Navigliotel 19 Milà Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nNavigliotel 19Via Ambrogio Binda, 19, Barona, Milà, Itàlia, 20143 - Veure al mapaExcel·lent9,0Basada en316comentarisNavigliotel 19Veure més fotos"Modern fun place with great hosts!!"YonatanIsraelVestíbulVeure més fotosVeure totes les 39 fotosMolt bona ubicació 8,2Veure al mapa8,2UbicacióParticularitats que li encantaranaire condicionatmini bar\nComparar amb allotjaments semblantsSelecció actualNavigliotel 19Hilton Milan HotelHotel Pierre MilanoValoració dels clientsExcel·lent 9,0 (316 comentaris)Notable 8,0 (428 comentaris)Notable 7,5 (48 comentaris)BarriBaronaStazione CentraleCentreWi-Fi Wi-Fi GRATUÏTA Wi-Fi GRATUÏTA Wi-Fi GRATUÏTADesdejuni Desdejuni inclòs Desdejuni inclòs Desdejuni inclòsSeleccionar datesVeure aquest allotjamentVeure aquest allotjament\nDistàncies i informació bàsicaaeroports a prop10 kmAeroport de Linate (LIN)40 kmAeroport de Malpensa, Milà (MXP)estacions de tren i autobús950 mMilano Romolo Train Station950 mEstació de Metro Romolohospitals i clíniques2,6 kmClinica Cimarosafarmàcies1,2 kmFarmacia Comunalebotiga de conveniència850 mNaturaSicaixer automàtic90 mATM\nSobre l'allotjamentDescripcióDissenyat tant per oci com per negoci, Navigliotel 19 està situat idealment a Famagosta; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Amb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Navigliotel 19 és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. L'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, magatzem d'equipatge, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, servei d'habitacions per garantir el més gran comfort possible als seus clients. Les instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb aire condicionat, calefacció, escriptori, insonorització, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Milà, faci de Navigliotel 19 la vostra llar.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsempolles d'aigua de cortesia Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantCal que informeu el Navigliotel 19 de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.


El Màster en Auditoria de la Universitat, reconegut amb una acreditació internacional | ADEIT\nEl Accreditation Council for Business School and Programs d’Estats Units ha distingit al Màster en Auditoria Integral i Control de Gestió de la Universitat de València amb una acreditació internacional. Aquest guardó suposa un reconeixement a la qualitat d’aquesta formació de postgrau, que és impartida en règim de doble titulació per la Universitat APEC de Santo Domingo (República Dominicana) i la Universitat de València. La comissió que atorga aquest reconeixement ha avaluat els diversos programes impartits en la Universitat APEC, com el d’administració, comptabilitat, adreça financera, màrqueting, productivitat i adreça de recursos humans, entre altres, avalant la seua qualitat amb la concessió d’aquesta acreditació.\n«Els escàndols financers protagonitzats per grans corporacions en els últims anys, tant a Estats Units com a Europa, són un clar exemple de la necessitat de millorar i ampliar el control de la gestió empresarial», apunta el director del màster i professor de la Facultat d’Economia de la Universitat de València Rafael Molina. En aquest sentit, aquesta formació de postgrau té com a objectiu principal la formació de professionals d’alt nivell per a les tasques de responsabilitat en tots els camps relacionats amb l’auditoria i el control de la gestió empresarial. La comptabilitat financera avançada, la recerca comptable, l’auditoria forense, interna o financera són alguns dels programes que donen forma a aquest màster de dos anys de durada.\nAquest curs 2013/2014, el màster presentava la seua cinquena edició amb una clara vocació d’especialització i professionalització. Les principals signatures internacionals d’auditoria espanyoles, com KPMG o BDO, entre altres, ofereixen als estudiants d’aquest màster la possibilitat de realitzar pràctiques professionals en les seues seus.\nMàster en Auditoria Integral i Control de Gestió de la Universitat de València\nNotícia publicada: 15/01/2014


ICV i ERC reclamen al PSOE més valentia per a revisar el franquisme - VilaWeb\nDilluns 11.12.2006 15:39\nLa casualitat ha volgut que la mateixa setmana que s'ha mort el dictador Augusto Pinochet, es debati al Congrés espanyol el projecte de llei de la memòria històrica. I arran de la coincidència, els grups d'ICV-IU i ERC han reclamat al PSOE que sigui coherent i que, al mateix temps que lamenta que Pinochet hagi mort sense ser jutjat, accepti fer una revisió a fons del franquisme. Els dos grups reclamen l'anul·lació dels judicis franquistes, però el PSOE només n'accepta la revisió moral, en cap cas jurídica.\nEl diputat ecosocialista a Madrid, Joan Herrera, creu que és 'incoherent' com el PSOE afronta la repressió de la dictadura xilena i la espanyola. Herrera ha recordat que l'estat espanyol, amb el jutge Baltasar Garzón al capdavant, ha estat l'estat europeu que més ha perseguit els crims de Pinochet, i ha demanat al govern espanyol ser valent per a anul·lar les sentències polítiques dictades pel franquisme.\nHerrera ha dit que una revisió moral i simbòlica és 'donar gat per llebre'. En el mateix sentit s'ha expressat la portaveu d'ERC, Marina Llansana. Els republicans també mantenen el rebuig a l'actual projecte de llei del PSOE i, dijous, en el debat al Congrés dels Diputats de Madrid, argumentaran les seves esmenes a la totalitat.\nEl Gobierno aceptará la revisión de los juicios franquistas si sólo entraña consecuencias 'morales'\nCreieu que la nova llei de la memòria històrica és suficient?


La precarietat i els sous baixos fa molt que van irrompre en el sector TIC | CGT València\nHome / Acció Sindical / La precarietat i els sous baixos fa molt que van irrompre en el sector TIC\nLa primera, la més clara, és que no “irrompen” ara. No és una cosa nova. Els sous baixos i els llocs de treball precaris porten imperant en el sector TIC des de fa molts anys, abans fins i tot d’aquesta “crisi global”. No és una cosa nova que hagi caigut ara al sector, com si fins a ahir lliguéssim als gossos amb llonganisses. Els sous de “ni-mileurista” i els contractes per obra o d’autònom són la pràctica habitual des de fa anys en el sector de la consultoria, especialment a les “Programari factory” que totes les consultores “capdavanteres en el sector” van obrir a la calor de les subvencions autonòmiques a Valladolid, Salamanca, Badajoz, León…\nEl problema dels salaris a la baixa procedeix en part de la competició entre empreses de consultoria per aconseguir contractes cada vegada pitjor pagats per les grans empreses i administracions. Això té diversos motius. D’una banda les administracions públiques van dur a terme una llei de “contractar al més barat” que va suposar una batalla de preus entre les consultores. Òbviament l’única forma que tenia una consultora de reduir costos sense que afectés als seus marges de benefici era repercutint aquest minvament en els salaris que pagava als treballadors. Per a això no solament van retallar salaris a la baixa, sinó que “venien” com a treballador sènior a un junior que en realitat era un becari.\nUn altre aspecte és el de les grans empreses com Telefónica, Banc Santander i altres que han pressionat a les empreses de consultoria per retallar costos de projectes. Tot això provocant una successió d’acomiadaments col·lectius coordinat entre les principals consultores com el que vivim el 2014. Clar que hi ha molta gent per als llocs vacants. Aquest és el riu regirat en el qual pesquen AtoS, Everis, Axpe, CapGemini, Indra i les altres “líders del sector”. Amb tants treballadors acomiadats, més precarietat, uns salaris de conveni estancats el 2009, més els nous que van acabant les carreres, sempre hi haurà algú disposat a treballar per un salari una mica menor. O un molt menor. Però insistim; això no és nou. I en aquesta part, en la dels acomiadaments col·lectius, té molt a dir Comissionis Obreres i com han estat una eina en mans de la patronal per domesticar plantilles de treballadors mentre s’aplicaven ERO, un darrere l’altre.\nUn altre dels grans problemes del sector és la subcontractació, una eina de les grans empreses per flexibilitzar les seves plantilles, o dit sense eufemismes, la manera que han trobat de poder acomiadar més barat i vulnerar els drets adquirits en aquestes empreses sense ser apuntats com els culpables. A més aquesta cessió il·legal de treballadors s’acumula en diferents nivells i en cada baula de la cadena trobem menys drets i més precarietat. Aquest model de gestió és cada vegada menys comú al món, doncs s’ha demostrat que a la llarga és més car i aporta menys qualitat, però a Espanya ens hem aferrat a ell, probablement perquè és una bona forma que el gestor de torn pugui portar-se un bon tall del pastís i perquè és consubstancial a l’amiguisme i l’endollisme que són motors de la subcontractació.\nNo cal obviar, per tenir una imatge global, que ara mateix el conveni de consultoria està congelat gràcies a la ultraactivitat del mateix. Que fins a l’any 2009, última signatura, el conveni no va ser més que una reedició de l’anterior amb petitíssimes modificacions de les taules salarials; Comissions Obreres, majoritària en el sector, porta dos anys embussada en la taula de negociació per una crisi interna atès que les persones que estaven negociant es negaven a signar el que la central sindical i la patronal volien signar: fa un any Comissions va reemplaçar a les persones que estaven en la taula, totes del sector TIC, per unes altres del sector bancari, més dòcils amb les decisions de la cúpula sindical. Sobre la taula estava no solament la congelació, per desè any consecutiu, de les taules salarials, sinó la pèrdua de drets adquirits com l’antiguitat, la jornada intensiva o la limitació legal de les hores extra.\nLa informàtica fa molt temps que no és un sector atractiu. Les carreres universitàries perden alumnes any rere any perquè es coneix bé com és la realitat del sector TIC a Espanya. Escassa innovació, molta subcontractació, molt treball de “peó” sense possibilitats de créixer en el professional i el tecnològic i condicions a la baixa. El sector TIC no és, en la seva major part, un sector innovador. La major part és pur i dur servei a empreses matriu dels sectors bancari/assegurances i de telecomunicacions.\nLa solució a aquesta situació passa, a la nostra manera de veure, per la conscienciació i mobilització de les persones que treballem en el sector TIC. Els percentatges d’afiliació en el sector són molt baixos i s’ha demostrat, per mobilitzacions passades, que si els treballadors i treballadores volen, l’empresa s’ha d’asseure a negociar. És l’única forma en què s’han parat agressions com recentment a HP o Atos.


