarlstonu je dovoljno loše samo po sebi, a deo je sve veće epidemije masovnih ubistava u Americi.\nRasizam nas razdvaja i to postaje sve gore.\nVrhovni Sud bi svakog dana trebalo da izglasa novu definiciju braka i ukoliko učini protivno onome što piše u Bibliji, Gospod će nas sigurno kazniti zbog toga.\nAbortusi su postali česta pojava, a od 1973. godine, Amerikanci su ubili 57 miliona dece putem abortusa. Da li će se Bog osvetiti za genocid nad njegovom kreacijom?\nKao da sve ovo nije dovoljno, brakovi i porodice se raspadaju. Siromaštvo je sve veće. Upotreba droge i alkohola nikad nije bila veća.\nU inostranstvu, Iran preti nuklearnom bombom.\nIslamska država se širi na Bliskom istoku, osvajajući Siriju, Irak i Libiju.\nKremlj postaje sve agresivniji.\nU međuvremenu, naši političari raspravljaju o nebitnim stvarima.\nMnogi Amerikanci se ne nadaju boljoj budućnosti niti imaju poverenja u vlast, medije, a u poslednje vreme ni u crkvu. Zaista, mnogi se odriču vere u Gospoda Isusa Hrista.\nIako Rozenberg nije odredio neki poseban datum, mnogi istaknuti stručnjaci ukazuju na jesen. Lindzi Vilijams, Martin Armstrong i Aleks Džouns upozoravaju da će naredni meseci biti ključni.\nPored Džoela Rozenberga, još jedan stručnjak za biblijska proročanstva, Rej Gano, tvrdi da će do ekonomskog kolapsa doći početkom treće četvrtine 2015. godine. On tvrdi da su se gotovo svi ekonomski kolapsi u SAD dogodili u septembru ili oktobru i daje primere:\nCrni ponedeljak – 28. oktobar 1929. godine – Berza počela da se destabilizuje, nakon čega je došlo do kolapsa i početka Velike depresije.\nCrni ponedeljak – 19. oktobar 1987. godine – Berza širom sveta je propala, gubeći na vrednosti za vrlo kratko vreme. Kolaps je počeo u Hong Kongu i proširio se preko zapada do Evrope i SAD.\nCrni petak – 13. oktobar 1989. godine\nMini kolaps – 27. oktobar 1997. godine\nseptembar 2001. godine – Sami napadi 11. septembra su doveli do gubitka od 40 milijardi dolara u osiguranju.\nPoslednji put, mnogi nisu bili svesni toga šta se dešava kada je došlo do kolapsa berze završetkom Šemita godine 2008. godine. Međutim, ovoga puta svi znaju da kraj Šemita ciklusa dolazi ovog septembra.\nDrugi, koji sekularnije gledaju na stvari, takođe su veoma zabrinuti zbog onoga što dolazi ove jeseni. Na primer, analitičar za dragocene metale, Dejvid Morgan, upućuje na septembar još od početka godine.\nDžef Bervik takođe upućuje na septembar mesec, navodeći da se bliži sledeća ekonomska kriza.\nDa li će stvarno doći do finansijske krize (ili nečeg mnogo goreg) u drugoj polovini 2015. godine?\nNemački urednik otkriva: Amerikanci imaju plan da raznesu nuklearku u Ukrajini i okrive Ruse


Pobediti sebe – trčećim korakom | INvent\nPobediti sebe – trčećim korakom\nTamara Koštro – Ćurčić je jedna od najboljih osoba koje znam, od onih prijateljica koje opravdavaju sve lepo rečeno o prijteljstvima. Ja (Nataša) lično obožavam njenu vedrinu, koja samo neupućene može da zavara kao opuštenost, jer ide u korak sa visokim profesionalizmom i ambicijom. Tamara je, baš kao i ja, ambiciozna i istrajna u svemu, sem u teškoj borbi sa „mekoćom na sebi“ (tako ja tepam svojim viškovima po telu). Bar sam ja tako mislila. I sa svim sam mogla da je povežem, sem sa treninzima i trčanjem.\nA onda, kao grom iz vedra neba: Tamara trči maraton. Prva sledeća vest: Tamara istrčala noćni novosadski maraton!\nTo, bez svake sumnje, zaslužuje priču. Zamolili smo je za ispovest i, ako joj se prepustite, videćete da je bolja od svakog fensi motivacionog govorništva. Zato što je iskrena. I zato što je pobednička.\nDo medalje iz inata – Tamarina priča\nTamara sa grupom\nDa mi je neko pre četiri meseca rekao da ću jednog dana moći da trčim sat vremena u kontinuitetu, slatko bih se nasmejala, a onda se zavalila u ležaljku i poručila još jednu kafu, dok sedim i posmatram te pomahnitale ljude koji nedeljom trče i znoje se oko Ade. Od svih vidova rekreacije, trčanje mi je ubedljvo delovalo kao najuzaludnije.\nMeđutim, kako to često biva, okolnosti se nekako postaraju da sami sebi uskočimo u usta i trijumfalno se demantujemo, čisto kao naravoučenije o kategoričnim izjavama. I tako, pre tačno četiri meseca, ja sam demantovala samu sebe i krenula sam u školu trčanja!\nMoram da napomenem da ta slika sa prvog treninga nije ni malo ličila na ono što je najčešća asocijacija na trčanje – vitke i preplanule dame, uredno vezane kose u konjske repiće, sa ipod-ima na nadlakticama i obučene u pripijene atletske majice do iznad pupka. Naprotiv, i bez želje da se upuštam u detaljniji lični opis, reći ću samo da sam tog dana na upis u školicu otišla sa ultimativnim nedostatkom ma kakve kondicije, apsolutnim viškom kilograma i atrofiranim mišićima sa još svežim posledicama carskog reza (porodila sam se dva ipo meseca pre toga). A da…i nisam potrčala ni 20 metara od srednje škole!\nNa prvom treningu trebalo je da pretrčimo dva puta po 400 metara, distanca između Brankovog i Železničkog mosta. Suvišno je reći da sam se sa životom pozdravila u devedest devetom metru. I tako je ta agonija krenula. Na naredni trening, kao i na sledećih deset, odveo me je isključivo moj inat, i ovom prilikom mu se posebno zahvaljujem. Međutim, posle nepunih mesec dana, primetila sam jednu alarmantnu pojavu za moj dotadašnji, hedonistički koncept života – počela sam da se radujem svakom odlasku na trčanje.\nPred svaki trening okupi se nas preko stotinu na zajedničkom zagrevanju uz muziku, pre nego što se raspodelimo po grupama za čas. Moja grupa – početna, crvena, okupila je ljude koji svi dele isti entuzijazam i želju da se dokažu sami sebi i to nas je neprestano motivisalo, uz međusobnu podršku i podršku našeg trenera. Pomalo nalik na one holivudske filmove u kojima od gomile totalnih autsajdera (ovde mislim prvenstveno na sebe!) prave američke foke, i mi smo krenuli slično sa svojim programom. Po kiši i po suncu, uveče ili ujutro, treninzi se nisu propuštali. Za one koji me znaju, dovoljan je podatak da me čak ni ustajanje nedeljom u 7 nije sprečilo da dođem i treniram, po istoj onoj Adi na kojoj bih ranije sedela u podne i komentarisala uzaludne trkače. Četiri meseca kasnije, crvena grupa istrčala je svojih prvih 10 kilometara i učestvovala na dva maratona!\nTamić pred trening\nBilo bi u najmanju ruku neistina, da ne kažem gnusna laž, kada bih tvrdila da se tokom samog treninga bar jednom ne zapitam šta mi je sve to u životu trebalo. Ali, onda stignem do cilja, zajapurena i van sebe, pogledam onaj krug oko jezera i shvatim da sam još jednom pobedila samu sebe! E to nema cenu! Osećaj da si izvukao poslednji atom snage iz sebe i da svaki naredni put možeš više, da si sam sebi svedok kako pomeraš granice i uspevaš ono što ti je bilo nezamislivo – to je spoznaja koju sam dobila kao nagradu. To i ljude sa kojima to deliš. I nekako, sve se od tad promenilo i odjednom više ništa ne deluje nemoguće. Lakše se hvatam u koštac za različitim zadacima jer znam da sam sposobna za više nego što se čini, a svaki izazov, na poslu ili u životu, deluju mi daleko lakše savladivim u poređenju sa onim fizičkim koji sam već izdržala.\nI tako, dok se moja grupa, i ja sa njom, sprema za svoju narednu pobedu – polumaraton, ja razmišljam o svom sledećem izazovu u životu i trci koju ću dobiti nad sobom.


Fudbaler Mančester junajteda Pol Pogba parkirao je, mrtav ‘ladan, svoj skupoceni “Rols Rojs” na mestu za osobe sa invaliditetom ispred jednog tržnog centra u Mančesteru.\n- Video sam da automobil nema nalepnicu za invalide i da su registarske oznake iz Monaka. Ne pratim baš fudbal pa nisam znao o kome se radi - otkrio je engleskim medijima 52-godišnji stanovnik Mančestera čija je supruga invalid.\n- Nisam se iznenadio kada sam saznao da je reč o fudbaleru. Očigledno je reč o čoveku koja ima dobar automobil, pa misli da može da se parkira gde želi. Arogantno i sebično.\nMediji su otkrili da Pogba ovaj “Rols Rojs”, vredan 280.000 evra, vozi od 19. decembra. Plaća mu je otprilike baš tolika koliko košta “Rols”. Nedeljna plata. Pogba je 2016. godine prešao iz Juventusa u Junajted za 105 miliona evra što je tada bio najveći transfer u istoriji.\nInače, Francuz je u Mančesteru već kažnjavan zbog prebrze vožnje sa 350 funti i tri kaznena boda. Mančester junajted se nije oglašavao o ovom slučaju.


