Despengen la bandera d'Espanya de l'Ajuntament de Lleida - Teleponent\nInici Política Despengen la bandera d’Espanya de l’Ajuntament de Lleida\nDespengen la bandera d’Espanya de l’Ajuntament de Lleida\nUnes 200 persones participen en una concentració a la plaça Paeria en contra de la inhabilitació del president de la Generalitat, Quim Torra\nUn grup de persones ha despenjat aquest vespre la bandera espanyola de la façana de l’Ajuntament de Lleida de l’avinguda de Blondel. L’acció s’ha dut a terme en el marc de la concentració en què unes 200 persones a la plaça Paeria han expressat el seu rebuig a la inhabilitació del president de la Generalitat, Quim Torra, acordada per la Junta Electoral Central (JEC) hores abans.\nPosteriorment, la protesta s’ha desplaçat fins a l’avinguda de Blondel, via que els manifestants han tallat durant prop d’una hora mentre s’ha despenjat la bandera. Els assistents han llegit un manifest on han reclamat al Govern i al Parlament que desobeeixin la decisió de la JEC. La concentració ha comptat també amb la presència de l’alcalde de Lleida, Miquel Pueyo, entre altres membres d’ERC i de JxCat Lleida del govern municipal.\nDurant la protesta, els concentrats han proferit consignes d'”independència” i d’altres com ara com ara “fora, la bandera espanyola“, “Torra, el nostre president“, “llibertat presos polítics“. Alguns dels assistents també ha deixat anar crits criticant l’acord d’ERC amb el PSOE per facilitar la investidura de Pedro Sánchez. Els manifestants també han penjat una gran estelada a la façana de la plaça Paeria, on s’ha iniciat la protesta, la qual s’ha acabat desplaçant a l’avinguda de Blondel, a l’altre costat de la Paeria.\nFinalment, un grup de persones ha accedit a l’Ajuntament de Lleida i ha despenjat la bandera espanyola de la façana de Blondel, davant els crits d’eufòria dels presents. L’alcalde Miquel Pueyo i els regidors Toni Postius, Jordina Freixanet, Joan Ramon Castro i Ignasi Amor han seguit la protesta des de davant de la Paeria, just davant dels concentrats. L’acte ha finalitzat amb el cant dels Segadors.\nPueyo considera “inacceptable” la decisió de la JEC d’inhabilitar Torra i impedir a Junqueras ser eurodiputat\nL’alcalde de Lleida, Miquel Pueyo, ha qualificat d'”inacceptable” la decisió de la Junta Electoral Central d’inhabilitar Quim Torra i d’impedir a Oriol Junqueras ser eurodiputat i ha parlat de “guerra judicial” cosa que, segons Pueyo, “consisteix en utilitzar els recursos judicials per intentar anihilar l’adversari polític”. “Tant el president de la Generalitat com un eurodiputat són elegits pels ciutadans i no poden ser desposseïts per un òrgan administratiu com és la JEC”, ha sentenciat. Així mateix, l’alcalde ha anunciat que en els pròxims dies el govern de l’Ajuntament de Lleida té previst fer una declaració de rebuig a la decisió de la JEC.\nArticle anteriorLa JEC veta que Junqueras pugui accedir a la seva acta d’eurodiputat\nArticle següentEl PP Lleida reclama a la Paeria disminuir el trànsit del carrer Anselm Clavé


Comunicat - La desescalada en el sector turístic de l’Anoia: una fal·làcia - UEA\nComunicat – La desescalada en el sector turístic de l’Anoia: una fal·làcia\nLes empreses del sector turístic, establiments, allotjaments activitats esportives, a l’aire lliure, cellers, hotels… veuen amb preocupació com, després de mesos i setmanes d’incertesa, aquesta desescalada s’ha dibuixat des de la centralitat i la realitat de Barcelona i altres grans municipis.\nPlenament conscients que ens trobem en una crisi sanitària sense precedents, que per davant de tot ha d’anar la seguretat i la prudència, i convençuts que els epidemiòlegs són els experts que han de posar les pautes d’obertures i moviments de persones; empreses i establiments de la comarca dedicats al sector, lamenten que la realitat de les zones rurals o les zones menys poblades, no massificades i on la premissa és el turisme slow, no es tinguin en compte.\nLes empreses del sector turístic de la comarca son molt diverses, el formen allotjaments turístics, hotels, empreses d’activitats esportives, d’activitats a l’aire lliure, d’organització d’esdeveniments, cellers i enoturisme i restauració, i malgrat la realitat hagi estat diferent aquests darrers mesos, la gran majoria ha vist reduïda la seva activitat una gran part o en la seva totalitat.\nA l’estiu, amb encara una certa flexibilitat en el moviment de les persones, es va poder treballar amb moltes restriccions però la desescalada ha afectat de ple en aquest sector.\nCoherència en els confinaments municipals i comarcals segons nombre d’habitants\nDes del sector s’entén que s’hagi hagut de limitar el moviment de la ciutadania però lamenta el confinament municipal en zones com l’Anoia, on, amb un total de 120.700 habitants, bona part del territori és disgregat, no és massificat i els petits municipis i els establiments i activitats que hi treballen – la majoria d’elles de caps de setmana – no poden ni obrir ja que ningú pot arribar-hi a banda dels mateixos veïns. Lamenten així que la desescalada i les restriccions de gent s’hagi fet pensant en la centralitat de les grans ciutats on l’activitat es pot mantenir, restringida, però compta amb massa crítica. Recorden que precisament som una comarca de turisme slow, no de masses, on la seguretat i les possibilitats de fer-ho tot amb mesures i control, son molt més viables.\nAixí, tot i que s’ha de prioritzar la salut i la seguretat per damunt de tot, des del sector es demana una major coherència en els confinaments municipals i comarcals i que es pugui tenir en compte el nombre d’habitants dels territoris menys poblats. Els allotjaments rurals, son grans afectats per la limitació de moviment i si bé son conscients que el turista, i especialment l’estranger, no pot fer previsions per la incertesa que hi ha necessita ajuda poder resistir l’estocada per tornar a obrir quan la situació millori.\nL’aire lliure i les activitats esportives i de lleure es troben també en aquesta situació. Quan l’exterior, la natura, la distància, l’esport i la salut son la bandera de bona part d’aquestes activitats i aquests negocis, lamenten que no s’hagi tingut en compte aquesta realitat en la planificació de la desescalada, de les restriccions i les limitacions, com si s’han tingut en compte locals i centres tancats per esport. Hi ha un gran esforç per part d’aquests negocis i activitats, normatives, i seguretat que no es poden tenir en compte perquè queden al marge de les previsions i son un sector que tampoc han disposat d’ajudes.\nMés ajudes, més equitatives i proporcionals a les empreses\nDes de totes les àrees del sector turístic lamenten la gestió que s’ha fet de les ajudes que han anat arribant, amb comptagotes, competitives, i sense tenir en compte el volum o la realitat dels negocis. Igualment, les exempcions i les ajudes en l’àmbit de la seguretat social semblen anar més encaminades a mantenir tancat que no en ajudar a obrir una mica, progressivament i amb esforç. Així, des del sector es demanen més ajudes, més equitatives i proporcionals a les empreses, celeritat i rigor en els procediments de sol·licitud, la possibilitat d’allargar els ERTOS fins que hi hagi més estabilitat, i un cop de mà ferm als negocis que fan un esforç per mantenir plantilla i activitat encara que sigui menor.\nEls esdeveniments de gran públic i moviment de persones son conscients que la majoria d’ells no tenen sentit sense una normalitat com la d’abans. Accions i activitats vinculades a un entorn més festiu estan estretament lligades a la presencialitat i esperen poder recuperar en un futur el context que els permeti. La no celebració d’aquests esdeveniments han deixat de generar, a la comarca, activitat paral·lela, consum i activitat que hauria beneficiat també a comerços i establiments locals.\nCeleritat i organització per poder fer previsions i decidir amb marge d’acció\nDes del sector veuen amb preocupació com, després de tants mesos d’incertesa, en què les decisions, les normatives i les ajudes s’han anat entomant a batzegades i amb poca previsió, la situació segueixi sent precària pel sector. Ningú demana saber com estarem a l’abril o que aixequin totes les restriccions, però si que es pugui tenir en compte la realitat més rural, les activitats que no se centren en locals tancats i que defugen les aglomeracions de gent, que es valori les empreses que estan fent grans esforços per mantenir per poca que sigui l’activitat i que no se’ls ha d’ajudar a mantenir tancat sinó a fer petits passos endavant, afavorir el consum intern dins la comarca, Des del sector es mira amb incertesa el 2021 però també amb la voluntat de millora, amb ganes de poder revertir un any que ha estat molt complicat i es reclama major celeritat i organització per tal que les empreses puguin tenir una previsió, per tresoreria, pels treballadors, poder decidir i actuar amb una mica de marge i no mantenir incertesa i desorganització com fins ara.\nUEATurisme, amb la voluntat d’ajudar i vetllar per les empreses del sector turístic de l’Anoia fa arribar aquesta demanada a les conselleries d’Interior, Empresa i Coneixement i Salut de Generalitat de Catalunya, el Procicat així com els ajuntaments de la comarca de l’Anoia i el Consell Comarcal.


El govern admet davant la UE que la guardiola de les pensions s'esgotarà el 2017 - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEl govern admet davant la UE que la guardiola de les pensions s'esgotarà el 2017\nEl dèficit acumulat provocaria que el Fons de Reserva de la Seguretat Social no pogués afrontar tot sol la paga extraordinària de final d'any\nagències madrid 19.10.2016 | 00:00\nEl Fons de Reserva de la Seguretat Social ja té data de defunció: desembre del 2017. En aquells dies, i segons els càlculs del mateix govern en funcions, el dèficit acumulat haurà deixat gairebé buida la guardiola de les pensions i, per tant, farà impossible l'abonament de la paga extra de Nadal. Així s'extreu del Pla Pressupostari 2017 que dissabte passat va enviar l'Executiu a Brussel·les, segons El Mundo. En aquest document, que es va remetre poques hores abans que expirés el termini, s'exposa que la Seguretat Social registrarà un dèficit de l'1,7% del Producte Interior Brut (PIB). Això, a més d'incrementar de manera notable l'anterior objectiu de l'1,1%, provocarà una desviació de gairebé 19.000 milions d'euros, és a dir, la més gran de la història.\nCom a conseqüència, el fons, que al tancament del 2015 tenia 32.481 milions, es quedarà en poc més de 13.500 milions a final d'enguany. Amb aquesta minsa xifra, la guardiola haurà d'afrontar un exercici, el del 2017, en què el Govern estima que el dèficit serà de l'1,4%. Tenint en compte que el PIB pujarà a 1,157 bilions, la nova desviació superaria els 16.000 milions. Dit d'una altra manera, el fons es quedaria en números vermells i no podria completar, almenys tot sol, la paga de final d'any.\nAixí, si es confirmen aquestes xifres aportades pel ministeri d'Economia, que en el cas del 2017 s'especifica que són previsions, es compliria el que nombroses vegades ha advertit l'Autoritat Independent de Responsabilitat Fiscal: que l'actual sistema de pensions no és sostenible.\nAquest organisme ha assenyalat que una possible solució és finançar les pensions no contributives.


Després de no haver aconseguit cap victòria en els tres primers partits de la fase per l'ascens i de situar-se fora de les posicions de play-off, el Nàstic necessita urgentment la victòria per mantenir les opcions de tornar a la categoria de plata del futbol espanyol. Els de Toni Seligrat, amb tot, sumen cinc desplaçaments sense guanyar, en els quals només han marcat tres gols. S'enfronten a un Vila-real que, pràcticament, ha esgotat totes les opcions de classificar-se. Comentaristes: Jordi Sunyer i Jordi Gonzalvo. Des de la Ciutat Deportiva Villarreal. Inclou Roda de premsa de Ronald Koeman.\nPrograma especial per analitzar el partit d'anada de les semifinals de la Lliga de Campions femenina de futbol entre el PSG i el Barça, que descobreix també les alineacions de tots dos equips.\nPartit d'anada de les semifinals de la Lliga de Campions femenina de futbol, en el qual el Paris Saint-Germain és l'últim obstacle per al Barça abans de la gran final. És el líder de la lliga francesa i, a Europa, ha estat l'artífex de l'eliminació de l'Olympique de Lyon, el campió de les cinc últimes edicions d'aquesta competició. El Barça, per part seva, afronta el duel amb la moral pels núvols, amb la feina feta en la Lliga i amb una trajectòria gairebé immaculada a Europa. Comentaristes: Àlex Castells, Mireia Vera i Josep Coch. Des de l'Stade Georges-Lefèvre.Inclou Barcelona Open Banc Sabadell.\nFinal. Comentaristes: Xavier Bonastre, Enric López Vilalta, Xavi Campos i Tomàs Carbonell. Des del Reial Club de Tennis Barcelona 1899.\nXavi Valls ofereix un resum dels millors moments dels partits de la jornada 32 de Lliga, amb un Barça que visita el camp del Vila-real, després d'haver golejat el Getafe. Els de Koeman no poden deixar escapar cap punt per continuar optant al campionat. A més, el programa analitza la visita del Girona al camp de l'Oviedo i fa una prèvia del partit del dilluns entre el Sabadell i el Mallorca.


