Som pioners al nostre país en\ncirurgia laparoscòpica Posem al teu abast les tècniques quirúrgiques més\ninnovadores, en mans d'un equip expert i amb una\nllarga trajectòria professional Atenció personalitzada i integral\na l’embaràs, des de la\npre-concepció fins al part Amb un equip humà d’excel.lència especialitzat en\nobstetrícia i diagnòstic prenatal i en unes instal.lacions\nd’avantguarda Atenció personalitzada i integral\nSom un equip de ginecòlegs que portem treballant conjuntament des de la nostra etapa de formació. Vam iniciar la nostra vida laboral junts a la medicina hospitalària. Pioners en la cirurgia laparoscòpica ginecològica al nostre país, vàrem anar creixent professionalment i alhora vàrem crear l’ Escola Internacional d’Endoscòpia Ginecològica (www.eideg.com).\nEn aquest moment de maduresa professional hem decidit emprendre un nou i engrescador projecte creant GinnovaBarcelona.\nEls pilars de la nostra filosofia són l’expertesa professional, la subespecialització i el treball en equip, per poder donar solució a qualsevol patologia obstètrica o ginecològica en un marc de proximitat, confiança i atenció personalitzada.\nEns fem càrrec de quan valuós és el teu temps i sempre que sigui possible es realitzaran totes les proves en la mateixa visita\nPodem oferir màxima qualitat gràcies a comptar amb professionals subespecialitzats i amb molta experiència i uns equipaments de darrera generació\nEstem acreditats per poder realitzar totes les ecografies i proves de diagnòstic prenatal que calgui, i en el mateix centre, evitant desplaçaments innecesaris\nL’àmbit ginecològic inclou la medicina preventiva i diagnòstic i tractament de la patologia genital femenina des de l’adolescència fins la postmenopausa.\nDisposem dels mitjans tecnològics i professionals per fer front a qualsevol tractament quirúrgic prioritzant la cirurgia mínimament invasiva.\nTenim amplia experiència en el seguiment d’embaràs i l’atenció al part, i som especialistes en diagnòstic prenatal.\nTotes les tècniques, individualitzades i personalitzades, amb el recolçament d’un dels millors laboratoris del país.\nAtenció global a la patologia mamaria, des de la prevenció, el diagnòstic i el seguiment fins al tractament.\nObserva els canvis que s’aniran produint setmana a setmana durant l’embaràs.\nPrimera visita d'embaràs, l'embrió és com una llentia, mesura uns 5 mm però ja podem escoltar com batega el seu cor.\nFelicitats! Tens un test d’embaràs positiu i potser comences a notar tensió en els pits, estiguis més cansada o tinguis alguna nàusea.\nFarem la primera visita de l’embaràs entre la setmana 6 i 8. En aquesta visita realitzarem la valoració del teu estat de salut mitjançant la teva història mèdica, una exploració i una ecografia per a confirmar l’embaràs i la data probable de part. T’indicarem les recomanacions per a un bon desenvolupament de l’embaràs i t’informarem sobre les visites i proves de realitzar durant l’embaràs. Sol·licitarem la primera analítica.\nEl fetus té la grandària d'una pruna, mesura uns 6 cm, i ecogràficament podem identificar clarament la seva anatomia.\nEl fetus pot obrir i tancar la boca i es mou moltíssim encara que encara no el puguis notar, i ja té forma humana. El seu cor batega aproximadament a 150 batecs per minut. Les nàusees i vòmits, si es van presentar, comencen a millorar.\nEn la visita de la setmana 12, a més de l'exploració de cada visita realitzarem l'ecografia del primer trimestre, una de les més importants de tot l'embaràs. Ens servirà per a valorar l'anatomia del fetus i mesurar una sèrie de paràmetres que ens ajudaran a determinar el risc de Síndrome de Down o altres alteracions cromosòmiques. Juntament amb la informació de l'anàlisi de primer trimestre és també moment de fer el Test Prenatal no Invasiu o una biòpsia de corion en cas necessari.\nEl fetus té la grandària d'un alvocat, ja mesura uns 15 cm, els seus genitals estan prou diferenciats per a distingir el sexe per ecografia.\nComença a fer moviments de succió i pot obrir i tancar les mans. Ja has superat el primer trimestre, el període de major risc d'avortaments ja queda enrere, l'úter va augmentant de grandària i ja es nota el ventre inflat. Si has tingut símptomes típics del primer trimestre, segurament ja hauran desaparegut i comences a trobar-te millor i amb més energia.\nEn aquesta visita continuem valorant el teu estat general i segons els resultats de l'analítica del primer trimestre i el test prenatal no invasiu es podria realitzar una amniocentesi en cas necessari.\nEl fetus té la grandària d'un plàtan, mesura uns 23 cm, tots els seus òrgans estan formats, i es poden començar a notar els seus moviments.\nL'úter arriba a l'altura del melic i la panxa ja és més visible. Tots els seus òrgans ja estan formats i cada vegada està més actiu.\nEn aquesta visita, a més de l'exploració rutinària de l'embaràs, es realitza l'ecografia morfològica, és la més important de l'embaràs per a descartar malformacions visibles, ja que realitzarem un estudi detallat de tots els òrgans, placenta i líquid amniòtic.\nEl fetus té la grandària d'un meló francès, mesura uns 30 cm i ja comença a respondre a estímuls com el soroll o la llum, fins i tot a sabors. Es poden notar clarament els seus moviments des de fora.\nEl fetus dorm moltes hores, però cada vegada el notes més. Se li van desenvolupant la musculatura, la pell i els pulmons. Pot ser que comencis a tenir dolor d'esquena.\nEn aquesta visita sol·licitarem l'analítica de segon trimestre, que entre altres coses, inclou la prova de sucre, o test d'O’Sullivan, dirigida a detectar el risc de diabetis durant l'embaràs. En cas que aquesta sortís alterada caldria realitzar una corba de glucèmia per a diagnosticar la Diabetis Gestacional.\nEl fetus té la grandària d'una albergínia, mesura uns 37 cm i té un pes aproximat d´un quilo, s'inicia el procés de maduresa pulmonar i del seu sistema immunològic, ocasionalment té singlot.\nEl fetus cada vegada acumula més greix i va adquirint formes més arrodonides, el cervell va creixent i pot obrir i tancar els ulls. Acaba el segon trimestre de l'embaràs i tens cada vegada més panxa. Notes els seus moviments més vigorosos i pot ser que comencis a notar acidesa o dificultats per a dormir.\nEl fetus té la grandària d'una carabassa, mesura uns 43 cm i pesa uns 1800 g, sol estar ja col·locat amb el cap en la pelvis materna. Es comencen a notar contraccions ocasionals.\nEl futur nounat creix molt ràpidament i avança la maduresa dels seus pulmons. És normal que de tant en tant la panxa es posi dura, són les contraccions de Braxton-Hicks, pot ser que estiguis més cansada i es comencin a inflar els turmells si estàs dempeus.\nEn aquesta visita realitzarem una ecografia que serveix per a determinar la posició del fetus i estimar el seu pes, descartar alteracions que poden aparèixer en aquests moments i valorar la placenta i líquid amniòtic. També sol·licitarem l'analítica del tercer trimestre d'embaràs.\nEl fetus té la grandària d'un meló, mesura uns 46 cm i pesa uns 2600 g, gairebé està madur per a néixer sense problemes.\nEl futur nounat continua guanyant pes, cada vegada té menys espai per a moure's i els seus moviments són visibles. Tu hauràs guanyat uns 12 Kg de pes i pot ser que et costi respirar profundament pel volum de l'abdomen i la pressió del cap fetal en la pelvis, pot ser que t'ocasioni molèsties.\nEn aquesta visita, a més de les exploracions rutinàries de cada visita, es realitzen uns cultius, vaginal i rectal, per a descartar la presència de l'Estreptococ Beta Agalactiae. Entre aquesta visita i la data probable del part començarem a realitzar un seguiment més intensiu amb registres cardiotocogràfics per a valorar el benestar del fetus.\nEl fetus té la grandària d'una síndria, mesura uns 50 cm i pesa entre 3 i 4 Kg, pot néixer en qualsevol moment.\nEl futur nadó està completament desenvolupat i els ossos del cap estan lleugerament separats per que puguin adaptar-se al canal del part. El teu cos es prepara pel moment del part. Pot ser que et costi dormir i cada cop estiguis més cansada.\nEncara que la setmana 40 es considera el final de l’embaràs, de vegades el part es retrassa i continuarem fent controls fins la setmana 41-42, moment en que si no s’ha presentat el part de forma espontània l’haurem d’induir.\nQuè diuen els nostres pacients de nosaltres?\nLos adjetivos con los que describiría a la Dra. Garcia Montaner serían humildad, dulzura y profesionalidad. La combinación perfecta para ser una gran ginecóloga.\nLa Dra. Cristina Mariné es una doctora especial para mi, realizo el seguimiento de mi embarazo desde el principio y también me asistió en el parto, siempre me trató con mucho cariño, me asesoró muy bien y el parto gracias (y todo el equipo/personal de la clínica) fue genial, me sentí muy arropada. Sin duda me volvería a poner en sus manos. Recomendable 100 x 100.\nLaura Alonso OrtízPaciente\nCALCULADORA DE L'EMBARÀS\nSelecciona la data del primer dia de la teva última regla:\nAny: 2020 2021 2022 Mes: Gener Febrer Març Abril Maig Juny Juliol Agost Setembre Octubre Novembre Desembre Dia:\nData probable de fecundació\nEdat fetal avui\nData per realitzar la mesura de la translucència nucal (setmana 12)\n(12 setmanes 3 dies a 13 setmanes 3 dies)\nData per realitzar ecografia morfològica (setmana 20)\nData per realitzar l’analítica de glucosa (25 - 27 setmanes)\n(25 a 27 setmanes)\nData per realitzar l’ecografia de tercer trimestre (33 setmanes)\nData per realitzar els cultius (36 setmanes)\nBENESTAR EMOCIONAL POSTPART\nEl postpart és un període en el qual existeix un risc incrementat de sofrir trastorns psiquiàtrics pel fet que la mare ha sofert importants canvis tant físics com hormonals, és un període de canvi de rol vital i d’adaptació...\nELS DOLORS MENSTRUALS\nEl dolor menstrual o dismenorrea és el dolor que acompanya a la regla que pot iniciar-se fins i tot abans del sagnat menstrual i romandre durant els 2-3 primers dies. Més de la meitat de les dones ho han...\nL’OMS recomana la lactància materna exclusiva durant els 6 primers mesos de vida i complementada amb altres aliments fins als dos anys o fins que la mare o el bebè decideixin. BENEFICIS PER AL BEBÈ • Afavoreix el vincle...