cap de bec: de febrer 2016\nEl tabalet i el tamborino\nRecordo, ja fa uns anys, quan el grup de grallers de la colla gegantera vam decidir substituir la caixa metàl·lica per un tabalet valencià. Seria cap a l'any 2000, si fa no fa. Fins llavors, la percussió que ens acompanyava era una caixa de bateria, a la que havíem apagat una mica l'estridència de la bordonada amb unes tires d'esparadrap. El tabalet valencià, en canvi, ens aportava un so més rodó, que empastava perfectament amb el so de les gralles. Era un instrument barat, senzill, que a més ens resolia dos aspectes molt importants: a nivell històric, està perfectament documentada la presència de tambors com aquest en l'acompanyament tradicional de les gralles. I, en segon lloc, estèticament aportava una imatge rústega que lligava amb la visió folklòrica de la música tradicional. Això sí: no deixava de ser un manlleu artificial.\nNo recordo si vam ser els pioners en donar aquest pas a Barcelona, però sí que sens dubte vam ser dels pioners. Més tard, altres colles van fer també aquest canvi, i l'instrument va esdevenir, si no majoritari (encara avui les caixes de bateria tenen molta tirada en aquells grups menys interessats en els criteris històrics i tradicionals), sí prou habitual. Fins que, de mica en mica, i per influència de la cultura grallera del Camp de Tarragona, el Garraf i el Penedès, anys més tard es va anar imposant un nou model de timbal: el timbal de llautó. Nosaltres, en aquell moment, ja havíem dissolt el grup, però des de fora vam veure com l'aparició dels nous referents del món de la gralla (els Ganxets, la Canya d'Or, en Pere Olivé, etc.) impulsava una renovació instrumental, vinculada a la recuperació d'instruments de l'anomenada "edat d'or" de la gralla (i que sobretot es feia evident en la gralla baixa i el timbal de llautó).\nEl timbal de llautó no era rústec. Tampoc no era "ètnic", ni "català" (no deixa de ser un timbal pla i metàl·lic, com ho eren els timbals europeus a la moda d'aquell moment del segle XIX). Però establia un pont, un fil de continuïtat entre aquells grallers que fa cent anys van portar la gralla a la seva màxima esplendor, i els grallers que avui volen tocar una gralla amb sentit. I aquí també es podria parlar del canvi de repertori, de l'afinació de referència, o del tipus de canya, però ara seria entrar en altres verals, que ens allunyarien del tema central: el timbal.\nEn el cas del flabiol, penso que encara estem en la primera fase. Quan el flabiol tradicional reneix, a partir de finals del segle XX, la percussió que l'acompanya fou molt diversa. Sols cal mirar imatges de l'època: tamborinos petits, grans, plans, llargs... Per sort, no hi hagué gaires caixes de bateria. Arriba un moment, però, que s'intenta trobar un model més estable, i en aquest cas es dirigeix la vista a les Balears. Si la gralla mira a València, el flabiol mira a Mallorca. I, així, el tamborino mallorquí va esdevenint el timbal de referència. Igual que el tabalet valencià, resolia dos aspectes importants: a nivell històric, està perfectament documentada la presència de tamborinos com aquest en l'acompanyament tradicional del flabiol. I, en segon lloc, estèticament aportava una imatge rústega que lligava amb la visió folklòrica de la música tradicional. Això sí: no deixava de ser, també, un manlleu artificial.\nAra bé, igual que la gralla visqué una "edat d'or", el flabiol també tingué la seva. I, en aquesta "edat d'or", la percussió característica fou l'anomenat bombo (que, igual que el timbal de llautó graller, no és res més que un timbal pla, propi del segle XIX) i els tamborinos grossos.\nQuan farem els flabiolaires aquest segon pas? No ho sé. El cert és que em costa veure-ho a curt o mig termini. Segurament, perquè el model de flabiol que ara està en voga no és el del flabiol de ball, sinó un flabiol més folkloritzat, on el flabiol queda segrestat gairebé sempre pel sac de gemecs. Fins que no apareguin nous referents que apostin per un flabiol desacomplexat, que begui de la millor tradició flabiolaire, serà difícil poder fer aquesta segona passa endavant. Ens falten, en definitiva, els nostres Ganxets, la nostra Canya d'Or, els nostres germans Olivé. O... potser no?\nImatge 1: grup de dolçainers i tabaleter. Font: news.vinaros.net\nImatge 2: grallers Els Vinardells, amb timbal de llautó. Font: @elsvinardells\nImatge 3: flabiolaires i xeremiers mallorquins, amb tamborinos propis de l'illa. Font: Youtube\nImatge 4: el grup Els Perdigots, amb bombos, a la Festa del Flabiol d'Arbúcies del 2015. Font: pròpia.\nImatge 5: Pau Benítez amb bombo, a la Taverna del CAT, la tardor del 2015. Font: pròpia.\nImatge 6: Marc Riera i Carles Mas, amb bombos, acompanyant els Gegants de la Ciutat a les Festes de Santa Eulàlia del 2016. Font: Lluís Gelis.\nPublicat per JPuigMartin a 20:00 Cap comentari:\nTractar el flabiol amb oli\nSempre s'ha dit que cal tractar el flabiol amb oli, però el cert és que mai no he trobat cap explicació detallada, ni dels perquès, ni dels coms. Així doncs, és una pràctica que he anat fent de manera poc sistematitzada, i poc regular. Fa un temps, però, que he mirat d'anar perfilant una mica el procediment. A manca d'informacions més o menys contrastables, he partit de la pròpia experiència, i de l'assaig-error. Ara fa uns dies, a més, vaig preguntar a través de Facebook com duen a terme aquesta pràctica a diversos músics de vent-fusta. Amb tot plegat, he elaborat aquesta petita guia, per si us pot fer servei.\nPer què cal tractar el flabiol amb oli?\nPerquè la fusta del flabiol és un material porós, que absorbeix la humitat (condensació, saliva, suor). Aquesta humitat, però, pot degradar i fer malbé la fusta. Si saturem la fusta amb oli, aquesta ja no absorbeix humitat, i es manté en bon estat. A més, s'evita també que la suor de les mans impregni la fusta (les poc estètiques ditades sobre l'instrument).\nAmb quina regularitat cal tractar el flabiol?\nHi ha divergència sobre la regularitat, segurament perquè no respon tant a un temps determinat, com a l'estat de la fusta. Així, en funció del tipus d'oli, el tipus de fusta, i l'ús de l'instrument, caldrà establir periodicitats diferents. En general, però, el que es diu és que cal mirar la fusta: si perd brillantor, si es veu seca, cal oliar-la.\nPer dins o per fora?\nPer dins i per fora. Per fora, amb un drap sucat amb oli. Per dins, jo ho faig amb un pinzell. També hi ha qui defensa submergir tot l'instrument en un recipient amb oli. En tot cas, cal posar-li tot l'oli que la fusta pugui absorbir, i posteriorment retirar-ne l'excés, ja que podria alterar el so de l'instrument, i embrutar-nos les mans. Després d'oliar-lo, jo deixo reposar l'instrument un parell de dies, però no sé si és necessari.\nÉs cert que no s'ha de posar oli al trencavents?\nAlguna vegada m'ha arribat el rumor que l'oli pot deformar el trencavents. La meva experiència (jo sempre n'hi poso) és que això no m'ha passat mai, però vés a saber.\nI si el flabiol té claus?\nEl millor és desmuntar-les. D'entrada, perquè l'oli podria espatllar els coixinets de les claus. Però també perquè és bo netejar regularment el mecanisme de les claus, ja que l'acumulació de pols i oxidació de metall pot encallar-les.\nQuin oli cal fer servir?\nAra pla! Aquesta és la pregunta que encara no he sabut resoldre del tot. Fins ara, els olis que he vist que es fan servir són:\nOli d'ametlles dolces: és el més tradicional, i el més habitual (no només pel que fa al flabiol, sinó també a la resta d'instruments). Sempre he sentit dir que és el millor perquè és poc viscós, però qualsevol persona que l'hagi fet servir haurà vist que això no és cert. Més aviat m'inclino a pensar que el seu èxit es deu al fet que és un oli no gens àcid, de manera que té cura de la fusta. L'inconvenient és que es torna agre amb facilitat, i s'ha de renovar sovint.\nOli de gira-sol: no es fa servir gaire perquè no és tradicional, però un oli de gira-sol de bona qualitat té les mateixes característiques (bones i dolentes) de l'oli d'ametlles dolces. I és més barat.\nOli d'oliva: es fa servir poc, segurament perquè és més àcid que el d'ametlles dolces. Té la virtut (o el defecte) d'enfosquir una mica l'instrument.\nOli de parafina: és un oli sintètic. En principi, al no portar aigua (com tot oli sintètic) no es fa malbé com els olis naturals. Hi ha diverses marques i qualitats.\nBallistol: és també un oli sintètic, en aquest cas una fórmula patentada amb més de cent anys d'història. És un oli absolutament neutre (ni àcid ni alcalí) i aromatitzat (fet que també resol un altre problema dels instruments de vent). Té la virtut que, al ser un producte concret d'una marca concreta, saps sempre què li estàs posant a l'instrument.\nA banda d'oli, cal posar altres productes al flabiol?\nEl tractament més important és el de l'oli. Ara bé, hi ha músics que també tracten l'instrument amb altres productes. Els més destacats són:\nEssència natural: és l'oli procedent d'una flor o d'una planta aromàtica. Es fa servir per millorar l'olor del flabiol. La pràctica que jo conec és la de dissoldre unes gotes d'oli d'espígol en l'oli d'ametlles dolces amb el que es tracta l'instrument. Cal tenir la precaució de fer servir veritable essència natural, i no un preparat de perfumeria, ja que aquest incorpora additius que podrien espatllar la fusta.\nOli de llinosa: és un oli molt especial, ja que s'endureix a l'assecar-se. Es fa servir per tractar esquerdes i vetes de la fusta, per tal d'evitar que s'obrin.\nPròpolis: és una resina, produïda per les abelles. Barrejada amb altres productes (ceres, olis) es fa servir per a vernissar la fusta.\nAigua: els antics flabiolaires deien que, abans de tocar, calia mullar el flabiol, i alguns fins i tot el posaven sota un raig d'aigua. Avui es desaconsella totalment aquesta operació, però el cert és que era una pràctica molt habitual.\nAnís: en la línia del tractament amb aigua, alguns flabiolaires vells sucaven el cap del flabiol en un got d'anís abans de tocar. Si ho feu, no agafeu el cotxe després de tocar!\nNetejador de metall: paral·lelament al tractament de la fusta, els flabiols envirollats de llautó han de menester la neteja del metall, ja no només per motius higiènics o estètics, sinó perquè el verdet del llautó és tòxic. Antigament es feia servir vinagre, i avui sobretot es fan servir productes com el Sidol, o l'Aladín algodón mágico. Cal tenir molta cura en l'operació de netejar el llautó, ja que aquests productes poden tenyir la fusta. En tot cas, com deia la meva àvia, tant si es fa servir vinagre com productes de neteja, l'única cosa que treu el rovell és el "suc de munyeca".\nI si no li poso mai oli, què passa?\nI arribem al cap del carrer. I, si no li poso mai oli, què passa? Doncs, segurament, no passarà res. Potser el so de l'instrument se'n ressenteixi una mica, i les octaves no quedin prou netes, i potser s'embruti més amb les ditades, però l'instrument seguirà sonant amb normalitat. Avui dia tenim instruments molt bons, ben treballats, de fusta de bona qualitat (amb fustes d'una densitat inimaginable fa un parell de segles, com la del granadillo), de manera que tampoc no cal patir-hi. Ara bé, aquí cadascú decideix si vol tenir cura o no del seu instrument, i del valor que li dóna. Un instrument bo, ben cuidat, pot ser un instrument per a tota la vida. Hi ha qui sempre compra cotxes de segona mà i se'ls canvia cada cinc anys, i hi ha qui participa al Rally de Sitges amb el primer que va tenir. Tot depèn dels horitzons i objectius que cada persona es marqui.