Vídeo: “La Otra” presentarà a Olot el seu ùltim disc “Pa’fuera y pa’dentro” – elgarrotxi.cat\nVídeo: “La Otra” presentarà a Olot el seu ùltim disc “Pa’fuera y pa’dentro”\n15 febrer, 2016 Redacció GARROTXA, MULTIMÈDIA 0\nEl proper dissabte 27 de febrer, a les 12.30 a la Plaça Cinema Colom d’Olot, tindrà lloc un concert de la cantautora feminista La Otra, que presentarà el seu darrer disc “Pa’fuera y pa’dentro”, i el cantautor Primo Zon\nL’acte, organitzat pel col·lectiu feminista la Dalla, la Granja del Cacau i l’Assemblea de Joves de la Garrotxa pretén reivindicar la necessitat d’oferir concerts de música crítica i alternativa a la ciutat. Des de les tres entitats considerem que cal promocionar la música d’autor, més allunyada dels circuits comercials, sovint carregats d’eslògans masclistes i capitalistes. Així mateix, estem d’acord en què cal fomentar una cultura lliure i oberta, per això el concert serà a l’aire lliure i amb entrada inversa (és a dir, que les persones que assisteixin al concert pagaran al final de l’actuació en funció de l’economia o la satisfacció obtinguda).\nLa cantautora i l’artista escollits per a realitzar els concerts Isa V. i Dani Garcia representen molt bé aquest esperit més alternatiu. Isa V, La Otra, és una jove madrilenya que està de gira per Catalunya. Després de passar per Girona i Viladecans farà parada a Olot. La seva música és de crítica social, sobretot de temàtica feminista. Fins avui ha editat 2 àlbums: “Amanecer luchando” i el que ens vindrà a presentar “Pa’ fuera i pa’dentro”.\nA part dels concerts, l’acte també servirà per presentar les jornades i el cartell que la Dalla i l’Assemblea de Joves de la Garrotxa han preparat com a celebració del 8 de Març, dia internacional de les dones treballadores. Entre altres sorpreses, desvetllarem el nom de l’espectacle teatral que portarem a la ciutat, els dies que realitzarem una ruta històrica pels carrers d’Olot i la presentació d’un dels llibres de Ruben Sánchez, impulsor de l’associació: Aliats del feminisme.\nTallers d’escriptura i rima antiracista per a alumnes de 4t ESO a Olot\nS’ha realitzat a Sant Joan les Fonts l’Assamblea anual de MIFAS


El Museu de la Màgia torna a obrir | Bonart\nEl Museu de la Màgia torna a obrir\nL’il·lusionista Xevi, fill predilecte de Santa Cristina d’Aro, ha aprofitat el confinament per gravar una seixantena de vídeos que contenen jocs de màgia. L’objectiu d’aquests vídeos és el d’ajudar a lluitar amb més facilitat contra el coronavirus i, alhora, apropar la màgia a grans i a petits gràcies a la seva vocació pedagògica explicant els trucs de cada joc. Els vídeos es van divulgant a través dels contac-tes dels Amics de La Casa Màgica i del facebook http://www.facebook.com/xevi.ilusionista/\nDesprés de tres mesos de confinament i aprofitant que Girona entra en la Fase 3 de desconfinament, l’il·lusionista Xevi obre les portes del Gran Museu de Màgia a partir del dia 15 de juny. Davant de les circumstàncies que estem vivint, per poder-lo visitar cal concertar visita prèvia mitjançant els telèfons de con-tacte 607 23 79 11 (Xevi) ó 667 29 25 00 (Ester). Durant l’estada al museu caldrà complir amb les mesures de seguretat i higièniques del covid-19.\nGràcies a l’il·lusionista Xevi Santa Cristina d’Aro té el museu més gran del món dedicat a la màgia. En els 1.200 m2 d’exposició hi ha més de 10.000 objectes, entre altres, la col·lecció d’autòmats més important de totes les èpoques. El Museu de la Màgia, creat pel mateix il·lusionista Xevi, és l’únic museu de màgia guardonat i reconegut per la FISM com el més gran i original del món.\nEtiquetes: Museu de la Màgia · Xevi


Política de privacitat | ProductesKm0.com\nL’adreça de la nostra web és: https://producteskm0.com.\nQuan els visitants deixen comentaris en la web, recopilem les dades que es mostren en el formulari de comentaris, així com l’adreça IP del visitant i la cadena d’agents d’usuari del navegador per a ajudar la detecció de spam. Una cadena anònima creada a partir de la teva adreça de correu electrònic (també dita hash) pot ser proporcionada al servei de Gravatar per a veure si l’estàs usant. La política de privacitat del servei Gravatar està disponible aquí: https://automattic.com/privacy/. Després de l’aprovació del teu comentari, la imatge del teu perfil és visible per al públic en el context del seu comentari.\nSi puges imatges a la web hauries d’evitar pujar imatges amb dades d’ubicació (GPS EXIF)inclosos. Els visitants de la web poden descarregar i extreure qualsevol dada de localització de les imatges de la web.


EUPV València rebutja les intencions de l’equip de govern de tornar als grans esdeveniments – València – Esquerra Unida del País Valencià\nHome/General/EUPV València rebutja les intencions de l’equip de govern de tornar als grans esdeveniments\nEUPV València rebutja les intencions de l’equip de govern de tornar als grans esdeveniments\nRosa Albert: “És un despropòsit tornar a confiar en la política de grans esdeveniments, després d’haver comprovat els seus efectes perniciosos”\nLa coordinadora d’Esquerra Unida en la ciutat de València Rosa Albert ha manifestat avui que “és increïble que, quan encara no sabem com anem a pagar el deute de la Copa Amèrica, sempre fregant els 400 milions d’euros, Calabuig i Ribó tornen a obrir la porta a uns esdeveniments que l’única cosa que faran serà sumar més deute per a major glòria de milionaris, als quals a més se’ls està regalant l’ús de la Dàrsena interior”.\nLa portaveu de la formació d’esquerres ha respost així a les manifestacions fetes aquesta setmana des del Govern municipal sobre aquest tema, en les quals el regidor de Turisme Joan Calabuig tornava a defensar que València siga de nou seu de la Copa Amèrica de vela, i l’alcalde Joan Ribó obria la porta a tornar a la política de grans esdeveniments tan defensada pel Partit Popular. Sobre aquest tema, la coordinadora d’EUPV València ha manifestat que aquesta política de grans esdeveniments suposa “un model econòmic costós, elitista, endeutador i que a més a València va suposar el principi de la crisi econòmica”.\nEn referència a l’impacte econòmic, Albert ha recordat que aquests grans esdeveniments “destrueixen tanta ocupació com suposadament creen, la qual a més és precaria i amb salaris de misèria”. L’organització d’esquerres ja va denunciar en el seu moment que el PP tractava de confondre pel que fa a un esdeveniment amb el qual la ciutadania no s’ha sentit identificada i, tal com ha remarcat la coordinadora d’EUPV, “és lamentable que un equip de Govern del que s’esperen altres polítiques torne pel mateix camí”.\n“EUPV –ha recordat Albert– ens quedàrem a soles en les anteriors legislatures defensant que el capital destinat a la promoció i celebració d’aquests esdeveniments és diners que s’han deixat d’invertir en necessitats bàsiques dels barris de la ciutat com educació, sanitat o habitatge, per açò, lamentablement, no és d’estranyar que torne a succeir”.


CONDICIONS GENERALS – English With John\nLes presents Condicions Generals de Compra regulen l’ús del lloc web, englishwithjohn.es, del qual John Daniel Caumons Smith és titular.\nEls dominis englishwithjohn.es, amb tots els subdominis associats, pertanyen a John Daniel Caumons Smith, NIF: NIF-DNI amb domicili a DIRECCIO. John Daniel Caumons Smith.\nEn compliment del que disposa la Llei 34/2002, de l’11 de juliol, de Serveis de la Societat de la Informació i Comerç Electrònic, i altra normativa d’aplicació, John Daniel Caumons Smith informa:\nLes Condicions de compra estableixen els drets i obligacions de tots els usuaris de la botiga online John Daniel Caumons Smith, en relació amb els productes i serveis que oferim a través del nostre lloc web englishwithjohn.es.\nEn utilitzar el lloc web englishwithjohn.es o fer una comanda a través del mateix, vostè és conscient de la vinculació amb aquestes Condicions i la nostra Política de Privacitat, pel que, si vostè no està d’acord amb totes les Condicions i amb la\nEl lloc web englishwithjohn.es té per objecte la reserva de una estància al nostre parc, amb la possibilitat de pagament de la reserva.\nEl realitzar una comanda a englishwithjohn.es equival a l’acceptació plena i sencera dels preus, de la descripció dels productes a la venda i de les condicions generals de venda, que seran les úniques aplicables al contracte així conclòs.\nEl comprador es compromet a fer ús del lloc web englishwithjohn.es només per fer consultes o comandes legalment vàlides. També s’obliga el comprador a facilitar de manera certa i correcta les seves dades de contacte, consentint així mateix el poder\nEl fer una comanda a través de englishwithjohn.es garanteix estar plenament autoritzat per utilitzar la targeta de pagament, en cas de triar aquesta modalitat de pagament. Només les persones amb la capacitat jurídica necessària per subscriure contractes\nJohn Daniel Caumons Smith ofereix la possibilitat d’efectuar el pagament a través de targeta. El càrrec a la targeta de crèdit es realitza en el mateix moment de realitzar la comanda, a través de la passarel·la de pagament de l’entitat financera corresponent\nJohn Daniel Caumons Smith es reserva el dret a canviar les modalitats de pagament i pot crear-ne noves o eliminar alguna de les existents, sense que l’usuari/client de englishwithjohn.es pugui fer reclamacions per aquest motiu. No obstant si el canvi\nen la modalitat de pagament afectés una comanda ja realitzada, des englishwithjohn.es ens posaríem en contacte amb el client per informar d’aquest canvi, oferint l’opció de cancel·lar la comanda si ho considerés convenient.\nla pàgina de Contacte del portal, enviant un correu electrònic a CORREU\nJohn Daniel Caumons Smith no podrà ser considerada responsable dels danys, sigui quina sigui la seva naturalesa, tant materials com no materials o corporals, que poguessin resultar d’un funcionament o un ús inadequat dels productes comercialitzats.\nEl mateix s’aplica a les possibles modificacions realitzades als productes pels proveïdors. John Daniel Caumons Smith no podrà ser considerada responsable per un client o un tercer de danys indirectes, pèrdues d’explotació o lucre cessant ocorreguts\npel mitjà que fos, encara que el dany, pèrdua o perjudici haguessin estat previsiblea per John Daniel Caumons Smith o si la seva eventualitat hagués estat posada en seu coneixement.\nJohn Daniel Caumons Smith no podrà ser considerada responsable de l’incompliment del contracte subscrit en cas de causa de força major, d’interrupció de l’activitat o vaga total o parcial, especialment, dels serveis postals i mitjans de transport\nEn cas de litigi, el client podrà dirigir-se, en primer lloc, a John Daniel Caumons Smith per arribar a una resolució amistosa.\nLes presents Condicions Generals es regiran i interpretaran d’acord amb la legislació vigent. Per a qualsevol litigi derivat de les relacions comercials entre l’usuari i John Daniel Caumons Smith les parts acorden sotmetre al que disposa la legislació


José María. - Fundació Nova Feina\n‘Em dic José María i en l’actualitat estic treballant en Bricomart. La dificultat que vaig tindre a l’hora de trobar treball va ser estar a la presó diversos anys. Després de 6 anys de condemna vaig eixir al carrer…Va ser molt difícil. No tenia cap formació’\nCom va començar la vostra relació amb Nova Feina?\nEn el Centre d’Inserció Social, CIS, em van oferir fer un curset de mosso de magatzem en Nova Feina. Vaig estar dos mesos, vaig aprendre teoria , però també ens van ensenyar assertivitat, empatia,… Després vaig fer 45 hores de pràctiques no laborables en Bricomart. Em van renovar el contracte sis mesos, per a cobrir les vacances, amb la sorpresa que al cap de dos mesos em van fer indefinit.\nQuè destaques de la teua experiència ?\nM’han recolzat en tot moment, m’han format i acompanyat. Francament no he tingut cap problema. La meua situació actual ha canviat, la veritat no tenia expectatives de treballar.\nQuina relació tens amb els teus companys?\nÉs estupenda, tots m’han ajudat. Jo també m’he compromés amb ells fent un pas endavant dient-los la meua situació i la veritat que cap m’ha donat de costat. Quan vaig entrar venia d’un lloc on els aniversaris no se celebraven, no penses que ningú et vaja a tractar bé, sempre vas amb la cuirassa. Però ací et feliciten, i açò et fer sentir persona, part de l’equip.