Novena victòria de l'any per a un Márquez insaciable - Empordà\nJorge Martín guanya i es proclama campió del món de Moto3 Francesco Bagnaia acaba tercer a Moto2, suficient per aixecar el títol\neuropa press/ddg 05.11.2018 | 06:30\nMarc Márquez celebra la victòria al circuit de Sepang. lai seng sin/reuters\nMarc Márquez celebra la victòria al circuit de Sepang.\nMarc Márquez (Repsol Honda) es va imposar ahir en la carrera de MotoGP del Gran Premi de Malàisia, penúltima prova del Mundial, després de pressionar fins a l'últim moment l'italià Valentino Rossi (Yamaha), que liderava la cita i que va cometre un error quan restaven quatre voltes per al final. A falta de vuit girs, el de Cervera, que era segon, va canviar de ritme per retallar el segon que el separava del veterà pilot italià. La pressió va fer efecte i, en la corba u i faltant quatre voltes, el transalpí va cometre un error que va servir en safata el triomf al català.\nA més, amb la seva novena victòria del curs, Márquez, que va confirmar la seva corona a Motegi, dona també el títol de constructors a Honda, que ja compta amb 24 en la categoria reina. I això que va haver de sortir des de la setena plaça per complir la sanció de sis posicions per conduir de manera «irresponsable» durant la qualificació del dissabte.\nAl seu costat al podi van situar-se Àlex Rins (Suzuki), que va completar una espectacular carrera en la qual va poder remuntar, i el francès Johann Zarco (Yamaha), que va sortir des de la pole després de la sanció del català. L'italià Andrea Dovizioso (Ducati) va poder fer-se de manera matemàtica amb el subcampionat amb la seva sisena posició. Maverick Viñales (Yamaha) va ser quart, just per davant de Dani Pedrosa (Repsol Honda), i Álvaro Bautista (Ducati) va acabar setè.\nAhir també va ser el dia escollit per decidir les categories de Moto3 i Moto2. El pilot espanyol Jorge Martín (Honda) es va proclamar campió del món de Moto3 després de vèncer i que el seu rival pel campionat, l'italià Marco Bezzecchi (KTM), acabés cinquè, un resultat que també significa el títol número 50 per a Espanya. «He esperat aquest moment tota la vida», va assenyalar el madrileny, que aquest curs ha dominat la categoria petita amb 11 poles, 14 inicis des de la primera línia de sortida, set victòries i nou podis. Si l'any passat regnava els dissabtes i fallava els diumenges, aquest curs ha aprofitat la seva major maduresa per coronar-se campió i convertir-se en el vintè pilot espanyol en aconseguir un títol al Mundial de motociclisme.\nEl pilot italià Francesco Bagnaia (Kalex) va guanyar el Mundial de Moto2 després d'acabar tercer en una prova guanyada per Lucca Marini (Kalex). El portuguès Miguel Oliveira (KTM), el seu principal rival a la taula, no va poder retallar els punts necessaris per evitar el títol de Bagnaia tot i acabar segon.


joel de almeida / creatiu\njoel de almeida / creatiu\n20 anys dissenyant marques\nassessorament en identitat corporativa i branding\nsolucions de disseny gràfic, creativitat, comunicació\nen disseny web\n20 anys dissenyant per a internet\ndisseny web únic, d'alta qualitat i visibilitat\nsolucions eficaces i rendibles basades en els valors de la marca\nllicenciat en noves tecnologies de la comunicació i especialitzacions en disseny gràfic i multimèdia, estratègia i comunicació empresarial i màrqueting virtual.\nha treballat per a grans agències com larus (lisboa) i manone (madrid) i com a director creatiu a palo alto (aveiro), com a director d'imatge del sport-clube beira-mar (aveiro) i col·laborador de la confederación empresarial de ourense (galicia) i del grupo predomina (vigo).\ndes de 2006 és jurat dels concursos anuals internet advertising competition, webawards i mobilewebawards de la web marketing association (ee.uu.) i el 2009 és esmentat en el llibre design and design book of the year autoria de l'agence marc praquin (parís) i publicat per index book (barcelona).\nactualment, des de 2005, és dissenyador gràfic i web de l'operador gallec de telefonia fixa i mòbil, internet i televisió, R cable y telecomunicaciones galicia i cinfo contenidos informativos (la corunya).\nfaig servir el disseny per tornar més humà\nel que sembla caòtic,\navís legal © 2001-2021 joel de almeida / creatiu\ns'informa que l'accés i ús d'aquesta pàgina web està subjecte a les presents condicions d'ús, recomanant la seva lectura atenta ja que el fet d'accedir i usar aquesta pàgina web implica la seva acceptació. l'usuari es compromet a utilitzar la pàgina web de conformitat amb la llei, el present avís legal, reglaments i instruccions posats en el seu coneixement, així com la moral, l'ordre i els bons costums generalment acceptats.\ntots els drets de propietat intel·lectual del contingut d'aquesta pàgina web, el seu disseny gràfic i domini, són propietat exclusiva de Joel de Almeida i és a qui li correspon l'exercici exclusiu dels drets d'explotació dels mateixos. tot aquest material està protegit per la legislació de Protecció de la Propietat Intel·lectual i el seu ús indegut pot ser objecte de sancions, fins i tot penals d'acord amb l'Article 270 del vigent Codi Penal de Espanya. Joel de Almeida no serà responsable de la informació que es pot obtenir a través d'enllaços o que provingui de fonts alienes. la presència d'aquests enllaços té una finalitat merament informativa. Joel de Almeida tampoc es responsabilitza del mal ús que es realitzi dels continguts de la seva pàgina web, sent exclusiva responsabilitat de la persona que accedeix a ells o els utilitza.\nen compliment del que disposa l'Article 5 de la Llei Orgànica 15/1999 del 13 de Desembre de Protecció de Dades de Caràcter Personal (LOPD), s'informa que les dades de caràcter personal que l'usuari proporcioni omplint el formulari de registre electrònic d'aquesta pàgina web, es recolliran en un fitxer de titularitat pròpia, amb la finalitat de prestar els serveis sol·licitats, mantenir l'usuari informat de novetats que podrien ser del seu interès i avisos importants. de no introduir les dades de caràcter personal que apareixen al formulari, pot resultar en el no tractament de la sol·licitud. es garanteix la confidencialitat de les dades de caràcter personal i dites dades es tractaran d'una manera absolutament privada, sent la seva utilització només per a les finalitats indicades.\nen virtut del que disposa l'Article 15 i següents de la LOPD i en els termes del seu Reglament d'Execució (R.D. 1720/2007 del 21 de Desembre), en qualsevol moment l'usuari pot exercitar els drets d'accés, rectificació, cancel·lació i oposició, dirigint-se per escrit a hola@joeldealmeida.es. amb l'acceptació d'aquest avís legal, l'usuari reconeix que la informació i les dades personals que proporcioni són exactes i veraces.\ns'informa que aquesta pàgina web utilitza cookies per analitzar la navegació d'usuaris, per millorar el funcionament de la pàgina web i per poder oferir la millor experiència de navegació. un cookie és un petit arxiu de text que una pàgina web emmagatzema en el navegador de l'usuari. les cookies faciliten l'ús i la navegació per una pàgina web i són essencials per al funcionament d'internet, aportant innombrables avantatges en la prestació de serveis interactius.\nl'usuari pot permetre, conèixer, bloquejar o eliminar les cookies instal·lades en el seu equip mitjançant la configuració de les opcions del navegador instal·lat al seu ordinador. per a més informació sobre com fer-ho en el cas que el navegador sigui: chrome, firefox, internet explorer, safari o opera.\ncookies d'anàlisi: la seva funció és recopilar informació sobre com els usuaris naveguen a la pàgina web. s'utilitza la informació per elaborar informes i ajudar a millorar la pàgina. les cookies recopilen informació de forma anònima, incloent el nombre de visitants, d'on vénen i la informació que han visitat a la pàgina web. per a més informació sobre el seu funcionament: google analytics i la seva política de privacitat.\ncookies de tercers: s'utilitzen plugins socials i la seva funció és permetre a l'usuari compartir el contingut de la pàgina web en les xarxes socials. els plugins s'identifiquen amb el logotip o nom dels mateixos i les dades recollides a través d'aquests estan determinats exclusivament per aquest tercer. per a més informació sobre aquestes cookies o conèixer quines dades recopilen, l'usuari ha de consultar la política de privacitat de cada xarxa social: facebook, twitter, google+, linkedin i instagram.\naquestes aplicacions han estat desenvolupades per tercers, que presten el servei d'anàlisi de l'audiència de la pàgina web. aquestes empreses poden utilitzar aquestes dades per millorar els seus propis serveis i per oferir serveis a altres empreses. l'usuari pot conèixer aquests altres usos des dels enllaços indicats. aquestes eines no obtenen dades dels noms o cognoms dels usuaris ni de la direcció postal des d'on es connecten. la informació que obtenen esta relacionada, per exemple, amb el nombre de pàgines visitades, l'idioma, xarxa social en la qual es comparteix el contingut, la ciutat a la qual està assignada l'adreça ip des de la qual accedeixen els usuaris, el nombre de usuaris que visiten la pàgina web, la freqüència i reincidència de les visites, el temps de visita, el navegador que fan servir i l'operador o dispositiu des del qual es realitza la visita.\nl'usuari accepta expressament, per la utilització d'aquesta pàgina web, el tractament de la informació recollida en la forma i amb els fins anteriorment esmentats. i així mateix reconeix conèixer la possibilitat de rebutjar el tractament d'aquestes dades o informació rebutjant l'ús de cookies mitjançant la selecció de la configuració apropiada a tal fi en el seu navegador. si bé aquesta opció de bloqueig de cookies al seu navegador pot no permetre l'ús ple de totes les funcionalitats de la pàgina web.