Notes del cas Treball - Diari de Girona\nNotes del cas Treball\n"Abans d'expressar la seva confiança en Duran, Jordi Pujol hauria d'haver demanat disculpes als ciutadans. Els diners es van malversar amb ell de president de la Generalitat"\nJORDI XARGAYÓ 1) Duran i Lleida. Per no saber res, coneix que el cas va començar a Girona i que en Millo sap més que ell. ¿Tampoc no sabia que moltes de les acadèmies estaven vinculades a militants d'Unió i que Fundacions del seu partit rebien quantioses subvencions de la Conselleria de Treball? ¿O que els exsocis de Sánchez Llibre van rebre uns 12 milions en ajuts? ¿O que Treball va obligar a retornar tots els diners rebuts per una Fundació d'Unió el 2001? ¿O que Treball va concedir 7 milions d'euros a centres vinculats a Unió l'any 2000? ¿O que el conseller Rañé va expulsar per irregularitats un centre on treballava la seva cunyada? Costa d'entendre en un partit en el qual no es mou cap paper sense el coneixement del seu líder. De les catorze persones que finalment han estat condemnades en els casos de corrupció que afectaven conselleries governades per UDC, dotze eren militants del partit democristià. El que s'ha jutjat aquesta setmana només és una infinitèssima part del que va passar aquells anys. Expliqui's millor, si us plau.\n2. Jordi Pujol. Abans d'expressar la seva confiança en Duran, hauria d'haver demanat disculpes als ciutadans. Els diners es van malversar amb ell de president de la Generalitat. Malgrat les investigacions judicials i les informacions periodístiques, sempre va mirar cap a un altre costat. Va tenir molt de temps per adoptar mesures i no ho va fer. Ara, s'ha excusat amb la tàctica del ventilador: "Si cada vegada que hi ha algun problema hagués de dimitir el president del partit, començant per González i Aznar, hauríem tingut un tràfec de presidents molt important". I quin problema hi hauria? O sigui que confirma que tots els polítics són iguals. Doncs que haguessin dimitit tots! Potser hi hauria més transparència i més confiança en la política. A Alemanya, a Helmut Kohl també el van enxampar amb un finançament irregular del seu partit (CDU). Angela Merkel no va tancar files amb el seu mentor polític. Va publicar un article demolidor contra Kohl. Aquí, tothom tanca files per tapar-se. Duran no li pot exigir a Torramadé que plegui, perquè ell té el que té. I Artur Mas tampoc li ho pot exigir a Duran perquè aquest li podria recordar que ell té la seu del seu partit embargada i el secretari general a punt de ser imputat.\n3. Ignasi Farreres. Quan els diners es van robar de la Conselleria de Treball per anar a Unió -sense el coneixement de Duran, per descomptat-, Farreres era alhora conseller de Treball i secretari d'UDC amb la missió de coordinar el treball intern del partit. Quan es van usar diners per elaborar informes inútils, ell també era el conseller. Què feia aquest home? No s'assabentava de res? Ha meditat retornar els diners que va cobrar durant els onze anys que va figurar de conseller sense veure el que passava davant seu?\n4. Núria de Gispert. Dilluns, mentre ja es negociava el pacte d'admissió dels delictes i del pagament d'UDC, va declarar que posaria la mà al foc pels acusats. A hores d'ara, hauria d'estar a la unitat de cremats; o sigui hauria d'haver abandonat la presidència del Parlament. O per inútil o per falsa.\n5. Pere Navarro i Jaume Collboni. El primer secretari del PSC va trigar 48 hores a sortir a parlar sobre un dels casos de corrupció jutjats més transcendents de la política catalana. Va ser l'últim líder polític en comparèixer. Les seves absències de la realitat són preocupants. Abans, havia sortit Jaume Collboni. Millor que hagués callat. Va recórrer al manual sense saber del que parlava. Va demanar "responsabilitats penals" quan aquestes ja estaven dictades el dia abans amb el pacte entre la Fiscalia i els acusats. Navarro i Collboni haurien pogut trucar al seu company de partit, Josep Maria Rañé, perquè els informés del cas Treball. Rañé va fer una feina impagable quan era a l'oposició denunciant les irregularitats de Treball i després posant ordre quan va assumir la Conselleria. Aquest perfil de diputats que controlen els abusos del poder ha desaparegut de l'escenari polític. El que dic de Rañé, val per a Josep Huguet, López Bulla o Joan Boada.\n6. Sindicats. Forma part del guió que la patronal calli, però no els sindicats en un cas de frau amb diners destinats als aturats. Només he sentit una suau crítica de CCOO. UGT calla, com ha callat sempre. Pepe Álvarez és el càrrec públic més veterà després de Duran i Lleida.\n6. Finançament dels partits. Sempre que surt un cas de finançament irregular d'un partit polític, els ignorants i els defensors de les corrupteles recuperen la cançó de la falta d'una llei clara sobre el de finançament dels partits. Primer, el que una llei sigui insuficient, no faculta als ciutadans a poder robar. Segon, la llei no s'ha elaborat perquè no interessa als propis partits, que són els que l'han de legislar. Prefereixen l'opacitat. Malgrat l'absència d'aquesta llei, no consten casos de finançament irregular a ERC o ICV, ni a d'altres partits petits. Només en els grans.


Ajuda cercador INFORMA - Agència Tributària\nPreguntes i errors més freqüents\nAjuda del cercador INFORMA\nAquest document és una ajuda del cercador de preguntes tributàries (referències) contingudes en el programa INFORMA.\nEn el bloc titulat Cercar Resultats s'indiquen les següents opcions de cerca de preguntes tributàries:\nAmb totes les paraules (o número de referència): es teclejaran les paraules per les quals es vol efectuar la cerca d'aquelles referències que continguin TOTES LES PARAULES. També és possible teclejar el número de referència que es vol cercar si aquesta es coneix.\nAmb la frase exacta: es teclejarà la FRASE EXACTA per la qual es vol efectuar la cerca d'aquelles referències que continguin aquesta frase.\nAmb alguna de les paraules: es teclejaran les paraules per la qual es vol efectuar la cerca d'aquelles referències que continguin al menys ALGUNA D'AQUESTES PARAULES.\nSense les paraules: es teclejaran les paraules per la qual es vol efectuar la cerca d'aquelles referències que no continguin CAP D'AQUESTES PARAULES. Per utilitzar aquesta opció, cal haver emplenat també algun dels tres camps anteriorment descrits.\nEn el bloc titulat Cercar per Seccions s'indiquen les següents opcions complementàries a les anteriors per delimitar la cerca de preguntes tributàries:\nAmb impost (títol): s'indicarà l'impost (títol) pel qual es vol restringir la cerca.\nAmb capítol s'indicarà el capítol dins un impost pel qual es vol restringir la cerca.\nAmb subcapítol s'indicarà el subcapítol dins un capítol pel qual es vol restringir la cerca.\nUna vegada seleccionades les opcions d'interès en els camps anteriors es premerà el botó de "Cerca" per obtenir els resultats desitjats.\nLa pàgina de resultats mostrarà les preguntes tributàries (referències) contingudes en el programa INFORMA que compleixen amb els criteris seleccionats i mostrades per ordre d'importància d'acord al cercador. Addicionalment es permet seguir delimitant la cerca en les opcions de la cantonada superior dreta de la pàgina.\nCadascun dels resultats trobats serà una pregunta tributària (referència) a què es podrà accedir seleccionant el seu enllaç. Des d'aquesta pregunta es podrà seguir navegant pel programa INFORMA.\nAjuda del cercador de preguntes tributàries del programa INFORMA.


Curs 2020/2021 Curs 2017/2018 (Inactiu)\nTI0941 - Traducció Jurídica i Econòmica B (Anglès)-A1 (Català)\nL'assignatura consta decontinguts teòrics (2 crèdits) i d'una part pràctica (4 crèdits). En el primer semestre, s'imparteix 1 crèdit teòric i 2 crèdits pràctics de traducció econòmica, i en el segon semestre, 1 crèdit teòric i 2 crèdits pràctics de traducció jurídica. Durant les cinc primeres sessions de cada semestre treballarem els aspectes nocionals (continguts teòrics) per poder aplicar-los en les unitats posteriors.\nLa dificultat dels exercicis i traduccions s'anirà incrementant de forma progressiva, per la qual cosa és molt important dur les activitats al dia. Si cap estudiant té previst no assistir a alguna sessió, és molt recomanable visitar l'Aula Virtual per realitzar els exercicis corresponents a aquella setmana. Els continguts conceptuals de l'assignatura s'impartiran en l'aula (com veurem en l'avaluació, la participació en aquestes classes és important per a la nota final).\nPer desenvolupar els continguts pràctics, treballarem amb textos autèntics de dificultat baixa i mitjana (documents econòmics i jurídics de divulgació i d'altres d'especialitzats senzills). Es proposa un pla d'aprenentatge actiu, basat en la realització de tasques i en el descobriment guiat a través d'encàrrecs de traducció que reprodueixen les condicions de treball del traductor professional, amb la qual cosa es pretén ajudar l'alumnat a desenvolupar un mètode de treball sistemàtic i rendible. En aquesta línia de treball, se segueixen les fases propostes en el protocol de control de la traducció que apareix en el tema 2, i inclou apartats relatius a l'anàlisi de l'original, l'extracció de la terminologia, la documentació conceptual i terminològica, la traducció, la revisió, l'arxiu, la facturació i el lliurament.\nAquesta metodologia activa es complementa amb activitats dissenyades per dur-les a terme al Laboratori de Traducció i, alternativament, a les aules que ens assigne la Facultat. Per desenvolupar l'autonomia d'aprenentatge dels estudiants, s'han programat activitats que posen en contacte l'estudiantat amb un entorn virtual de treball. (http://aulavirtual.uji.es).\nEstructura de les classes\nLes sessions presencials i virtuals s'estructuraran de forma diversa:\n• Classes magistrals participatives d'introducció als diferents temes. En aquestes sessions, es parteix d'una anàlisi sobre què coneix l'estudiant i què cal que sàpia i què vol saber. Es pretén que l'estudiantat prenga consciència de com pot associar cadascuna de les unitats temàtiques amb el seu exercici professional futur.\n• Seminaris de debat. Sovint, cal que l'estudiant prepare amb antelació a les sessions algunes lectures o documentació i que, posteriorment, plantege a l'aula les qüestions que hagen despertat el seu interès.\n• Tallers sobre les eines requerides en la pràctica traductora.\n• Sessions de traducció, tant dins com fora de l'aula. En aquestes sessions, ja siga de manera individual o en grup, l'estudiantat ha d'elaborar les traduccions i les eines de producció pròpia que se li exigisquen (principalment, glossaris i repertoris de recursos).\nEn tot moment, s'espera que l'estudiant respecte el mètode de treball professional, tant en les tasques individuals com en les d'equip. Per aquest motiu, cal que l'estudiantat tinga presents les eines per a la sistematització de recursos i que gestione, de manera lògica i organitzada, la informació derivada de les diferents sessions de treball i del treball autònom.\n1) En el primer semestre, dedicat a la traducció econòmica, es distribuirà un dossier amb el material que es treballarà en la part de traducció econòmica.\n2) En el segon semestre, dedicat a la traducció jurídica, prendrem com a referència el manual Estrategias, materiales y recursos para la traducción jurídica (inglés-español) citat en la bibliografia. A més a més, utilitzarem materials de suport com són fitxes de treball (exercicis de pretraducció, encàrrecs de traducció, exercicis de revisió de traduccions), documents autèntics, propostes de traducció, textos i lectures de suport sobre aspectes conceptuals del dret espanyol i angloamericà, presentacions de transparències i llistes de fonts de referència i documentació. També comptem amb els recursos virtuals ja esmentats.\nUn altre aspecte destacable és l'organització d'activitats extracurriculars per reforçar els continguts del curs i motivar l'estudiantat (sempre subjectes a criteris de flexibilitat del calendari escolar):\n· Visita a jutjants de Castelló o València.\n· Jornades de traducció jurídica.\n· Conferències de professors invitats de la Facultat de Ciències Jurídiques i Econòmiques.\n· Seguiment de temes d'actualitat de rerefons jurídic a través de la premsa.\n· Projecció de pel·lícules de rerefons jurídic, etc


Política de cookies - La Oficina de Marketing - Páginas web en Hospitalet de Llobregat\n¡Bienvenidos! Gracias por confiar en nosotros\n(+34) 931 30 79 05\nAquesta política de cookies explica què son les cookies i com les fem servir. Ha de llegir aquesta política per comprendre què son les cookies, com les fem servir, els tipus de cookies que utilitzem, es a dir, la informació que recopilem utilitzant cookies, com s’utilitza aquesta informació i com controlar les preferències de cookies. Per obtenir més informació sobre com les fem servir, enmagatzenem i manteim segures les seves dades personals, consulti la nostra política de privacitat.\nEn qualsevol moment pot canviar o retirar el seu consentiment de la Declaració de cookies al nostre lloc web.\nObtingui més informació sobre qui som, com pot contactar-nos i com procesem les dades personals a la nostra política de privacitat.\nEl seu consentiment s’aplica als següents dominis: www.laoficinademarketing.com El teu estat actual: Consentiment acceptat. Gestiona el teu consentiment.\nLes cookies son petits arxius de text que s’utilitzen per emmagatzemar petites peces d’informació. Les cookies es magatzemen en el seu dispositiu quan el lloc web es carrega en el seu navegador. Aquestes cookies ens ajuden a fer que el lloc web funcioni correctament, fer que el lloc web sigui més segur, proporcionar una millor experiència d’usuari, comprendre com funciona el lloc web i analitzar què funciona i on necessita millorar.\nCom la majoria dels serveis en línia, el nostre lloc web utilitza cookies pròpies i de tercers per a una sèrie de propòsits. Les cookies d’origen son principalment necessàries perquè el lloc web funcioni de forma correcte, i no recopilen cap de les seves dades d’identificació personal.\nLes cookies de tercers utilitzades en els nostres llocs web s’utilitzen principalment per comprendre el rendiment del lloc web, com interactua amb el nostre lloc web, mantenir els nostres serveis segurs, proporcionar-li anuncis que siguin rellevants per a vostè i, en general, proporcionar-li una millor experiència d’usuari i ajuda a accelerar les seves futures interaccions amb el nostre lloc web.\nEssencial: algunes cookies son essencials perquè pugui experimentar la funcionalitat completa del nostre lloc. Ens permeten mantenir sessions d’usuari i evitar amenaces de seguretat. No recopilen ni magatzemen cap informació personal. Per exemple, aquestes cookies li permeten iniciar sessió al seu compte, afegir productes a la seva cistella i pagar de manera segura.\nEstadístiques: Aquestes cookies magatzemen informació com el número de visitants del lloc web, el número de visitants únics, que les pàgines del lloc web han estat visitades, la font de la visita, etc. Aquestes dades ens ajuden a comprendre i analitzar el funcionament del lloc web i on necessita millorar.\nMarketing: El nostre lloc web mostra anuncis. Aquestes cookies s’utilitzen per personalitzar els anuncis que li mostrem perquè siguin significatius per a vostè. Aquestes cookies també ens ajuden a realitzar un seguiment de l’eficàcia d’aquestes campanyes publicitàries.\nLa informació magatzemada en aquestes cookies també pot ser utilitzada per proveïdors de publicitat externs per mostrar-li anuncis en altres llocs web al navegador.\nFuncional: Aquestes son les cookies que ajuden a certes funcionalitats no essencials al nostre lloc web. Aquestes funcionalitats inclouen incrustar contingut com videos o compartir contingut en el lloc web a les plataformes de xarxes socials.\nPreferències: Aquestes cookies ens ajuden a magatzemar la configuració i preferències de navegació, com les preferències d’idioma, perquè tingui una millor i més eficient experiència en futures visites al lloc web.\nSi decideix canviar les seves preferències més endavant a travès de su sessió de navegació, pot fer clic a la pestanya “Política de privacitat i cookies” a la seva pantalla. Això mostrarà l’avís de consentiment novament, i li permetrà canviar les seves preferències o retirar el seu consentiment per complert.\nA part d’això, diferents navegadors proporcionen diferents mètodes per bloquejar i eliminar les cookies utilitzades per als llocs web. Pot canviar la configuració del seu navegador per bloquejar/eliminar cookies. Per obtenir més informació sobre com administrar i eliminar cookies, visiti wikipedia.org, www.allaboutcookies.org.\nL’Hospitalet de Llobregat – Barcelona\n+34 931 30 79 05\n+34 93 144 74 09\n© 2021 La Oficina de Marketing - Páginas web en Hospitalet de Llobregat. All rights reserved\nUtilizamos cookies propias y de terceros para almacenar y administrar las preferencias del Usuario, enviar publicidad adaptada al Usuario, habilitar contenido y recolectar datos analíticos y de uso, así como para garantizar el correcto funcionamiento de esta web. Si continua navegando por esta web, estará aceptando su instalación en los términos indicados en nuestra Política de privacidad.