Vojnici kao jeftina radna snaga | Avangarda\nVojnici kao jeftina radna snaga\nPutinova Rusija (III)\n: Ana Politkovska 14.08.2017\nPedeset i četiri vojnika, ili emigracija kući\nLjudi emigriraju iz domovine kada ostanak u njoj postane opasan po život ili izazove snažnu agresiju države na njihov integritet i dostojanstvo. Upravo to se dogodilo u ruskoj Federalnoj vojsci 8. septembra 2002. Pedeset i četiri vojnika su odustala i pokušala da emigriraju.\nPoligon za obuku 20. gardijske motorizovane pešadijske divizije nalazi se na obodima sela Prudboj u Volgogradskoj oblasti. Ljudi iz 2. odeljenja vojne jedinice 20004 odvedeni su iz svoje stalne baze u gradu Kamišinu, takođe u Volgogradskoj oblasti, na poligon za obuku u Prudboju.\nSve je izgledalo uobičajeno: trebalo je da idu na obuku. Obučavali su ih njihovi drugi očevi – dakle, njihovi komandanti. Međutim, tog 8. septembra njihovi su drugi očevi, potpukovnik Kolesnjikov, major Širjaev, major Artemijev, poručnik Kadijev, poručnik Korostiljev, poručnik Kobec i potporučnik Pekov, odlučili da sprovedu istragu koja nije bila u njihovoj nadležnosti. Kada su se vojnici okupili na paradnom terenu, rečeno im je da će biti sprovedena istraga o tome ko je ukrao borbeno oklopno vozilo (BOV) sa poligona tokom noći.\nVojnici su kasnije uporno tvrdili da niko nije ukrao BOV. Bio je na svom uobičajenom mestu u voznom parku divizije. Oficirima je prosto bilo dosadno. Pili su danima, verovatno su se zbog toga osećali bolesno i odlučili da se razonode uz malo maltretiranja. Ne treba napominjati da ovo nije bilo prvi put da se takve stvari dešavaju na poligonu u Kamišinu, koji je na lošem glasu.\nNakon te objave, prva grupa vojnika odvedena je u oficirski šator: narednici Kutuzov i Krutov, redovi Generalov, Gurski i Gricenko. Drugima je naređeno da čekaju napolju. Uskoro su čuli jauke i ječanje svojih drugova. Oficiri su ih tukli. Prva grupa je izbačena iz šatora. Rekli su drugovima da su ih oficiri tukli po zadnjicama i leđima drškama alata za kopanje rovova, i šutirali ih u stomake i rebra. Opis je bio nepotreban. Tragovi batinanja bili su jasno vidljivi na telima vojnika.\nVojnici su kasnije uporno tvrdili da niko nije ukrao BOV. Bio je na svom uobičajenom mestu u voznom parku divizije. Oficirima je prosto bilo dosadno. Pili su danima, verovatno su se zbog toga osećali bolesno i odlučili da se razonode uz malo maltretiranja. Ne treba napominjati da ovo nije bilo prvi put da se takve stvari dešavaju na poligonu u Kamišinu, koji je na lošem glasu\nOficiri su objavili da će napraviti pauzu. Potpukovnik, dva majora, tri poručnika i jedan potporučnik nameravali su da večeraju, te su obavestili preostale vojnike da će svako ko dobrovoljno ne prizna da je ukrao BOV biti pretučen na potpuno isti način kao oni koji se sada valjaju po travi ispred njihovog šatora.\nNakon te objave, oficiri su otišli na supu.\nA vojnici? Otišli su. Pobunili su se, ne želeći da čekaju kao ovce na klanje. Ostavili su za sobom one koji su bili na straži, pošto je napuštanje stražarskog mesta krivično delo zbog kojeg se dospeva pred vojni sud i u kazneni bataljon, kao i Kutuzova, Krutova, Generalova i Gricenka, koji nisu bili u stanju da hodaju.\nVojnici su obrazovali kolonu i odmarširali sa poligona prema Volgogradu da potraže pomoć.\nVelika je razdaljina između Prudboja i Volgograda, gotovo 180 kilometara. Pedeset četiri vojnika pešice su prešli celu tu razdaljinu u koloni, ne pokušavajući da se sakriju, i to pored prometnog autoputa kojim su oficiri iz 20. divizije putovali na posao i s posla. Nijedno vozilo se nije zaustavilo. Nikome nije palo na pamet da upita kuda to vojnici idu bez oficira, što je protiv vojnih propisa.\nVojnici su hodali dok se nije smračilo. Legli su da spavaju u senci drvoreda pored autoputa. Niko nije došao da ih traži, uprkos tome što su potpukovnik, dva majora, tri poručnika i jedan potporučnik po izlasku iz trpezarije u kojoj su pojeli svoj obrok otkrili da je 2. divizion značajno proređen. Gotovo da više nisu imali kome da komanduju.\nOficiri su otišli na spavanje, bez ikakve ideje o tome gde su vojnici za koje su, po zakonu, bili lično odgovorni, ali znajući vrlo dobro da u Rusiji nijedan oficir nikada nije kažnjen za nešto što se dogodilo redovu.\nU rano jutro 9. septembra, 54 vojnika nanovo su krenula duž autoputa. I nanovo su se oficiri bezbrižno vozili pored njih.\nOva grupa vojnika blagoslovena samopoštovanjem hodala je dan i po, i nikome iz 20. divizije nije nedostajala. Sasvim otvoreno su umarširali u Volgograd 9. septembra uveče. Zapazila ih je policija, ali se ni ovog puta niko nije zainteresovao za njih.\nVojnici su umarširali u centar grada.\n“Bilo je oko šest po podne, i spremali smo se da krenemo kućama kad je najednom zazvonio telefon. ’Jeste li još otvoreni? Možemo li da dođemo kod vas?’” Ovo mi govori Tatjana Zozuljenko, direktorka organizacije Prava majki Volgogradske oblasti. “Rekla sam: ’Dođite pravo ovamo.’ Naravno, sve sam mogla da očekujem, ali ne i ono što se potom desilo. Četiri mlada redova ušla su u našu sobicu i rekla da ih je 54. Upitala sam gde su ostali, i momci su me odveli u maleni podrum naše zgrade. Ostali su stajali tamo. Radim u ovoj organizaciji jedanaest godina i nikada ranije nisam videla tako nešto. Prva briga mi je bila gde ćemo da ih smestimo. Već je bilo veče. Pitali smo ih jesu li nešto jeli. ’Ne’, odgovorili su, ’od juče nismo’... Naši članovi su otrčali da kupe hleba i mleka koliko god su mogli. Momci su navalili na hranu poput izgladnelih pasa, ali to je nešto na šta smo navikli. Vojnici se veoma loše hrane u svojim jedinicama, hronično su pothranjeni. Kad su završili s jelom, upitala sam: ’Kakav želite da bude i hod vaše akcije?’ Odgovorili su: ’Hoćemo da budu kažnjeni oficiri koji su pretukli vojnike’. Odlučili smo da ih preko noći smestimo u kancelariju Prava majki, sve zajedno na pod, kako bismo dobili vremena da razmislimo. Čim svane otići ćemo kod garnizonskog tužioca. Zaključala sam vrata i otišla kući. Živim u blizini i mislila sam da mogu brzo da stignem ako bude potrebe. Telefonirala sam im oko 11h te večeri, ali se niko nije javio. Pomislila sam da su sigurno umorni, da verovatno spavaju ili se plaše da se jave. U 2h me je probudio naš advokat Sergej Semušin. Rekao je da ga je zvao neko ko se nije predstavio i zatražio od njega da ’obezbedi svoje prostorije’. Stigla sam tamo za nekoliko minuta. Ispred su stajala mala vojna vozila puna oficira. Nisu se predstavili. Vojnici su nestali. Upitala sam oficire gde su, i nisam dobila odgovor.”\nSlužbenici organizacije Prava majki otkrili su i da je neko provalio u njihov kompjuterski sistem sa informacijama o zločinima u 20. diviziji i da je sve izbrisao. Ispod tepiha su pronašli poruku jednog od vojnika u kojoj je pisalo da ne znaju gde ih vode; bili su pretučeni i bila im je potrebna pomoć.\nNema više bogzna šta da se doda. Oficirima na poligonu počeli su da “nedostaju” vojnici tek nakon što su im telefonirali nadređeni. To se odigralo kasno uveče 9. septembra, pošto je Tatjana Zozuljenko kontaktirala novinare u Volgogradu i pošto je vest o neopravdano odsutnim vojnicima otišla u etar...\nOficir je uvek u pravu i može da se ponaša prema vojniku onako kako poželi. S druge strane, međutim, ovaj marš je posledica tužne činjenice da je civilna kontrola vojnih procedura, o kojoj se mnogo govorilo u Jeljcinovo vreme i čak je napisan i nacrt zakona, sada mrtva i pokopana. Predsednik Putin se slaže sa tradicionalnim pogledom na prava oficira i smatra civilnu kontrolu oružanih snaga u potpunosti neumesnom.\n“Godinu dana smo slali informacije vojnom tužilaštvu, prvenstveno g. Černovu, garnizonskom tužiocu, ali i svakom drugom na višem položaju, sve do šefa vojnog tužilaštva u Moskvi, o zločinima koje su počinili oficiri jedinice 20004”, kaže Tatjana Zozuljenko. “Jedinica 20004 je prva po broju pritužbi koje dobijamo od vojnika. Oficiri tuku svoje vojnike, otimaju ’isplate za aktivnu službu’ od onih koji su se vratili iz Čečenije (20. divizija se borila i u Prvom i u Drugom čečenskom ratu, i bori se tamo i dan-danas). Vikali smo o ovome koliko nas grlo nosi, ali ništa se nije dogodilo. Tužilaštvo je odlučilo da sve zataška. Epizoda sa kamišinskog poligona u potpunosti je predvidljiv rezultat neodgovornosti i nedodirljivosti oficira.”\nNekoliko kratkih priča\nMiša Nikolajev je živeo u Moskovskoj oblasti. Porodica ga je ispratila u vojsku u julu 2001. Raspoređen je među graničare, na granični prelaz koji je od Moskve udaljen deset sati leta, u selo Gorjači Pljaž na ostrvu Anučina koje pripada Malim kurilskim ostrvima. To su ostrva koja mnogo ljute ruske i japanske političare još od kraja Drugog svetskog rata.\nDok oni raspravljaju, neko mora da čuva granicu. Miša je bio jedan od onih koji su to radili. Izdržao je samo šest meseci na tom položaju, na ruskom Dalekom Istoku, i umro je 22. decembra 2001.\nVeć u jesen je počeo da piše kući alarmantna pisma, pošto je otkrio gnojne rane na telu.