Mútua: la rehabilitació, qui paga no ha d’esperar (i amb la mateixa doctora)\nYou are here: Home / Política / Societat / Mútua: la rehabilitació, qui paga no ha d’esperar (i amb la mateixa doctora)\nPortes giratòries a la sanitat pública, coincidències entre les grans dificultats per fer rehabilitació per lo públic, que gestiona Mútua de Terrassa, i la facilitat de fer-ho per lo privat, propietat de persones que treballen per a lo públic i que tenen els seus negocis privats, sempre que es pagui la mensualitat corresponent. Aquesta és la novetat que dóna a conèixer en el seu darrer comunicat públic la Plataforma en Defensa de la Sanitat Pública (PDSP). La Plataforma explica que “la persona que és Cap de Rehabilitació de Mútua, la Dra. Roser Garreta, és al mateix temps propietària d’una empresa (REHAB) que amb preus molt elevats (entre 250 i 400 €/mes) ofereix el servei de rehabilitació a tots aquells ciutadans que no poden esperar les llargues llistes d’espera i necessiten urgentment iniciar la seva rehabilitació (i poden pagar-s’ho)”. Mútua de Terrassa gestionaria, segons la PDSP, un pressupost anual de 240 milions d’euros.\nText íntegre del comunicat de PDSPT:\nUn dels exemples més clars i evidents del funcionament de les portes giratòries a la sanitat pública de la nostra ciutat el trobem a l’àrea de Rehabilitació de Mútua.\nÉs habitual que després d’una llista d’espera massa prolongada, a qui té la sort de ser cridat a Rehabilitació li donen unes quantes sessions, molt sovint insuficients per a resoldre el seu problema. Això comporta tornar a començar el procés (metge de capçalera, especialista i cua per a tornar a fer rehabilitació) i tot això per culpa d’unes instal·lacions i uns pressupostos totalment insuficients respecte les necessitats de la nostra ciutadania, malgrat els més de 240 milions d’euros que rep anualment Mútua de la sanitat pública.\n(Cal assenyalar que la manca de rehabilitació minimitza el resultat de moltes intervencions).\nPosats en aquest context ens trobem que la persona que és Cap de Rehabilitació de Mútua, la Dra. Roser Garreta, és al mateix temps propietària d’una empresa (REHAB) que amb preus molt elevats (entre 250 i 400 €/mes) ofereix el servei de rehabilitació a tots aquells ciutadans que no poden esperar les llargues llistes d’espera i necessiten urgentment iniciar la seva rehabilitació (i poden pagar-s’ho).\nNaturalment, a la Dra. Garreta ja li està bé que el pressupost de Rehabilitació sigui insuficient, ja que això li garanteix molta feina a la seva consulta privada. Al final, qui pot pagar es cura i qui no…(?)\nDes del moment que la salut passa a ser una oportunitat de negoci, es trenca amb un dels pilars fonamentals de l’Estat del benestar. Estat del benestar que cada cop és menys evident i que els poders econòmics amb la complicitat de una bona part dels poders polítics del nostre país, intenten desmantellar a qualsevol preu, encara que el preu sols el paguem els usuaris més desprotegits i amb menys recursos econòmics.\nMalauradament, a la nostra ciutat, això té un nom MÚTUA DE TERRASSA.\nEstem parlant del trencament no ja tan sols de un dret fonamental, estem parlant d’una manca d’ètica intolerable.\nPDSPT, PLATAFORMA EN DEFENSA DE LA SANITAT PÚBLICA TERRASSA


Incorpora sensors de força i pot ser més útil per a esportistes i gent gran\nXavier Duran 21/03/2019 - 10.49 Actualitzat 22/03/2019 - 19.46\nUn mitjó intel·ligent que controla el moviment al caminar i permet mantenir l'equilibri i evitar caigudes. Aquesta és la peça de roba que el centre tecnològic Eurecat i la societat de transferència tecnològica AST (Aquitaine Science Transfert), de Bordeus, han presentat a la fira LOPEC de Munic, l'esdeveniment europeu més important dedicat a l'electrònica impresa.\nEl mitjó incorpora sensors de força i pistes conductores impreses amb tinta conductora flexible. Això permet recollir dades que es transmeten i es recopilen mitjançant una aplicació mòbil. Així es fa el seguiment de la posició i de la trajectòria dels peus al caminar.\nLa peça podrà ser utilitzada per esportistes i per gent gran, però també per treballadors de diversos sectors o per gent que vulgui corregir els seus moviments.\nUna de les claus és la tinta flexible aplicada a l'electrònica. La integració de la tinta en els teixits és senzilla, com explica Cristina Casellas, de la Unitat d'Impressió Funcional i Dispositius Encastats d'Eurecat:\n"Es duu a terme mitjançant una tècnica senzilla d'impressió i això en facilita l'ús per part de dissenyadors i enginyers tèxtils, que no han de tenir necessàriament coneixements tècnics".\nLa fira LOPEC aplega professionals de la indústria d'electrònica impresa i engloba tots els aspectes del sector, des de la recerca a l'aplicació. Dins de la fira es desenvolupa l'Oe-a Competition, on concursarà el mitjó.\nEn aquesta competició, Eurecat també presentarà un teclat imprès amb pistes conductores i LEDs hibridats que incorporen un nou mètode de soldadura flexible. Es tracta d'una tècnica que només escalfa la part soldada i no afecta el substrat. Això permet soldar components electrònics en substrats polimètrics de forma més senzilla, com explica Paul Lacharmoise, director de la Unitat Tecnològica d'Impressió Funcional i Dispositius Encastats d'Eurecat:\n"Redueix els costos de producció ja que permet soldar components en qüestió de mil·lisegons i sense haver d'utilitzar pastes conductores de baixa temperatura de curat, que són molt més cares".\nEl teclat imprès es comunica amb un dispositiu electrònic, un mòbil o una tauleta, des del qual es pot controlar una llista de reproducció d'àudio o vídeo.\nEl centre tecnològic Eurecat dona servei a més de 1.500 empreses. Entre aquests serveis hi ha recerca i desenvolupament aplicats, serveis tecnològics, formació d'alta especialització i consultoria tecnològica.


La Pobla del Duc engega un procés participatiu per decidir actuacions municipals - VilaWeb\nLa Pobla del Duc engega un procés participatiu per decidir actuacions municipals\nL’Ajuntament de la Pobla del Duc enceta la setmana que ve el seu primer procés participatiu amb el qual els veïns de la localitat podran presentar propostes d’actuacions municipals i votar-ne la prioritat d’execució.\nDimecres dia 9 s’obrirà el termini de tres setmanes durant el qual els poblatans de més de 16 de anys podran proposar a l’ajuntament iniciatives que els serveis tècnics municipals estudiaran per a determinar-ne el pressupost, objectiu i beneficiaris. Passades aquestes tres setmanes, els veïns disposaran d’un llistat amb les propostes per a votar-ne la que consideren de més interés.\nLes votacions es podran fer via internet, o de manera presencial a l’ajuntament i a la biblioteca municipal. Les normes de participació en tot el procés es publicaran a la web municipal.


> Recursos > vídeo > com convertir M4V a MKV\nConvertir vídeos a o de vídeos per al gaudi Definitiu no hauria de ser un luxe, sinó una necessitat. En aquest article, anem a cobrir convertir M4V a MKV vídeo ràpida i fàcilment.\nEn general, convertir M4V a MKV, pot adquirir una experiència millor jugar en PC, HDTV, o gaudir de reproducció flexible en dispositius que suporten MKV diferents M4V. Si no entens alguna tècniques de codificació o decodificador, convertir els vídeos poden ser una obra de ciència. Per sort, hi ets molts convertidors de vídeo colpir el mercat per atendre a les seves necessitats. I aquí Wondershare Video Converter (Convertidor de vídeo per a Mac) és molt recomanable per la seva qualitat, eficiència i tret de simplicitat. Amb ell, convertir M4V vídeos a o des de qualsevol format és només un tros de pastís per a vostè. Ara observem el procés històric, a només 3 passos simples.\nLliure descarregar la versió de judici de M4V a Convertidor de vídeo MKV:\n1 càrrega M4V arxius a la M4V per gravar convertidor MKV\nPer importar arxius M4V en el programa, directament podeu arrossegar i deixar anar pel convertidor o aneu a la pestanya de "Convertir" i llavors seleccionar "afegir arxius" per afegir els arxius M4V. Conversió de grup és suport perquè vostè pot importar més d'un arxiu de medis en el programa per a la conversió.\nEstablir el format de sortida com a MKV, aquí pots obrir "Format de sortida" format de llista i llavors triar "MKV" fora "Format" > "Vídeo". Nota: si el teu vídeo original és l'efecte de HD, també podeu "Format" > "HD" > "HD MKV".\n3 iniciar M4V a conversió MKV\nPer donar inici a la conversió, només colpir "Convertir" botó i deixar que aquest convertidor de vídeo que faci la resta. És altament eficient i el bar de progrés li mostrarà el temps restant. Després de la conversió completava, podreu gaudir de la gran pantalla i sostingut imatge de HDTV o jugadors MKV en marxa.\nEls paràmetres per a l'àudio o el vídeo és amb llibertat regulable per a la seva experiència més agradable de play back, només feu clic a "Configuració" opció per accedir a la finestra de configuració, podeu configurar la velocitat de bits, velocitat de quadre, resolució, canal, etc. Mentrestant, aquest convertidor de vídeo també ofereix funcions d'edició comuns, incloent-hi retallar, retallar, efecte, filigrana, etc. Per a més detalls, pleaser de referir-se a la Guia d'usuari a Windows.\nAmb aquest programa, podeu activar els subtítols plug-in dels teus vídeos M4V si és necessari. Per a més informació, adreceu-vos a com afegir subtitula a una pel·lícula.\nMés informació sobre M4V i MKV:\nM4V és un format de fitxer estàndard per als mecanismes d'iPod de Poma populars. Quan comprar o descarregar les pel·lícules, demostracions de TV o vídeos de música d'iTunes, vostè trobarà que sempre porten el. M4V extensió i protegits per FairPlay Pocliy Poma. Actualment, els arxius M4V comprats només suporta reproducció en iTunes i iOS dispositiu com iPod, iPhone, iPad amb l'autorització.\nMKV, un format contenidor multimèdia estàndard obert, pot tenir un nombre il·limitat de pistes d'àudio, vídeo, imatges i subtítols en un arxiu. Està pensada actuar com un format comú per emmagatzemar continguts multimèdia comuns, com pel lícules o programes de televisió. Ara s'utilitza àmpliament en HD grava i alguns poden ser fàcilment transmesos per a internet per la seva mida relativament petit arxiu.\nDescàrrega gratuïta sota M4V a Convertidor de MKV:


LLEVANT ENSEMBLE. Música, llibres, poesia...: Poemes per música, poetes i músics.\nPoemes per música, poetes i músics.\nDes de fa temps al Llevant Ensemble treballem amb un propòsit interdisciplinari. La relació entre música i poesia és un dels temes que més hem tractat i que més ens fascinen. Fem públiques unes reflexions, més relacionades amb la música popular que amb la clàssica.\nUna pregunta que ens plantegem és, per què els músics que practiquen qualsevol de les vessants de la música popular treballen tan poc amb textos aliens? per què no musiquen poemes de qualsevol dels excel·lents poetes actuals que hi ha arreu del País? Els que ens dediquem a la música clàssica veiem com extraordinari el fet contrari: que el compositor siga l'autor dels textos musicats.\nEstà ben clar que qualsevol de les opcions és lícita. És més, trobem cançons amb grans textos fets pel mateix autor. Ací cal citar sempre al gran mestre Raimon, que un no sap si apreciar-lo més com a poeta que com a autor de cançons. De fet, tot ensems. Però junt a exemples excelsos, trobem una gran quantitat de música interessant amb textos realment roïns. També el cas contrari, tot s'ha de dir, textos meravellosos amb músiques realment roïnes. Deixem a un costat el tema de la interpretació, que pot malbaratar o millorar allò que hi ha a la partitura.\nLa pregunta és, tenint uns poetes tan meravellosos, amb uns poemes que només llegint-los un ja escolta la música, per què els músics no tenen una major relació amb la poesia actual?\nDos exemple on la poesia fa brollar la música, amb unes interpretacions realment fantàstiques. El primer vídeo és una cançó de Mirna sobre el poema Divisa de Maria Mercè Marçal.\nI ara el saforenc Carles Dénia, amb un poema del poeta àrab valencià Ibn Sahl, adaptada al valencià per Josep Piera. Per cert, trobem a faltar en youtube vídeos del Carles Dénia guitarrista de jazz.\nUna altra cançó de Mirna amb un poema de Maria Marçal, pasquins per a la revolta vegetal.\nEtiquetes de comentaris: Carles Dénia, Mirna, poesia\nMaestro pay: Less than you’d expect\nPEGO I LA VIOLÈNCIA POLÍTICA\nMartina Arduino answers the Gramilano Questionnaire… Dancers’ Edition\n+10 Tips para presentarse a un casting de canto\nVeronika Paulics: perquè no ens falti l'aire\nTEMPORADA OPERÍSTICA 2019/2020 EN EL PALAU DE LES ARTS\nPerilous orchestra life\nAbschluss der kurzen Tournee in Lugano\nmúsics i olimpiades de Londres\nPodem llegir a blog de Norman Lebrecht que el sindicat (sí sí, el sindicat!! allí tenen un sindicat per defendre els drets dels músics, ...\ncom comportar-se en un concert\nOn estem ara?\nL'any Estellés i un vídeo increïble\nEl darrer dissabte a la Casa Calba\nEl LLevant Ensemble al Festival Lletr3s