Josep Rius i Macias\nGairebé tots els personatges que avui estic elogiant han trobat l’origen de la seva interessant trajectòria personal i ciutadana en una vocació primerenca manifestada i cultivada amb perseverança al llarg de la seva vida activa.\nEs important aquesta inicial predisposició en la vida d’una persona, jo diria que més que important, és clarament decisiva.\nJa a l’escola dels Pares Escolapis, a la Primera Ensenyança i després a Batxillerat, en Josep Rius va manifestar sempre que volia ser metge. Hi ha qui es va fent gran sense acabar de veure clar què vol ser. En Josep Rius, no. Sempre va dir rotundament que volia ser metge.\nVa arribar el moment, als 16 anys, a les portes de la Universitat, que es suscità el dubte de si havia de ser metge perquè reunia les condicions per ser-ho o seria metge perquè de sempre ho havia dit. Aleshores la família el posà en mans d’un bon psicòleg per tal que definís la personalitat i les possibilitats del Josep. El doctor Portabella, catedràtic de reconeguda solvència, després de sotmètrel a les proves oportunes, dictaminà: El Josep ha de ser metge sigui com sigui.\nAixí fou com el Josep entrà a la Facultat de Medicina, hi cursà tots els estudis sense cap entrebanc i assolí el títol de metge als 22 anys.\nEll volia ser metge i metge cirurgià i encara estava estudiant que va mirar d’introduir-se a la Mútua de Terrassa per tal de familiaritzar-se amb la mecànica i la tècnica de la professió. Així que va acabar la carrera ja es va quedar a treballar en aquesta institució i així... fins avui.\nNomés en dues ocasions ha deixat ocasionalment de treballar a la Mútua: la primera el 1987 qua s’assabentà per la premsa que a Etiòpia no tenien cap cirurgià a la zona Adigrat-Tigray. En Josep Rius va demanar a Mútua que li permetessin fer el juliol les vacances que li corresponien el setembre. Acomboiat per Metges sense Fronteres aquell any passà totes les vacances operant en aquelles terres. Un anestesista holandès i ell com a cirurgià van practicar en 25 dies 124 intervencions a una mitjana de cinc diàries. La seva iniciació en el camp delicat i emocionant de les intervencions quirúrgiques no pogué ser més abrupta i angoixant. Faltaven les coses essencials i el que hi havia era horriblement rudimentari. Els malalts eren anestesiats sobre una taula de fusta i els operadors vestien texans i samarreta.\nEl nostre heroi no oblidarà mai aquesta experiència però en el seu fur intern reconeixerà que en una professió tan delicada i de tanta responsabilitat com la seva, són les experiències quasi brutals com aquestes les que proporcionen als cirurgians el tremp i la serenitat que necessiten.\nLa segona ocasió que deixà ocasionalment la Mútua fou quan, embegut en les seves investigacions en la cirurgia del còlon, una especialitat que l’interessava enormement, va demanar un any d’excedència i se n’anà als Estats Units responent a la invitació de la Cleveland Clínic, de La Florida, que li oferia una plaça d’investigador.\nNo cal dir el cúmul de coneixements i experiències que significà per al nostre investigador aquesta oportunitat. Havia establert relacions amb homes eminents en el tema delicat del càncer de còlon i es reintegrà al seu lloc de la Mútua enriquit en tècniques i experiències i més il.lusionat que mai a proseguir els seus estudis i recerques en la especialitat que havia escollit i en la qual se sentia tan còmode i tan a gust. Ell ha estat el predestinat importador d’una tècnica que s’està practicant en el nostre país.\nMútua assegura que el doctor Rius s’ha destacat per la seva especialització en Coloproctologia essent un dels pocs professionals de l’Estat expert en aquesta especialitat contribuïnt amb la seva tècnica a millorar la qualitat de vida dels afectats.\nEntre tots els professionals de la cirurgia, els oncòlegs em tenen profundament impressionat. Lluiten amb les ungles i les dents contra una malaltia terrible, sabent d’antuvi que el seu enemic és cruel, implacable i difícilment vencible, però això no els desanima i, com en el cas del doctor Rius, s’esforcen, investiguen i res no els aparta del camí aspre i dificultós que els mena cap el seu objectiu.\nBé, ja està dit, el doctor Josep Rius és un metge vocacional especialista en Oncologia del còlon i el recte. Ha arribat, però, al punt on està per un difícil camí jalonat de fites importants. Fem-ne un resum:\nBeca Fiss. Estudi carcino-embriònic en pacients de càncer colorectal.\nBeca del Certàmen mèdic d’Extremadura. Abordatge transacro de tumors rectals.\nBeca Antoni Gimbernat. Estudi de les alteracions funcionals de la deposició.\nBeca Rhone Poulenc. Millor víideo de tècnica quirúrgica presentat a la Societat Catalana de Cirurgia.\nBeca-premi de l’Associació Espanyola de Coloproctologia. Importància de la ecografia endo-rectal en l’estudi de les neoplàsies de recte.\nBé, la llista de mèrits reconeguts és llarga i el llenguatge tècnic és poc assequible als profans, faré, doncs, una síntesi de tot en la mesura que tots poguem fer-nos càrrec de la importància del nostre personatge.\nEn col.laboració amb altres col.legues (doctors Muñoz, Marco, Martín, Espinós, Forné, Corbera, Quintana, Viver, Nogueres, Hoyuela -per força me’n deixo alguns-) ha editat una dotzena de treballs dels quals només diré alguns títols orientadors:\nEnfisema cervical com a primera manifestació d’una diverticulitis perforada.\nLeiomiosarcoma primari de vena cava inferior.\nTractat de reeducació en urogineproctologia.\nÚs de l’anell de sutura biofragmentable en astomosis colòniques.\nHa assistit a dotzenes de cursos per a especialistes en els quals ha presentat les oportunes ponències:\nEl drenatge en la cirurgia digestiva.\nControvèrsies en el tractament de càncer de recte.\nEl doctor Josep Rius ha assistit a 75 congressos fora d’Espanya als quals ha aportat les seves comunicacions de la especialitat, això l’ha fet voltar pel món. (Lisboa, Ivrea, Tampa, Montevideo, Edimburg, San Antonio ... )\nQui tenim avui aquí entre nosaltres? Un gran metge especialista en oncologia intestinal, sí, però no és un metge simplement, és una persona molt més important: aquí tenim un combatent, un soldat heroic en el petit exèrcit de savis eminents que lluiten cada dia, jo diria desesperadament, per erradicar una malaltia terrible que s’emporta milers de vides no pas solament en la senectud, sinó moltes vegades en plena joventut o adultesa actives.\nÉs un combat feroç, amb raigs intermitents d’esperança. S’avança lentament, però s’avança. Cada un d’aquests homes providencials porta a terme un pas endavant, sovint un pas molt petit, però sempre endavant, mai enrera.\nAixò vol dir que arribarà un dia venturós que el monstre serà ferit de mort i la humanitat exultarà joiosa per haver-se deslliurat de la més implacable de les malalties.\nTots hem de confiar en aquests homes eminents tan entesos i tan aplicats en el seu impostant propòsit. Sé que la oncocirurgia triomfarà, que un dia els tumors més incipients seran detectats a temps i extirpats. Més encara, la Bioquímica trobarà la manera de regenerar les cèl.lules malaltes. Tots hem d’esperar il.lusionadament que això s’esdevingui.\nEntretant, exultem germans, alegrem-nos que entre nosaltres, en la nostra ciutat, tinguem un combatent d’aquesta lluita, tan jove, tan expert i tan il.lusionat per perseverar sense defallir en la lluita.\nNo cal dir com confiem en el doctor Rius, com li desitgem els majors èxits en la seva personal palestra. Voldríem tenir una mica de la seva ciència i de la seva tècnica per ajudar-lo, per animar-lo en la seva santa lluita. Nosaltres no podem fer altra cosa que admirar-lo i enorgullir-nos de saber-lo fill d’aquesta ciutat a la qual honora i seguirà honorant al llarg de la seva fructuosa vida activa.\nDe moment el declarem avui Terrassenc il.lustre, professional de la Medicina veritablement excepcional. Volem fer-li saber que tots estem pendents del seu bon fer i desitgem que no decaigui mai el seu esforç, la seva il.lusió i la seva convicció d’estar lluitant un combat decisiu.\nQue per molts anys la seva professionalitat dignifiqui i honori la nostra ciutat i li atorgui els honors que sense cap dubte mereixerà.\nEl noiet Josep Rius Macías volia ser metge, doncs, ja ho és i de quina manera!.\nAlegria, amics, alegria! i gràcies, doctor, moltes gràcies!.


Juguem els Divendres: Spanish Civil War\nTant jugar a jocs de cartes, també ens han vingut ganes de fer un d’hexàgons presencial. Hem agafat aquest perquè veníem del Cruzada y Revolución i crec que en aquest si el Nacional no trenca la República aquesta si que pot anar perdent, però cumplir la máxima de “Resitir es Vencer” i acabar guanyat la partida.\nEn la primera partida el primer event va ser que el republicà havia d’atacar Oviedo, es va fer i amb les taules tant sanguinàries va perdre tres unitats. Això va fer que el front del Nord quedés només de començar inoperatiu. L’altre opció era perdre un punt de moral, vista l’experiència es le més intel·ligent.\nHem tornat a començar-ne immediatament una altre i aquest cop va seguint un ritme més històric. El que no teníem del tot present era la retirada de les columnes i ara que estem al torn sis el Nacional ha tingut un moment de crisis al desaparèixer més unitats de les que arriben. Això no dona peu al republicà a contraatacar ja que el Nacional disposa d’una aviació que trenca qualsevol relació que intenti fer. Això ha de portar a que la república hagi de fer més atacs dels que voldria per poder tenir opcions reals en algun d’ells.\nPer part Nacional també ha de tenir una actitud més agressiva amb les unitats que han de marxar sense arriscar a que s’enfonsi el front ja que les unitats son millors que les de la república però inferiors en número.\nAra intentem estar més concentrats:\nHem arribat a finals del 1937 amb el Nacional finalitzant la campanya del Nord, però encara una mica trabat mentre que a la resta de fronts la República ha pogut mantenir una línea de defensa consistent i reforçada.\nAixí que hem optat per reiniciar una nova partida.\nCreiem que el Nacional un cop s'ha establert a la península amb l'exèrcit Africà ha de presionar tant com pot per evitar que la República pugi portar la guerra a un punt on tots dos tinguin desgast, però no es mogui la línea de front. Suposo que això implica correr alguns ricos.\nPublicat per Ruben a 12:33\n7 de juliol de 2018 a les 5:22


Stevin Studio chez Lone - EU Brussel•les Bèlgica - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nBrussels Centre, Brussel•les, Bèlgica - Excel·lent ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Stevin Studio chez Lone - EU\nConvenientment situat a Brussel•les, Stevin Studio chez Lone - EU és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Stevin Studio chez Lone - EU, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. L'hotel ofereix restaurant per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, escriptori, aparell de televisió, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, TV satèl•lit/cable a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Stevin Studio chez Lone - EU és una selecció idònia per a la vostra estada a Brussel•les.