Reptes del mercat immobiliari - Api.cat\nHome Api\tReptes als quals s’enfronta el mercat immobiliari\nby Anna Gaya July 5, 2016 0 comment\nL’esclat de la bombolla immobiliària va marcar un abans i un després en el sector. Tot està canviant progressivament i s’apropen nous reptes per al mercat immobiliari dels quals cal estar pendents, si no volem quedar-nos enrere.\nJoan Ollé, President del col·lectiu API a Catalunya, afirma que el sector immobiliari ha iniciat un nou cicle, un nou model, i que hem de començar a oblidar-nos d’allò que hem viscut fins ara. Es refereix a l’art de desaprendre per refer? Descobreix a les notícies immobiliàries d’Api.cat quins són els principals reptes que haurà d’afrontar el mercat.\nNoves formes d’accés a l’habitatge i noves regulacions\nCada vegada més, apareixen noves formes d’accés a l’habitatge. Des de la propietat compartida, que és la compra parcial d’un habitatge amb dret a ús, fins a les cooperatives. I això implica la creació de noves regulacions sectorials. Segons Ollé aquests canvis preocupen el col·lectiu:\n“Ens preocupa que algunes mesures que afectin la propietat privada i a les relacions arrendatícies siguin aparentment atractives, però insensates i que provoquin l’efecte contrari, la qual cosa acabaria derivant en un sector en ruïnes. Un sector immobiliari ben regulat és un factor de summa importància per millorar l’economia.”\nL’evolució del context econòmic\nSi la gent no té una feina digna ni capacitat d’estalviar, no podran comprar habitatges ni accedir a determinats lloguers. Per això, és imprescindible seguir recuperant la confiança dels ciutadans i incrementar la seva capacitat econòmica. En aquest sentit, Ollé té clar per on passa part de la solució:\n“Seria convenient recuperar i fins i tot incrementar els beneficis fiscals per a aquelles persones que comprin i lloguin habitatges. És una forma de donar ajudes i augmentar la capacitat de compra dels ciutadans, que pot regular-se de forma justa en funció del perfil dels adquirents.”\nAdaptació del col·lectiu API als canvis que vénen\nA bon entenedor, poques paraules calen:\n“S’està recuperant lentament la demanda real i ens toca conèixer les il·lusions i necessitats dels clients, per zones i característiques. L’objectiu és afinar la nostra oferta al màxim i no errar en les nostres decisions. En aquest sentit, els API tenen molt per aportar, sobretot quan vagin consolidant les seves xarxes de cooperació i col·laboració. Hem de recuperar una regulació de l’activitat d’Agent Immobiliari, a l’estil de la Catalana, perquè els consumidors estiguin més protegits quan usen aquests serveis.”\nAtès que els edificis representen el 40% de consum d’energia i el 30% de les emissions de gasos d’efecte hivernacle, és evident que és un repte i una oportunitat per al sector. A més, un camí sense retorn, perquè cada vegada és més necessària la rehabilitació dels vells edificis d’habitatges. En opinió de Joan Ollé:\n“Hem de divulgar i prescriure els beneficis de la sostenibilitat i l’eficiència energètica. S’ha de conscienciar la demanda i apostar clarament per la rehabilitació. També és necessari posar en coneixement de tots els actors del sector el valor d’aquest tipus de prestacions en els productes immobiliaris.”


CONVERTIR-SE EN SUPERHOMES - Hiperbòlic - Revista digital jove i universitària\nPer Tecnonews / AMIC / E.H.A/T\nLes noves tecnologies, com la Robòtica, la Intel·ligència Artificial, la realitat virtual, la impressió 3D o la realitat augmentada, estan resultant claus en l'evolució dels processos i tractaments relacionats amb la salut. Les aplicacions basades en aquestes tecnologies són, a més, cada vegada més accessibles per a un nou consumidor, que les veu com un mitjà per millorar les seves capacitats físiques i cognitives.\nF5 Networks, companyia líder en la seguretat de les aplicacions i en el desenvolupament de solucions Cloud, ha presentat recentment les conclusions del seu informe "El futur de les aplicacions", una investigació duta a terme en 25 països de la zona EMEA per la companyia The Foresight Factory, que inclou també opinions d'experts i empresaris dels sectors de l'Automatització, la Biomètrica i les Tecnologies de la Informació, i en el qual s'analitza com l'evolució de les aplicacions canviarà baix la nostra manera de viure i treballar en un futur pròxim.\nAixí, segons aquest informe, al 64% dels millennials espanyols li agradaria comptar amb una aplicació cognitiva que l'ajudés a entendre l'impacte que la seva dieta actual tindrà en la seva salut futura. D'altra banda, a prop del 50% li agradaria poder comptar amb una aplicació que millorés les seves capacitats físiques, com unes lents de contacte que li permetés veure en la foscor.\nL'interès per les aplicacions orientades a millorar les capacitats físiques ve per un sentiment generalitzat de "no estar aconseguint el meu màxim potencial", cosa que afirma el 58% dels espanyols (entre 16 i 64 anys) entrevistats, percentatge que puja al 64% dels millennials de la zona EMEA. Igualment un 71% dels consumidors d'EMEA afirma sentir una necessitat de viure noves experiències, el que segons l'estudi portarà a la creació de "realitats personals" a través d'aplicacions basades en tecnologies de Realitat Virtual.\nSegons l'informe de F5, "el desig de millorar el rendiment personal no és res de nou. No obstant això, l'evolució dels avenços tecnològics, com implants intel·ligents, tractaments derivats de l'anàlisi de l'ADN, pròtesis d'alt rendiment i neuropròtesi que ajudin a millorar facultats com la memòria, proporcionen a la societat oportunitats sense precedents per millorar les seves capacitats" .\nEn uns pocs anys la tecnologia es convertirà en una extensió del nostre propi cos. Es preveu que, a mitjà termini, els implants de dispositius seran cada vegada més populars, permetent a les persones realitzar activitats quotidianes de forma diferent, com obrir el seu cotxe o casa amb un simple moviment de mà, sense necessitat d'utilitzar les claus.\nUn clar exemple és Neil Harbisson, que ha participat activament en la realització d'aquest informe. El cofundador de la Fundació Cyborg té implantada una antena en el seu crani que li permet percebre colors visibles i invisibles, com els infrarojos i ultraviolats, a través d'ones sonores. Mitjançant l'antena, Harbisson també pot rebre imatges, vídeos, música o trucades telefòniques directament al seu cervell a través de dispositius externs com telèfons mòbils.\nL'informe de F5 subratlla la ràpida transició cap a una societat digital centrada en les aplicacions, i afirma que el futur serà protagonitzat per aplicacions cognitives, que no només oferiran a l'usuari un servei altament personalitzat i en temps real, sinó que també oferiran capacitats predictives i preventives en un ampli espectre d'activitats corporatives i de consum.\nÁlex López, director general de F5 Networks a Espanya i Portugal, afirma que "la realitat que ens presenta l'informe" El futur de les aplicacions "planteja reptes legals i ètics que caldrà superar amb la col·laboració d'administracions públiques i empreses. Així mateix, un dels principals desafiaments tindrà a veure amb la seguretat. Si fins al moment els ciberatacs van dirigits a màquines, en un futur pròxim l'objectiu seran les persones, el que pot comportar conseqüències desconegudes fins al moment".


El pes val la pena, el temps s’acaba: què fer? - Aptitud - 2021\nEl pes val la pena, el temps s’acaba: què fer?\nSi somieu amb un cos tonificat, una pell sana i uns ulls ardents, primer heu de prestar atenció a on comenceu el dia. Si aquests 10 consells es converteixen en un hàbit diari, cada matí es convertirà en ideal i us proporcionarà no només una gran figura, sinó també un augment de vigor durant tot el dia.\nBeure un got d’aigua tèbia amb l’estómac buit\nProveu de començar el matí amb un got d’aigua tèbia. Beure aigua amb l’estómac buit millora la digestió i la circulació, afavoreix la pèrdua de pes i elimina les toxines del cos.\nEn cas contrari, arrisqueu a esclatar i menjar en excés durant tot el dia. Menja alguna cosa el primer parell d’hores després de despertar-se.\nEn primer lloc, farà que la truita, l'alvocat i els entrepans siguin més gustosos. I, en segon lloc, els components actius del pebre negre evitaran la formació de noves cèl·lules grasses.\nCuineu per endavant\nAbocar aigua bullent sobre la farina de civada la nit anterior us garantirà un esmorzar saludable. Fins i tot si dormiu accidentalment el despertador, no haureu de renunciar a menjar sa i comprar quelcom nociu en el camí cap a la feina o a l’escola.\nLa majoria de nosaltres no ens podem negar a nosaltres mateixos en dolços i farines rics en calories. Des del punt de vista de la bioquímica, la dependència dels aliments poc saludables és una reacció saludable: la natura ens ha programat per triar els aliments amb més calories que sigui possible, però com més sovint els mengem, menys plaer ens aporta. Per això, l'addicció i l'excés de pes es desenvolupen amb el pas del temps: el cervell necessita un aliment encara més calòric o el mateix aliment, però en quantitats més grans.\nFer exercici amb l'estómac buit\nL'esport amb l'estómac buit ajuda les proteïnes, els greixos i els hidrats de carboni s’emmagatzemen en forma de teixit gras en quantitats mínimes. Aquests entrenaments ensenyen al cos a utilitzar l’energia de manera més eficient i no malgastar-la, augmentant l’eficiència d’emmagatzemar glicogen als músculs.\nPrendre una dutxa de contrast al matí és molt beneficiós per al nostre cos. L’aigua calenta obre els porus de la pell i els vasos sanguinis comencen a dilatar-se. Com a resultat, les toxines s’eliminen del cos. I l’efecte alternatiu de la calor i el fred ajuda els vasos a fer-se més forts i el cos més resistent.\nPrengui alguna cosa útil de casa per si voleu berenar. Eviteu el menjar ràpid a favor de fruites, iogurt o barres de proteïnes. No només són més saludables, sinó que també són més saborosos que un altre pa.\nGràcies a les catequines que conté (substàncies que fan que el cos consumeixi més energia i, per tant, gasti més nutrients per a la seva producció), el te accelera el metabolismem i afavoreix la crema de greixos.\nEstableix un objectiu!\nCompra't una cosa bonica de dues mides més petita o planifica unes vacances al mar. No hi ha res més fàcil que fixar-vos un objectiu digne i avançar-hi!\nSi decidiu llevar-vos d'hora per fer exercici, fer un deliciós esmorzar o meditar, recordeu-vos d'anar a dormir d'hora. Dormiu tot el que necessiteu per estar alerta i ple d’energia tot el dia.\nPublicació anterior Només foc. Bombers de Nova York CrossFit\nPropera publicació Condició física perillosa. Exercicis de la xarxa que ens maten i no ens fan més forts\nCom és útil una dutxa freda? 7 raons per les quals hauríeu d’aventurar-vos en els procediments\nL’estiu s’acosta, cosa que significa que tradicionalment perdrem aigua calenta per poc temps. Molts, però, es van desfer d’aquest problema instal·...