SDP critica el Govern pels errors en l’edicte dels mestres - El Periòdic d'Andorra\nSDP critica el Govern pels errors en l’edicte dels mestres\nEl grup es refereix a la decisió del Superior d’anul·lar el concurs\nPublicat el Dimarts, 6 de març de 2018 | 03:30 h\nVíctor Naudi en una anterior roda de premsa. | Maricel Blanch\nEl secretari d’organització d’SDP, Joan Carles Miralles, va qualificar ahir «d’irresponsable» la gestió del Govern en l’elaboració de l’edicte que va consolidar el 2016 una vintena de places eventuals de professors. El progressista va fer referència a la decisió del Superior d’anul·lar el concurs i convocar-ne un altre pel fet que el procés de selecció va anar a càrrec de persones alienes al designat comitè tècnic de selecció.\n«Aquestes situacions obren la porta a una inseguretat total i posen en risc la vida professional i personal de moltes persones», va explicar Miralles. Per la seva banda, el conseller general, Víctor Naudi, va considerar que la resolució del Tribunal hauria de servir al Govern com un «toc d’alerta per fer les coses bé».\nD’altra banda, Naudi va considerar que la sentència de la Batllia que defensa l’interès nacional de la plataforma esquiable de Soldeu i, per tant, desestima el recurs dels germans Viladomat, és un escrit que «bandeja la legislació existent». «S’està fent una interpretació de la llei que no correspon», va afegir Naudi. El conseller va dir que la sentència s’ha d’acatar, però que «obre molts interrogants». «Hi ha un criteri d’interès públic bastant subjectiu per declarar-la d’interès nacional».\nSobre les mesures que va presentar el ministre d’Afers Socials, Xavier Espot, per pal·liar els problemes de l’habitatge, Miralles va titllar-les de «figuratives» perquè «no consten en cap partida pressupostària».


Estructura cristal·lina - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n(S'ha redirigit des de: Propietats cristal·logràfiques)\nUna estructura cristal·lina és una forma sòlida, en la que els constituents, àtoms o ions estan empaquetats de manera ordenada i amb patrons de repetició (cel·les unitàries) que s'estenen en les tres dimensions espacials. La cristal·lografia és l'estudi científic dels cristalls i de la seva formació.\nL'estat cristal·lí de la matèria és el de major ordre, és a dir, on les correlacions internes són majors i a major rang de distàncies. I això es reflecteix a les seves propietats antròpiques i discontinues. Solen aparèixer com endidats pures, homogènies i amb formes geomètriques definides (hàbits) quan estan ben formats. No obstant això, la seva morfologia externa no és suficient per avaluar la denominada cristal·linitat d'un material.\n2 Diferència entre vidres i cristalls\n3 L'estructura cristal·lina ordenada\nEstructura del Diamant\nEn una estructura cristal·lina sempre hi ha una fracció constituent que es repeteix. Els àtoms s'organitzen i s'empaqueten donant lloc a patrons repetitius de l'ordre d'1 àngstrom (1 àngstrom = 10-8 cm). Aquesta repetitivitat, en tres dimensions, s'anomena xarxa cristal·lina. El conjunt que es repeteix, per translació ordenada, generera tota la xarxa. El global de la xarxa s'anomena xarxa elemenal o unitat. Per generalitzar, el seu contingut (àtoms, molècules i/o ions), és a dir el motiu que es repeteix, pot descriure's per un punt (el punt reticular) que representa tots i cada un dels constituents del motiu. Per exemple, cada soldat seria un punt reticular. En la matèria condensada, un monocristall és un domini, generalment polièdric, d'un medi cristal·lí.\nDiferència entre vidres i cristallsModifica\nHi ha ocasions on la repetitivitat es trenca, o no és exacta, això precisament és el que caracteritza la diferència entre els vidres i/o cristalls, de manera científica els vidres generalment s'anomenen materials amorfs (desordenats o poc ordenats).\nNo obstant això la matèria no és totalment ordenada o desordenada (cristal·lina o no cristal·lina) i pot produir-se amb una degradació continua de l'ordre (graus de cristinal·litat) en els materials, que ens du des dels perfectament ordenats (cristal·lins) fins als completament desordenats (amorfs)\nL'estructura cristal·lina ordenadaModifica\nEn l'estructura cristal·lina (ordenada) dels materials inorgànics, els motius repetitius són àtoms o ions enllaçats entre si, de manera que generalment no es distingeixen unitats aïllades i d'aquests enllaços en prové l'estabilitat i la duresa (cristalls iònics, fonamentalment). On si que es distingeixen clarament unitats aïllades, és en els anomenats materials orgànics, on apareix el concepte d'entitat molecular (molècula), formada per àtoms enllaçats entre si, però on la unió entre les molècules, dins el cristall, és molt més dèbil (cristalls moleculars). Són generalment materials més blans i inestables que els inorgànics.\nEls cristalls es poden classificar en sis o set sistemes cristal·lins diferents segons la simetria màxima de les seves cares:\nCúbic o isomètric: Els cristalls cúbics presenten tres eixos cristal·logràfics en angles rectes i d'igual longitud i quatre eixos de simetria triples. Les principals formes d'aquest sistema son, el cub, l'octaedre i el dodecaedre ròmbic que es donen. per exemple, en la halita, el coure, l'or, la plata, el platí, el ferro, la fluorita o la magnetita, entre d'altres.\nTetragonal: Aquest tipus de cristall presenta tres eixos cristal·logràfics en angles rectes, dos d'igual longitud i el tercer més llarg o més curt. Tenen un sol eix de simetria principal i quàdruple. Exemples d'aquest sistema cristal·lí son el rútil, el zircó, la cassiterita i els calomelans.\nHexagonal i trigonal: Hi ha cristal·lògrafs que consideren aquests dos tipus de cristalls com a pertanyents a un únic sistema mentre que, d'altres, els consideren dos sistemes separats. Ambdós cristalls tenen tres eixos cristal·logràfics d'igual longitud i un quart eix perpendicular al pla dels altres tres eixos, inclinats tots ells en angles de 120º. La diferència és a la simetria, triple als trigonals i sèxtuple als hexagonals. Exemples de minerals que cristal·litzen en el sistema hexagonal es troben el beril·li (maragda i aiguamarina) i l'apatita. En el sistemes trigonals trobaríem la calcita, el quars o la turmalina, entre d'altres.\nMonoclínic: Els cristalls monoclínics (amb una sola inclinació) tenen tres eixos cristal·logràfics de diferent longitud. Un d'ells presenta angles rectes respecte als altres dos, que no son perpendiculars entre ells, encara que es trobin al mateix pla. Tenen un eix de simetria doble. Aquest és el sistema en que cristal·litzen la majoria dels minerals com el guix, la ortosa, la malaquita o la jadeïta.\nOrtoròmbic: Els cristalls en aquest sistema presenten tres eixos cristal·logràfics en angles rectes i tots de diferent longitud. Tenen tres eixos de simetria dobles. Exemples de minerals que cristal·litzen en aquest sistema son l'oliví, l'aragonita, el topazi, la marcassita o la baritina.\nTriclínic: Són els que presenten una forma menys simètrica de tots amb tres eixos de diferents longituds i angles d'inclinació. Exemples d'aquest sistema son, l'albita, l'anortita, el caolí i la cianita.\n↑ 1,0 1,1 1,2 1,3 1,4 1,5 1,6 Bonewitz, Ronald Louis. Rocas y minerales (en castellà). Barcelona: Ediciones Omega, S.A., 2013, p. 18. ISBN 9788428215961.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Estructura cristal·lina\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Estructura_cristal·lina&oldid=29149009»\nDarrera modificació: 7 gen 2022 a les 11:29\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 7 gen 2022 a les 11:29.


Els periodistes freelance saben molt de llur activitat professional: són excel·lents redactors, comunicadors, traductors, boníssims correctors, excel·lents fotògrafs... Però, normalment, no saben quins són els tràmits legals per a poder treballar, com preparar una factura de forma correcta, com fer un pressupost, la necessitat de reservar diners per a pagar els impostos, desconeixen la diferència entre una despesa i una inversió...\nLa part legal i administrativa sol ser el més tediós per al freelance i, no obstant això, d'allò més important perquè la seva activitat tiri endavant. Guardar rebuts, tenir els documents en ordre, presentar les declaracions d'impostos, etc, són tasques essencials. Hi ha molt per aprendre i no s'ha de subestimar la seva importància.\nIntroducció a l'activitat del periodista freelance\nObligacions d'inici d'activitat d'un periodista freelance. Com donar-se d'alta i fer la primera factura\nFiscalitat del rendiment obtingut per un periodista freelance. Ingressos i despeses deduïbles\nTributació en l'Impost sobre Valor Afegit (IVA) del periodista freelance. Quines activitats estan exemptes i quines subjectes\nLa comptabilitat i el pressupost d'un periodista freelance\nEl curs té una orientació bàsicament pràctica, basat en l'anàlisi de situacions reals. És important l'aportació personal dels assistents per tractar els seus casos reals.