Dejuni intermitent: Què és, què no és i com fer-lo de forma saludable, per Adam Martín - Catalunya Ràdio\nEls dejunis alimentaris s'han convertit en una nova manera de fer dieta, però només tenen sentit si ja mengem bé\n21/10/2021 - 16.18 Actualitzat 21/10/2021 - 20.53\nEn els últims temps, el dejuni intermitent s'ha posat de moda com a dieta, tant per perdre pes com pels suposats beneficis que comporta per a la salut.\nConsisteix en una pràctica nutricional en què es distribueixen els horaris dels àpats d'una manera diferent a la tradicional.\nBàsicament consisteix a dividir el dia en dos: durant un període del dia no podem menjar cap aliment sòlid ni líquid amb calories i durant l'altre període sí. Es considera dejuni el fet d'estar com a mínim entre 10-14 h sense haver ingerit cap aliment.\nTambé pot ser no menjar res durant un dia de cada set. Més ja no és dejuni intermitent.\nNo menjar res durant almenys 12 hores i després atipar-se o menjar aliments de nul·la qualitat nutricional. Això no és cap mecanisme compensatori d'una mala dieta.\nNo ens havien dit que s'havia de menjar cinc o sis cops al dia?\nSí, s'havia dit, però és un consell absurd per a la majoria de persones. Per a esportistes, criatures, persones embarassades i persones que es volen engreixar sí que és un bon consell.\nNo dic que no estigui bé fer-ho: depèn de cada persona. El que dic és que com a consell general, com a gran veritat, no és correcte.\nPer què s'ha posat de moda el dejuni intermitent?\nÉs una cosa que l'ésser humà ha practicat tota la vida, de manera involuntària, segurament. S'ha posat de moda perquè quatre famosos ho practiquen i els veiem estupends i perquè i això és important les persones volem estar estupendes sense haver de fer cap esforç.\nVolem la medalla d'or sense haver de córrer a la cursa!\nEn la salut no hi ha dreceres. Hi ha coses que si les vols aconseguir costen, i punt. Però no costen perquè siguin difícils en si mateixes; costen perquè vivim en un entorn de fàcil accés a productes alimentaris de baixa o nul·la qualitat nutricional i perquè vivim en una societat infantilitzada que ho vol tot, ara, sense pensar en les conseqüències.\nA un senyor de l'any 12.000 AC no li costava estar en forma: menjava molt poc i per aconseguir menjar havia de caminar de mitjana, cada dia, 12 km.\nEl dejuni intermitent no és la millor manera de perdre pes (iStock)\nEl dejuni intermitent té alguna evidència científica?\nSí. Quan passem períodes llargs sense menjar s'activen determinats mecanismes a nivell metabòlic, hormonal i cel·lular que són interessants.\nSi no ens tornem bojos sí que ho és, o almenys no és insà. La prova és que l'hem fet tota la vida i que som aquí. Menjar poc sempre és millor que menjar massa i malament.\nServeix per aprimar-se?\nPodria servir, però no és el millor sistema. Per perdre pes hem d'estar en dèficit calòric: gastar més calories que les que ingerim; hi ha altres factors hormonals o genètics, però aquest és, de llarg, el més important.\nSi ens saltem un àpat i després no ens atipem com a lladres, ens podria ajudar.\nDe tota manera, els estudis ens diuen que les dietes convencionals són més eficients per perdre pes. És més efectiu menjar menys del que necessitem per tenir salut.\nFent un dejuni de 17 hores és fàcil que en els àpats que queden no entrin els nutrients que necessitem.\nQuan és útil? Quins avantatges té per a la salut?\nPodria allargar la vida. El dèficit calòric, segons els estudis, està associat a la longevitat en models animals.\nMillora la salut cel·lular. A causa de l'autofàgia: les cèl·lules que no funcionen correctament es mengen a si mateixes.\nMillora la salut metabòlica. Un, perquè millora la sensibilitat a la insulina. Dos, perquè millora l'ús de greixos com a substrat energètic.\nRedueix l'estrès oxidatiu.\nMillora alguns marcadors del colesterol.\nApunt: s'està fent un estudi a la Universitat Oberta de Catalunya, en dones postmenopàusiques, per veure si el dejuni intermitent té efectes sobre els gens implicats en l'envelliment i les manifestacions clíniques de la menopausa.\nAra tothom està pensant que mola molt, però hem de vigilar perquè no és per a tothom.\nQui no ho ha de fer?\nLa gent que té gana mentre fa el dejuni intermitent. No cal patir\nPersones que han tingut un TCA (trastorn de la conducta alimentària) o que tenen una relació complicada amb el menjar\nLa gent que ho fa per salut però que és l'única cosa que fa per salut.\nPersones amb problemes cardíacs o amb condicions que aconsellin evitar l'estrès\nPer acabar, proposo un repte: reduir el consum de sucre. No el necessitem i empitjora la salut. D'entrada, reduir progressivament el sucre que afegeixen a les begudes i no substituir-lo per cap edulcorant.\nUna recomanació: reduir a la meitat la ingesta de sucre en quinze dies, cada dia una mica menys. Cal rebaixar la tolerància al dolç.\nQuè és (i què no és) el dejuni intermitent?


Ajuntament d'Arenys de Mar - El futur ús del Xifré: omple el formulari!\nEl futur ús del Xifré: omple el formulari!\nEs pot respondre a través del web o en format paper\nEl procés participatiu per consensuar el futur de l'edifici Xifré comença la segona etapa. Després de les dues primeres sessions presencials, la de presentació del procés el passat 27 d'octubre i la sessió de treball del dia 3 de novembre, ara és el moment de respondre el formulari elaborat amb les propostes plantejades pels vilatans. Els formularis es poden omplir fins el 7 de desembre.\nFormat paper: es poden trobar a l'Ajuntament, al Punt d'Informació Juvenil del Calisay i a la Biblioteca.\nFormat digital: s'hi pot accedir a través del web de l'empresa Serveis de Participació Ciutadana, a qui l'Ajuntament d'Arenys de Mar ha encarregat la direcció del procés participatiu, des d'enllaç: www.arenysdemar.org/elfuturdelxifre. A la portada del web municipal, trobareu també un banner sota el títol d'El futur del Xifré: participa-hi!.\nLes propostes de possibles usos són fruit de les sessions de treball d'aquest procés participatiu organitzat per la Regidoria de Participació Ciutadana de l'Ajuntament d'Arenys de Mar. El formulari dóna a escollir entre set propostes diferents, que són:\n1. Ubicar-hi la biblioteca i una sala d'exposicions.\n2. Ubicar-hi els museus locals i l'arxiu històric.\n3. Traslladar-hi dependències de l'Ajuntament.\n4. Serveis geriàtrics, menjador social i centre de dia.\n5. Centre de divulgació i formació.\n6. Ubicació d'un hotel.\nEls resultats d'aquest procés de consulta es presentaran per a la deliberació i proposta final, el dijous 15 de desembre de 19.00 a 21.00 hores al Centre Cultural Calisay. La proposta es lliurarà a l'Ajuntament per a la seva consideració.\nA l'hora de posicionar-vos, cal tenir en compte que no sempre les competències són municipals, ja que hi pot haver propostes d'ús que depenguin d'altres institucions (en part o totalment). En segon lloc, cal tenir present que si proposeu ubicar-hi serveis que ja existeixen i tenen la seva seu, aquesta quedaria buida, per la qual cosa també caldrà pensar a donar-hi possibles usos. En tercer lloc, cal saber que segons el Pla general vigent l'edifici Xifré s'ha de destinar a equipament públic.\nPublicat el 18 de novembre de 2005


Roba de treball - Vestuari Laboral - La Casa de les Bates - L'Empresa\nLa Casa de les Bates - Sobre l'Empresa\nVestuario Profesional Ponsich S.L., la Casa de les Bates, és una empresa que ven, fa més de 50 anys, roba de treball i bates. Posem tota l'experiència i professionalitat al seu servei a la nostra botiga online i a la botiga situada a Badalona.\nA Vestuario Profesional Ponsich S.L., mirem amb cura, que tots els models que servim reflexin les tendències de la moda actual. Tenim molt en compte la comoditat, el disseny i la qualitat de les prendes, per a treballs d'hostaleria, serveis, laboratoris, estètica, col.legis, indústries o sanitari.\nTenim molt en compte el bon servei i un gran stock per als diferents sectors als que servim el producte amb uns preus molt competitius. Amb més de 50 anys al servei de les empreses, en un comerç de Badalona, Vestuario Profesional Ponsich S.L. ofereix els seus productes per internet a qualsevol racó del món.\nAgraïm la confiança als nostres clients i esperem que les peces siguin del seu gust i satisfacin les seves expectativas.


Reflexions per a una nova política respectuosa amb el país i el medi - Front Nacional de Catalunya - FNC\nFNC / Opinions / Reflexions per a una nova política respectuosa amb el país i el medi\nEn política mai no és tot o blanc o negre. Res no impedeix que sota etiquetes suposadament progressistes es puguin amagar interessos inconfessables o objectivament reaccionaris. Hi ha casos històrics força evidents. Compte, doncs, amb les etiquetes. Cal destriar molt bé el gra de la palla, no tallar pel mateix patró tots els nous moviments polítics i tenir molt clara l’existència d’un gran desconcert dels ciutadans davant l’aparició de noves problemàtiques que els afecten de prop, i a les quals els partits tradicionals són incapaços de donar resposta.\nHo hem de veure tot plegat, però, no com un problema, sinó, contràriament, com una oportunitat i un punt de partida per renovar i canviar moltes coses. Hem d’estar alerta i no menystenir els motius pels quals un nombre creixent de ciutadans decideix votar formacions diferents a les tradicionals, com per exemple la percepció d’amenaça de la pròpia identitat nacional i cultural provocada per la imposició d’una nova realitat global, així com l’agressió al medi.\nL’aparició de noves percepcions i sensibilitats constitueix, doncs, un sever toc d’atenció, i ens hauria d’esperonar a transformar de manera nova i “radical” les velles formacions polítiques, i, també, a plantejar-nos, segons els casos, la creació de noves organitzacions per poder recollir lliurement els anhels de la ciutadania, lluny de la corrupció, la inèrcia, el dirigisme, i les rèmores i dogmes del passat.\nEn cas contrari, els qui romanguin en l’immobilisme i no tinguin cap més recurs que la desqualificació i la calúmnia constant corren el perill de veure’s arrossegats pel riu  de la història i, fins i tot, de convertir-se, a la pràctica, en els sustentadors d’una nova tirania. Cosa que, malauradament, ja comença a passar.\nI com que no hi ha paradisos a la terra, cal desconfiar per sistema dels qui prediquen permanentment la instauració d’aquests en el futur; de la mateixa manera que desconfiem d’aquells que prediquen el mateix en el més enllà. No hi ha més que la realitat, i aquesta en l’àmbit econòmic i a nivell global és una. I, fins i tot, les que figura que són excepcions, en realitat no ho són pas tant, tan sols són unes meres distorsions locals d’un sol sistema imperant, el qual no és cap altre que el capitalista, si de cas amb alguns matisos i variants que solen obeir a tradicions seculars, però que no deixen de ser anecdòtiques.\nI no és tampoc que la història s’hagi acabat, com deia Fukuyama. No, no és això, en veritat evoluciona, encara que hi hagi un sol sistema econòmic.\nLa gent ha vist —i en molts casos viscut— el fracàs de les utopies, i com, de fet, sols han servit per reemplaçar unes castes per unes altres. Per això -a més de ser una absoluta\nMalgrat tot, també és cert que el mateix sistema, lligat als avenços tècnics en tots els ordres, genera noves problemàtiques i contradiccions abans impensables, derivades del control dels mitjans d’informació i de les noves tecnologies. Un avenç que es troba en la base de l’indeturable procés de globalització, al capdavant del qual se situen grans empreses i conglomerats financers, atents únicament al seu mateix profit i que no dubten, si cal, de manipular governs a la seva conveniència i de convertir els partits tradicionals en titelles al seu servei. Per tant, si per una banda tenim l’accés generalitzat a educació, sanitat i serveis bàsics, d’una altra tenim, com a contrapès, el poder creixent de grans multinacionals i poders econòmics a nivell global. Aquesta pugna, doncs, és la que caracteritza aquesta nova època, i, en la mesura que la gran massa de població pugui controlar els grans poders financers i empresarials i limitar-ne els excessos, hi haurà majors o menors nivells de democràcia.\nNo hi ha més, ni dretes ni esquerres periclitades: o democràcia plena o democràcia mediatitzada, i en els casos extrems, tirania. Per això les opcions més radicals són les més compromeses amb la gent, les que, tot i acceptant un sistema socioeconòmic comú a nivell global, en propugnen la supervisió i l’accés per part de tothom.\nAixí doncs, per damunt etiquetes, allò que cal és augmentar el control de les institucions i enfortir-les per part de la ciutadania, i tocar de peus a terra fent una bona gestió local, a través d’organitzacions i partits amb els quals ens puguem sentir identificats, enfront d’aquells altres que només són corretges de transmissió dels interessos de determinades castes globals mancades d’arrelament i únicament atentes al seu exclusiu enriquiment, a qualsevol preu i sense cap consideració pel patiment de les persones i pel respecte de les seves singularitats i del medi on viuen.\nPer això, allò més “revolucionari”, en el bon sentit, és actuar localment i en representació directa de la gent arrelada a cada lloc, lligada al seu propi espai i a la natura, i amb la seva pròpia història i tradicions, tot fent respectar les característiques culturals de cada comunitat, amb sentit comú i de manera oberta, però oposant-se a moviments de població massius indiscriminats i sense control, que sovint acaben sent nocius, tant pels que es deslocalitzen, com per a la societat receptora.\nPer això, caldria establir mesures adequades en l’economia i el sistema productiu, sense canviar el sistema —ja que és l’únic existent— però sí modulant-lo i establint regles perquè el capital no pugui actuar impunement al seu lliure albir, tot protegint l’espai i el medi, i impedint, si cal, l’execució d’infraestructures no necessàries per a la majoria de la població i destinades només a enriquir-ne uns quants, com poden ser megaaeroports, megaports o grans autopistes.\nEn aquesta direcció la causa ecologista pot ser aprofitable per a tots els qui ens mouen ideals patriòtics. Un cas molt evident serien les possibles restriccions al model turístic de masses; així, com menys hotels, menys creuers, menys megaparcs d’atraccions i menys infraestructures faraòniques hi hagi, menys turisme de masses tindrem, i evitarem tots els efectes negatius que comporta per a la catalanitat. Per tant, tot això ho haurien de tenir en compte aquells qui, seduïts per proclames patriòtiques de cartró pedra, voten partits que després, a la pràctica, per les seves polítiques ultradesenvolupistes, ens resulten nefastos.\nNomés hem de veure qui hi ha actualment al darrere del projecte per fer la nova terminal i pista a l’aeroport del Prat, o, també, al darrere de la construcció de la nova terminal de creuers al port de Barcelona. Projectes, no cal dir-ho, als quals ens hem d’oposar amb totes les nostres forces des d’un moviment popular de base i transversal, a fi que els qui només cerquen el seu benefici immediat i sense cap consideració de caràcter ètic no ens imposin el seu nefast (anti)model anorreador del territori i de les persones que hi viuen.\nJoaquim Torrent, geògraf i articulista