\nZamolio je porodicu da mu pošalje lek: melem Višnjevskog, sulfanilamid “u stvari, bilo koji lek protiv gnojenja, metapirin, antiseptik, zavoje i što je moguće više flastera. Ovde nema ničega”. Njegovi roditelji su slali pakete bez pritužbi, svesni da naša vojska nema sredstava i misleći da stvari ne mogu biti toliko loše, s obzirom na to da Miša i dalje radi kao kuvar u vojnoj kuhinji. Da je ozbiljno bolestan, mislili su njegovi roditelji, ne bi mu bilo dozvoljeno da bude tamo gde se sprema hrana.\nMiša je, međutim, nastavio da priprema obroke za vojsku čak i kad mu je koža bila prekrivena gnojnim ranama. Patolog koji je obavio autopsiju izvestio je da se tkivo nesrećnog vojnika bukvalno raspadalo pod njegovim skalpelom. Na početku dvadeset i prvog veka ruski vojnik je živ istrulio pred očima svojih oficira, a da niko nije ni pomislio da ga pošalje kod lekara. Mišu je ubila potpuna neodgovornost njegovih nadređenih.\nDmitrij Kiseljev je raspoređen u selo Istra, u Moskovskoj oblasti. U Rusiji se tako nešto smatra velikom srećom. Bio je blizu Moskve; pošto su mu roditelji Moskovljani, mogli su da posećuju svog sina i da pronađu put do njegovih komandanata ako mu bude potrebna pomoć, nisu to bila Kurilska ostrva. Sve to ipak nije spaslo Dmitrija od izopačenosti njegovih oficira.\nVojska Rusije uvek je bila jedan od glavnih stubova države. Do dana današnjeg to je zatvor okružen bodljikavom žicom, u koji su mladi državljani ove zemlje poslati bez suđenja. Shodno tome, tu vladaju pravila slična zatvorskim, pravila koja određuju oficiri. To je mesto na kojem “ubiti boga u nekome” jeste osnovni metod za obuku. Slučajno je baš i Putin, kad se prvi put popeo na tron u Kremlju, istim rečima opisao kako bi postupao sa unutrašnjim neprijateljima\nPotpukovnik Aleksandar Boronjenkov, komandant redova Kiseljeva, imao je unosan poslić sa strane. To nije ništa neobično u današnjoj Vojsci Rusije. Ljudi pribegavaju raznim trikovima, budući da su im plate veoma male. Dotični potpukovnik je, međutim, trgovao vojnicima. Istra je vikendaško naselje, te je Boronjenkov prodavao svoje vojnike vlasnicima zemlje u okolini kao jeftinu radnu snagu. Vojnici su radili samo za hranu; njihova plata je odlazila pravo kod njihovog komandanta. Ovakva šema za pravljenje para nije ni u kom slučaju jedinstvena, naprotiv, veoma je raširena: vojnici se tokom vojnog roka “prodaju” kao neplaćena radna snaga – to jest, kao robovi – bogatim ljudima. Oficiri na ovaj način trguju sa “korisnim ljudima”. Ako oficiru treba da se poprave kola, a on nema novca, onda pošalje nekoliko vojnika u servis za popravku automobila. Oni tamo rade besplatno koliko god servis zahteva, a oficir zauzvrat dobije popravljena kola.\nKrajem juna 2002. došao je red i na tek regrutovanog Dmitrija Kiseljeva da bude prodat u roblje. Redov Kiseljev je poslat da gradi kuću za izvesnog g. Karabutova, člana Udruženja za hortikulturu Mir u okrugu Istra. Na početku je gradio kuću, ali onda su on i još sedmorica regruta poslati da kopaju dubok rov duž imanja. U 7h uveče 2. jula stranice rova su se urušile i zatrpale trojicu mladića, uključujući i Dmitrija, koji se ugušio pod zemljom. Njegovi roditelji su pokušali da izdejstvuju izvođenje potpukovnika Boronjenkova pred sud, ali on se izvukao. Poznavao je mnogo “korisnih” ljudi. Dmitrij je bio jedini sin Kiseljevih.\nNa dan 28. avgusta 2002. vojna jedinica 42839 razmeštena je u Čečeniji blizu sela Kalinovsko, mesta na kojem dugo nije bilo borbi. “Džombe” su se opijale do besvesti. “Džombe” – “stare kuke”, “isluženi” vojnici koji čekaju da budu poslati u rezervu – jesu najstrašnija i najubitačnija sila naše vojske. Te večeri se “džombama” učinilo da će ostati bez votke, tako da su prvom vojniku koji je naišao, Juriju Dijačenku, rekli da ode u selo i “nabavi još malo, kako zna i ume”. Vojnik je odbio. Prvo zato što je bio na straži i nije smeo da napusti stražarsko mesto. A drugo, kako im je objasnio, zato što nije imao novca. “Džombe” su mu rekle da ukrade nešto u selu i da im tako nabavi votku.\nJurij je, međutim, odlučno rekao: “Ne, neću ići”. Brutalno su ga tukli do 5h ujutru, a između dve ture batina ponižavali su ga na surov i odvratan način. Umakali su krpu za pod u zajednički toalet i onda njome trljali Jurijevo lice. Naterali su ga da počisti pod, a kada se sagnuo, naizmenično su mu zavlačili dršku metle u anus...\nGde su bili oficiri? Te noći su se opijali do besvesti i fizički nisu bili u stanju da komanduju bilo čime. Oko 6h ujutru 29. avgusta 2002. Jurij Dijačenko pronađen je u skladištu sa hranom. Obesio se.\nSibir nije Čečenija. Veoma je daleko od tamošnjeg rata, ali to i nije tako važno. Valerij Putincev, dečko rođen u Tjumenskoj oblasti, raspoređen je u Krasnojarski kraj da služi u gradu Uzhuru, u elitnim jedinicama strateških raketnih snaga. Njegova majka, Svetlana Putinceva, bila je oduševljena. Pošto su imali posla sa najsavremenijim i najopasnijim oružjem na planeti, smatralo se da su oficiri u raketnim jedinicama najobrazovaniji u vojsci, da se ne opijaju, ne tuku svoje regrute i održavaju disciplinu. Međutim, i ona je ubrzo počela da dobija potresna pisma od svog sina, u kojima je pisao da oficiri nisu ništa bolji od “šakala”: “... Ne mogu da podnesem to što moram da radim kao rob u korist ljudi koje prezirem. Više od svega na svetu želim da radim za dobrobit svog naroda i svoje porodice. Tek kad sam se našao ovde, shvatio sam koliko ste svi vi važni...”\nValerij se nikada neće vratiti da radi za dobrobit svog naroda. Oficiri u kasarnama u Uzhuru bili su potpuno razulareni. Poručnici su otimali od vojnika sve što imaju, ponižavajući svakoga ko je, poput Valerija, pokušao da odbrani svoje dostojanstvo. Za pola godine provedene u jedinici, četvorica vojnika su iznesena u kovčezima, svi su bili redovi i svi su nasmrt pretučeni.\nMiša je, međutim, nastavio da priprema obroke za vojsku čak i kad mu je koža bila prekrivena gnojnim ranama. Patolog koji je obavio autopsiju izvestio je da se tkivo nesrećnog vojnika bukvalno raspadalo pod njegovim skalpelom. Na početku dvadeset i prvog veka ruski vojnik je živ istrulio pred očima svojih oficira, a da niko nije ni pomislio da ga pošalje kod lekara\nPrvo su oficiri uzeli Valeriju uniformu (naši vojnici nemaju druge odeće osim uniforme). Rekli su mu da mora da je otkupi. Pretpostavljali su da će pisati kući i tražiti da mu se hitno pošalje novac. Valerij nije pokleknuo. Znao je da njegova majka živi veoma skromno, sa njegovom bakom, starovremenskom penzionerkom, njegovom sestrom i njenom malom ćerkom, i da teško može da mu pošalje novac. Zbog toga je brutalno pretučen u nekoliko navrata. Na kraju mu je prekipelo. Uzvratio je oficirima i poslat je u zatvor zbog neposlušnosti. Tvrdeći da pokušava da pobegne, teško su ga povredili. Svetlana Putinceva se zabrinula i pozvala je telefonom komandanta jedinice, potpukovnika Butova, koji ju je obavestio da zna kako treba tući ljude da ne ostane nikakav trag. Svetlana je ostavila sve poslove i odletela pravo u Uzhur, gde je našla sina na samrti. Pucano mu je u karlicu, bešiku, mokraćni kanal i butnu arteriju. U bolnici je njegovoj majci rečeno da nađe krv za transfuziju: “Hitno! Ovde nemamo krvi.” Očekivali su od žene koja se našla sama u nepoznatom gradu da nađe donatore. Pojurila je natrag u jedinicu da potraži pomoć. Komandanti su je odbili. Jurila je po gradu pokušavajući da spase svog sina. Nije uspela. Pošto nije primio transfuziju, Valerij je umro 27. februara 2002. U jednom od poslednjih pisama napisao je Svetlani: “Nisam očekivao mnogo pomoći od oficira. Oni su sposobni samo za ponižavanje ljudi.”\nNazad u Moskovsku oblast. Jutro je 4. maja 2002. Jedinica 13815 nalazi se u selu Balašiha. Dve ložačice zaposlene u toplani koja greje jedinicu čuju pozive u pomoć u blizini. Istrče i nasred dvorišta ugledaju vojnika, do vrata zakopanog u zemlju. Žene kopaju, presecaju konopac kojim su mu vezane ruke i noge i pomažu mu da izađe iz rupe. U tom trenutku se pojavljuje major Aleksandar Simakin, besan kao ris. Viče na žene da ostave vojnika na miru. To on uči redova Česnokova pameti, a one ako se odmah ne vrate u kotlarnicu, biće otpuštene.\nPošto se izbavio iz rupe, redov Česnokov je dezertirao.\nVojska Rusije uvek je bila jedan od glavnih stubova države. Do dana današnjeg to je zatvor okružen bodljikavom žicom, u koji su mladi državljani ove zemlje poslati bez suđenja. Shodno tome, tu vladaju pravila slična zatvorskim, pravila koja određuju oficiri. To je mesto na kojem “ubiti boga u nekome” jeste osnovni metod za obuku. Slučajno je baš i Putin, kad se prvi put popeo na tron u Kremlju, istim rečima opisao kako bi postupao sa unutrašnjim neprijateljima.\nMožda predsednik, sa svojim potpukovničkim epoletama i dve ćerke koje nikad neće morati da služe u takvoj vojsci, smatra da je takvo stanje prihvatljivo. Mi ostali, međutim, ne računajući oficirsku kastu koja uživa u svom statusu sitnih gangstera koji su iznad zakona, duboko smo nesrećni zbog toga. To naročito važi za one koji imaju sinove, a još više za one čiji su sinovi stasali za regrutaciju. Oni nemaju vremena da čekaju reformu vojske koja se tako dugo obećava, ali se neprekidno odlaže. Plaše se da će, kad odu od kuće, njihovi sinovi biti raspoređeni na neki kamišinski poligon, ili u Čečeniju, ili na neko drugo mesto sa kojeg nema povratka.\n(U sljedećem nastavku: Psihijatrijske represije)