Vi ecològic Priorat. El·laboració de vins 100% ecològics. Mas Igneus\nEl vi ecològic de la Denominació d’Origen del Priorat\nVi ecológic Mas Igneus Priorat\nMas Igneus es troba al cor de les terres del Priorat.\nTota la vinya està certificada com a ecològica pel CCPAE. Les varietats amb les que treballem, principalment són: la Garnatxa negra i la Carinyena, però també comptem amb altres plantacions de Syrah, Cabernet Sauvignon i Merlot. Per als vins blancs, Garnatxa blanca.\nActualment les nostres finques són Costers de l’Ermita a Gratallops, on hi ha el celler, Finca Comellars a Poboleda, El Maset del Boixó, on es troben un dels nostres tresors més preuats, amb uns ceps de més de 100 anys d’antiguitat i la Finca la Salanca a Torroja de Priorat.\nUn total d’unes 25 hectàrees de vinyes que donen vida a Mas Igneus i als seus vins.\nCONEIX LES NOSTRES VINYES\nEl paisatge que envolta el nostre celler és un quadre que canvia a cada estació, fent d’ell, una meravellosa paleta de colors, aromes i textures.\nPassejant entre les vinyes, aprendrem què significa el cultiu del raïm ecològic, quines són les varietats de raïm que vam plantar, el tipus de sòl, la climatologia de la zona i perquè els nostres vins són tan especials.\nValors com l’amor per la tradició, per la terra, per l’art de la creació i un estil de vida que s’allunya de l’enrenou de les ciutats. ens identifiquen i donen sentit a la nostra feina.\nAsseguts a taula, contemplant les meravelloses vistes del celler, tastarem els nostres vins, juntament amb gastronomia autòctona de la zona, per completar un matí, un migdia o un capvespre espectacular.\nA Mas Igneus Priorat experimentem i investiguem sobre noves possibilitats que ens porten a elaborar un producte totalment nou, fent del nostre treball i amb el pas de les diferents veremes, petites obres d’art, úniques i al seu torn universals.


General Archives - Tecnocentres\nTecnologia per a centres educatius\tGeneral\nEines 2.0 (23)General (37)Google apps script (9)Professors (44)TIC (35)\nGeneral (37)GSuite (47)Professors (44)TIC (35)\nChromebooks (4)Eines 2.0 (23)General (37)\nComentant documents fets per un grup d’alumnes\nCada cop tinc més clar que molt més important que les notes és fer comentaris als alumnes. Quines coses han fet bé i quines poden millorar. No és el primer cop que explico que no s’hi val a posar una tasca als alumnes i un cop l’han lliurat puntuar-la. És molt més efectiu per a l’aprenentatge que, un cop han lliurat la tasca, els fem comentaris per tal que la millorin. Així anirem veient com entenen els seus errors i van millorant les tasques. Per tant, aprenen.\nEn una entrada anterior ja insistia en aquesta idea, tot aprofitant els comentaris que es poden fer en els documents de Google. En aquesta entrada veurem la limitació que té això quan el document és d’un grup (i no d’un sol alumne) i com podem solucionar-ho.\nGeneral (37)GSuite (47)Professors (44)


A PEU » 2011 » novembre » 18\nArxivar per 18, novembre de 2011\nReflexions pel dia de reflexió\nDia de reflexió abans de votar. Dia de reflexió per uns i altres. Vull dir que és dia de reflexió pels que han de votar, però també dia de reflexió pels que han de ser votats. De fet, els que hem d’anar a votar ja ho tenim tot força reflexionat, força decidit i no crec que aquests dies de campanya hagin servit per gran cosa. Potser ara és el moment adequat perquè reflexionin els polítics. Que reflexionin què han fet malament, què podien haver fet millor i què pensen fer per treure del pou el ruc que s’està ofegant.\nNosaltres ja fa temps que ho tenim tot força reflexionat. Nosaltres ja sabem què han fet malament, que podien haver fet millor i el què no han sabut o volgut fer. Sobretot ho saben aquells que s’han quedat sense feina, que ho estan passat més malament que mai i que potser han estat estafats pels bancs. Tots veníem venir aquest situació tan catastròfica menys ells. Sembla mentida que els polítics tinguin tants assessors i cap d’ells hagi estat capaç d’avisar que venia un tsunami i que tot se n’anava a fe punyetes!\nAlgú se n’anirà caminant -capcot i poc a poc- cap a l’oblit i cap al menyspreu de milers de ciutadans, tot pensat el malament que ho ha fet i potser en un moment de lucidesa adonant-se dels sofriments que hauria pogut evitar. Potser, com a molt, el recordaran com un dels pitjors presidents.\nAlgú altre arribarà delitós de poder i no sé si tan delitós de fer les coses ben fetes. Em temo que aquest dia de reflexió deu ser un dia força amarg pels polítics perquè, amb el silenci, s’han d’adonar per força de totes les seves limitacions, que cada dia són més. Els seus assessors, els seus familiars, la cort que els envolta constantment continuarà mentint-los i dient-los que són els millors i que ho han fet molt bé. Però ells es miraran per dins i sabran que no, que no ho han fet prou bé. Però continuaran somrient per fora i plorant per dins. Els uns pel que han fet i els altres per l’infern que els espera.\nDia de reflexió? Sí. Per a tots. Però potser més per a ells que per a nosaltres…


Grand-Tourist Old Town Center Apartments Gdańsk Polònia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nPodwale Grodzkie 8 (Reception), Ciutat Principal, Gdańsk, Polònia - Veure al mapa\nBarri Ciutat Principal Jardins Long\nMés informació sobre Grand-Tourist Old Town Center Apartments\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Gdańsk, Grand-Tourist Old Town Center Apartments és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Un ambient ben cuidat i la seva proximitat a Església de Santa Maria, Capella Reial, El Gran Arsenal donen a aquest hotel un encant especial.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Gdańsk. L'hotel ofereix habitació familiar, ascensor per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nL'ambient de Grand-Tourist Old Town Center Apartments es reflexa en cada habitació. calefacció, aparell de televisió, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, TV satèl•lit/cable, cuina americana són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Grand-Tourist Old Town Center Apartments és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Gdańsk.\nL’allotjament no disposa de recepció. Podeu recollir les claus a: Garncarska 29, 80-894 Gdańsk. Els clients han de presentar un document d’identitat amb fotografia i una targeta de crèdit durant el registre d’entrada. Les peticions especials són segons disponibilitat i poden comportar suplements. Cal que informeu el Grand-Tourist Old Town Center Apartments de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.\nComentaris de Booking.com (291)Comentaris d'Agoda (13)\nTots els tipus de viatgers (13)Parelles (8)Viatgers en solitari (3)Famílies amb infants grans (2)


Els metges de Saragossa també tindran una assegurança per incapacitat després d'una agressió - Els metges de Saragossa també tindran una assegurança per incapacitat després d'una agressió - Mutual Médica\nAssegurança d’Incapacitat Laboral\nAssegurança d’Incapacitat Professional Permanent\nEls metges de Saragossa també tindran una assegurança per incapacitat després d'una agressió - Els metges de Saragossa també tindran una assegurança per incapacitat després d'una agressió\nangle-left null Els metges de Saragossa també tindran una assegurança per incapacitat després d'una agressió\nEls metges de Saragossa també tindran una assegurança per incapacitat després d'una agressió\nLa Fundació Mutual Mèdica i el Col·legi de Metges de Saragossa signen un acord per donar suport als metges que pateixin una agressió en el treball.\nLa Fundació Mutual Mèdica i el Col·legi de Metges de Saragossa signen un acord de col·laboració per donar suport als metges que pateixin una agressió en el transcurs de la seva activitat professional. Aquesta col·laboració té dues línies fonamentals, la prevenció i la cobertura de les agressions.\nD'aquesta manera, Mutual Mèdica posa a disposició de la col·legiació una Assegurança gratuïta d'Incapacitat Laboral per Agressió, que cobreix fins a 15 dies de baixa laboral per agressió, física o psíquica, en l'exercici de la seva professió i amb una renda de 50 euros diaris.\nPer a la presidenta del Col·legi de Metges de Saragossa (COMZ), la Dra. Concha Ferrer, aquest acord és una prestació més que ofereix el COMZ a la col·legiació per ajudar en matèria d'agressions. “La millor de les notícies seria que no hi hagués agressions a les consultes o als hospitals, però mentre aquesta problemàtica segueixi present en el dia a dia dels nostres sanitaris i condicioni la qualitat dels serveis, seguirem lluitant i posarem a disposició dels nostres col·legiats tots aquells mitjans que estiguin al nostre abast”, ha explicat la Dra. Ferrer.\nUn telèfon d'atenció 24 hores\nEl Col·legi de Metges de Saragossa té a disposició de la col·legiació un telèfon d'atenció 24 hores de dilluns a diumenge per a casos d'agressions. Aquest servei, que es va posar en marxa al març, ja ha atès cinc casos d'agressions.\nEl col·legiat/da que truqui a aquest mòbil serà atès per un professional del Col·legi de Metges que l'ajudarà en tot el procés d'acompanyament i assessoria.\nConcretament, aquest l'informarà sobre com i on denunciar el fet davant de les autoritats policials i el guiarà sobre el servei gratuït d'assessoria jurídica que cobreix tot el procés i al qual tots els col·legiats poden accedir-hi. I en cas de baixa laboral, es detallarà com tramitar la prestació gratuïta amb la mutualitat dels metges.\nTwitter Mutual - Last Tweet\nVeure en Twitter\nTambé et pots subscriure i rebre al teu email tota l'actualitat.\nSoc metge Soc un professional sanitari Soc periodista Soc un Col·legi de Metges Soc un Hospital Soc una societat científica Altres


Ajuntament d'Argentona / Ajuntament / Montserrat Matas Oliveras\nMontserrat Matas Oliveras\nData de naixement: 15-05-1973\nCàrrec: Regidora de l'oposició\nPartit polític: Tots per Argentona\nMembre de Comissions Informatives: Suplent de la Comissió informativa de serveis econòmics i territorials.\nCorreu electrònic: matasom@argentona.cat\nTreballa com a tècnica de l'Associació en Defensa dels Vegetals a la zona del baix Maresme assessorant pagesos en control biològic de plagues. La seva experiència l'ha portat a participar en un parell de congressos i en diverses publicacions científiques. Ha tutoritzat el curs d'emprenedoria en hortícoles que ha organitzat el Departament d'Agricultura de la Generalitat de Catalunya durant els anys 2013 i 2015 i des del 2002 imparteix esporàdicament formació sobre sanitat vegetal al CIFO Santa Coloma de Gramenet, dins els cursos ocupacionals de jardineria i arboricultura. També participa activament en el programa Acredita't en biocides de la Generalitat de Catalunya. Membre de l'agrupació d'electors Tots per Argentona des del 2010, ha participat activament amb el grup en les dues darreres legislatures. Des del 2011 és voluntària de la Fundació Lotus Blau donant suport a nens amb risc d'exclusió social. Activista esporàdica de diversos grups locals, intenta aconseguir un sistema socialment més just i equitatiu.