El BCE manté els tipus d'interès en el 0% per impulsar els preus\nActualitzada 19/01/2017 a les 16:43\nL’entitat confirma que comprarà fins el març deute públic i privat de la zona de l’euro per valor de 80.000 milions d’euros mensuals\n© Vista del logotip del Banc Central Europeu (BCE) a la seua seu de Fráncfort, Alemanya.\nEl Banc Central Europeu (BCE) va informar aquest dijous que manté els tipus d’interès en el 0% per impulsar els preus perquè la recent pujada de la inflació es deu bàsicament a l’encariment de l’energia després de la pujada del petroli i no a un canvi de tendència.\nTambé ha mantingut la taxa d’interès als dipòsits dels bancs a un dia en el -0,40 %, el que els cobra per l’excés de reserves.\nEl BCE espera que les seues "taxes d’interès rectores seguiran el nivell actual o més baixes per un període de temps prolongat, i ben passat l’horitzó de les compres de deute".\nEl BCE va confirmar que comprarà fins el març deute públic i privat de la zona de l’euro per valor de 80.000 milions d’euros mensuals i que a partir d’abril reduirà el volum de compra a 60.000 milions d’euros durant nou mesos més, fins desembre.\nL’entitat monetària va posar èmfasi que incrementarà el volum de compres o la seua durada si les perspectives es tornen menys favorables o si les condicions financeres impedeixen que la inflació s’atansi al 2 %.\nLa taxa d’inflació interanual es va situar el desembre passat en l’1,1 % a la zona de l’euro, cinc dècimes més que al novembre, però aquest repunt es deu als preus de l’energia i els aliments frescos i no a un canvi de tendència.\nLa inflació subjacent, que descompta els elements més volàtils com l’energia i els aliments, va ser del 0,9 % al desembre.\nEls analistes de l’Institut de Finances Internacionals (IFI) consideren que augmenta la pressió sobre el BCE perquè finalitzi les compres perquè milloren les perspectives d’inflació i creixement.\nLa pujada de la inflació haurà estat l’argument dels qui estan a favor que el BCE comenci a considerar quan reduirà els estímuls i modificar el seu missatge, però és poc probable que l’inici de la retirada dels estímuls monetaris s’hagi posat ja sobre la taula, segons els experts de l’IFI.\n"Seran necessaris canvis significatius en les perspectives de creixement i inflació perquè el BCE torni a considerar la configuració de la seua política (monetària) anunciada al desembre", considera l’economista en cap per a la zona de l’euro de uniCredit, Marco Valli.\nDepenent del que ocorri els propers mesos el BCE decidirà si prolonga les compres de deute més enllà de desembre i comença a reduir el volum de compres el 2018.\nEl ritme de reducció de les adquisicions dependrà del que passi amb la inflació subjacent.\nEl BCE té com a objectiu aconseguir una taxa d’inflació propera a mitjà termini però per sota del 2% però encara es troba una mica lluny.


Destrupack | Millora Contínua - Destrupack\nSi alguna cosa es fa d'una manera fàcil i natural tots ho compliran. Si el procés requereix esforços i és complicat és comprensible que apareguin errors i irregularitats. Des Destru[Pack] ajudem a personalitzar un procediment segur i simple per a la destrucció segura d'informació confidencial a cada organització. Ho fem fàcil per a vostè. Escull els contenidors adequats, la ubicació en les seves instal · lacions, la freqüència o el moment de recollida i nosaltres ens encarreguem de la resta.\nEl personal i usuaris només han de solucionar la qual consideren documentació obsoleta per triturar i dipositar-la en els contenidors com un acte quotidià i natural. En els clips separarà clips, buidar carpetes o arxivadors. S'eviten treure tapes, espirals o separar materials. Suprimeixen dedicar temps a una tasca avorrida i percebuda com escassament útil, que interromp els treballs específics de cada individu o departament per la qual no es rep cap recompensa o reconeixement i que implica escassa motivació, i que es delega en professionals externs.\nDestru[Pack] està veritablement compromès amb la seguretat, ofereix traçabilitat i és una inversió comptabilitzable i controlable al 100% per part del client. No hi ha presses, distraccions possibles, esquerdes en el sistema o desmotivacions que posin en perill els procediments, les coses es fan simples, d'una manera segura i amb naturalitat per professionals de confiança amb les màximes garanties externes disponibles. Destruir[Paquet][/tp”] està implicat en la recerca de l'excel · lència empresarial, on l'important és l'activitat diària, la millora contínua i constant perquè l'objectiu del resultat no està en aconseguir-si no en executar regularment l'activitat base del negoci.\nEl resultat no és guanyar el màxim en la partida de beneficis fiscals, el resultat està en gaudir treballant i fer bé el nostre negoci. Així portem dècades de trajectòria empresarial i la satisfacció personal és palpable i mesurable.\nSi desitja realitzar alguna aportació en mode d'Incidència, Suggeriment o Queixa pot omplir el formulari.


Redacció Vilanova i la Geltrú 20-07-2020 10:23 Lectures 2122\nLa Delegació Garraf-Penedès de l' Associació Catalana de Parkinson llança una campanya de recaptació de fons, arran de la crisi sanitària i econòmica provocada per la Covid. La Delegació s'ha vist minvada en els seus recursos i en les seves activitats perquè moltes de les subvencions i ingressos han estat cancel·lades. És per aquest motiu que fa una crida a la societat, a particulars i a empreses per garantir la continuïtat de les seves teràpies i atendre als afectats i als seus familiars (Nº Compte ES90 0081 0050 1100 0147 0851).\nEls del Parkinson planten cara a la pandèmia i la millor forma de fer-ho és a través del llançament d'un vídeo on tots han posar el seu gra de sorra. L'any passat van emprendre un programa "Ballem tots contra el Parkinson" per a millorar la vida diària dels malalts, obtenint millores en molts dels casos. Un programa psicomotriu que ajuda a millorar l'estabilitat motora, el desequilibri, la tristesa, la disfàsia, la tremolor, entre altres afectacions, que la malaltia provoca i encara més en aquesta pandèmia. Aquest programa ha sigut tot un èxit, però necessiten urgentment recursos.\nEn el confinament la problemàtica pels malalts ha estat molt dura, pel fet que aquest col·lectiu necessita les seves teràpies i rutines per contrarestar a la malaltia. Durant aquest període d'incomunicació, la Delegació s'ha vist obligada a impulsar, des del primer moment, teràpies via digital per acompanyar als afectats i als seus familiars millorant el dia a dia en aquest aïllament i que no empitjoressin. Ha construït una xarxa on els afectats han estat atesos en tot moment i ha plantat cara al Covid. La Delegació necessita recursos i és per això que fa una crida per garantir la seva continuïtat, portar a terme els seus projectes, i oferir una atenció tant als Parkinson joves com a Parkinson més grans.\nLa Delegació es dedica al tractament i a la millora de la vida diària dels malalts de Parkinson, tant física com social. Per això es realitzen teràpies, grups de suport i activitats socials i culturals. Desenvolupant un projecte integral entre el malalt, el cuidador, la família i els professionals de forma participativa, viva i positiva. En 15 anys d'existència s'han atès a més de 300 afectats, creant profundes sinergies emocionals entre tots els col·laboradors. La coordinació es duu a terme per voluntaris i alguns malalts que fan possible l'associació.


Palafrugell i Lloret continuaran a l'OK Lliga la temporada que ve - Empordà\nPalafrugell i Lloret continuaran a l'OK Lliga la temporada que ve\n?La Federació acorda la suspensió de la Lliga sense descensos i amb el títol per al Barça ?El Garatge Plana Girona jugarà l'Europa Cup ?Mataró i Vendrell pugen i la categoria s'amplia a 16 equips\nEls jugadors del Lloret celebren un gol aquest curs. david aparicio\nEls jugadors del Lloret celebren un gol aquest curs.\nHa costat però finalment hi ha hagut fumata blanca. Després d'una bona colla de setmanes deliberant i amb clubs, tècnics i jugadors demanant una decisió, finalment ahir, la Federació Espanyola de Patinatge va anunciar la suspensió de l'OK Lliga masculina i femenina i OK Lliga plata descartant la disputa de cap mena de play-off, com estava planificat aquesta temporada. La decisió dóna el títol de Lliga al Barça, líder solvent fins al moment de la suspensió, i també acorda que no hi hagi descensos a OK Lliga Plata. Això fa que tant el Corredor Mató Palafrugell com el Lloret Vila Esportiva s'asseguren la presència la temporada entrant a la màxima categoria. Pel que fa al Garatge Plana Girona, els de Ramon Benito competiran a l'Europa Cup el proper exercici com a cinquens classificats. Si bé no hi ha descensos, la Federació sí que ha acordat que pugin -sense play-off i a manca de 6 jornades pel final- els dos primers de cada grup d'OK Plata, Mataró i Vendrell. Això farà que la temporada vinent, l'OK Lliga passi de 14 a 16 equips. Pel que fa a l'OK Lliga femenina, el títol és per al Manlleu, líder i tampoc baixa cap equip. El Girona ha acabat la Lliga en la novena posició.\nMalgrat que encara restava una jornada de la lliga regular, la Federació ha optat per tancar la paradeta. La decisió, sens dubte, deixa el Lloret com a gran beneficiat. Els selvatans sabien que haurien de jugar el play-off de permanència passés el que passés a la darrera jornada i, amb la resolució s'han garantit la salvació. «No agrada a ningú que hagi estat així però l'important per al Lloret era continuar un any més a l'OK Lliga», assegura Oriol Perarnau. El tècnic del Lloret troba «justa» la decisió. «Es podria valorar si declarar-la nul·la o no però, en el cas d'OK Lliga ho veig bé. El tema de la Plata ja és més complicat i delicat», diu. També està satisfet, Xevi Garcia Balda, l'entrenador del Palafrugell. «Estem contents a nivell de club perquè hem aconseguit l'objectiu per mèrits propis. En cap de les decisions possibles es contemplava que baixéssim perquè no érem en zona de descens», diu. Garcia Balda, això sí, és del parer que «el més correcte, per a mi, hauria estat deixar la lliga en blanc perquè faltava una jornada mb menys neguit ha viscut l'espera per la resolució el tècnic del Girona, Ramon Benito, que ja sabia que jugaria a Europa. «El que s'havia de fer era resoldre-ho d'una manera o altra i no allargar-ho més», diu Benito que reconeix que «la decisió era delicada i que hi ha moltes valoracions possibles depenent d'on es trobi cada club». Benito recorda que «enguany estàvem tranquils però l'any passat a manca d'un partit estàvem en descens i vam acabar a Europa».\nBenito i Garcia Balda, un any més\nLa Federació va anunciar també que la Copa del Rei, en què el Girona s'havia d'enfrontar al Barça i de la Reina es jugaran a mitjan setembre. En aquest sentit, i amb vista al curs que ve tant Girona com Palafrugell continuaran comptant amb el tàndem Ramon Benito-Marc Comalat, i Garcia Balda, respectivament. A Lloret de Mar, a partir de demà es començarà a perfilar la temporada vinent i la continuïtat, o no, de Perarnau.