NOVI SOJ KORONE ODLAŽE POPUŠTANJE MERA? Krizni štab zaseda u 13h, u 'ringu' dve strane potpuno različitih stavova, čija će biti poslednja\nIzvor: Blic, 22.Jan.2021, 10:11\nI dok su lekari izričiti da sve epidemiološke mere moraju ostati na snazi, ekonomski deo ovog tela nada se da bi već nakon današnjeg zasedanja moglo doći do popuštanja...Nakon svega četiri dana od prethodne, za danas u 13 sati zakazana je nova sednica Kriznog štaba. Glavna tema sastanka biće...


PREMIJERA „BERI SIL – AMERIČKI ORIGINAL“ | Cineplexx RS\nPREMIJERA „BERI SIL – AMERIČKI ORIGINAL“\nSreda, 30. avgust u 20:00h\nPremijera internacionalne vratolomije „Beri Sil: Američki original” zakazana je za sredu 30. avgust u bioskopu Cineplexx UŠĆE Shopping Center sa početkom od 20 časova. Karte su u prodaji na blagajni bioskopa.\nPremijera internacionalne vratolomije zasnovane na neverovatnim, istinitim događajima „Beri Sil: Američki original” zakazana je za sredu 30. avgust u bioskopu Cineplexx UŠĆE Shopping Center sa početkom od 20 časova. Karte za ovaj uzbudljivi triler su u prodaji na blagajni bioskopa.\nU filmu „Beri Sil - Američki original“, Tom Kruz ponovo sarađuje sa rediteljem filma „Na rubu vremena“, Dagom Limanom, koji je poznat po filmovima: Bornov Identitet, Gospodin i Gospođa Smit. Film prikazuje događaje Berija Sila, prevaranta i pilota koga iznenada regrutuje CIA da vodi jednu od najvećih tajnih operacija u američkoj istoriji. Ovaj film odiše dinamikom i neprestanom akcijom veštog junaka, koji će vas iznenaditi svojim poduhvatima, zasnovanim na istinitim događajima.\nPored Toma Kruza, uloge u filmu tumače i: Donal Glison, Sara Rajt, E. Rodžer Mičel, Džes Plemons, Lola Kirke, Alehandro Eda, Benito Martinez, Kejleb Landri Džouns i Džejma Mejs.\nKupite karte na vreme i ekskluzivno pogledajte ovaj neverovatni akcioni filmski hit! Čekamo vas!\nBeri Sil - Američki original\nU filmu „Beri Sil - Američki original“, Tom Kruz ponovo sarađuje s rediteljem filma „Na rubu vremena“, Dagom Limanom (Bornov Identitet, Gospodin i Gospođa Smit), u ovoj internacionalnoj vratolomiji zasnovanoj na neverovatnim (i istinitim) poduhvatima Berija Sila, prevaranta i pilota kog iznenada regrutuje CIA da vodi jednu od najvećih tajnih operacija u američkoj istoriji.


Hotel za Ellemford (Scotland) : 526 pronađenih hotela\nRezultati obuhvataju hotele u blizini Ellemford Poređati prema :\nOvaj hoteli je najbliži: Ellemford Hotel ima 6 soba/e/u, i to od soba tipa Room do soba tipa Room. Cene najjeftinijih soba u hotelu One Green Hope Guest House kreću se od 5 526 dinar - Srbija . Na 4 minuta hodom udaljenosti od centra, ...Još informacija\nBank House Duns je u blizini Ellemford Sa kapacitetom od 5 soba/e svih kategorija (od soba tipa Room do soba tipa Room), Bank House Duns nudi cene koje se kreću od 5 070 dinar - Srbija .Na 16 minuta hodom udaljenosti od centra, ovaj hotel ...Još informacija\nVaš izbor: Hotel za Ellemford (Scotland) : 526 pronađenih hotela