Barcelona confia en Nàpols i Amman per al futur del Fòrum\nLA CINQUENA EDICIÓ DEL CONCLAVE, QÜESTIONADA\nLa renúncia del Quebec, que compartia seu el 2016 amb la ciutat jordana, ni es va comunicar\nFalten molts anys per a la cinquena edició del Fòrum de les Cultures, un invent que Barcelona ha aconseguit exportar fins ara a quatre ciutats. El Quebec, una de les seus del 2016, ha baixat del tren en marxa.\n6 min. Barcelona. 09/01/2011 02:11\n260x366 Valparaiso, LAjuntament / XAVIER BERTRAL Valparaiso, LAjuntament / XAVIER BERTRAL\nA la seu de la Fundació Fòrum a Barcelona no s'expliquen la plantada del Quebec, tan referent per als catalans en altres qüestions com la política lingüística o els referèndums sobiranistes, i que ara ha llançat una galleda d'aigua freda a una de les apostes més mimades des de la capital catalana: el Fòrum de les Cultures, que per als entusiastes va permetre transformar la zona del Besòs i per als crítics no va ser res més que una despesa innecessària.\nLa cronologia de la qüestió quebequesa és extremadament ràpida: el 14 i 15 de setembre una delegació quebequesa d'alt rang presentava a Jordi Hereu la candidatura i ho aprofitava per visitar el 22@, el 20 de setembre per carta el Quebec llançava la proposta de candidatura conjunta amb la ciutat jordana d'Amman -també aspirant-, el 29 li era acceptada i el 4 d'octubre ja era proclamada pel Patronat de la Fundació Fòrum. Era la primera vegada des del 2004 que el Fòrum, després de celebrar-se a Monterrey el 2007 i a Valparaíso el 2010 i prevista el 2013 a Nàpols, havia de tenir una cocapitalitat innovadora: de punta a punta del globus, el Quebec i Amman compartirien esdeveniment.\nEl 22 de desembre, quan tot Catalunya estava pendent de la grossa de Nadal, una periodista quebequesa trucava a l'Ajuntament de Barcelona per confirmar que l'alcalde del Quebec capital, el liberal Régis Labeaume, havia anunciat la renúncia a l'organització del Fòrum. No hi va haver cap comunicació oficial, segons ha assegurat a l'ARA la directora general de la Fundació Fòrum, Mireia Belil. L'Ajuntament va evitar esbombar la mala notícia... però el cap de setmana CiU, a través dels seus contactes polítics al país francòfon, ho va saber i ho va filtrar.\nEl divan de Labeaume\nNingú a l'Ajuntament de Barcelona sap interpretar la plantada de Labeaume, que fins al 4 de desembre va estar treballant de manera més o menys positiva en el projecte. Les dues parts s'havien trobat per última vegada a Valparaíso, en la clausura d'una accidentada tercera edició del Fòrum a Xile, que s'havia reduït de 78 a 45 dies per la retallada econòmica causada pel terratrèmol i que no va comptar en la clausura amb l'alcalde Hereu. Labeaume havia sortit, de fet, amb algun estirabot ja al novembre, quan va avisar que es podria retirar de l'organització perquè Jordània no respectava els drets humans; pocs dies després també va indicar que se centraria en els Jocs d'Hivern del 2022 i abandonaria el Fòrum 2016 i just abans de la renúncia final va adjudicar els diners de l'esdeveniment a fer un amfiteatre per a la ciutat.\nEl resultat és que Amman s'ha quedat sola per organitzar el Fòrum de les Cultures del 2016. L'editor de la secció de local del diari The Jordan Times ha manifestat a l'ARA que "el municipi d'Amman diu que ho farà quan toqui, que està orgullós de tirar-ho endavant, i que no entra en discussions sobre les raons que han portat la ciutat canadenca a desdir-se'n", informa Anna Garcia.\nEl cert és que els mitjans de comunicació del regne haiximita no s'han fet gaire ressò del que envolta el Fòrum, els queda lluny, i tampoc ho han fet després de la deserció del Quebec. Fa unes setmanes l'alcalde d'Amman, Omar Maani, es mostrava eufòric per acollir "aquest fet cultural d'alt nivell que posarà la humanitat al davant alhora que obrirà vies per aprendre nous camins per pensar i conduir futures accions amb objectius, responsabilitat, passió i compromís sostenible". Jordània espera situar-se en el mapa internacional de la cultura i el turisme i espera que la celebració del Fòrum els ajudi a mostrar una altra cara del país, desvinculada de les notícies de la premsa del cor referides als seus reis, i molt especialment a la reina Rània, i que el món turístic els conegui més enllà de Petra.\nToca espavilar-se a Nàpols\nNàpols serà a partir del 10 d'abril del 2013 i fins al 21 de juliol, en qualsevol cas, la primera ciutat que recollirà l'estat de la qüestió del Fòrum i no ho farà sense patir els efectes de la crisi. La bandera de l'austeritat és el lema més utilitzat aquests dies pel centredreta i pel centreesquerra, que el 13 de desembre passat van pactar la pau del Fòrum a canvi d'una gestió acurada. La ciutat meridional italiana, que s'ha beneficiat de 220 milions d'euros provinents de la Unesco i de la Unió Europea, ja té una part de l'espai dedicat al Fòrum en funcionament i ha agafat exemples de reconversió de Monterrey, que el 2007 va transformar una zona industrial, i de Barcelona, perquè preveu descontaminar una zona marítima i allargar les línies de metro. Com a Barcelona, les veus crítiques també estan agafant força i les entitats agrupades al voltant de Napoliforum2013.net opinen que el Fòrum és "el cavall de Troia que permetrà una ferotge valorització turístico-inmobiliària del centre històric i de l'àrea de Bagnoli, i afavoriria l'expulsió de classes populars cap a la perifèria i la cimentificació del litoral de Coroglio".\nLa decepció de Valpo\nMolt s'haurà d'esforçar Nàpols per aixecar el baix llistó de Valparaíso, que va tancar el 5 de desembre una celebració que ha tingut un impacte menor i només ha generat debat en clau local, informa Santi Mayor.\nValparaíso està considerada la capital cultural de Xile, però el suport al Fòrum va arribar només de l'Ajuntament, del govern regional i del programa de recuperació i desenvolupament urbà. Des de Valpo, com és coneguda la ciutat, algunes veus van criticar el centralisme de l'Estat per la manca d'interès però d'altres van lamentar que el seu consistori destinés 3 milions d'euros a un esdeveniment que consideren que alimenta la cultura del que és efímer i que va haver de reduir les pretensions inicials. El balanç oficial oscil·la entre la "molta satisfacció i alegria" de l'alcalde de Valparaíso, Jorge Castro, i la "perplexitat" de les organitzacions veïnals, que lamenten que la ciutat té pendent d'arreglar els vells ascensors que pugen cap als històrics turons que el 2003 van convertir Valpo en Patrimoni de la Humanitat de la Unesco.


LES CONSTRUCCIONS DEL PUIG DE LIÓ. Articulos, publicaciones y proyectos en curso de Joan Anton Abellan\nLES CONSTRUCCIONS DEL PUIG DE LIÓ\nnúm.946, agost 2012, pp.20-21\nTot i que no se sap amb certesa la data exacta de l'arribada de les relíquies de Sant Martirià a Banyoles, el que si que sabem - gràcies a un manuscrit del segle XV, trobat per Mn.Constans - es que durant la consagració de la tercera església del Monestir, duta a terme l'any 1086, ja s'hi varen dur les relíquies del sant, des de l'anomenat Puig de Lió.\nEn conseqüència, crec que podem afirmar que la primera capella o ermita que es bastí al cim d'aquest puig es deuria dur a terme entre finals del segle X o començaments del següent, per tal de poder-hi aixoplugar les esmentades relíquies. Tot i que, no serà fins 1'1 de febrer del 1280 quan sortirà referenciada per primer cop, en un document on es parla d'unes terres situades a tocar de Sancti Martiriani de Leo. Precisament uns anys abans de que es fessin noves caixes per tal de preservar aquestes relíquies que segons un document datat el 17 de juliol de 1290, dia del trasllat de les mateixes al monestir de Sant Esteve, "yacian desconocidas, indecorosamente y descuidadas". A partir d'aquella data, cada any, la vigília del 24 de Novembre les relíquies eren portades al seu primitiu emplaçament, on s'hi quedaven fins el matí següent en que s'hi celebrava la missa, per en acabat baixar-les en processo primerament a l'església de Santa Maria dels Turers, on es celebrava una missa cantada i finalment tornaven al Monestir on es feia l'ofici major.\nDurant gairebé 300 anys no es cap altre tipus de notícies sobre el que succeí en aquest indret isolat fins que l'any 1583, l'Ajuntament de la Vila i el monestir, com a encarregats de la capella del Puig de Sant Martirià, i a petició de l'abat Antic de Villalba, varen convidar els frares Caputxins de Sant Francesc que vinguessin a la ciutat, i es fessin carrec d'aquella capella, cosa que varen fer el 23 de desembre d'aquell mateix any. I aquí es quan ens cal preguntar-nos que era aquesta capella i qui en tenia cura. El poc que sabem es que l'arribada del caputxins, "fou un benefici molt gran per aquesta per ço que se feien grans pecats en temps que l'ermità hi estava, per anar-hi molts homes fadrins i dones..." o sigui que, si més no, sembla que hi havia un ermità, en un edifici que en paraules d'un dels frares de la nova comunitat"... mes que un convent semblava una barraca de camperols, tenia un petit hort sense tanca i sense altra aigua per a regarla que la que proporcionava una cisterna...".\nAquesta primera comunitat segons esmenta en Jordi Galofré en el seu article "La presència dels ordes religiosos a Banyoles" (dins Miscel·lània en Honor de Josep M.Marquès. Girona 2010), estava formada per cinc monjos: Llorenç d'Osca, Salvi Forest d'Hostalric, Bonaventura de València, Domènec de La Guàrdia i el germà llec Antoni de Baeza, que a banda de ser-ne l'encarregat de l'adequació de l'ermita i els entorns, fou qui ens deixà la descripció del que hi havia quan varen arribar. Foren ells els que un cop establerts, varen decidir de bastir-hi el primer convent, com a tal, que hi hagué en aquest indret.\nLes obres del que deuria ser un petit convent amb una església, varen començar el dilluns de carnestoltes del 1584, i el dia de Sant Pere varen pujar des de Banyoles, en processó, el Santíssim Sagrament. Les dimensions d'aquest edifici no havien de ser molt grans, doncs anys més tard, quan els servites varen construir el nou convent, aquesta església passà a ser la porteria del nou edifici i una capella que hi havia en la mateixa a celler: "...lo que es ara Porteria del Convent servia de Iglesia y la pessa del Deprofundis, de Cor y de Sacristia ... lo que és ara Bodega, era Capella dels Dolors, la qual estava tal que solament per necessitat se podia celebrar en ella la Santa Missa".\nPerò poc temps varen poder gaudir-ne d'aquesta nova construcció, doncs cansats de les incomoditats del lloc, el 1614 varen plantejar l'abandó d'aquell establiment, però l'oposició que va fer l'abat del Monestir, Bartomeu de Montagut, qui va intentar involucrar al consistori, que va prometre una ajuda - que desprès no es va materialitzar - va paralitzat la decisió durant un temps. Les converses varen seguir i en el Capítol Provincial de 1625 es va determinar un canvi d’ubicació del convent - per la qual cosa el 9 de febrer es va demanar el preceptiu permís al general dels caputxins a Roma - més aprop de la població. Per aquest motiu, es va acceptar un llegat que hauria d’ajudar a fer-ho realitat, però en no arribar a bon port cap de les solucions, finalment l'any 1637, es va acordar demanar a Roma la supressió del convent, cosa que es va fer efectiva el 22 d'abril de 1638, dia en que els caputxins van retornar la casa als benedictins de Sant Esteve, una cinquantena d'anys desprès d'haver-s'hi instal·lat (tot i que l’any 1683 i encara el 1734 novament es van fer passos pel retorn dels caputxins). Cal a dir, com a nota negre, que a l'abandó del convent, el poble l'assaltà i s'emportà tot el que varen trobar, fins que va arribar l'abat i els jurats de la vila.\nNo havien passat ni quatre mesos, quan el 6 d'agost el bisbe de Girona, Gregorio Parcero, donà llicencia als servites per ocupar el convent situat al puig de Lió, per petició de l'Abat Mantilla, els Curats i els preveres de les esglésies banyolines. L'autorització es referia a l'ocupació "...del Monestir de Sant Martirià, construit i edificat en lo Terme de dita Vila, en lo qual han residit molts anys los Pares Caputxins y per que dit monastir, restant sense residencia, se aniria del tot deruint, lo que seria en gran deservey de Deu Nostre Senyor..." especificant que els receptors reben "...la Iglésia, cases y monestir de la manera que las tenian y residian dits pares Caputxins...".\nTot i amb això la relació d'aquest nou ordre religiós amb els frares del monestir no fou gens bona, i poc temps desprès, el 7 de febrer de 1674 eren expulsats del convent de Sant Martirià per l'abat i els monjos del monestir de Sant Esteve, cosa que va obligar a la intervenció de diferents personalitats de l'època, fins que el 12 d'agost, el Vicari General del Monestir de Banyoles, fra Pere Benet Bassedes, fa entrega del certificat de possessió del convent de Sant Martirià al prior dels pares Servites.\nEstablerts de nou, l'any 1723, el pare Martirià Pons, prior del convent, porta a terme l'acte de posar la primera pedra del nou convent, però com podem llegir en un document trobat per Mn.Jaume Angelats: " ...desde dit any al 1780 se adelantà molt poch la fàbrica y en abril de 1781 lo Prior fr.Felip Fargas emprenguè de nou fer treballar en dita Iglesia ... proporcionant Deu los medis, se logrà acabar-la enterament en lo espay de tres anys...". Fou així com el 24 de gener del 1784, "se colocà Ntra. Mare en lo altar major", dedicant l'edifici a Deu Nostre Senyor i a honor de Maria S.S. dels Dolors i de Sant Martirià. L'endemà, tot i que no s'hi havia traslladat el Santíssim "por no estar lo cor ab vidriera" es va dur a terme la primera missa. I el diumenge següent, darrera una gran processó, arriba el santíssim al nou edifici, com ja hem vist s'havia bastit al cim de les velles construccions, de les que n'havien aprofitat algunes. D'aquesta manera sabem que abans d'inaugurar-se l'església nova, la imatge de "Ntra.Mare Maria Dolorida" es venerava en una capelleta de "l'església vella", que un cop fou desafectada - "cessà de servir per les funcions de la Congregació la sobredita Capella" - s'utilitzà, com hem vist més amunt, com a celler del convent.\nPerò malauradament la vida d'aquest nou edifici fou força curta ja que en el decurs de la Guerra del Francès, fou ocupat pel les tropes napoleòniques, els quals tampoc varen romandre-hi massa, ja que el dia 7 d’abril de 1810 uns dos-cents Miquelets, ajudats en bona part pels ciutadans banyolins, ocuparen la fortalesa i capturaren la petita guarnició francesa que la defensava. L'agost d’aquell mateix any, el coronel Luís de Greff, decidí ordenar l’enderrocament dels edificis per evitar-ne un nou atrinxerament per part de les tropes enemigues.\nActualment encara es pot resseguir la planta d'alguna de les construccions. La base de l'església, en la que encara s’observen parts del paviment originari fet de rajoles, és l'element més ben conservat del convent, que té planta rectangular i amb uns murs laterals amb potents contraforts interiors, que conformen un seguit de petites capelles laterals, en número de quatre per banda, i que està coronada per un absis pentagonal. També queda l'arrancada d'una volta, en les restes d'una construcció de planta quadrada que hi ha als peus de l'església, per sota el nivell de la mateixa. Però, per fer-nos una idea general del que podia haver estat aquest convent res millor que fer-ho amb una fotografia aèria, on podrem fins i tot resseguir el mur que l'encerclava per la banda de migdia.