Blog del Màrius Domingo, Ca la Gallineta: Homenatge.\nAquest cap de setmana no he fet entrada al bloc. La causa és clara, aquest bloc vol ser optimista. I aquest diumenge era quasi impossible ser optimista.\nVam haver d'anar a Valls per una mala, malíssima, pèssima notícia; va morir el Francesc Martinell Solé, registrador de la propietat, expert en art, persona culta, intel·ligentíssima i educada. Però, sobretot, i per damunt de tot, una gran persona, una bona persona.\nAvui hem estat al seu enterrament, a Valls, a l'església de Sant Joan. Era impressionant la quantitat de gent que ens hi hem aplegat. I el millor de tot era que es notava clarament que ningú no hi ha anat per compromís, tothom hi ha anat de cor.\nJo el coneixia, és clar, perquè som de família, però també per la feina, en alguna ocasió. En qualsevol cas, era igual la relació que hom tenia amb ell, era una persona tan culta, tan humil, tan humana, que tenia la mateixa cordialitat, el mateix tracte i el mateix interès en la conversa amb un catedràtic de dret que amb un pagès remenant la terra.\nAvui, si és que es pot començar a trobar alguna cosa positiva de tot plegat -impossible, però què hi hem de fer?- és haver tingut l'honor, el goig veritable, d'haver conversat diversos cops amb una persona així.\nVal a dir que, probablement sense que sigui casualitat, també tinc un goig similar d'haver-me trobat a la meva vida amb una altra persona de la mateixa família; El Joaquim Martinell Cisteré, avui mort ja fa anys, va ser de ben segur el mestre que ha deixat més petja en la meva educació, i un millor record de tots els anys d'escola.\nFrancesc, tots t'enyorarem.\nPublicat per Màrius Domingo a 19:19


PREGUNTES OPORTUNES – 322 | Per la Dignitat – Grup d’opinió\nPREGUNTES OPORTUNES – 322\nQui està realment desconnectat de la realitat catalana…?\nPublicat: “Rajoy denuncia que el Govern Puigdemont “s’ha desconnectat de la realitat“, la qual cosa provoca que “la societat s’estigui desconnectant de la seva desconnexió”. També ha llançat una picada d’ullet a la societat catalana “assenyada i moderada” i ha garantit que la llei es complirà malgrat el desafiament independentista: “No els fallarem”. Es publica: “l’any 2015 el govern espanyol va transferir a la Generalitat 1.879 milions d’euros menys del que correspondria per la recaptació real de l’exercici. Amb l’actual model de finançament Catalunya perd onze llocs i passa a la catorzena posició com a receptora”. Publicat: Rajoy. “El que s’està fent entre el Govern d’Espanya i el basc avui és el que s’ha de fer”, “el que pretén la Generalitat és l’enfrontament, i això és estèril, antidemocràtic, no resol res, ni produeix cap efecte positiu pels catalans ni per a ningú de la resta d’Espanya. És el que no s’ha de fer”.\nQui desconnecta amb la realitat? Aquestes declaracions i notícies, que parlen per si soles! provoquen unes preguntes molt oportunes!: És REALISTA…\nIgnorar els milions de manifestants que anualment es manifesten exigint el dret a decidir, la independència i els seus beneficis…?\nExigir al parlament català, escollit democràticament!, incomplir el seu programa?\nI propi d’un estat democràtic “provocar” que milions de catalans vulguin votar i, la majoria, independitzar-se? És propi d’un estat democràtic no fer cap contraproposta política i aportar només amenaces, impugnacions, condemnes, multes…? O és propi de pseudodemocracies, dictadures, que no tenen més recurs que l’autoritarisme?\nVoler subordinar els votants catalans a lleis espanyoles, que ells no compleixen!, en lloc d’adaptar-les a la majoria de la societat catalana?\nSeguir asfixiant econòmicament a famílies, empreses, treballadors i creure que els catalans no s’adonen d’aquest espoli permanent i creixent…?\nCreure que els catalans van a recolzar un estat i un sistema de finançament que els fa baixar llocs entre els receptors de recursos i, amb això, perjudicar severament la seva sanitat, educació, assistència social, etc.?\nPosar com “exemple” el país basc quan s’ha negat, sistemàticament, a concedir demandes com un concert similar o pacte fiscal per Catalunya…?\nQualificar “d’enfrontament” el que fa el govern de Catalunya, en bé de “tota” la societat catalana!, i no inculpar-se pel molt que l’han atacat, ataquen i perjudiquen a aquesta societat\nIgnorar els efectes NEGATIUS de la “seva” política amb Catalunya…?\nAquestes són “realitats objectives”. Davant d’elles, Alguna denúncia ferma de Iceta, Rivera/Arrimadas, Domènech/Coscubiela/Rabell, Colau&associats, Fachín, Albiol…? Dels seus militants i votants? De La Vanguardia, El Periódico, etc.? De sindicats majoritaris? De Foment del Treball, Càmera de Comerç…? Quina “realitat” representen i defensen? La que mereix Catalunya o la que la perjudica?\nDavant aquesta “realitat” que tant castiga el benestar, la democràcia real, la justícia social, la llibertat de “tota” la societat catalana… per DIGNITAT DEMOCRÀTICA, què és el coherent? La independència o més i pitjor dependència…?\nAquesta entrada s'ha publicat en POLÍTICA el 17 juliol 2017 per Per la Dignitat Grup d'opinió.\n← PREGUNTES OPORTUNES – 321 PREGUNTES OPORTUNES – 323 (versió en català) →


Les famílies del Vilamagore temen que l'escola tanqui a final de curs\nLes famílies del Vilamagore temen que l’escola tanqui a final de curs\nEl tancament progressiu de l'escola s'accelera i es farà efectiu aquest curs, segons els han comunicat a les famílies i al centre.\n20.11.2014 - 08:37\nImatge d’un documental fet per l’escola Vilamagore.\nFa gairebé dos anys, l’escola Vilamagore, de Sant Pere de Vilamajor, va rebre la notícia de que hauria de tancar les seves portes progressivament, atesa la davallada de la natalitat, segons justificava la Generalitat. Així doncs, el curs 2013-2014 van tancar la línia de P-3, en l’actual curs ja no comptaven amb el P-4, i així havia d’anar desapareixent poc a poc aquest centre educatiu. Però sembla que es podria accelerar el tancament a l’actual curs. Expliquen les famílies, agrupades a la plataforma Vilamagore Endavant, que la setmana passada els van comunicar que finalment desmantellaran l’escola abans del setembre vinent.\nEls més de 70 nens i nenes que estan escolaritzats enguany al Vilamagore tindran la possibilitat d’integrar-se, segons expliquen les famílies tal com els va comunicar l’Administració, a l’altra escola del poble, el Torre Roja. Però hi veuen dos inconvenients. “El Torre Roja ja està saturat de ràtios, per una banda, i de l’altra nosaltres tenim un projecte pedagògic diferenciat: som una escola activa, que treballem sense llibres, i l’equip docent ha elaborat molt material que ara quedarà desaprofitat”, valora Jordi Canilles, de l’associació de famílies del centre. El que indigna sobretot als pares i mares és que fa dos anys l’Administració els va dir que els seus fills podrien acabar l’escolarització primària al Vilamagore, però ara els hauran de portar a un altre centre, amb un projecte educatiu diferent, abans de fer el pas a l’institut.\nTanmateix, des del departament d’Ensenyament asseguren que la seva proposta de tancament progressiu del centre es manté a hores d’ara. En tot cas estarien fent reunions amb els afectats, diuen fonts del departament, però sostenen que la seva oferta segueix sent la mateixa que fa dos anys. Això contrasta amb el tancament accelerat que es va comunicar a la comunitat educativa del Vilamagore en una reunió amb personal dels Serveis Territorials dijous passat.\nA l’Ajuntament de Sant Pere de Vilamajor també els consta que finalment el Vilamagore tancarà les portes en acabar aquest curs. L’alcalde, Martí Artalejo, hi està a favor, perquè considera que “tot i que sempre és una llàstima que tanqui una escola, el cert és que la natalitat ha Sant Pere ha caigut a la meitat en els últims anys”. Artalejo es mostra convençut que es podrà garantir el trasvàs d’alumnes al Torre Roja, i celebra que finalment l’institut del municipi guanyi un edifici. I és que l’actual Vilamagore, a mesura que ha anat perdent alumnes, ha estat ocupat progressivament per l’institut de Sant Pere.\nArtalejo afegeix que, segons els ha arribat al consistori, el tancament es podria considerar que s’ha acordat entre l’Administració i l’equip directiu del centre. Però aquesta afirmació xoca amb el que expliquen les famílies i fonts de la pròpia escola, que en cap cas diuen estar d’acord amb el tancament aquest curs.\n“Ens declarem insubmisos”\nEl col·lectiu de famílies del Vilamagore se sent traït per l’Administració, i asseguren que plantaran batalla per evitar aquesta acceleració del tancament que se’ls ha comunicat. “Ens declarem insubmissos”, assegura Canilles, que avança que aquesta setmana els pares i mares celebraran una assemblea per concretar accions. La gran preocupació de les famílies és estar a punt de perdre un tipus d’educació per als seus fills, basada en l’aprenentatge vivencial, que difícilment trobaran en altres escoles.\nEn qualsevol cas, en els darrers cursos el Vilamagore ha viscut un declivi d’alumnat important, passant de més de 150 a actualment poc menys de 80. D’entrada, cal comptar que s’han quedat sense P-3 i P-4, però també que l’espera del tancament ha empès moltes famílies a anar buscant ja una alternativa per als seus fills. “Si el teu fill petit ja no l’has pogut escolaritzar al Vilamagore, al final agafes el gran i el portes a l’escola del petit”, posa com a exemple Canilles.\nPerò hi ha famílies que mantenen els seus fills al Vilamagore perquè creuen en el projecte educatiu, i ja avancen que faran el possible per mantenir-lo obert.\nUna cinquantena de famílies d’escoles que tanquen… Les AMPA han entrat dins l'edifici amb la complicitat del…


7 min. Barcelona 25/03/2020 14:11\n651x366 Estudiants durant un examen de la selectivitat, en una imatge d'arxiu / FRANCESC MELCION Estudiants durant un examen de la selectivitat, en una imatge d'arxiu / FRANCESC MELCION\nLes proves d'accés a la universitat (PAU) es faran entre el 22 de juny i el 10 de juliol a tot Espanya. Així ho han decidit els ministeris d'Educació i Formació Professional i d'Universitats, juntament amb les comunitats autònomes. Fa una setmana ja van anunciar que la selectivitat –s'havia de fer com a molt tard el 18 de juny – s'ajornava a causa de la crisi sanitària del coronavirus, i aquest dimarts han posat fil a l'agulla i han concretat una nova forquilla de dates. Ara la pilota passa a les comunitats, que hauran de decidir les dates concretes de les PAU a cada territori: a Catalunya les proves s'havien de fer entre el 9 i l'11 de juny i ara el Consell Interuniversitari de Catalunya haurà d'anunciar els dies de la selectivitat. Les dates també dependran del calendari de les universitats, que han de tenir temps de gestionar les matrícules abans de les vacances.