DEVEDESET GODINA OD RODJENJA MIJE ALEKSICA\nPosted by [email protected] on December 11, 2013 at 3:20 AM comments (0)\nPovodom obeležavanja devedesetogodišnjice od rođenja velikana srpskog glumišta, Mije Aleksića Knjaževsko-srpski teatar u saradnji sa Centrom za kulturu iz Gornjeg Milanovca u sredu, 11. decembra 2013. godine organizuje izoložbu fotografija iz glumačkog života Mije Aleksića, kao i projekciju igrano-dokumentarnog filma Mija Aleksić.\nPodsećamo da je Mija Aleksić bio član ansambla našeg Teatra od 1945. do 1949. godine, a da je njegova poslednja uloga na sceni našeg pozorišta bila u komadu Joakima Vujića Fernando i Jarika koji je premijerno izveden 15. februara 1985. godine.\nORDEN SVETOG SAVE MIRKU BABICU\nPosted by [email protected] on December 11, 2013 at 3:15 AM comments (0)\nOrden Svetog Save dodeljen gradonačelniku Kragujevca i prvaku drame Knjaževsko-srpskog teatra\n16. novembar 2013. godine\nOdlukom Svetog arhijerejskog sinoda Srpske pravoslavne crkve orden Svetog Save drugog stepena dodeljen je gradonačelniku Kragujevca Veroljubu Stevanoviću i prvaku drame ansambla Knjaževsko-srpskog teatra Mirku Babiću. Ordenje je u subotu, 16. novembra uručio Njegovo preosveštenstvo episkop šumadijski gospodin Jovan.\nNa predlog Njegovog preosveštenstva Episkopa šumadijskog gospodina Jovana, Sveti arhijerejski sinod Srpske pravoslavne crkve je doneo odluku 6. novembra 2013. godine o dodeli visokog odlikovanja Srpske pravoslavne crkve, Ordena Svetog Save drugog stepena, dramskom umetniku Mirku Babiću za izvanredne rezultate u filmskom i televizijskom stvaralaštvu i očuvanju duhovnih i tradicionalnih vrednosti srpskog naroda.\nInače, pored Nikole Tesle, Stepe Stepanovića, Dejana Medakovića predsednika SANU, ordenom su odlikovani brojni književnici, privrednici, istoričari, sportisti među kojima Vlade Divac i Novak Đoković, Emir Kusturica i drugi.\nOreden Svetog Save je bio državni orden u Kraljevini Srbiji, a potom i u Kraljevini Jugoslaviji sve do 1945. godine. Od tada do danas predstavlja najviše odlikovanje koje dodeljuje Srpska pravoslavna crkva za zasluge na duhovnom, obrazovnom i humanitarnom polju.\nGlumci Knjazesko srbskog teatra\nPosted by [email protected] on July 30, 2013 at 4:55 PM comments (0)\nKnjažesko-srbski teatar u Kragujevcu je radio od 1834. do 1836. godine, ali je prve predstave imao u vreme Sretenjske skupštine 1835. godine, pa se ta godina uzima za godinu osnivanja. O prethodnim pokušajima pozorišnog stvaranja u Kragujevcu, i o zanimljivom životnom putu i delatnosti njegovog osnivača Joakima Vujića postoje značajne studije Rajka Stojadinovića i Alojza Ujesa. Među istoričarima period prve Miloševe vlade su iz razlišitih uglova obradili Mihailo Gavrilović, Vladimir Stojančević i Radoš Ljušić. O glumcima prvog teatra u Kneževini Srbiji pisali su Rajko Stojadinović i Milen M. Nikolić. Osim Joakima Vujića, koji je i sam još od znamenitog 12. avgusta 1813. godine (u Kreštalici) u pojedinim predstavama nastupao i kao takav i bio upućen u glumačku veštinu, svi ostali su bili glumci bez ikakvog pozorišnog iskustva, pronađeni, pre svega, među zainteresovanim učenicima Gimnazije u Kragujevcu. Uz svoje đake bio je i profesor Petar Radovanović. Njima se pridružio i pisar Narodnog suda, Todor Rozmirović. Pošto je reč je o zanimljivim ličnostima, od kojih su pojedini kasnije igrali znamenite uloge u političkoj i kulturnoj istoriji Srbije, zadržaćemo se, u kraćim crtama, na njihovim biografijama.\nŽivadin Vesović je sin kragujevačkog varoškog kneza Veselina-Vese Milovanovića, koji se pominje još pri kraju Prvog srpskog ustanka. Završio je kragujevačku gimnaziju 1839. godine. Bio je sekretar Smederevskog suda (1846), a 1854. ga nalazimo na mestu predsedatelja Gurgusovačkog suda.\nStevan M. Gruborović (1816+54) je rođen u Mostaru, pa je u spisku đaka gimnazije zabeležen kao Ercegovac. Tutor mu je bio brat Jovan, trgovac iz Beograda. Maturirao je 1836. godine. Kasnije je kao pitomac upućen u Beč. Stigao je do mesta stolonačelnika u Ministarstvu prosvete, a 1850. i na mesto stolonačelnika Kneževe kancelarije u Ministarstvu unutrašnjih dela.\nMilan Davidović (1820+69) je rođen u Beču, sin Dimitrija Davidovića, koji je tada uređivao Novine serbske. Osnovnu školu i Gimnaziju završio je u Beogradu i Kragujevcu (1836). Još u Beogradu bio je među podpisnicima na Zabavnik za 1833 godinu kao učenik velike škole za sebe i brata svoga Svetozara i za sestru svoju Savku.\nOd 1836. bio činovnik na raznim dužnostima, ali ni izbliza nije dostigao slavu svoga oca. Za potrebe Teatra na Đumruku, 1842, sa ilirskog je preradio dve drame: Požarina (A. Kocebu) i Numera 777 (K. Lebran). Od 1858. je rukovodio Udovičkim fondom. Nije se ženio, kao ni njegov polubrat Svetozar. Umro je u Beogradu, pomračenog uma.\nStojan Jovanović Cukić (1818+7. oktobar 1844) je, po svemu sudeći, sin beogradskog bazrđanbaše Jovana Šišmanovića u braku sa Pemom, koja se pominje kao trgovačka udovica. Osnovnu školu je učio u Beogradu i tu krenuo u Veliku školu, s kojom je prešao u Kragujevac i završio je 1836. godine. Nemački jezik je naučio u Pančevu. Karijeru je otpočeo u Kruševcu, kao sreski pisar. Poslat je kao državni pitomac u Beč 1839. godine, da bi neko vreme proveo i u Parizu. Isticao se kao žestoki protivnik Tome Vučića Perišića (1788+1859), pa je posle Vučićeve bune (1842) ostao bez stipendije. Nalazio se na čelu obrenovićevskih agitacija i zavera, od kojih je posebno bila važna Katanska buna (1844), u kojoj je poginuo 7. oktobra 1844, u Bukovici kod Valjeva. Napisao je priručnik Francuska gramatika za one koji, bez pomoći učitelja, hoće da uče francuski jezik, sa posvetom knezu Mihailu.\nStojanova sestra Marija bila je druga žena Petra Lazarevića – Cukića (1795+1849), usvojenika vojvode Pavla Cukića (1782+1817), savetnika i sreskog načelnika u Karanovcu i Kruševcu. Po zetu Petru Stojan je često nazivan Cukićev, Cukić.\nMilić i Arsenije-Arsa Milićević-Lunjevica su sinovi istaknutog trgovca Nikole Milićevića-Lunjevice (1767+1842). U Kragujevcu su stanovali kod gimnazijskog katihete prote Josifa Stefanovića, kao i Filip Hristić i Sreten Popović. Milić (29. jun/11. jul 1815+1/13. januar 1850) je bio potporučnik i načelnik Sreza crnogorskog. Arsenije (1819+oktobar 1840) je posle gimnazije kadet u Požarevcu (1838) pa je, zajedno sa bratom, stupio u novoosnovani Licej, gde se pominje se među državnim blagodejancima (1839). Umro je u Kragujevcu, a sahranjen u manastiru Vraćevšnici. Obojica su igrali ženske uloge.\nAntonije Majstorović (Ranković je sin Ranka Majstorovića (1768+1840) iz Azanje, koji je bio član Narodnog suda (1833) i državni savetnik. I Antonije je postao član Državnog saveta u vreme kneza Aleksandra Karađorđevića, ali je više upamćen po zaveri 1863. kojom je želeo da vrati Karađorđeviće na vlast.\nJovan Marinović (Sarajevo, 1821+Villers-sur Mer, France, 30. jul 1893) je bio sin trgovca Georgija Marinovića iz Sarajeva. U KST-u igrao ženske uloge (Malvina: La Peruz, Žertva na smrt). Maturirao 1837. godine i školovao se na Zapadu kao državni pitomac. Bio je zet prebogatog kapetana Miše Anastasijevića, pašenog Đorđa Karađorđevića, Raje Damjanovića… Član i predsednik Državnog saveta, ministar finansija i spoljnih poslova. Kao vrsnog diplomatu, sklonog kocki, više su ga cenili na strani. Smatran je najboljim poznavaocem francuskog jezika u svojoj generaciji. Po S. Jovanoviću, prvi naši pitomci, isto tako, dali su nekoliko ljudi koji bi svojim obrazovanjem i danas činili čast državnoj službi: dovoljno je pomenuti Jovana Marinovića i Konstantina Nikolajevića.\nJovan Peruničić (r. 1817), sin Milosava Peruničića, člana Požeškog suda, pa čačanskog okružnog načelnika, za kojeg Vuk u čuvenom pismu 12. aprila 1832. godine piše knezu Milošu da nemate vernijeg ni privrženijeg čoveka od njega.\nJovan je bio sekretar Čačanskog suda (1840-42), pomoćnik čačanskog okružnog načelnika (1846-51), a 1857-59. i okružni načelnik u Čačku. U toku 1861. godine bio je načelnik Dragačevskog sreza.\nSreten Popović (Beograd, 1820+90) je sin Lazara Popovića, pisara u Beogradskom sudu i drvaro-senskog komesara knjaževskog (1835/36), iz porodice znamenitog Pavla Popovića (+1816) , člana Praviteljstvujuščeg sovjeta, iz sela Vranića. Krstio ga je knez Miloš. Privatni sekretar kneginje Ljubice (1841), pa Vučića (1842). Počeo je karijeru kao praktikant Smederevskog suda (1836/37). Bio je među prvim našim pitomcima na strani (u Beču), 1839. godine. Kao sudija je službovao u Smederevu, Gornjem Milanovcu, Šapcu i Beogradu, da bi na kraju bio kasacioni sudija. Igrao je ženske uloge (Jarika: Fernando i Jarika; kneginja Ljubica: Boj na Čačku) i pevao u komadima, uz pratnju Knjažesko-srbske bande Jozefa Šlezingera.\nPopović je napisao zanimljivo, dobrim delom autobiografsko, Putovanje po Novoj Srbiji (1879), najvažniji izvor za naš rad, u kojem oslikava život starog Beograda i služi kao nezaobilazan izvor za istoriju KST-a u Kragujevcu.\nFilip Hristić (Beograd, 1819+Menton, Francuska, 29. januar 1905). Otac (H)Rista Đorđević je došao u Srbiju početkom Prvog srpskog ustanka iz Samokova. Od strane Karađorđa i Mladena Milovanovića postavljen je 3/15. aprila 1807. za buljubašu i upućen ka Nišu. Nastanio se u Beogradu 1815, radeći prvo kao abadžija, pa kao bakalin. Kad je umro, Filipa je školovao tadašnji mitropolit Metodije. Njegova majka Katarina se za vreme sinovljevog školovanja pominje kao udovica trgovačka. Počeo je školovanje u Beogradu, a maturirao u Kragujevcu (1836). Igrao je, takođe, ženske uloge. Poslat je u Beč kao državni pitomac, odakle je nastavio u Pariz, gde je doktorirao prava na Sorboni. Imao je dugu i uspešnu političku i diplomatsku karijeru: komesar u Dunavskoj komisiji u Beču (185, predsednik vlade i ministar spoljnih poslova (1860-61), ministar prosvete (1849, 1873-74), poslanik u Carigradu, dva puta, zatim poslanik u Beču, prvi guverner Narodne banke.\nDimitrije Crnobarac (Beograd, 25. oktobar/6. novembar 1818+Beč, 14/26. jun 1872). Kao njegov tutor pominje se Jakov Jakšić (1774+184, knežev haznadar i inspektor Tipografije. Maturirao 1836. I on je igrao ženske uloge. Iz Gimnazije je otišao na Vojnu školu u Požarevcu, 1837, pa postao stolonačelnik u Vojenom komisarijatu 1839. Kao državni stipendista školovao se u Beču i Parizu, gde je završio i doktorirao prava. Po povratku, prvo je službovao u Ministarstvu pravde, a kasnije je bio ministar pravde i prosvete i član Državnog saveta. Po Milićeviću, Crnobarac je bio čovek malena rasta, krvavih očiju, malenoga, crvenoga, zatubastoga nosa, a malih brčića. Štedljiv je bio u odelu tako da je gotovo uvek nosio potkušene pantalone, izlizan kaput, i na novo peglani šešir. I još bi se ljutio na beogradsku kaldrmu s koje, božem, ne može da nosi dužih pantalona. Nije se ženio.\nPetar Radovanović (1808+3/15. mart 1857) je u rodnom Novom Sadu završio osnovnu školu i gimnaziju, a u Pešti je učio filozofiju i prava. Postao je advokat 1830. godine. U Srbiju je prešao u junu 1834. godine i postao profesor u Kragujevačkoj gimnaziji. Postavljen za upravitelja sviju škola u Srbiji 21. marta 1836. godine do maja 1838. godine. Od maja 1838. je sekretar u Ministarstvu prosvete, a od novembra 1838. u Liceju predaje matematiku, statistiku i nemački jezik, do marta 1839. Od tada do 1842. je sekretar Ministarstva prosvete, a kraće vreme i načelnik. Od 1842. je predsednik Okružnog suda u Čačku. Od 1843. je na mestu glavnog upravitelja narodni škola. Kasnije je upravljao istočnim školskim krugom u Srbiji. Jedan od prvih redovnih članova DSS. Uređivao Novine čitališta beogradskog, 1848.\nNapisao: Kratko sočinenia antropologi ili nauka o čoveku, Beograd 1844.\nObšta znanja, svakom čoveku nuždna, Beograd 1850, drugo izdanje: 1856\nVoine Srba s Turcima od 1804 – 1813, Beograd 1852.\nO pisaru Narodnog suda Todoru Rozmiroviću se nalazi samo podatak da je bio među prenumerantima Zabavnika za 1835. godinu. Verovatno je u srodstvu sa Venijaminom Rozmirovićem, predsedateljem Suda varoši beogradske, 1846.\nStojadinović je pretpostavio da su u radu KST-a imali udela i preostali đaci prve gimnazijske generacije (Adolf J. Šlezinger, Aleksa Stefanović, Danilo Danić i Simeon M. Božić, ali njih ne nalazimo među akterima predstava.\nSimptomatično je da su mnogi od gimnazijalaca na pozorišnim daskama igrali ženske uloge. Jedan od njih, Sreten Popović je to i najbolje objasnio, jer su se tada ženske krile od mušakaraca, najglavnije je što je onda retko koja žena bila koja je znala šitati i pisati, a ovamo je trebalo naušiti uloge od po nekoliko tabaka napamet. U to vreme teško da se mogao naći roditelj koji bi svojoj ćerki dozvolio da se tako meša sa muškarcima i igra komedije. Jedina žena u celom teatru bila je Jelena-Jeca Berman, žena direktora Tipografije Prusa Adolfa Bermana (1779-1862), koja je pomagala oko kostima, što se može smatrati začetkom srpske kostimografije, dok je predstave, naravno, režirao Joakim Vujić.\nGlumci Knjažesko-srbskog teatra nisu bili ljudi od zanata, niti su planirali da se bave tim poslom. Ali, njihov trud, mladalačka želja i prvi koraci u pozorišnoj umetnosti obnovljene Srbije opravdavaju sve njihove mane.\nGlumci prvog teatra u Kneževini Srbiji, koji je postojao pri dvoru kneza Miloša Obrenovića u Kragujevcu (1835-36) bili su sam direktor Joakim Vujić, profesor Gimnazije Petar Radovanović, sudski pisar Todor Rozmirović i učenici Gimnazije, koji su predstavljali prvu domaću inteligenciju u obnovljenoj Srbiji: Živadin Vesović, Stevan Gruborović, Milan Davidović, Stojan Jovanović-Cukić, Antonije Majstorović, Jovan Marinović, Arsenije Milićević-Lunjevica, Milić Milićević-Lunjevica, Jovan Peruničić, Sreten Popović, Filip Hristić i Dimitrije Crnobarac. Nakon školovanja u Kragujevcu postali su činovnici, diplomate, vođe buna, sudije i političari.\nDejan Obradović, Narodni muzej Kragujevac