D'aquesta subvenció es beneficiarà, com a mínim, un dels 101 col·legis en els que està present la UNRWA en Síria. Concretament, s'ajudarà a l'educació d'aproximadament 123 xiquets i 117 xiquetes d'entre 6 i 14 anys. A més, a causa del gran interès i preocupació de l'Ajuntament en matèria d'igualtat, l'organització assegurarà la formació en igualtat d'oportunitats de dones i homes i violència de gènere. El projecte tindrà una durada d'un any i s'iniciarà un mes després de rebre els fons, provinents del pressupost de 2017.\nLa UNRWA té com a objectiu fomentar la protecció de la població palestina refugiada, entre altres defenses dels drets internacionals humanitaris. L'Ajuntament de Castelló porta col·laborant amb el comitè espanyol des de l'any 2009, mitjançant projectes de cooperació i educació per al desenvolupament i sensibilització i projectes d'ajuda humanitària i d'emergència.\nMarco sempre ha expressat la seua intenció de que la ciutat col·labore amb aquest tipus d'iniciatives solidàries, de gran importància, com ha recordat en diverses ocasions. En 2015, l'Ajuntament va posar en marxa el pla municipal d'acolliment "Castelló ciutat refugi" i es va adherir a la xarxa "Pobles i ciutats acollidores", coordinada per la Conselleria d'Igualtat i Polítiques Inclusives, demostrant la seua labor i compromís amb aquells que més ho necessiten.\nEl regidor José Luis López ha recordat que aquest és el segon any consecutiu en el qual l'Ajuntament de Castelló col·labora amb la UNRWA per a atendre a la població palestina i siriana desplaçada pel conflicte bèl·lic que estan patint.


La Marxa a Europa arriba a Estrasburg\nEls caminants van ser rebuts aquest dimarts per diversos eurodiputats\nLa Marxa a Europa, una caminada per va partir el passat 6 d'agost per demanar la independència al cor del continent, va arribar aquest dimarts a Estrasburg coincidint amb la Diada de l'Onze de Setembre.\nEls participants van ser rebuts a les onze del matí per diversos eurodiputats que van recollir el testimoni dels manifestos de diverses entitats i una pregunta al Parlament Europeu de la Plataforma Novullpagar.\nLa marxa a peu, durant la qual s'han recorregut un total de 1.100 quilòmetres, va assistir a la sessió plenària del Parlament Europeu per reclamar la independència. Aquí hi va lliurar un manifest que demana al Parlament Europeu que "doni suport de manera ferma i sense condicions a la voluntat del poble català quan aquest es proclami unilateralment un país lliure i independent".\nTambé es va fer lliurament dels manifestos d'entitats o col·lectius que han mostrat el seu suport i s'han adherit a la Marxa, com són l'Associació de Municipis per la Independència (AMI), l'Aliança Europea per la Independència (EPI), l'Assemblea Nacional Catalana (ANC), la Plataforma pel dret a Decidir (PDD), la Plataforma Cívica Novullpagar, la Plataforma Pro Seleccions Esportives Catalanesi Cataluny Diu Prou.\nLa Marxa a Europa ha fet arribar al sistema judicial europeu tota la documentació sobre les irregularitats comeses per Abertis a l'hora d'allargar les concessions de les autopistes catalanes. "Creiem que tenim l'obligació de netejar el nostre sistema democràtic corrupte, simbolitzat pel control que exerceixen empreses com Abertis i La Caixa sobre els nostres polítics i els nostres mitjans de comunicació", manifesta.


Comprar Hennessy V.S. 1L | Preu i opinions a Uvinum\nMaison Hennessy ha creat cognacs extraordinaris des de 1765 i Hennessy Very Special representa l'experiència única del Comitè de Degustació. Només es seleccionen els aiguardents més distintius que després es maduren acuradament durant diversos anys en bótes de roure i es barregen hàbilment per revelar el seu sabor càlid i de gran cos. Creant així el caràcter viu i afruitat d'aquest.\nIdeal per assaborir sol, en gel o mixeado, aquest cognac francès és el resultat d'una acurada selecció dels aiguardents més expressius i distintius, 40 aiguardents seleccionats entre les principals i més qualitatives ceps de la regió de Cognac i associats al savoir-faire de Hennessy.\n70cl,\t350ml,\tMagnum,\t200ml,\t50ml i\t100ml\nDescripció sobre Hennessy V.S. 1L\nColor: Hennessy V.S. 1L mostra un atractiu color daurat\nOlor: En nas, reuneix un caràcter intens i afruitat amb notes a roure.\nSabor: Al paladar, sabors poderosos suggereixen ametlles torrades, recolzats per notes que recorden al raïm fresca.\nELABORACIÓ: és el resultat d'una acurada selecció de només els eaux-de-vie més expressius i distintius. Després de diversos anys de maduració en bótes de roure francès, les eaux-de-vie Després es barregen amb el domini i la consistència única de la Maison Hennessy.\nEn 1765, Richard Hennessy, aristòcrata irlandès al servei de França, amb base en els esperits de Cognac comercials aigua de la casa. El seu fill Jacques li donarà un impuls ràpid a l'empresa. Des de llavors, la història de conyac mai ha deixat de ser escrit amb Hennessy.\nOpinions sobre Hennessy V.S. 1L\nLa teva puntuació de Hennessy V.S. 1L:Puntua Hennessy V.S. 1L:\nMolt bon conyac francament res a dir.\nVeure mésRobinson Casseus., Apr 17\nNo sóc un gran coneixedor de conyac al Hennessy va ser un regal per al meu marit que l'estima, va veure com ell era avoure diré que és molt bo\nNadine Jactar , Dec 12\nSi et va agradar Hennessy V.S. 1L, també pots gaudir de ...\nSi vols comprar Hennessy V.S. 1L, a Uvinum trobaràs els millors preus de Conyacs Hennessy.


Per a altres significats, vegeu «Pissarra (desambiguació)».\nLa pissarra o llicorella és una roca metamòrfica d'origen sedimentari, de textura granular fina i homogènia, formada per la compactació d'argiles. És d'estructura laminar o foliàcia (pissarrositat), cosa que permet obtenir-ne lloses planes i primes de forma regular. Es presenta generalment en un color opac blavós fosc o grisenc, però n'existeixen varietats vermelles, verdes i d'altres tonalitats.\nGràcies de la seva impermeabilitat, la pissarra s'utilitza en la construcció de teulades, com a pedra de pavimentació i fins i tot per a fabricació d'elements decoratius.\nLa pissarra pot contenir quantitats variables de quars, mica, minerals d'argila i feldespats. Espanya és el major productor de pissarres del món, on destaquen els jaciments d'El Bierzo, Cabrera i Valdeorras (Lleó i Ourense), Bernardos (Segòvia) i Villar del Rey (Badajoz). És abundant a tot el Pirineu català. Gal·les és una de les zones amb més tradició i producció. A Europa també hi ha importants pedreres a Portugal, Itàlia o Alemanya. A Amèrica del Nord les zones de producció més importants es troben a Terranova (Canadà), la vall de la pissarra a Vermont i Nova York, i el comtat de Buckingham a Virgínia.\nLa llosa de pissarra de què es fan els llosats o cobertes de les cases és dita llosarda al Conflent i Cerdanya.[cal citació]\nPritchard, D Dylan. «Historical aspects of the Welsh slate industry» (en anglès), Darrera actualització 24 novembre 2009. [Consulta: 2 maig del 2012]. «Extensa revisió sobre les pissarres de Gal·les»\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Pissarra&oldid=21351525»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 20 juny 2019 a les 23:52.