beltransblog: Actualitat blaugrana\nEstem en un moment tant dolç que els temes que tractem són secundaris:\n-Per què no deixem marxar a Jorquera? Ell vol jugar i fa anys que està a la banqueta o no va ni convocat. Tenim Pinto, com a suplent i no cal tenir tres porters. Cedim-lo a l'Sporting de Gijón.\n- Torna Andrés Iniesta, després de lesionar-se contra el Basilea. Això farà que jugui davant, enlloc d'Henry o bé que jugui al mig del camp en substitució de Keita/Gudjohnsen/Busquets.\n-Messi acaba d'expressar que vol jugar els partits amistosos amb la selecció argentina. Per començar, a mitjans de Febrer, vol jugar contra França, a Marsella (dins de tot és a prop i no ha de travessar el món). Amb aquesta acció trenca el pacte que havia fet l' AFA amb el Barça.\n-No estic d'acord en què tinguin més dies de festa els que viuen més lluny que els que viuen per Europa. Té el mateix dret a fer vacances un què viu a L'Hospitalet de Llobregat que un què viu a l' Argentina. Ara no sabem si Messi i Alves estaran amb bon estat físic, quan arribin el dia abans d'un partit de lliga. Eto'o, tot i tenir, permís especial, s'ha unit al grup i avui ja ha entrenat.\nTornada als entrenaments.


Exposició Santilari - 7 Pecats Capitals | Artur Ramon Art\namb Josep Santilari i Pere Santilari\n12 abril 2018 - 25 maig 2018\nEl dramaturg i poeta barroc del Segle d’Or espanyol mostra el drama filosòfic de l’existència humana: «… que toda la vida es sueño / y los sueños, sueños son». El plantejament de Calderón de la Barca gira entorn del fet que l’existència humana no es sinó un engany, una aparença, i en aquestes condicions l’home molt sovint no gaudeix de llibertat per escollir el seu destí, i és per això que ha de lluitar fins a aconseguir-la… La incertesa de la vida humana.\nDona per fet que el principal delicte comès per l’home és haver nascut, atès que històricament néixer ha estat considerat un fet delictiu: arribem al món amb la càrrega del pecat original, perquè heretem la desobediència a Déu dels nostres primers pares al Paradís. No obstant això, les necessitats actuals del sistema han deixat obsolet el mandat bíblic, i els éssers humans «complets» participen plenament de la vida en societat i expressen tot allò que afecta la seva naturalesa. Alguns impulsos s’han de reprimir per l’interès de la societat, i d’altres a favor del desenvolupament individual; però el creixement natural i l’autorealització de la persona són els factors que fan bona l’existència i permeten que la societat esdevingui una convivència harmoniosa.\nEl filòsof alemany Martin Heidegger afirmava que no existeix cap Déu, i actualment es manté la creença que els éssers humans es troben sols a l’Univers i han d’adoptar i assumir les seves decisions ètiques en la consciència permanent de la mort i la brevetat de la vida.\nAquesta consciència contemporània es reflecteix en les set vanitas de Josep Santilari i Pere Santilari. La idea de vanitas com a supèrbia o vacuïtat, dos termes molt relacionats entre si, expressa el memento mori («recorda que moriràs»). Tant Josep Santilari com Pere Santilari entenen la supèrbia com una manca absoluta de respecte amb relació als altres. Això no és «pecat»?\nEl terme «pecat» s’associa a l’arrel indoeuropea ped-, que significa peu, i al llatí pecco (ensopegar, cometre una falta), del qual deriva el mot peccattum (delicte, falta o acció culpable). El pecat és una falta, una ofensa, una transgressió conscient d’allò que es considera correcte.\nEls set pecats capitals tenen l’origen en els primers ensenyaments del cristianisme per educar els seus seguidors respecte de la moral cristiana. Com va dir Tomàs d’Aquino al segle XIII, els pecats o vicis capitals «són aquells que responen a les principals inclinacions de la naturalesa humana». En els nostres temps més moderns, influïts pels avenços de la psicoanàlisi i la psiquiatria, es consideren mecanismes de defensa que fins a un cert punt poden ser un símptoma de salut emocional, tot i que d’altra banda poden contribuir a l’aparició de greus problemes emocionals.\nEn aquest sentit, cal destacar la vigència de la pel·lícula Seven (1995), dirigida per David Fincher i escrita per Andrew Kevin Walker: un tractat brillant sobre la societat decadent d’avui dia i la pèrdua frenètica de valors en què estem immersos, de forma imparable i sense gairebé adonar-nos-en. El veterà tinent Somerset (Morgan Freeman), del departament d’homicidis, està a punt de jubilar-se i ser reemplaçat per un detectiu ambiciós i impulsiu, David Mills (Brad Pitt). Tots dos hauran de col·laborar en la resolució d’una sèrie d’assassinats comesos per un psicòpata que pren com a base la relació dels set pecats capitals: gola, peresa, supèrbia, avarícia, enveja, luxúria i ira.\nEn definitiva, els set pecats capitals segueixen sent un referent ètic i moral de la societat occidental, malgrat el pas del temps i el canvi radical de la vida i els costums. Mentre existeixi un ésser humà imperfecte, sempre hi haurà la possibilitat que caigui en els pecats esmentats, repudiats per l’Església i la societat.\nAl llarg de la història de la humanitat l’al·legoria sempre ha constituït un recurs didàctic visual excel·lent per a l’ensenyament dels principis morals i ètics relacionats amb els set pecats capitals. Les al·legories pretenen donar una imatge a quelcom que no en té: així ho demostren les nombroses al·legories presents a la Bíblia i en obres que constitueixen una al·legoria per elles mateixes, com ara la Divina Comèdia del Dant, al segle XIV, i La rebel·lió dels animals, de George Orwell, al segle XX.\nAquesta inquietud per donar una imatge a allò que no en té continua present a les obres de Josep Santilari i Pere Santilari. La seva proposta retòrica presenta al·legories contemporànies dels set pecats capitals mitjançant calaveres com a trops (instants simbòlics) d’emblemes de la caducitat de l’existència, i com a símbol metafòric que elimina el gènere, atès que per als artistes el pecat no té gènere. Una nova realitat congelada en el temps, pintada amb precisió, amb exactitud meticulosa i precisa en els detalls; sense marques de pinzellades sobre el llenç, executant una pintura que tradueix la retòrica com a realitat visible, aplicant el color mitjançant veladures i empastaments. La destresa per a atrapar la llum permet apreciar una imatge poètica per crear finalment una realitat pictòrica pròpia, que la sensibilitat dels artistes converteix en obres d’art.\nLes obres de Josep Santilari i Pere Santilari dialoguen amb la mirada històrica d’una selecció de peces al·legòriques del fons de la galeria Artur Ramon Art: a partir de formes humanes, d’animals o d’objectes quotidians representen una idea abstracta o un procediment retòric com a al·legoria d’un dels set pecats capitals. La seva complexitat dona lloc a múltiples interpretacions, però totes giren entorn del problema del destí, la lluita per la llibertat, l’aparença i la realitat, el lliure albir. En definitiva, la inconsistència de la vida humana i la transcendència simbòlica.\nNascuts a Badalona el 1959 i llicenciats en Belles Arts per la Universitat de Barcelona. Josep Santilari i Pere Santilari són uns dels màxims representants del nou realisme català. Les seves obres es caracteritzen per una gran precisió tècnica, un realisme connectat amb la contemporaneïtat però que té les arrels i referències en temes clàssics de la història de l’art com el paisatge urbà, la natura morta i les vanitas.\nEXPOSICIONS COL·LECTIVES (Des de 2001)\nEXPOSICIONS COL·LECTIVES (Desde 2001)


Apareix una escultura anònima en homenatge a les víctimes de Tarajal | Mataró Audiovisual\nL’escultura, formada per una base on s’hi poden observar figures amb formes humanes agafades de les mans i una inscripció, es va trobar a l’espigó que separa les platges de Pequín i la de Ponent\nRedacció dl., 22/02/2021 - 11:18\nAquest diumenge al migdia, l’espigó que separa les platges de Pequín i Ponent ha estat l’escenari de la concentració en memòria de les víctimes de Tarajal. Desenes de persones es van agrupar per denunciar els fets ocorreguts el 6 de febrer de 2014 prop de la platja del Tarajal a la població de Sebta, a Ceuta. Aquell dia, al voltant de 200 persones d’origen subsaharià van intentar arribar a Ceuta nadant. A escassos metres de la costa, agents de la Guàrdia Civil van fer ús de materials antidisturbis per dissuadir-los. La maniobra però, va acabar provocant la mort de 14 immigrants, 1 va desaparèixer i 24 van ser retornats a les autoritats marroquines.\nDes de llavors, cada 6 de febrer diverses associacions i entitats organitzen concentracions per recordar la tragèdia i denunciar la impunitat d’aquests fets. A Mataró, la manifestació no es va poder celebrar el dia pertinent ja que la Junta Electoral la va prohibir per la proximitat amb les eleccions al Parlament català i es va esperar a fer-la fins aquest diumenge dia 21.\nCoincidint doncs amb aquesta trobada, a l’espigó hi va aparèixer una estàtua anònima formada per una base que subjecta figures humanes agafades de la mà. A més, també presenta una inscripció titulada ‘Tarajal’. En ella s’hi pot llegir un missatge en el qual es recorda els fets d’aquell dia i denuncia la falta de voluntat per acollir persones a nivell espanyol:\n“El 6 de febrer del 2014 a la platja del barri d’El Tarajal a Sebta (Ceuta) van morir 15 persones d’origen subsaharià, pels trets de la Guàrdia Civil, mentre estaven a l’aigua. En total es van disparar 145 bales de goma i 5 pots de fum d’ocultació. No podem ni volem oblidar aquest fet que demostra clarament la criminal política sobre l’acolliment de persones en cerca de refugi del regne d’Espanya.”\nAquesta no és la primera escultura d’aquestes característiques que apareix a la costa catalana. El passat 6 de febrer, a la platja de Badalona ja se n’hi va col·locar una de molt similar just el dia es complien 7 anys del desastre.\nActualment, encara no s’ha fet justícia per les víctimes. Segons la Comissió Espanyola d’Ajuda al Refugiat (CEAR) la causa s’ha arxivat un total de 3 vegades i en aquesta darrera no s’ha tingut en compte els recursos d’apel·lació presentats per diverses ONG. Malgrat aquest revés judicial, no es donen per vençuts i al mes d’agost de l’any passat, van presentar un recurs de cassació al Tribunal Suprem.\nInforma: R.Casanova / L.Sanmiquel


Cobreix una superfície de 24,2 Km2\nEstà a una distància de 25 Km de Zaragoza\nSituat a una altitud de 235 m\nEn 1996 tenia una població de dret de 5.595 habitants\nPertany a la comarca Ribera Alta del Ebro\nMapa situació de el municipi Alagón dins d'Aragó\nAlagón vist des de l'Autovia.\nCom arribar a Alagón.\nDes de Saragossa capital cap al NO. de la província es va per l'autopista A-68 on té sortida, o per l'Autovia de Logronyo (N-232) amb doble sortida ben senyalitzada, des d'aquí parteix la carretera que passa per Remolinos i després es dirigeix a les Cinc Viles i cap a Novillas i Navarra.\nAquesta vila està situada a la confluència dels rius Ebre i Xaló.\nPel seu terme municipal passen tres línies d'F.C. (Línies Saragossa-Madrid, Saragossa-Bilbao-Irun / Hendaia bypass entre elles).\nFestes de Alagón\nEl calendari festiu comença amb la tradicional Cavalcada de Reis per seguir amb la vigília de la festivitat de Sant Antoni, el dia 16 de gener, amb les fogueres al voltant de les quals es reuneixen els veïns per donar bon compte de xoriços i patates rostides regades amb un bon vi.\nUna de les festes amb més arrelament és el Dijous Gras (el dijous anterior a l'Dimecres de Cendra).\nAquest dia a la tarda es considera festiu i s'acudeix a el camp a degustar la tradicional "truita" de Dijous Gras composta de xoriço i llonganissa entre un pa especial anomenat "coca" que només s'elabora aquest dia.\nSeguint el calendari arriba la Setmana Santa en la qual participen al voltant de dues mil persones distribuïdes en les diferents confraries, amb processons tots els dies, que van des de la processó de L Burra el diumenge de Rams, la de el Sant Enterrament, fins al Diumenge de Resurrecció amb la de la Trobada.\nÉs tradicional que el primer diumenge de juny s'acudeixi en romiatge a l'ermita de la Mare de Déu de l'Castellar, compartida amb els veïns de Torres de Berrellén.\nAl voltant de l'13 de juny, se celebra la festa de Sant Antoni de Pàdua amb diversos actes religiosos, traient a el sant en processó acompanyat pel tradicional "Paloteao".