PcFoto | Tamron 17-35mm f/2.8-4 Di OSD\nTamron 17-35mm f/2.8-4 Di OSD - karakteristike\nKompanija Tamron se pohvalila najmanjim i najlakšim širokim zum objektivom u klasi. Kao i velika većina objektiva ovog proizvođača, i Tamron 17-35mm f/2.8-4 Di OSD je namenjen za Canon i Nikon full-frame DSLR fotoaparate. Vrlo je lagan za svoju kategoriju (460g), a po pitanju optike sastoji se od 15 elemenata u 10 grupa, od kojih 4 LD, dok su 2 GM. Elementi su premazani BBAR (Broad-Band Anti-Reflection) premazom, koji efikasno umanjuje odbljeske i efekte ghosting-a, dok je prednji element prekriven fluorom u cilju zaštite od prljanja. Štaviše, kućište objektiva je zaptiveno.\nNovina koju uvodi Tamron 17-35 među Tamron objektive, osim blende sa rasponom f/2.8-4.0, jeste AF motor. Iz kompanije o novom Optimized Silent Drive (OSD) motoru govore u superlativu i tvrde da obećava vrhunsku brzinu fokusa i nečujan rad.\nŠto se tiče ostalih cifara, minimalno fokusno rastojanje Tamron 17-35mm iznosi 0.28m, prečnik filtera je 77mm, a dijafragma je realizovana u vidu 7 zaobljenih listića. Kao i ostali vodeći Tamron objektivi, kompatibilan je sa Tamron TAP-in konzolom.\nStara cena: 74930 RSD\nCena: 66 080 RSD\nRaspon objektiva (mm) 17 - 35 mm\nAF servomotor Mikromotor OSD\nDimenzije (ŠDV) mm 84 x 93 mm\nMasa (g) 460 g\nUgao gledanja (horizontalno) 103°41' - 63°26 (full-frame format); 78°46' - 43°29' (APS-C format)\nSadržaj pakovanja Prednji i zadnji poklopac, zonerica\nOmaleni Tamron 17-35mm f/2.8-4 Di OSD je i zvanično predstavljen\nNovi AF motor, široka blenda, male...


Fanimo se nije pojavio na prozivci Sarajeva - Sportske.ba\n10 Januara, 2022 20:13\nFudbalski klub Sarajevo počeo je sa pripremama za proljetni dio prvenstva u Premijer ligi Bosne i Hercegovine, a danas je prozivka izvršena u Trening centru “Butmir”.\nAleksandar Vasoski, inače novi trener Sarajeva, danas je u Trening centru “Butmir” obavio prozivku igrača, a na njoj se iz opravdanih razloga nije našlo nekoliko fudbalera sarajevskog kluba.\nSvoje mjesto na prozivci nije našao ni Mathias Fanimo, a razlozi njegovog odsustva nisu opravdani, što je još više aktiviralo priču o njegovom odlasku iz Sarajeva.\nPodsjetimo, kod bivšeg trenera Gorana Sabljića, Fanimo je bio faktički “precrtan”, a nije poznato kakav status će imati kod Makedonca, koji je danas i zvanično predstavljen za novog trenera kluba sa Koševa.\nVezane vijesti:fanimofk sarajevonaslovna\nNurkić se pohvalio luksuznim vozilom, radi se o novom partnerstvu


Oružje na kampusima zabrinulo profesore\nNa državnim Univerzitetima u Teksasu, gde je nova odredba o nošenju oružja, prošlog meseca stupila na snagu, počela je nastava. Zakonom je sada dozvoljeno, nošenje sakrivenog oružja unutar univerzitetskih kampusa. U januaru ove godine u Teksasu je stupio na snagu i novi zakon kojim se omogućava vlasnicima oružja koji imaju doyvolu za oružje da ga otvoreno nose u javnosti, ali u futrolama.\nNa državnom Univerzitetu Hjustona, većina studenata se ne uzbuđuje previše zbog činjenice da neki od njihovih kolega možda nose pištolje, koji su sakriveni.\n“To me ne uzbuđuje mnogo. Nije da sada mislim… Jao neko će me ubiti ovde na kampusu. Ne ramišljam o tome i ne osećam neke promene.”\nI dok neki student brinu da bi moglo da dođe do problema unutar kampusa jer je prisutno i oružje, drugi pak smatraju da studenti koji imaju važeće dozvole za nošenje oružja, naoružani student mogu da spreče kriminal.\n“Univerzitet je sam po sebi stresna sredina i ljudi nisu uvek psihički stabilni, a kada je tu i oružje to je recept za katastrofu.”\n“Kada znam da tu sada ima ljudi koji su legalnim putem dobili dozvole i nose oružje, osećam se nekako sugurnije u slučaju da se bilo šta desi.”\nUniverzitetska policijska stanica je na internet postavila informacije I procedure u vezi sa nošenjem oružja unutar kampusa, ali se o tome inače ne govori puno. Profesor političkih nauka Dejvid Brenam kaže da mnoge njegove kolege brinu o studentima koji nose oružje u nekim emotivno napetim situacijama.\n“Ono što brine je da bi neko ko nije dobar student i padne na ispitu, mogao da pokuša pod pretnjom oružjem da prisili profesora da mu da prelaznu ocenu. To nije fer prema ostalim studentima i to je ono što brine profesore.”\nNajveći protivnik nošenja oružja, unutar univerzitetskog kampusa je Univerzitet države Teksas u Ostinu, koji je pre 50 godina bio poprište prvog masovnog ubistva.\nSabina Vakim, koja uči studente kako da vode debate, kaže da i oni koji su za i oni koji su protiv žele da spreče ubistva, ali da o svojim strahovima treba da razgovaraju da bi našli rešenje.\n“Ako znamo odakle potiče i šta je razlog strahu, onda o tome možemo bolje da razgovaramo, da se zaštitimo ali i da sprečimo da se dese loše stvari.”\nZa razliku od državnih Univerziteta države Teksas i Univerziteta Hjuston, privatni univerziteti nemaju obavezu da dozvole naoružanim studentima da ulaze na kampuse i svi privatni univerziteti države Teksas ostaju pri tome.