Consideracions sobre la reforma de l’estructura de l’Estat – IDEES\nJavier Pérez Royo afirma que la reforma de l’estructura de l’Estat és una tasca bàsicament de reforma constitucional i no de reforma estatutària. La delimitació de la posició de l’Estat i de les comunitats autònomes està fixada i no pot ser modificada mitjançant la reforma dels estatuts d’autonomia. Això exigiria la reforma de la Constitució. La reforma dels estatuts únicament pot tenir com a objectiu el perfeccionament de la pròpia fórmula d’autogovern, però no la fórmula de govern estatal. Malauradament, el bloqueig de la reforma constitucional ha portat al fet que s’hagi recorregut a la via de la reforma estatutària per mirar d’activar-la. Proposar-se com a objectiu allò que hom no pot assolir duu inevitablement a la frustració.\nAquest article forma part del número 27 de la revista IDEES, “Catalunya, Euskadi, Espanya: noves transicions”, publicat en format paper en l’edició d’octubre/desembre de 2005. Us podeu descarregar el PDF de l’article a continuació.\nRevista IDEES 27 – “Consideracions sobre la reforma de l’estructura de l’Estat” Javier Pérez Royo Baixa


La Diputació llança un vídeo promocional de Castelló Ruta de Sabor amb Martín Berasategui i cuiners de la província - Diari Millars, informació local en valencià.\nLa Diputació de Castelló ha llançat un vídeo promocional de Castelló Ruta de Sabor amb Martín Berasategui i quatre cuiners responsables de restaurants populars de la província amb tal de seguir potenciant el consum de productes autòctons de la província. Així, esta nova iniciativa del Govern Provincial es dirigeix a fomentar la posada en valor dels productes i la gastronomia castellonenca com una potent via de generació de noves oportunitats turístiques i econòmiques per a la província a través d’esta creativa proposta audiovisual.\nEl diputat de Desenvolupament Rural, Pablo Roig, ha assegurat que “este vídeo és el nostre reconeixement a tots els cuiners de la província i professionals de la gastronomia que dia a dia posen en valor la cuina de Castelló. És una acció que s’emmarca en la nostra posada en valor dels productes autòctons de Castelló Ruta de Sabor i per potenciar les oportunitats que la gastronomia pot crear als nostres pobles, convençuts que pertanyem al millor rebost del mediterrani”.\nEl vídeo ha tingut molt bon acolliment, i ja acumula més d’11.000 reproduccions i 26.000 abastos a través de la seua difusió als canals de Xarxes Socials de la Diputació i YouTube. Sens dubte, una bona mostra de la capacitat d’abast i difusió que tenen estes iniciatives promocionals, de la mà d’un prescritor d’excepció, el nou ambaixador dels productes de Castelló Ruta de Sabor, Martín Berasategui.\nPost més nousNules recicla 41 tones de vidre durant el període estival\nPost més vellsEl Sindicat de Policies Locals (SIPOLCV) critica “la mala organització de l’equip de govern” de Vinaròs durant la gota freda


Bereshit: la reconstrucció de Barcelona i altres mons: de gener 2017\n2001, HAL 9000 i el Gólem\nArticle publicat a la revista Tentacles, 2\n[Alter ego], primavera, 2014\nEl 12 de gener de 2017 HAL 9000 va fer 25 anys des de la data del seu naixement a la pel·lícula 2001: Odissea de l'espai, dirigida per Stanley Kubrick (Nova York, 26 de juliol de 1928 – Harpenden, Regne Unit, 7 de març de 1999) i estrenada a Barcelona el 17 d'octubre de 1968 al Cinerama Florida. HAL és una supercomputadora dotada d'intel·ligència artificial. Celebrar-ne la data de la creació no tindria més importància si darrere d'aquest "personatge" cabdal en l'argument de la pel·lícula no s'hi amagués una història que ha passat desapercebuda fins ara. Per arribar a l'ànima de HAL, comencem pel principi, abans del seu naixement, amb unes dades que no per ser conegudes deixen de ser interessants i que ens permeten recular fins el segle XIX.\nL'any 1892 el compositor britànic Harry Dacre (1860-1922) escrivia "Daisy Bell (A bicycle made for two)", una de les cançons més populars del music hall del segle XIX i que va popularitzar la cantant anglesa Katie Lawrence (1868-1913), l'any 1899.\nEntre els anys 1961 i 1962, el físic John Larry Kelly, de Bell Labs, utilitza un ordinador IBM 704 per sintetitzar per primer cop la veu humana i fa servir la coneguda cançó de Harry Dacre.\nEl recorregut de la cançó continua quan l'any 1968 "Daisy Bell" es converteix, no pas per casualitat, en una de les cançons més tristes de la història del cinema. Reculem mentalment a aquell 1968, tan significatiu per moltes raons. Sortíem un vespre del cinema Florida de Barcelona, just al costat de l'enyorat Price de les vetllades de boxa i lluita lliure, després d'haver participat en un espectacle visual com fins aleshores no havíem vist mai en una pantalla. Els més petits no teníem edat per entendre ni el significat ni el sentit narratiu de 2001: una odissea de l'espai, d'Stanley Kubrick i Arthur C. Clarke, però els adults tampoc; l'ús de la música, la coreografia, el so com a tècnica narrativa, els efectes especials i tots els elements tècnics de 2001 ens van segrestar els sentits. Vam sortir del cinema amb la sensació d'haver participat en un esdeveniment important. Vam créixer sense ser-ne conscients.\nPerò un regust agre ens quedava a la boca després d'haver presenciat la trista mort de HAL 9000, després de rebel·lar-se contra la tripulació de l nau, mentre s'esllanguia cantant "Daisy, Daisy", la cançó que li havia ensenyat el seu instructor, Mr. Langley, a la planta de HAL Laboratories d'Urbana, Illinois, on va néixer aquell 12 de gener de 1992 (1997 a la novel·la de Clarke) que ara celebrem, i per no deixar les xifres rodones, cent anys després que Dacre la compongués sense saber que seria l'últim alè de HAL i del seu àlter ego, el Gólem.\nEl Gólem en una escena animada de la pel·lícula Der Golem\n(1915 i 1920), de Henrik Galeen i Paul Wegener,\nbasada en la novel·la de Gustav Meyrink\nKubrick, jueu fill de pares emigrats des de l'est d'Europa (1), juga amb la idea del Gólem, un gegant de pedra al qual li dóna vida, segons la càbala, la paraula hebrea emet (אמת), que significa "veritat" i que du escrita en el seu front. Coneixem aquesta figura llegendària, entre d'altres autors, a través de Jakob Grimm, a El periódico para ermitas (1808); Ludwig Achim von Arnim, amb Isabela de Egipto (1812); E.T.A. Hoffmann i Der Sandmann (1816); pel conte El Gólem, de Isaac Bashevis Singer; però sobretot per El Gólem (1915) de l'escriptor austríac Gustav Meyrink (1868-1932), i per les tres versions de la pel·lícula Der Golem (1914, 1917 i 1920), de Paul Wegener. Malgrat tot, El Gólem i els fets miraculosos del Maharal de Praga (1909), obra clàssica de la literatura jueva en llengua jiddisch del segle XX, de Yudl Rosenberg (Rodomsko, Polònia, 1859 - Mont-real, 1935), rabí, cabalista i estudiós de la tradició jueva, és la història que narra el mite modern del Gólem.\nLa llegenda explica que el rabí Loew va construir el Gólem per defensar el gueto de Praga de l'antisemitisme. Quan el gegant de pedra embogeix i comença a matar indiscriminadament, com l'ordinador HAL de 2001, Loew el sacrifica esborrant-li del front l'àlef (א), primera lletra de l'alefat i principi de totes les coses, amb la qual cosa queda la paraula met (מת), "mort", de la mateixa que David Bowman apaga els sistemes cognitius de HAL, que es va apagant mentre canta "Daisy, Daisy".\nD'acord amb la llegenda, les restes del Gólem estan guardades en un taüt a les golfes de la sinagoga Staronová, o Sinagoga Vella-Nova, de Praga, i pot ser retornat a la vida de nou si és necessari. Només caldrà connectar de nou el sistema operatiu.\nCuriosament (o no) després de la primera projecció de la pel·lícula en el Uptown Theater de Washington, el dia 2 d'abril de 1968, 2001 es va estrenar oficialment el dia 3 en el Loew's Capitol de Nova York, l'antic Capitol Theatre adquirit el 1924 per Marcus Loew, un dels pioners de la indústria de cinema als Estat Unids, nascut a Nova York en una família jueva d'origen austríac i alemany. Una feliç coincidència de cognoms amb el rabí del gueto de Praga.\nQuan vaig donar a conèixer públicament per primer cop aquesta relació entre HAL i el Gólem, un lector em va comentar que havia vist en una escena de la pel·lícula la paraula emet (אמת) a l'ordinador. Sembla ser que apareix en una de les pantalles de la nau que surt a rescatar l'astronauta mort. Si fos així, la teoria del Gólem es convertiria en alguna cosa més que una afortunada coincidència.\n Kubrick va deixar sense realitzar una pel·lícula sobre l'Holocaust. Com afirmen Jan Harlan, durant molt de temps productor executiu del director nord-americà, i la seva filla, volia fer una pel·lícula sobre l'Holocaust, però mai va tenir un bon guió. Kubrick volia aconseguir els drets de la novel·la de Louis Begley, Wartime Lies, la història d'un nen jueu i la seva tia que fugen de l'ocupació nazi de Polònia. Begley s'havia mostrat reticent a cedir els drets del seu llibre, però es va rendir a l'admiració que tenia per Kubrick.\nUna vegada més, Kubrick es va embarcar en una investigació exhaustiva. Va fer la localització d'escenaris per Europa i va posar en marxa el càsting: Uma Thurman i l'actriu holandesa Johanna ter Steeg es perfilaven com a candidates al paper de la tia. Però va tenir la mala sort que Spielberg es va avançar amb La llista de Schindler i Kubrick va desestimar temporalment posar en el mercat una pel·lícula de temàtica tan semblant.\nLa sinagoga sinagoga Staronová, o Sinagoga Vella-Nova,\nde Praga, en una postal dels anys 20\nEtiquetes de comentaris: 2001: A Space Odyssey , Arthur C. Clarke , ciència , cine , Gólem , Harry Dacre , holocaust , judaisme , literatura , música , nazisme , Segle XIX , shoà , Stanley Kubrick , Tentacles , vídeo\nDes de fa més de cinquanta anys, coincidint amb les festes nadalenques, se celebra a Barcelona el Festival de la Infància i de la Joventut. Nascut el 1963, any en què el saló es va instal·lar en el recinte de la Fira de Mostres de Barcelona a Montjuïc, fins l'any 1966 va dur el nom de Festival de la Infancia. Va ser en aquest mateix any que l'OJE de la Falange va muntar un enorme estand, en el qual van instal·lar un campament d'activitats a l'aire lliure amb ponts, passarel·les, tirolines i tendes de campanya, amb focs de camp i actuacions musicals, així com pistes de bàsquet, voleibol i altres esports.\nEn aquell 1963 ja feia quinze anys que Radio Nacional de España a Barcelona organitzava la Campaña benéfica, iniciativa de l’actor Emili Fàbregas, conegut popularment com Senyor Dalmau, i el locutor de l’emissora, Joan Viñas. Aquest popular programa tenia com a objectiu que cap nen es quedés sense joguines i dirigia la seva activitat sobretot als nens hospitalitzats, raó per la qual recaptaven donatius que es traduïen no només en joguines sinó també en material quirúrgic, mantes i medicines. L'any 1967, va ser Ràdio Barcelona l'emissora que va agafar el relleu de la campanya, que encara perviu cinquanta anys després. Però aquesta no és precisament una bona notícia: senyal que alguna cosa no es fa bé quan la pobresa afecta tantes llars.\namados del corazón,\nseñor Dalmau, señor Viñas,\nya comienza la emisión."\nEls senyors Dalmau i Viñas\nPer incrementar la xifra dels donatius es va organitzar una rifa que més tard es va convertir en tómbola benèfica. No obstant això, arribats a l'any 1963, i un cop superada l'autarquia i instal·lats els ministres tecnòcrates en el Govern de Franco, els responsables de la campanya van acordar convertir-la en un festival, la primera edició del qual es va celebrar entre el 20 de desembre i el 6 de gener al Palau número 1 de Montjuïc.\nAnunci de la tómbola de la Campaña benéfica de RNE\nLa Vanguardia, 1968\nLa iniciativa va comptar des d'un primer moment amb el patrocini de l'Ajuntament de Barcelona i la Delegación Provincial del Ministerio de Información y Turismo, i la col·laboració econòmica de diverses firmes comercials interessades en el nen com a consumidor just en el mateix moment en què començaven a entrar en algunes llars els primers electrodomèstics. Malgrat la innocència infantil, el festival no tenien cap més objectiu que el purament econòmic, com ja s'havia posat de manifest a partir de l'any 1942 amb la creació de la Feria Oficial y de Muestras de Barcelona amb què el nou règim volia enllustrar la capital catalana un cop acabada la Guerra Civil. Mireu l'enllaç següent. Espanya entrava en la modernitat.\n3r Festival de la infància (1965-1966)\nPublicat per Unknown 10 comentaris :\nEtiquetes de comentaris: Barcelona , exposicions , Montjuïc , ràdio , Saló de la infància