La velocitat de propagació s'acosta a 1,50 a Catalunya - Diari de Girona\nLa velocitat de propagació s'acosta a 1,50 a Catalunya\nHi ha 40 ingressats per covid menys (2.049) però 9 pacients més a l'UCI (417), i es dobla el número de vacunats\nacn | girona 06.01.2021 | 10:35\nLa velocitat de propagació de la covid-19, l'Rt, ha pujat a 1,47 a Catalunya, dues centèsimes més que fa 24 hores, segons les últimes dades del Departament de Salut.\nEl risc de rebrot també puja, ho fa 24 punts, fins als 576, mentre la incidència a 14 dies també s'incrementa, passant de 396,39 a 406,88.\nS'han declarat 4.387 nous casos confirmats per PCR o test d'antígens (TA), cosa que eleva la xifra total a 380.358. El 9,58% de les proves de la darrera setmana han donat positiu.\nS'han informat de 75 noves morts i el total és de 17.395.\nHi ha 2.049 pacients ingressats als hospitals amb covid-19, 40 menys. Per contra, hi ha nou pacients més a l'UCI, amb un total de 417. El total de vacunats és de 20.843, 10.368 més que fa 24 hores.\nDurant l'última setmana analitzada s'han fet 117.265 proves PCR i 89.497 tests d'antígens, dels quals un 9,58% han donat positiu, per sobre de l'interval anterior (5,93). La mitjana d'edat de les persones positives s'ha situat en els 43,05 anys.\nDes de l'inici de la pandèmia s'han confirmat 414.645 casos, dels quals 380.358 per PCR/TA. D'altra banda, s'han notificat 75 noves morts i el total acumulat és de 17.395: 10.780 en hospitals o sociosanitaris (+60), 4.394 en residències (+5), 991 en domicilis (+3) i 1.230 no classificats (+7).\nEntre el 27 de desembre i el 2 de gener s'han declarat 224 defuncions, mentre que la setmana anterior se'n van notificar 266.\nEn l'últim interval hi havia ingressades a l'hospital 1.986 persones. La setmana anterior, del 20 al 26 de desembre, n'hi va haver 1.673.\nEntre les persones que viuen en residències, s'han detectat 99 nous casos amb PCR o TA, fins a un total de 25.901. Amb la resta de proves, el número total de casos és de 28.442. En total, han mort 7.875 persones, 22 més que les declarades fa 24 hores.


Una trentena d'estudiants d'Administració i Direcció d'Empreses de la UdL visita el CEEILleida – Xarxa de Centres d'Empreses Innovadores de Lleida\nUna trentena d’estudiants d’Administració i Direcció d’Empreses de la UdL visita el CEEILleida\n20 des., 2018 | ceeilleida, General, Notícies, xarxacei, xarxaceilleida\nUna trentena d’estudiants d’Administració i Direcció d’Empreses de la Universitat de Lleida (UdL) han visitat el CEEILleida per conèixer les seves instal·lacions i per conèixer el paper que fa el servei que fa el viver per impulsar l’emprenedoria. En tot l’any han visitat el CEEILleida 270 alumnes, tant universitaris com d’ensenyament secundari. Aquest grup d’estudiants va ser espectador del programa Empresaris de Ràdio Lleida-Cadena SER, que es va emetre des de l’aula de formació del CEEILleida. Posteriorment, van visitar el mòdul de l’empresa Garriga Enginyers, dirigit per Gabriel Garriga, i dedicada a donar servei d’enginyeria tant a particulars com a professionals, estudis d’arquitectura, constructores, promotores, així com a organismes i institucions publiques. Realitzant, bàsicament, els següents grups de feines :


Àrea d'Esports de l'Ajuntament de Palafrugell - Com posar-se en forma?\nCom posar-se en forma?\nL’activitat física (AF) ahir i avui\nPrimer de tot cal esmentar quina ha estat l’evolució de l’AF en els darrers anys i quina és la tendència de futur. Al respecte cal dir que anys enrera l’àmbit de l’AF predominant era l’esportiu i/o competitiu, és a dir, un % de gent molt elevat que practicava esport ho feia de manera vinculada amb un equip, un club, de manera que la competició i els resultats sempre hi eren presents; l’activitat anava encaminada a millorar aquest resultat i aquest rendiment. Avui en dia, juntament amb aquest àmbit esportiu i/o competitiu han agafat molta força altres àmbits de l’AF. Així la salut i el lleure són cada vegada més importants i aquesta tendència condiciona el tipus d’instal.lacions que es projecten i els tipus d’activitat que s’ofereixen.\nQuè vol dir posar-se en forma?\nEls motius pels quals la gent fa activitat física poden ser molt diversos. Així per exemple:\nFer relacions socials\nEvadir-se de la feina\nRecuperar-se d’una lesió o malaltia\nPosar-se en forma...\nPer tant, veiem que posar-se en forma és un dels motius pels quals la gent deixa el sofà per posar-se a fer AF.\nSegons el que s’ha dit anteriorment, amb un plantejament esportiu i/o competitiu posar-se en forma voldria dir millorar les capacitats físiques de l’individu per assolir, com hem dit abans, un major rendiment, un millor resultat.\nEmmarcat en un plantejament de salut, posar-se en forma vol dir ajudar a millorar la condició física de l’individu per obtenir una major qualitat de vida.\nPer tant, l’article girarà entorn de com posar-se en forma prenent de base l’àmbit de la salut, entès com la millora de la qualitat de vida.\nParlar de condició física és parlar de les capacitats físiques: resistència, força, velocitat, flexibilitat... Les capacitat físiques que s’hauran de treballar per posar-se en forma de manera saludable són les següents:\nOpcions per posar-se en forma segons la implicació d’un professional\nSeria aquella activitat dirigida per tècnics especialitzats. Actualment hi ha tota una sèrie de programes adreçats a complir aquest objectiu. Així per exemple: Aigua gim, Tonificació, Activitat física per a gent gran... També trobem l’oferta dels entrenadors personals.\nSeria aquella activitat que es fa per lliure però que parteix d’un programa elaborat per un tècnic especialitzat. Es tracta d’un programa fet a mida segons les necessitats i els interessos de l’esportista i seguint aquesta base l’alumne realitza lliurement la seva activitat.\nSeria aquella activitat en la qual l’esportista seguint els seus propis criteris es gestiona la seva pròpia activitat.\nCom més lliure és l’activitat més cal conèixer els criteris bàsics de com posar-se en forma.\nCom més dirigida és l’activitat més podem deixar aquesta tasca en mans d’un tècnic especialitzat, encara que no vol dir que no sigui interessant conèixer que es fa i perquè.\nLa resistència aeròbica seria aquella capacitat que ens permetria mantenir un esforç d’una intensitat mitja – baixa durant un període de temps significatiu. La clau per fer un treball saludable de resistència aeròbica és determinar bé la càrrega del treball físic: intensitat i volum.\nLa referència vàlida per al seu control és la freqüència cardíaca (FC = batecs per minut), que guarda una relació lineal amb l’esforç físic entre 100 i 180 pulsacions per minut. A més esforç, més pulsacions. El procés és el següent:\nDeterminar la freqüència cardíaca màxima (FCM): Per exemple: 220 – edat persona (en homes) i 226 – edat persona (en dones) = pols màxim en batecs x minut. Aquestes fórmules es solen fer servir molt, encara que seria molt més adequat i precís calcular-la a través d’una prova d’esforç.\nDeterminar la zona d’entrenament en funció dels objectius a assolir: Un treball entre el 65% i el 70% de la FCM seria l’adequat per treballar una resistència aeròbica saludable. Així: 0.65 / 0.75 x FCM = pols entrenament en batecs x minut = zona entrenament.\nControlar la FC durant l’entrenament: Pols durant 15 segons x 4. Es sol fer per palpació directa, encara que seria ideal la utilització d’un pulsómetre.\nComparació entre el pols de la zona d’entrenament i el real per incrementar o disminuir la intensitat.\nCal considerar que aquesta activitat de resistència aeròbica és una activitat d’intensitat baixa – moderada que permet un volum d’activitat mig o alt, segons les característiques de cada subjecte.\nAixí, el mínim es situaria en uns 20 minuts d’activitat per anar pujant fins assolir durades al voltant dels 35-40 minuts.\nAquest temps pot ser continuat o fraccionat. Si és continuat la intensitat es situarà a la franja més baixa i si és fraccionat la intensitat es situarà a la franja més alta.\nSi és fraccionat vol dir que entre repeticions hi ha un descans i que la suma de les repeticions suma el volum de la sessió. Aquests descans pot ser actiu (fent una activitat molt suau) o passiu (sense fer res). La durada del descans serà fins assolir una FC entre 120 i 130 pulsacions per minut.\nLa freqüència setmanal de treball és un altre aspecte a tenir en compte, que ha de permetre una adaptació progressiva al treball a realitzar. Tres sessions setmanals serien força adequades per subjectes no massa entrenats.\nCom es pot treballar?\nCaminar / Córrer\nÉs una activitat molt beneficiosa, no només per estar en forma, sinó també per al cor (preveu malalties coronàries, risc d’infart), per al control de pes, per l’estat d’ànim...\nCal treballar-la de forma adaptada a les necessitats de cada individu. Per exemple, si no s’està en forma, cal començar suau, a baixa intensitat i durant poc temps.\nCal un control de la respiració (en el medi aquàtic és més complicat i requereix un cert domini)\nCal començar caminar, córrer o pedalar per un terreny planer i poc accidentat.\nCal portar el control del ritme cardíac. Pot arribar un moment que sigui molt recomanable fer servir el pulsómetre.\nLa força resistència\nÉs la capacitat de fer una força durant un temps prolongat o llarg, tenint en compte una sèrie de variables que definim a continuació:\nÉs la quantitat de treball que hem de realitzar dins una sessió; és a dir, quantes vegades he de fer un exercici a cada sessió d’entrenament perquè tingui unes conseqüències en el meu organisme.\nEl volum òptim per a una persona no entrenada podria ser de 2 o 3 sèries (depenent de l’exercici) d’unes 15 repeticions. I quants exercicis? Al voltant dels 8 – 10, comptant els grans grups musculars.\nÉs la quantitat de força que li demanaré al meu múscul per vèncer el pes que li exigeixo, és el pes que he de carregar en l’execució de l’exercici que realitzo.\nEn principiants, podríem considerar correcte treballar amb el pes del nostre propi cos. Si tenim l’oportunitat d’entrenar amb maquinària o pes lliure, hauríem de considerar correcte aquell pes que ens permetés fer entre 15 i 20 repeticions sense l’ajuda de ningú i sense variar l’execució de l’exercici per poder moure la càrrega.\nDepenent de l’exercici, el pes podrà ser més o menys elevat.\nTenint en compte que estem treballant la força resistència i que la intensitat (càrrega) no és elevada aquest temps de recuperació ha de ser curt, aproximadament d’uns 30 segons, de manera que el múscul tingui temps de descansar de cara a la següent sèrie, però no de relaxar-se.\nDurant aquest temps de recuperació podem aprofitar per fer estiraments de la zona muscular que acabo d’implicar en l’exercici.\nPerquè el nostre entrenament tingui un efecte mínim dins el nostre organisme, no podem proposar-nos entrenar un dia a la setmana. El número de dies aconsellats per obtenir unes millores visibles en el nostre cos es considera de 3 sessions setmanals.\nÉs un sistema d’entrenament que tothom, sense excepció, té a l’abast. Es basa en realitzar exercicis suportant el pes del nostre propi cos.\nAmb aquest tipus d’entrenament podem realitzar exercicis per tot els grups musculars. Probablement sigui el sistema més segur a nivell de lesions.\nUn altre dels sistemes que tenim a l’abast i és fàcil d’adquirir són les manuelles (de pes variable o fix) o la barra i els discos. Tenim un gran nombre d’exercicis a realitzar, per les diferents zones musculars del nostre cos.\nPer saber-les utilitzar correctament, convé mirar el manual d’utilització per veure els exercicis que puc treballar i no està de més tenir algun llibre sobre entrenament amb peses i/o maquinària on vinguin especificades pautes principalment posturals per no fer una mala execució i aconseguir així un efecte contrari al desitjat.\nCom a mètode no convencional però que últimament també en sentim a parlar força sobretot a nivell de publicitat i a través dels mitjans de comunicació, trobem l’electroestimulació, que es basa en una petita descàrrega sobre la nostre musculatura per tal de produir una contracció muscular involuntària. Aquest és un sistema que no el podem considerar com mètode d’entrenament per si sol, ja que és considera l’electroestimulació un complement a un entrenament voluntari.\nA nivell general per tots els exercicis i d'una forma poc precisa, perquè ja hem vist que cada exercici té les seves pautes a seguir, hem de tenir en compte:\nMantenir una postura ben alineada de tot el cos, amb l'esquena recta, conservant les seves corvatures naturals.\nTenir en compte les pautes posturals i d’execució de l’exercici que realitzo, ja sigui amb autocàrregues, amb pes lliure o amb màquines.\nPensar en el múscul que vull i ha de treballar en l'execució de cadascun dels exercicis.\nControlar la respiració, que ha d'anar lligada amb el treball que estic fent.\nRealitzar els exercicis a una velocitat constant i controlada.\nNo bloquejar les articulacions ni en el seu màxim recorregut en flexió ni en hiperextensió.\nSempre quan realitzo un treball unilateral (o amb una sola extremitat) recordar a realitzar les mateixes series i repeticions amb el costat contrari.\nTreballar els grups musculars de les diferents parts del cos: tren superior, tronc i tren inferior. Per als grups musculars més grans la càrrega serà més elevada que per als grups musculars més petits.\nIntentar no fer força amb els grups musculars que no s'han de veure implicats en l'exercici que estem executant.\nI finalment i potser com a punt més important: deixar de fer immediatament un exercici que ens provoqui un dolor, ja que si seguim, probablement, ens farem més mal del que tenim i ens posarem menys en forma del que inicialment estàvem.\nEl treball de flexibilitat s’integrarà a cada sessió abans i després de l’exercici. Es tracta d’una capacitat facilitadora de les demés i que es perd a mesura que ens fem grans.\nEls aspectes més importants en el treball de flexibilitat són:\nCal concentrar-se en la zona que s’està estirant. Cal sentir l’estirament.\nCal que l’estirament sigui suau al començament i progressiu a mesura que la tensió disminueixi.\nCal mantenir l’estirament en una posició còmode durant el temps indicat. Els estiraments ben fets no han de provocar dolor.\nS’han d’evitar estiraments bruscos. L’estirament a través de rebots agressius pot provocar un reflex nerviós que origini un efecte contrari al que es pretén.\nLa respiració ha de ser lenta, profunda, rítmica i natural.\nCal evitar la comparació amb els altres. El nivell de flexibilitat és individual i, a més, pot variar d’un dia a l’altre.\nLa relaxació i la regularitat són dos factors claus en l’execució dels estiraments.\nAbans de començar cal valorar l’estat de forma física i salut. Per tant, és molt aconsellable dur a terme una revisió medicoesportiva que descarti qualsevol problema per fer activitat física en general o una activitat en particular.\nL’alimentació s’ha d’adaptar a l’activitat que es realitza. Cal combinar l’AF amb una dieta sana i equilibrada.\nCal estructurar correctament la sessió:\nEscalfament: 10 minuts.\nPart principal: entre 20 i 60 minuts.\nTornada a la calma o estiraments: 10 minuts.\nCal utilitzar el material adequat: calçat esportiu, roba còmoda i adequada...\nCal hidratar-se correctament abans, durant i després de l’activitat.\nCal evitar la comparació amb els demés. És molt recomanable fer AF en grup, però sense competir amb els demés. Cadascú té el seu propi nivell de condició física.\nL’entrenament és la combinació entre treball i descans, per tant, cal deixar el temps suficient per descansar l’organisme entre sessions. Aquest temps depèn dels continguts treballats, però 48 hores entre sessions pot ser una bona norma general.\nAutors: Joan Godo i Casamitjana / Sònia Matas i Simon\nLlicenciat en Educació Física / Tècnic d’Esport