DW /Vodeći njemački virolog: Korona uskoro obična prehlada, mutacije su sjajna vijest / Radio Sarajevo\nDW / Vodeći njemački virolog: Korona uskoro obična prehlada, mutacije su sjajna vijest\n18. 06. 2020. u 09:38:00 Radiosarajevo.ba\nNovi val infekcija u Kini, očigledno uzrokovan mutiranim koronavirusom, nije razlog za paniku. Mutacijom bi SARS CoV-2, virus koji je svijetu unio strah u kosti, uskoro mogao postati obična prehlada, piše Deutsche Welle.\nRazvoj efikasnog cjepiva ili lijekova protiv nove vrste koronavirusa je upravo zbog toga kompliciran, jer se virus konstantno mijenja. Za oko pola godine od izbijanja pandemije, naučnici su širom svijeta registrirali 100 različitih mutacija SARS CoV-2.\nKina, zemlja iz koje je virus potekao, je zapravo odlučnim ograničenjima kretanja uspjela staviti pod kontrolu koronavirus SARS-CoV-2. Posljednjih sedmica su testirani samo ljudi koji su se vratili iz inozemstva.\nKina / Panika u Pekingu: Nepoznata podvrsta Covida-19 na daskama za rezanje lososa\nNo, da bi virus na čovjeka prešao s lososa, vrlo je začuđujuće. Dosad je utvrđeno da je opasnost prijenosa najveća kada se radi o sisavcima poput konja, ovaca, zečeva ili mačaka. Kada je riječ o reptilima, ribama ili pticama rizik prijenosa je, prema dosadašnjim studijama, vrlo mali.\nNo, Xinfadi veletržnica je iz preventivnih razloga ipak zatvorena. Oko 10.000 trgovaca i zaposlenih bi trebalo što je brže moguće testirati na SARS-CoV-2 virus.\nKako bi se umnožili, virusi koriste stanice domaćina. Kada virusi napadnu domaćina, iz jezgra ispuštaju genetske informacije u inficiranu stanicu. Na taj način tjelesne stanice reproduciraju milione kopija virusa. No, kod ovakvih reprodukcija dolazi do grešaka u kopiranju, a svaka greška također promijeni i genetski kod virusa - on mutira.\nLjudsko tijelo je u principu samo u situaciji da se obrani od ovakvih virusa. Ono proizvodi antitijela koja ga štite od virusa i čine imunim od patogena koji uzrokuju bolesti.\nIz istog razloga redovno dobivamo prehladu. Jer, naša tijela su već stvorila antitijela kod prethodne, ali za novu mutaciju patogena nemamo nova antitijela.\nMnogo toga upućuje da je novi val infekcija u Kini povezan s mutiranim virusom, ali ovaj put se simptomi razvijaju sporije. Razloga za paniku nema, jer mutacija ne čini virus nužno opasnijim. Neke mutacije mogu čak znatno oslabiti virus, javlja Jutarnji.hr\nChristian Drosten iz berlinske bolnice Charité na mutaciju gleda pozitivno. Novi virus se tako „još bolje reproducira u nosu i bolje prenosi", kazao je virusolog ukazujući na najnovije studije. Mutacijom, koja prvenstveno pogađa nazalno područje, virus bi se mogao bolje umnožavati, „što vodi k tome da epidemija zaista vremenom oslabi", kazao je Drosten.\nVeć u ljeto 2003. je broj novozaraženih konitnuirano opadao. U maju 2004. je Svjetska zdravstvena organizacija objavila da je prevladana pandemija SARS-a, piše Deutsche Welle.\nTagovi: koronavirus Njemačka virolog SARS-CoV-2 COVID-19 naučnici stručnjaci prehlada mutacija\nNevjerovatno / Slavlje u Londonu, jede se i pije u čast popuštanja mjera


Tržni centar Promenada Novi Sad (114/122): NSBuild Forum\nTržni centar Promenada Novi Sad\t29 mar 2019 11:03\t#2261\nMa nema razloga za brigu, samo je igraonica malo gorela.\nTržni centar Promenada Novi Sad\t29 mar 2019 11:44\t#2262\nSmrdelo je već oko jedan. Inače, pre par dana bio je redovan godišnji požar u Bubiju.\nRe:Tržni centar Promenada Novi Sad\t30 mar 2019 04:55\t#2263\nInteresovao vas je Starbucks. Od 15.4 u Rajićevoj, BG.\nRe:Tržni centar Promenada Novi Sad\t03 apr 2019 09:36\t#2264\nSamo vodovod ili još nešto?\nZahvalnici: Duja, Zex021, valjan, AeroDron\nRe:Tržni centar Promenada Novi Sad\t05 apr 2019 00:43\t#2265\nPo starom dobrom običaju, kada ovako nešto raskopaju pa posle zatrpaju i vrate behaton, ima sve da se ulegne. Kao i kod zgrade glavne pošte. Zašto u ovom gradu nikada niko ne može nešto da napravi a da se posle ništa više ponovo ne dira. Ono tipa, nahrani svinje i ništa ne diraj.\nAsfaltiraju ulicu, kompletno je renoviraju, ubace novu kanalizaciju, vodovod, cevi za daljinsko grejanje. Posle deset dana dođe ekipa iz kablovske i razmontira kompletnu ulicu, sve zaseru, polupaju, izbuše, raskopaju i na kraju ulica izgleda kao i pre renoviranja.\nZašto grad ne uvede klauzulu tipa možeš ti gari sve to ponovo da raskopaš da bi provukao svoje kablove, ali prethodno da deponuješ novac u visini radova ponovnog kompletnog renoviranja ulice pa će grad to sve za tobom da zarptrpa. Samo da ti ništa više ne diraš. Raskopao si, provukao kablove a sada se gubi što dalje a mi ćemo to zatrpati, naravno o tvom trošku.\nZahvalnici: Dukelander, Duja, SZPDNEVEN, Jungle_Mania\nRe:Tržni centar Promenada Novi Sad\t05 apr 2019 09:06\t#2266\nPa to je pitanje za investitora tj grad, a ne za izvodjaca. Izvodjac garantuje za kvalitet bankarskim garancijama, a kad ce vremenski da se izvode radovi odredjuju nadlezna javna preduzeca.\nTržni centar Promenada Novi Sad\t05 apr 2019 12:42\t#2267\nAko se dobro sećam, Futoški put od bolnice pa do ne znam dokle je rađen 2001. Posle par meseci Telekom tražio raskopavanje u reonu Subotičke ulice. Odbili ga bez pardona. Bilo po novinama, opširno se pisao o ovome. Radilo se i kod nas nekad kako treba.\nTržni centar Promenada Novi Sad\t05 apr 2019 13:18\t#2268\nVučević kad je postao gradonačelnik je rekao da će se formirati gradski savet za koordinaciju između javnih službi, komunalnih preduzeća i firmi kao Telekom, Elektrovojvodina i slično da bi se sve stvari rešavale jednim raskopavanjem... evo kako to lepo funkcioniše, zar ne?\nZahvalnici: Dukelander, limanac, Duja, Blavak\nTržni centar Promenada Novi Sad\t05 apr 2019 17:33\t#2269\nTržni centar Promenada Novi Sad\t07 apr 2019 19:00\t#2270\nSa FB stranice: Novosadska Biciklistička Inicijativa\nPoslednja izmena: 07 apr 2019 19:02 od limanac.\nZahvalnici: Dukelander, sasar, Blavak, valjan, AeroDron, Kići\nTržni centar Promenada Novi Sad\t25 apr 2019 12:39\t#2271\nPokretno stepenište koje vodi na više spratove nije dobro obezbeđeno. Na pojedinim delovima uz nesrećan slučaj imate slobodan pad od 20 m.\nRe:Tržni centar Promenada Novi Sad\t14 maj 2019 18:57\t#2272\nZahvalnici: Duja, sasar, Blavak, Djordje Cvarkov, valjan, Eldarion\nTržni centar Promenada Novi Sad\t15 maj 2019 21:26\t#2273\nPromenada je spomenik i svedok korupcije. Trenutno bojkotujem Promenadu, mozda i kad dobiju upotrebnu dozvolu.\nTržni centar Promenada Novi Sad\t23 maj 2019 08:40\t#2274\nU Promenadi radovi\nNa prvi pogled kao da postavljaju novi eskalator.\nA gornji deo izgleda kao da je vec ranije tu bilo predvidjeno mesto za isti, sad su ga samo otkrili.\nZahvalnici: Nicisy1, Dukelander, Cookie, limanac, kasko, mrnjavi, Duja, Zex021, sasar, Blavak, valjan, AeroDron\nTržni centar Promenada Novi Sad\t23 maj 2019 10:16\t#2275\nTržni centar Promenada Novi Sad\t27 maj 2019 08:21\t#2276\nEskalator se montira\nZahvalnici: Nicisy1, Dukelander, Cookie, limanac, ranko su ns, kasko, mrnjavi, Duja, Blavak, Mikins, valjan, Voldi\nTržni centar Promenada Novi Sad\t28 maj 2019 13:16\t#2277\nNe može Novi Sad nešto da ima a da i Beograd nema to isto - evo svi kukaju kako je novi Ada mol nedovršen, po opisima i fotkama vidi se da preovladavaju iste boje enterijera, ista oprema u kupatilima, i još poneka slična rešenja... Ali nedovršenost preovladava u svim komentarima...\nTržni centar Promenada Novi Sad\t29 maj 2019 13:21\t#2278\nNije mi jasna jedna stvar. Kada se ulazi iz pravca Spensa, odmah sa desne strane ima jedan kafić koji je nedavno otvoren, tu gde je od otvaranja Promenade bio prazan lokal. E, taj kafić ima baštu unutar Promenade. Bašta se prostire od lokala pa do samih pokretnih stepenica što onemogućava prolaz. Drugi kafić koji se nalazi na izlazu iz Promenade ka Bulevaru Oslobođenja, ima baštu ispod pokretnih stepenica. Sve ovo mi polako liči na Zmaj Jovinu kroz koju zbog gomila bašti skoro da više nije moguće proći.\nTržni centar Promenada Novi Sad\t29 maj 2019 13:35\t#2279\nZašto bi Promenada odskakala od opšteg javašluka u gradu?\nIsto tako zazirem i od onog kafića od 300 kvadratnih metara u Limanskom parku koji su najavili...taj će da ima baštu od barem 1000 kvadrata.\nRe:Tržni centar Promenada Novi Sad\t15 jun 2019 12:57\t#2280\nPre tri dana videh da je eskalator na svom mestu, te se nadam da je u međuvremenu stavljen u funkciju.\nZahvalnici: Dukelander, limanac, kasko, Duja, das ivon, sasar, Mikins, valjan, Eldarion