encos/ Caminada I-027\nCaminada I-027 (Vallès Oriental)\n7,9 Km 1h 40' 70 m 175 m 188 m 188 m Fàcil No Si 6-04-12\nLa passejada d’avui té la intenció de conèixer una mica més el torrent de Can Sunyer, on hi trobarem la font de Can Roda. Pujarem a Santa Mª de Martorelles pel torrent de la font de Baix, arribant a la font del mateix nom. Per completar l’excursió creuarem el poble, gaudirem dels cirerers florits (Abril-2012) de les vinyes dels voltants del cementiri i visitarem la font de Can Matons. La tornada la farem per Can Coll i el torrent de Can Sunyer. Finalment ens desviarem per anar a la font de Can Camp, una font que sempre resta fora de les rutes habituals.\nLes quatre fonts que visitarem acostumen a rajar.\nLa sortida la farem des de la part de dalt del carrer de Ronda Nord a Martorelles, d’on surt un caminet que baixa al torrent.\n70 m 41.5247,2.2329Clica per veure'n la ubicació. Final carrer de Ronda Nord (Martorelles)\nBaixem per un camí que entra al torrent, quan portem pocs metres trobem un pont, pujem al carrer Lleida per unes escales a l’esquerra, creuem el carrer i continuem per l’altre marge del torrent. Vorejem el parc de Can Sunyer fins el carrer Girona que creuem. Al final del parc, a l’esquerra, ens queda la masia de Can Sunyer, que dóna nom al barri i al torrent; davant nostre hi ha un rètol informatiu del propi torrent, per on entrem. A uns 50 metres hi ha una passera de pedres que ens creua a la banda dreta, 50 metres més amunt ja comencem a veure que el torrent ha estat arranjat, hi ha tanques, murs i bancs per seure. L’entorn és acollidor, llàstima que les persones no siguin més netes. Creuarem per un pont metàl.lic a l’esquerra i continuarem per l’altre marge, passem per una porta, pujem dos trams d’escales, trobem una taula rodona amb dos taulers d’escacs. Aquí s’acaba la part arranjada i esdevé el torrent en estat natural. Seguim el camí que ara es desvia del torrent i fa una mica de pujada. Quan veiem una fita de pedra amb la inscripció “Finca de Can Roda, Camí particular” girem e la dreta i en uns 20 metres, al fons del torrent, hi ha la font de Can Roda .\nAra tornem al camí que duiem. A uns 70 metres s’ajunten els torrents de Can Sunyer i de Baix, en aquest mateix punt nosaltres deixem de seguir el torrent de Can Sunyer que vé per l’esquerra (i per on tornarem després) i continuem pel de Baix, tot recte. A la dreta deixen una gran porta que és l’entrada a la finca de Can Roda. Anem seguint el camí que voreja el torrent fins que s’acaba (No hi ha pas directe fins la font de Baix, aquesta està tancada amb un filat. Per accedir-hi cal donar la volta pel carrer Sagrera o pel camí de Sant Fost). Uns metres més amunt a la dreta hi ha una vinya que creuant-la ens portaria al camí de Sant Fost; a l’esquerra hi ha diferent corriols, n’agafem un i anem a parar a un camp. Pujem una mica i veurem el traçat d’un camí que ens portarà al carrer Sagrera, estem a Santa Mª de Martorelles. Seguim el carrer en sentit descendent, girem a la dreta pel camí de Sant Fost i al final de la primera baixada ja trobarem unes escales a la dreta que baixen a la font de Baix.\nTornem al carrer Sagrera, pujem per les escales del carrer Baixada de la Font, creuem la plaça Joan Matons i a continuació baixem pel carrer Josep Anselm Clavé uns 150 metres fins arribar al carrer de l’escola que ens durà fins el cementiri. L’asfalt s’acaba, esdevé un camí de terra. A banda i banda tenim vinyes. Ara tot just comencen a brotar els ceps, els cireres estan florits (Abril-2012). Tenim Can Bernades a la dreta i una trifurcació, continuem recte. El camí ens porta a un sauló amb pedres a l’esquerra, és el camí del Fondo. Quan s'acaba el sauló agafem el camí de la dreta, cent metres més endavant deixem el camí de l'esquerra i travessem el torrent. Seguim, quan veiem un majestuòs plataner a peu de camí voldrà dir que estarem a la font de Can Matons.\nFont situada dins els límits de la masia de Can Matons, a peu de camí, sota un majestuós plataner. Es tracta d’una senzilla estructura d’obra per on raja l’aigua, amb un bon doll, que va a parar a dos safareigs.\nContinuem fins el carrer del camí de Can Girona que fem a l’esquerra fins la carretera, girem a l’esquerra, creuem la carretera i entrem al camí peatonal de “seguretat” pel pont vell. Recorrem aquest camí entre baranes de fusta. Al final del camí girem a la dreta pel carrer Carme, deixem a la dreta el pavelló esportiu. El primer camí a la dreta l’agafem, deixem Can Coll a l’esquerra, passem entre vinyes, arribem a una clariana amb un camí que travessa, a la dreta tornariem al pont vell, a l’esquerra baixariem al torrent de Baix, nosaltres seguim recte, ens endinsem en el bosc i anem a sortir on s’ajunten els dos torrents. Ara fem a la dreta desfent el camí que hem fet inicialment, deixem la font de Can Roda a baix a l’esquerra, passem per la taula rodona, travessem el pont... Quan s’acaba la part arranjada del torrent, a la dreta hi ha una passera de pedres que creua el torrent i una rampa ascendent amb la inscripció a la pared “Camí de la Sesi”, pujem i fem a l’esquerra per un camí que ens condueix al carrer de Can Sunyer, girem a la dreta fins la carretera que girarem a l’esquerra fins l’indicador de “Font de Can Camp”, baixarem, passarem un pont i ens trobem la font a la dreta.\n96 m 41.5274,2.2408Clica per veure'n la ubicació. Font de Can Camp\nEstà situada al fons del torrent de les Llicorelles, al mig de la població. L’aigua d’aquesta font segueix rajant en abundància. L’entorn i el safareig estan plens de brutícia, ni els nens ni els grans fan gaire cas del que deia el senyor Simeó Rabassa.\nBaixem pel camí que surt de la font, passa pel costat d’uns pisos i va a parar al carrer Girona, davant del parc de Can Sunyer. Ara només ens queda vorejar el parc, creuar el carrer Lleida i fer l’últim tram de torrent fins al punt inicial.\n70 m 41.5247,2.2329Clica per veure'n la ubicació. Final carrer de Ronda Nord


El COR aprova la cessió de dos nous ecoparcs i posa en marxa el Consell de Participació Social\nAlbaida y Navarrés s’adhereixen als ecoparcs gestionats pel Consorci\nLa Comissió de Govern del Consorci de Residus V5 – COR va aprovar aquest dimecres l’increment de dos ecoparcs fixes, que passaran a estar baix la seua gestió. Es tracta dels de les localitats d’Albaida i Navarrés.\nEl Ple del Consell estarà constituït per un president o presidenta, un vicepresident o vicepresidenta i un secretari o secretària, així com per distints vocals que recauran en dos representats d’associacions, entitats i col·lectius de les diferents comissions territorials (una per comarca), sobre els quals recauran les figures de la vicepresidència i la secretaria. A més, també hi haurà altres cinc vocals d l’assemblea del COR (un per\nEl president serà Roger Cerdà, president del COR i alcalde de Xàtiva, mentre que la vicepresidència recaurà en Mercè Estrela, de la Plataforma “No al Macroabocador de Llanera”. També destaca la figura del secretari, que ocuparà José Manuel Marco, de l’Asociació d’Emprenedors Rurals.\nEl Consell contarà, a més, amb una sèrie de vocals de la societat civil i altres dels representants polítics en cadascuna de les comarques. De la Vall d’Aiora-Cofrents estaran Mikel Vela (Asociación Lucha contra los Incendios Forestales), Antonio Garcia (Asociación de la Escuela para Adultos de Ayora) i José Vicente Anaya (ajuntament d’Aiora); per la Canal de Navarrés Santiago Sánchez (ADENE), Leonor Juan (Asociación de la Escuela para Adultos de Ayora) y José Vicente Anaya (ayuntamiento de Ayora); de la Canal de Navarrés Santiago Sánchez (ADENE), Leonor Juan (Asocicación Cultural Amigos de Enguera) i Óscar Martínez (ajuntament d’Enguera); per part de la Val d’Albaida Francisco Luque (CC.OO), José Manuel Marco\n(Associació d’Emprenedors Rurals) i Julio Biosca (ajuntament de Fontanars dels Alforins); de la Costera Ana Feo (El Brot), Mercè Estrela (No al Macroabocador de Llanera) i Vicent Muñoz (ajuntament de la Font de la Figuera); i per part de la Safor Daniel Muñoz (Samaruc-Ecologistes en Acció), Yesmina Mascarell (Plataforma de Pobles de la Safor) i Marc García (ajuntament d’Alfauir). A més està estipulat que l’assemblea del Consell de Participació Social del COR es celebre, almenys, dues vegades a l’any o una al semestre, així com que el Ple i les comissions territorials es deuran reunir un mínim de quatre vegades a l’any o una per\ntrimestre. Les sessions seran obertes i públiques a la ciutadania, i tindran lloc de forma itinerant per les cinc comarques. Els membres del Ple del Consell seran renovats cada dos anys de forma parcial, és a dir, cada dos anys es renovarà la meitat dels membres, de forma que cada quatre anys la renovació del Ple serà total. Dita renovació es farà mitjançant votació, per a la que valdrà una majoria simple. “L’aprovació d’aquestes normes de funcionament és molt important ja que tota decisió pressa a través de la participació de tots els actors és una garantia d’èxit a l’hora de posar en marxa qualsevol iniciativa. El diàleg porta al consens i facilitat la pressa de decisions en un àmbit territorial concret”, ha manifestat el president del COR, Roger


L'Ajuntament renova dos convenis de col·laboració per a programes d’atenció social de Càritas Diocesana\nMitjançant acord de Junta de Govern, l'Ajuntament ha aprovat la formalització de dos convenis amb Càritas Diocesana, que suposen donar continuïtat a la col·laboració entre les dues institucions per a la realització de programes d’atenció social al municipi.\nD’una banda, el consistori aportarà 4.000 € per al funcionament, durant aquest any 2017, del centre obert d’esplai es Barracó, situat a la barriada de Dalt sa Quintana. Es tracta d’un espai educatiu on, de dilluns a divendres, es realitzen activitats de suport educatiu, d'habilitats socials, de salut i d'esports, d'oci i de temps lliure; i tallers, com ceràmica, reciclatge, jocs de taula, o sortides culturals, per a fillets d’entre 6 i 16 anys. Càritas es fa càrrec de la gestió i del manteniment del centre, i d’aportar els professionals necessaris per a programar i dur a terme les activitats, i fer el seguiment personal dels participants i les coordinacions amb la família, l’escola i altres serveis socials i comunitaris que siguin necessaris.\nEl segon conveni que l’Ajuntament formalitzarà amb Càritas és per assumir una part el cost del funcionament del Taller Mestral, situat al polígon industrial. En concret, l’aportació municipal per a enguany serà de 6.000 €. L’acord de col·laboració considera, també, que Càritas donarà els objectes del Taller Mestral que els Serveis Socials puguin sol·licitar, amb el previ informe justificatiu, per als casos de famílies que es troben en situació d’especial necessitat, i que tenguin mancances de diferents mobles i estris per a la cobertura de les necessitats més bàsiques.\nL’alcaldessa Joana Gomila valora molt positivament aquests acords i la feina que es fa des de Càritas, de manera coordinada amb els Serveis Socials Municipals, per atendre els col·lectius en situació de vulnerabilitat, bé sigui a través d’iniciatives socioeducatives per a infants i joves, o a través de tallers laborals i formatius per a persones desfavorides i amb risc d’exclusió social. L’alcaldessa destaca també el fet que, a través d’iniciatives com el Taller Mestral, es promogui el reciclatge i la reutilització, i es treballi en favor d’una gestió més sostenible dels residus que generam tots els ciutadans i les ciutadanes.\nJoana Gomila també destaca l’estructura de voluntariat social de Càritas, amb una xarxa de persones que dediquen part del seu temps lliure als altres i, en aquest sentit, des de l’Ajuntament hi ha el compromís de fomentar i aconseguir la captació de noves persones voluntàries de manera coordinada amb l’entitat.\nAjudes, beques i subvencions Entitats i associacions Serveis socials