Xavi Bomber: de febrer 2013\nCross de Sant Pau 2013\nDesprés d’haver acabat amb l’asfalt és hora de començar amb la primera cursa de muntanya de la temporada. La primera serà el Cross de Sant Pau.\nÉs la tercera vegada que corro aquesta cursa i no serà la darrera ja que és una cursa en la que m’hi trobo a gust. Cursa modesta, en un entorn típic Mediterrani, amb una pujada al Montgrós dura i unes vistes fantàstiques des del cim. A més a més, aquest és el primer any que cobren per la inscripció i el preu ha estat de 3€, res a veure amb algunes curses de la capital. La contrapartida d’aquesta modèstia és que la borsa del corredor és pobre amb una samarreta de cotó in un bric de brou petit i que la cursa no està cronometrada. Tot això no suposa cap problema i no li treu atractiu.\nEl dia de la prova s’aixeca gris amb el terra moll de la pluja de la nit i, com que la cursa és en el poble veí, suposo que el recorregut estarà també moll cosa que, en aquest territori, pot ser un problema per a la integritat física dels participants. Arribo a recollir el dorsal ¾ d’hora abans de la sortida i, per primer cop en tres anys, he de fer cua.\nUn cop recollit el dorsal saludo a diferents coneguts (coses de córrer al costat de casa) i escalfo una mica al costat de la meva dona que m’ha acompanyat.\nAllà es troba també la Rosi Pérez, una exatleta d’elit vilanovina i, parlant amb ella, em diu que surti de la primera fila per poder sortir bé a les fotos. Primer m’ho prenc a broma però al final li faig cas i, en el moment de la sortida, em poso en primera fila, així que allà em teniu a mi, un pobre trail runner popular, envoltat dels craks locals.\nEs dóna el tret de sortida i, abans de donar un pas, ja m’ha avançat un corredor amb la samarreta d’una cadena de botigues esportives que es posa en primera fila juntament amb dos més per temes publicitaris. Surto al costat seu, un pas enrere i la meva dona i la Rosi fan les fotos de rigor.\nEn lloc de deixar-me caure a la posició que em tocaria aguanto entre els millors i continuo a un ritme que no és el meu però que de moment puc portar. Sortint ja del poble enmig dels 10 primers, sento que un diu que anem a 3’30”/km, uff, ara sí que em deixo anar i em van passant alguns corredors a poc a poc. 3’30”/km és més que el meu millor ritme de sèries de 1000 i aguantar-lo més seria suïcida.\nAra pugem pel costat del castell i agafem un camí pla. Els primers em porten només uns 150m d’avantatge i em sento bé. Més endavant arribem a un punt en que el camí fa un gir de 180 graus i comença a pujar. Ara puc veure tots els que venen darrera meu i veig una llarguíssima cua de corredors, més llarga del que esperava i això m’anima. Arribem a una pujada que passa per sota d’una línia d’alta tensió que cada any havia hagut de fer caminant i aquest any la puc fer tota corrent i a bon ritme, booo.\nPer fi comença la pujada al Montgrós per un corriol estret i, ara sí, he de caminar. La pujada és dura i les pedres estan molt relliscoses i, per això, s’ha de pujar amb molta cura i trepitjar les pedres més petites, cosa que alenteix una mica la marxa. Em passen alguns corredors durant la pujada ja que encara vaig en una situació de cursa que no hauria de ser la meva però que miro de mantenir amb dignitat i esforç.\nUn cop al cim em paro uns segons a beure aigua de l’avituallament i els que pujaven amb mi se m’avancen uns metres. Ja els agafaré, penso. Ara ja baixem per una pista ampla i a estones pedregosa i vaig allargant la gambada baixant tan ràpid com les cames em permeten. Avanço algun corredor però tots baixen prou ràpids i no aconsegueixo acostar-me gaire al grup en que anava. Arribem a un coll i comença una altra pujada no gaire llarga però que trenca el ritme de baixada que portava i que aprofito per avançar un altre corredor.\nTornem a recuperar el descens, aquest cop més pronunciat encara, i recupero un parell més de posicions.\nArribem a una altra rampa que cada any m’ha fet caminar però aquest any la faig tota corrent fins que tornem a baixar per un corriol ombrívol. En un punt del corriol, l’abandonem i n’agafem un altre que és nou d’aquest any. Aquesta part del recorregut és nova i afegeix poc més d’un km i mig sense desnivells positius.\nPossant per a la meva fotógrafa particular.\nArribem al poble i seguim corrent pel llit de la riera fins arribar al castell on l’abandonem i entrem al poble fins a l’arribada. Davant meu he vist a un corredor de la meva categoria i, malgrat els meus esforços per assolir-lo, no ho aconsegueixo i arriba uns pocs segons davant meu.\nM'han faltat pocs metres per arribar el 4art de la meva categoria.\nGairebé una setmana després surten publicades les classificacions a la web i, davant la meva sorpresa, surten els temps quan no hi havia cap tipus de cronometratge, a més a més, hem donen 1h24’36” quan segons el meu cronòmetre, ja que m’havia deixat el garmin a casa, no havia fet més d’1h 18’, coses de les curses. La meva posició la 100 i 5é de la meva categoria. La distància va ser de 14.750m segons garmins d’altres corredors. Les classificacions no són gaire de fiar ja que els dorsals eren de paper i es van mullar amb una mica de pluja que va caure i alguns corredors els van perdre. No importa la cursa és atractiva i hi tornaré.\nFins l’any que ve si s’escau.\nPublicat per Xavi Bomber a 19:07 1 comentari:\nUbicació: 08810 Sant Pere de Ribes, Barcelona, Spain


Sortida del GMC a les mines “Regia” i “Mineralogía”, El Priorat, Tarragona. – Infominer\n4 nov. 2019 Grup Mineralògic Català\nCrònica de la sortida del GMC a les mines “Regia” i “Mineralogía”, El Priorat, Tarragona. (5/10/2019)\nEl passat dissabte 5 d’octubre vam realitzar una sortida a les mines “Regia” i “Mineralogía”, localitzades als municipis de Bellmunt del Priorat i el Molar, dins la comarca del Priorat, Tarragona. Aquesta era la segona vegada que s’intentava dur a terme la sortida, doncs el primer cop s’havia hagut d’aplaçar pel mal temps; en aquesta ocasió la meteorologia ens va acompanyar i el dia va ser esplèndid.\nPer començar, uns quants companys ja es van trobar per a fer un bon esmorzar mentre la resta vam anar directament al lloc de trobada: la mina “Eugenia”; un indret emblemàtic per als aficionats al col·leccionisme de minerals.\nTothom va ser puntual i després de passar llista es van repartir uns dossiers amb unes interessants explicacions sobre la geologia i fent esment també de la paragènesi de minerals que es podien trobar. Molt interessant, especialment pels qui era la primera vegada que visitaven aquestes mines.\nUn cop organitzats ens vam dirigir a la mina “Regia”. Allà, ben repartits, vam iniciar la recerca de minerals i, com acostuma a passar quan som molts companys, aviat van anar apareixent les primeres troballes interessants. En aquesta ocasió cal destacar una bonica mostra de galena amb un cristall de gairebé un centímetre en matriu que era molt atractiva.\nTot i que era ja mes d’octubre, el sol semblava de juliol o agost i als voltants del migdia el cansament i la calor ja feien efecte entre els assistents i va sorgir la proposta d’anar a fer un refrigeri. Evidentment, la proposta va ser acceptada per unanimitat però, abans, de camí, es va decidir fer una parada a la mina “Linda Mariquita”, on vam cercar minerals a l’antic filó de barita que actualment és quasi inexistent. Com feia molta calor, després de recollir unes malaquites molt bufones i algun micromineral que caldrà determinar, vam anar, ara sí, a dinar al Molar.\nAllà ens van atendre molt bé i vam poder dinar uns entrepans i el que cadascú va voler demanar, destacant unes truites amb una pinta fabulosa.\nAcabat l’àpat, ens vam dirigir a l’última parada de la sortida: la mina “Mineralogía”, on els qui l’havíem visitat ja fa anys vam poder constatar que s’havia picat molt buscant les preuades cerussites. Tot i això, aviat van aparèixer bones mostres d’aquest carbonat.\nDesprés d’aproximadament una hora cercant, la majoria del grup va decidir anar marxant cap a casa.\nDestacar que totes les sortides de la nostra entitat són molt recomanables però aquesta en particular és de les millors que recordo pel bon “rotllo” amb els companys i les bones troballes que vam fer.\nFotografies:  Agustí Asensi, Jordi Andujar, Juan María Pérez, Mariano Bosch, Oriol Galmes i Ramón Muntada.\nPrevious Identificació de zeolites a Cabezo Negro de Zeneta, Murcia\nNext MINERGUALBA 2019