Fashion talent design competition | style.rs\nSerbia Fashion Week i Nacionalna komora za modu Srbije i ove godine pokreće nacionalnu platformu za prepoznavanje i podršku mladim dizajnerima, Fashion Talent Design Competition. Cilj ovog takmičenja je da se mladim dizajnerima pruži mogućnost ostvarivanja i razvitka međunarodne karijere u modnoj industriji.\nKandidati koji mogu da se prijave su studenti modnog dizajna i drugih kreativnih smerova, ali i mladi dizajneri do 30 godina starosti. Takmičare koji osvoje prva tri mesta očekuju izuzetne nagrade, koje će im omogućiti probijanje na modnom tržištu i prepoznatljivost, a jedna od njih je besplatno predstavljanje kolekcije na najvećem svetskom modnom festivalu mladih talenata FASHIONCLASH festivalu u Holandiji. Prijave traju do 15. marta 2018. godine na serbiafashionweek.com\nMirjana Stepic je | na twitter-u | facebook-u | tema: najnovije vesti | tagovi: Nacionalna komora za modu, Serbia Fashion Week\nOdgovori na “Fashion talent design competition”\n« Kovrdžava kosa – trend broj jedan


Nikšić: Uskoro će divlje deponije biti snimljene VR tehnologijom - Vijesti.me\nPROJEKAT "UMJETNOST RECIKLAŽE"\nFoto: NVO TNT Autor: Svetlana Mandić\nNikšić – Zahvaljujući projektu NVO TNT „Umjetnost reciklaže“ uskoro će divlje deponije u Nikšiću biti snimljene VR tehnologijom.\n„Nakon mapiranja deponija u aprilu će građani Nikšića moći da vide koliko nas otpada okružuje“, kazao je Bojan Tešić iz TNT-a, tokom javne tribine „KreaKtivna ekologija - šta (ne)radiš za svoju okolinu“.\nKako otpad može biti iskorišten u umjetničke svrhe podsjetila je Natalija Milić iz Pivare. Za potrebe te kompanije umjetnici su napravili dvije skulpture – jednu od 5.000 limenki, koja se nalazi u krugu fabrike, i drugu u obliku vidre, od plastičnih čaša skupljenih na Lake Fest-u.\n„Umjetnost je uvijek inspirisala. Zato i smatram da je svaka ekološka priča ispričana jezikom umjetnosti ogroman podstrek za sve nas da štitimo prirodu“, poručila je Milić.\nProjektom, koji je proglašen za najbolji ekološki projekat na šestom godišnjem konkursu Pivare „Trebjesa“ i njegovu realizaciju ova kompanija finansira sa 10.000 eura, planirane su aktivnosti koje doprinose informisanju i podizanju svijesti građana o upravljanju otpadom, ali i one koje će kroz konkretne akcije osnažiti i motivisati građane da se aktivno uključe u zaštitu i unapređenje životne sredine.\n„Posebnu komponentu projekta čini promocija i upotreba novih tehnologija u očuvanju životne sredine“, istakao je Tešić.\nNovinarka i aktivistkinja Damira Kalač istakla je ulogu društvenih mreža u skretanju pažnje na ekološke izazove, jer svaki pojedinac uz pomoć bloga ili neke mreže može napraviti promjenu.\n„Ne morate čekati druge. Svaki čovjek je pokret za sebe, i taj pokret i promjene se dešavaju i onda kada upozorite nekoga jer je bacio papirić na ulicu", rekla je Kalač.\nFoto: NVO TNT\nMiodrag Karadžić, iz Društva mladih ekologa Nikšić, smatra da je ekolološki aktivizam napredovao, ali da se ekološka slika u Crnoj Gori ipak nije znatnije promijenila na terenu.\n„Usvojeno je dosta novih zakona koji proističu iz zakonodavstva Evropske unije, ali je potrebna i akcija na terenu“, poručio je Karadžić.\nModerator tribine, Aleksandar Perović iz Ekološkog pokreta „Ozon“, proveo je prisutne kroz građanski ekološki aktivizam – „od romantizma do digitalnog doba“.\nO vezi aktivizma, ekologije i umjetnosti, govorili su profesor na podgoričkom Fakultetu vizuelnih umjetnosti Nikola Simanić i režiser i aktivista iz Podgorice Mladen Ivanović. Simanić je sa grupom umjetnika pokrenuo inicijativu da se uvedu izborni predmeti Street Art i Land Art, dok je Ivanović kazao da bi se ekologija ugrubo mogla definisati kao poznavanje međusobne povezanosti i odnosa unutar života prirode.\n„Ekološki aktivizam postoji i treba samo vjerovati u svoje inicijative, jer vas onda ništa ne može ograničiti“, poručio je Ivanović.\nNakon tribine publika je imala priliku da vidi Ivanovićev ekološki dokumentarac „Godovi“, koji se bavi trendom devastacije podgoričkih park šuma.\nU sklopu projekta „Umjetnost reciklaže“ biće postavljan reciklažni kutak, prezentovane internet aplikacije, organizovane filmske projekcije, a planiran je i nastup belgijske eko aktivističke skupine „Trash Beatz“, eko-pub kviz i izložba drvenih skulptura Mladena Karišika.


Uspješno završen projekat "Diva is back for Alma Ras" - JollyWoman | JollyWoman\nMODNE VESTI 29.10.2021.\nUspješno završen projekat „Diva is back for Alma Ras“\nDanas su se u Domu Oružanih snaga okupili predstavnici medija, influenseri i poznate ličnosti iz fashion svijeta u organizaciji kompanije Alma Ras, a u cilju prezentacije uspješno završene kampanje #divaisbackforalmaras.\nPod ovim sloganom kreirane su fantastične kolekcije za dvije sezone, kojom su se oduševile dame iz cijelog regiona. Kampanja je imala za cilj da osnaži žensku zajednicu i podstiče na brigu o važnosti kako fizičkog, tako i mentalnog zdravlja.\nNa ovom druženju, uručene su zahvalnice onim najzaslužnijim u ovoj kampanji, počevši od koleginica iz proizvodnje, pa do tima Alma Ras web shop-a. Poseban poklon pripremili su za Ernu Saljević – project book u kojem su zabilježeni svi značajni elementi „Diva is back for Alma Ras“ kolekcije, uz zahvalnicu na odličnoj saradnji.\nNakon oficijelnog dijela prisutni su mogli uživati u performansu Albine Huskić, balerine i Admira Kalkana, baletana narodnog pozorišta Sarajevo, uz klavirsku pratnju pijanistkinje Zerine Šabotić.\nalma rasdiva is backdodir koji volimsebi najbitnija


Hitlerov pilot otkriva poslednje firerove reči: Želim da se oprostim od tebe, došlo je vreme jer ... | WebTribune\nHome IZA OGLEDALA Hitlerov pilot otkriva poslednje firerove reči: Želim da se oprostim od tebe, došlo je vreme jer …\nPosted date: мај 03, 2019 In: IZA OGLEDALA\nU nedavno objavljenom dnevniku pilot nacističkog vođe Hans Baur otkrio je šta mu je Adolf Hitler rekao pre nego što je sa svojom ženom Evom Braun izvršio samoubistvo u bunkeru u Berlinu. Baur je sugerisao fireru da pobegne u Japan ili Argentinu, ali je nacistički vođa to odbio.\nGeneral-pukovnik Hans Baur, koji je bio lični pilot Adolfa Hitlera i njegov bliski prijatelj, otkrio je u svom dnevniku da mu je nacistički vođa rekao „završavam danas“ na dan kad je izvršio samoubistvo. Baurov dnevnik osvetljava poslednje dane vođa Rajha u danima uoči pada Berlina, kad su ga osvojile sovjetske trupe 1945. godine.\nPrema navodima pilota, on je pokušao da ubedi Hitlera da još uvek ima aviona kojima bi mogao da ga preveze u Japan, Argentinu ili kod nekog šeika, koji su još uvek „blagonakloni prema njemu zbog njegove politike prema Jevrejima“. Međutim, Hitler je tu ponudu odbio, insistirajući da će „opstati ili pasti sa Berlinom“.\n„Čovek mora biti dovoljno hrabar da se suoči sa posledicama svojih postupaka — i zato sada završavam. Znam da će me sutra milioni ljudi proklinjati — to je sudbina“, rekao je Hitler, prema Baurovom dnevniku.\n„U svakom slučaju, ja ne bežim — i zato završavam danas“, rekao je Hitler svom pilotu.\nBaur je pokušao da pobegne iz Rajha, ali je bio uhapšen i proveo je nekoliko godina u sovjetskom zatvoru. Preminuo je 1993. u 96. godini.\nFirerov pilot je napisao da mu je Hitler prišao i uzeo ga za obe ruke.\n„Baur, želim da se oprostim od tebe. Došlo je vreme. Moji generali su me izdali, moji vojnici ne žele da nastave da se bore i ja ne mogu da nastavim“, rekao je firer pilotu.\nBaur je naveo da je Hitlerovo potpuno poverenje u njega preraslo u „mnogo intimniju prijateljsku vezu“, a vođa nacista ga je nazivao ličnim prijateljem. Hitler je prisustvovao pilotovom venčanju, a poklonio mu je automobil za 40. rođendan.\nBaurov prikaz života unutar vođstva Trećeg rajha prvi put je objavljen u Nemačkoj pre više od 50 godina, ali je nedavno štampan u Velikoj Britaniji pod naslovom „Bio sam Hitlerov pilot“.