Mig premi (1-1) - Diari de Santa Coloma\nMig premi (1-1)\n25/01/2016 – La Fundació Grama conserva la primera plaça gràcies al seu empat contra el Vilassar de Dalt, resultat que hauria pogut ser més positiu pels blaus.\nAmb l’Argentona mostrant nous signes de debilitat, la Fundació Grama tenia una gran ocasió per situar-se líder en solitari del grup IV de Tercera Catalana. El Vilassar de Dalt, però, frenaria la ratxa de sis triomfs consecutius encadenats per la formació de Ramon Carranza, completant una actuació destacable al Nou Municipal.\nA Santa Coloma s’hi podria presenciar un enfrontament entre dos equips que han anat a l’alça en els últims dos mesos. La Fundació ho intentaria primer amb un perillós xut de Balcarreras ben salvat per Nicolás Renom, mentre que el Vilassar de Dalt fregaria el gol en un servei de falta que tocaria el travesser.\nCaldria esperar fins a la segona meitat per presenciar els gols. Mancant 25 minuts per la conclusió, Balcarreras enviaria la pilota al cap de Víctor Rodríguez des de la cantonada i el defensa blau no fallaria (68’). Després del 1 a 0, els locals reclamarien penal sobre Mora en un contraatac, però finalment seria el CE Vilassar qui seria capaç d’empatar.\nTambé en una acció d’estratègia, els verd-i-blancs establirien la igualada definitiva mitjançant Joan Egea (80’). Aquest punt, sumat a la resta de resultats de la jornada, manté la Fundació Grama (41) al capdavant de la classificació, empatada amb el Llavaneres (41). L’Argentona, per la seva part, ja és tercer (40).\nCan Zam és un desert (0-1)\nPer quart partit consecutiu, el Singuerlín seria incapaç de poder guanyar a casa. El passat cap de setmana, els verds afrontaven un compromís de vital importància davant un rival directe, però es veurien superats per la mínima. Un solitari gol d’Abel Poyato (82’) provocaria la novena derrota del curs dels colomencs, els quals tornen a ocupar el catorzè lloc del grup IV (19).\nVan de baixada (2-1)\nEn darrer terme, al grup XI de Tercera Catalana, l’Arrabal Calaf Gramenet marxaria del Municipal de la Taxonera amb la setena derrota de la temporada sota el braç. El Sant Genís Penitents derrotaria els vermells, aprofitant un gol inicial de Pablo Martín (18’) i sent capaç de recuperar-se del 1 a 1 anotat per Carlos Martínez des del punt de penal (30’). Heras, quasi al límit de temps reglamentari, forçaria la desfeta d’un Arrabal (29) que baixa fins a la vuitena plaça. El tren del play-off s’allunya definitivament.\nArticle anteriorEl precipici es torna a acostar (1-2)\nArticle següentValuosa victòria tot i el patiment


Agenda del 18 al 24 de setembre – Ràdio Pollença, Mallorca, 107.9 FM\nGuardat a: Agenda ~ Publicat el 18/09/2017\nAquí teniu el llistat d’informacions d’interès general, l’agenda d’informacions, activitats culturals, exposicions de Pollença del 18 al 24 de setembre:\nVoleu estar informats i participar en l’activitat municipal? Inscriviu-vos al Registre Ciutadà. Podreu participar en els òrgans i processos que l’Ajuntament dugui a terme. Heu d’emplenar el formulari amb les dades, telèfon i correu electrònic i adjuntar una fotocòpia del DNI.\nL’Ajuntament de Pollença posa en marxa un nou SERVEI D’ASSESSORAMENT I SUPORT A L’EMPRENEDOR. Per tant, si teniu una idea de negoci, aquest servei us pot ajudar a posar-la en marxa. ANIMAU-VOS A EMPRENDRE!! !Demanau la teva cita amb la tècnica de comerç, la trobareu els matins l’edifici Miquel Caplloch del Port de Pollença. al correu electrònic aodl@ajpollenca.net o al telèfon 661 59 34 33.\nSi sou una empresa de Pollença i voleu promocionar els vostres productes o serveis a La Fira 2017, reservau un lloc a la carpa d’exposició de l’Ajuntament de Pollença. Heu d’emplenar la instància de promoció d’empreses que trobareu en el link adjunt i registrar-la a qualsevol de les oficines municipals\nL’Escola d’Adults té obert el període de matrícula per al curs 2017 – 2018. S’ofereixen classes d’alfabetització, educació secundària per a persones adultes, català, castellà per a estrangers, acollides lingüístiques, anglès, alemany, preparació per a les proves lliures d’accés a cicles formatius de grau mitjà i superior, preparació per a les proves d’accés a la universitat per a majors de 25 anys, informàtica, un curs per usar el telèfon intel·ligent o la tauleta i un club de lectura. Podeu apuntar-vos-hi fins al 29 de setembre, al Centre Cultural Miquel Capllonch al Port de Pollença. L’inici del curs serà dia 2 d’octubre. Els cursos es duran a terme sempre que hi hagi un mínim de 10 alumnes inscrits. Més informació al 971 866 952\nAFAMA organitza el dinar commemoratiu del Dia Mundial de l’Alzhèimer aquest diumenge 24 de setembre, al Claustre de Sant Domingo a les 14h. Tiquets a la venda a la seu d’Afama, a la Drogueria Reus, a Electrodomèstics Reus i a Mar Blava. Preu 12€ adults, 8€ (nins fins a 8 anys).\nParròquies Pollença informa que les inscripcions per a la catequesi seran: A Pollença dijous 21, de 17 a 21h, al carreró del Vent. Al Port divendres 22, de 16 a 20h, a la rectoria.\ntambé organitza un cap de setmana d’hotel a Cales de Mallorca, del 20 al 22 d’octubre. Preu, tot inclòs, 85€. Inscripcions a l’oficina de la Tercera Edad de Colonya.\nL’associació de persones majors de sa Nostra anuncia que ja us podeu apuntar al dia de festa a Can Tronca, que se celebrarà dia 28 de setembre. La sortida inclou el berenar, dinar, ball, assistència a una presentació de productes i una visita al puig de Monti-sion, Porreres. Sortida a les 8.45h. Preu 16€ per persona.\nL’AAVV del Port de Pollença informa que us podeu apuntar a la Sortida a Eivissa, del 13 al 15 d’octubre. Estància a l’hotel Occidental Ibiza, en règim de tot inclòs. Preu 180€, per persona. Nins fins a 11 anys, tenen 50% de descompte. Inscripcions a l’oficina de l’AVVPP fins dia 28 de setembre.\nEl Club Pollença informa que ofereixen un curs d’informàtica (ordenadors, telèfon i tauleta), un curs de costura a mà i a màquina i un curs d’aprendre a fer-te la teva pròpia roba. A més d’un curs de brodats. Per a més informació i inscripcions dirigiu-vos al Club Pollença. També s’impartirà el curs de Patró d’embarcació d’esbarjó i el patró de iot. La reunió informativa és el dijous 28 de setembre, per el PER a les 20h i Iot a les 21h.\nL’Escola d’Aires de la Cala ofereix classes de ball de bot, tant d’inciciació com de millora de tècnica. Reunió informativa: dijous 28 de setembre de 19:30 a 20:30 al CEIP Costa i Llobera.\nL’Escola de Ball de pagès de Pollença informa que ofereixen classes per a nins i adults a Pollença i al Port de Pollença. Les inscripcions a Pollença són el divendres 29 de setembre a l’escola Costa i Llobera a les 19.30h i al Moll contactar amb n’Antònia Bisanyes al 636 604 410.\nDimecres 20, Presentació del 10è aniversari de les converses literàries a Formentor amb Andreu Manresa, Patricio Pron, Marta Rebón i Basilio Baltasar. A les 19h al Club Pollença.\nDijous 21, nova edició del cicle Tertúlies del Museu amb Marta Moriarty abans de la clausura de la seva exposició Tat Tvam Asi. A les 20.30h, al Claustre de Sant Domingo. cancel·lat. La tertúlia del museu, programada per avui vespre al claustre, ha hagut de ser suspesa per qüestions d’ordre personal de la Sra. Marta Moriarty, la nostra convidada i autora de l’exposició de l’estiu TAT VAM ASI a l’església del Convent. En el seu moment comunicarem la nova data i hora. Us demanam disculpes\nDivendres 22, continua el Setembre cultural a Can Llobera amb Els mallorquins i Josep Melià 50 anys després, debat a càrrec de Damià Pons i Celestí Alomar. A les 20.00h.\nDissabte 23, Segona edició del BSKT FEST, música dels anys 80 i 90 als Jardins de Ca la Gran Cristiana. Festa per recaptar fons pel Club Bàsquet Colonya Pollença. De 18h a 2.00h de la mà de deejaysgrup.\nDissabte 23, Concert de María Do Ceo, cantant de fado molt reconeguda. Al museu Dionís Bennàssar a les 20h. Organitza Club Rotarys. Entrada gratuïta.\nDiumenge 24, dins el cicle dels concerts d’estiu per recaptar fons per les obres de millora de la Parròquia del Port de Pollença, actuarà Maria Do Ceo, a les 20:30h. Les entrades, que tenen un preu de 6 €, es poden comprar anticipades a la parròquia o a taquilla bans del concert. Col.labora l’AAVV del port de Pollença.\nDiumenge 24, espectacle de circ Amigoo, de la Cia. Mumusic Circus. Un home i una dona junts confabulen un món ple de poesia i complicitat desenredant així el seu propi circ interior. Per a majors de 8 anys. A la plaça Miquel Capllonch, a les 18.00h.\nMaior, trobam l’exposició de Pedro Calapez. La Maior, son presents a la Fira Estampa de Madrid, amb obra de Marta Blasco, Vicky Usle, Olimpia Velasco i també Pedro Calapez.\nGalería Maior, presenta El límite ubicuo, de PEDRO CALAPEZ . Inauguració 23 septembre 2017, A LES 19H. La MAIOR a Palma, és al carrer Can Sales, 10.\nNIT DE L´ART 2017 – PART FORANA “La Misericòrdia. La Galeria Dionís Bennàssar de Pollença presenta NEW MEDITERRÁNEO, de JORGE AZRI.\nDissabte 23, Kiko Berenguer, concert dins el XVII Alcúdiajazz. Preu 15€ anticipada i 18€ a taquilla. A les 21h.


‘Catalunya sí que es pot’ reivindica el dret a decidir-ho tot, començant pels aspectes socials | Mataró Ràdio\nDv, 11/09/2015 - 01:02\nLa confluència entre Iniciativa per Catalunya – Els Verds, Esquerra Unida i Alternativa, Equo i Podem ha escollit per aquesta campanya un cartell que exemplifica la pluralitat de la candidatura: sense la fotografia de cap candidat, la imatge electoral serà la d’un dibuix de moltes cares de colors diferents.\nEls representants mataronins de la coalició han escollit el barri de Cerdanyola per presentar una imatge que va acompanyada del lema “La Catalunya de la gent”. Una de les representants mataronines a la candidatura de Lluis Rabell, Noe Ayguasenosa, definia el programa electoral de ‘Catalunya sí que es pot’ com una proposta agosarada on l’àmbit social és la principal prioritat.\nAyguasenosa, coordinadora d’Iniciativa a Mataró, és el número dinou de la llista de “Catalunya sí que es pot” per Barcelona. Els altres representants de la ciutat a la candidatura són de Podem Mataró: Manuel Conejo al número 75 i Anna Jiménez com a segona suplent.