4 curiositats sobre viladecans que seguramento no coneixies\nEncara que sembli la típica ciutat dormitori (està situada a tan sols 12 quilòmetres al sud del centre de Barcelona) que té com a objectiu principal donar als seus ciutadans uns bons serveis bàsics i poc més, la veritat és que Viladecans és una localitat amb un atractiu molt especial. Potser no és el municipi més bonic de tot el litoral català, però seria molt injust catalogar a aquesta població del Baix Llobregat com insulsa, avorrida o sense encant. No en va, els habitatges en aquesta recòndita població estan molt cotitzats per la seva proximitat a la ciutat comtal i sobretot per ser una de les poblacions del Baix LLobregat amb els preus més assequibles del sector immobiliari català, i això només pot significar una cosa, que la demanda per viure aquí està en clara ebullició. Per aquesta raó, segurament sigui ara el millor moment per parlar de les bondats (poc reconegudes), curiositats sobre Viladecans, i desterrar els mites i falses creences que giren al voltant d’aquesta ciutat. Que si mai hi ha res a fer, que si és avorrida …\n4 curiositats sobre viladecans\nHa arribat per fi l’hora de desmentir totes aquestes qüestions i parlar sobre les anècdotes, aspectes curiosos i noms propis que envolten a aquesta localitat, i dels quals es té molt poca constància.\nProdueix l’ ingredient de l’ hamburguesa més popular de la història\nDos pisos de carn, enciam, ceba, formatge, el tan estimat i odiat cogombre i com no, la famosa i addictiva salsa secreta. Ens referim sens dubte a l’emblemàtic Big Mac, l’hamburguesa més representativa de la franquícia McDonald ‘s. Segur que ja la coneixes, el que segurament no sàpigues és que un dels seus ingredients elementals ve directament de Viladecans. Així és, el formatge cheddar que porten aquestes hamburgueses procedeix d’aquesta localitat del Baix Llobregat, que és on Hochlandn (empresa que el distribueix) té la seva seu general.\nVa acollir una de les disciplines dels Jocs Olímpics de Barcelona 92\nPoques cites esportives van ser tan importants per a un país com els Jocs Olímpics celebrats a Barcelona l’estiu de 1992. En aquell temps, Espanya vivia encara en ple període de transició democràtica, però malgrat això, va ser capaç de enviar a tothom un missatge de modernitat i avantguardisme. L’èxit organitzatiu i esportiu de l’esdeveniment va canviar la mentalitat d’una societat que mai oblidarà aquells feliços dies, en els quals el municipi de Viladecans va jugar un paper molt important.\nTot i que la majoria de competicions es van disputar a la ciutat comtal, la localitat del Baix Llobregat va albergar les semifinals de la disciplina de beisbol (un esport amb un enorme arrelament a la ciutat). El Camp Municipal de Beisbol de Viladecans (inaugurat el 1987 i millorat per acollir l’esdeveniment en els anys posteriors) no només va ser subseu olímpica, sinó que també ha albergat dues Copes Intercontinentals (1991 i 1997) i quatre edicions de la Copa d’Europa ( 1989, 1994, 1998 i 2007). En l’actualitat, acull els partits que juga el Club Beisbol Viladecans, un dels majors referents esportius de la ciutat amb 21 títols de Lliga.\nEstrets lligams amb Operación Triunfo\nSi hi ha un programa que ha reunit davant del televisor a gairebé tota Espanya, aquest ha estat Operación Triunfo (OT). Aquest Talent show (que sumarà d’aquí a poc la seva desena edició) ha congregat davant la petita pantalla a milions de seguidors entregats a cantants anònims que s’acaben convertint en ídols de masses. Alguns d’aquests tenen una vinculació molt estreta amb Viladecans.\nEl cas més proper és el del cantant José Galisteo (nascut a Viladecans el 1977), que va ser finalista en l’edició de OT emitida a Telecinco en l’any 2006. Més d’una dècada després de la seva participació en el reality, l’artista ha publicat ja quatre treballs en una carrera musical totalment consolidada.\nPerò el cas més famós és el d’una participant recent, que encara que no sigui natural de Viladecans, sí que ha passat alguns anys de la seva vida aquí. No és altra que Aitana (una de les veus del rotund èxit Lo Malo). Encara que va néixer a la localitat veïna de Sant Climent, la jove artista sempre ha dit que Viladecans és la seva ciutat (com va afirmar en una visita a l’ajuntament després de la seva participació en el programa). No en va, va viure fins als nou anys aquí i va cursar tant primària com a secundària a la nostra ciutat.\nLa millor platja de Barcelona està en Viladecans\nDesprés d’una enquesta que es va fer a més de 5.000 banyistes de l’Àrea Metropolitana de Barcelona, els resultats van ser clars. La Pineda, platja verge de Viladecans, va ser triada com la millor platja de la zona amb una prestigiosa nota de 7,6 sobre 10. Els usuaris van destacar la naturalesa de l’espai i el respecte pel medi ambient del que es pot gaudir en aquesta platja , emblema del tan poc reconegut litoral mediterrani del que aquesta localitat pot presumir, i és que a més de la Pineda, Viladecans té altres tres platges verges: la Pineda de Cal Francès, la Murtra i el Remolar. Un petit paradís terrenal a l’abast de tots.\nCom llogar un pis per primera vegada: guia per a casolans novells Claus de la fotografia immobiliària


El baríton Christian Gerhaher i el pianista Gerold Huber interpreten lieder de Gustav Mahler al Palau de la Música Catalana | Palau de la Música Catalana\nEl baríton Christian Gerhaher i el pianista Gerold Huber interpreten lieder de Gustav Mahler al Palau de la Música Catalana\nEl proper dissabte, 11 de gener (Sala de Concerts, 18 h), el baríton Christian Gerhaher i el pianista Gerold Huber oferiran al Palau de la Música Catalana un recital dedicat íntegrament a lieder de Gustav Mahler. Gerhaher, que ha estat deixeble de Dietrich Fischer-Dieskau, Elisabeth Schwarzkopf i Inge Borkh, posseeix una veu lleugera, ferma i plena de matisos que permet transmetre un equilibri fascinant entre la música i el text del lied. Amb les cançons de Mahler, concises, pures i essencials, el baríton oferirà tot un exercici d’introspecció amb el suport del pianista Gerold Huber. Actualment aquests músics alemanys formen un dels tàndems més estables i prolífics en la interpretació d’aquest gènere musical.\nEl concert, corresponent al cicle Palau Grans Veus (sèrie Lied), en col·laboració amb la Schubertíada-Associació Franz Schubert, començarà amb “Die Einsame im Herbst”, segon lied del cicle Das Lied von der Erde (El cant de la terra), considerada una de les millors obres de Mahler. El compositor es va inspirar en la poesia tradicional xinesa per a aquesta particular obra, que ell mateix va descriure com “el més personal que he creat fins ara”.\nEl concert seguirà amb el cicle de set cançons Sieben Lieder aus letzter Zeit (Set cançons per als darrers dies), cinc de les quals sobre poemes de Friedrich Rückert, del qual el propi compositor deia en una carta adreçada a un jove Anton Webern datada el 3 de febrer de 1905: “Després de Des Knaben Wunderhorn només podia fer més i més coses de Rückert: es tracta de poesia de primera mà, mentre que la resta és tot plegat poesia de segona mà”.\nEl concert acabarà amb “Der Abschied”, el sisè lied de Das Lied von der Erde, una cançó de comiat escrita quan Mahler va perdre la seva filla Maria. Un llarg comiat amb què es clou Das Lied von der Erde, una obra que concep la Terra com un cos sonor musical i on convergeixen d’alguna manera tots els grans temes que tothora el van amoïnar i turmentar, i, segons alguns, la més mahleriana de les seves obres.\nChristian Gerhaher, al costat del seu acompanyant habitual al piano, Gerold Huber, s’ha dedicat a la interpretació del lied durant trenta anys en concerts, en enregistraments i com a professor, i junts han rebut prestigiosos premis. Aquest duo de lied actua a les principals sales de concerts internacionals, com el Lincoln Center de Nova York, Concertgebouw d’Amsterdam, Berlin Philharmonie, Musikverein de Viena i Cité de la Musique de París, i són convidats habituals al Wigmore Hall de Londres i Heidelberger Frühling.\nDurant la propera temporada Christian Gerhaher i Gerold Huber continuaran enregistrant tots els lieder de Robert Schumann. Des de la gravació pionera de Dietrich Fischer-Dieskau de la dècada dels anys setanta, no hi ha hagut cap cantant que s’hagi dedicat tan exhaustivament a la integral de lieder de Robert Schumann. El primer volum de lieder de Schumann, titulat Frage (Sony Classical), es va publicar la tardor del 2018, pel qual Gerhaher va rebre el preuat premi Gramophone 2019 en la categoria Solo Vocal, així como el premi OPUS Klassik al cantant de l’any. El segon àlbum, Myrthen (Sony Classical), va aparèixer el mes de novembre passat, i aquest 2020 es publicarà una caixa de deu CD amb tots els lieder del compositor alemany. Christian Gerhaher també ha col·laborat al llarg de la seva carrera amb nombrosos directors, com Simon Rattle, Daniel Harding, Herbert Blomstedt, Pierre Boulez i Daniel Barenboim, entre d’altres.\nCom a pianista de lied, Gerold Huber actua habitualment en festivals, com la Schubertíada de Schwarzenberg, Festival Schwetzingen i Festival de Música de Rheingau, i a sales de primera línia, com la Philharmonie de Colònia, Alte Oper de Frankfurt, Konzerthaus i Musikverein de Viena, Concertgebouw d’Amsterdam o Wigmore Hall de Londres. Huber també treballa amb altres cantants de renom internacional, com Christiane Karg, Christina Landshamer, Ruth Ziesak, Mojca Erdmann, Michael Nagy, Maximilian Schmitt i Franz-Josef Selig, i interpreta música de cambra amb el Quartet Artemis, el Quartet Henschel i amb Reinhold Friedrich.\nUna hora abans del concert (17 h, Petit Palau, accés gratuït), tindrà lloc la conferència “Parlem de música” amb el musicòleg i periodista Luis Gago al voltant d’aquest concert.


Aquí i ara: Detalls de tu, filla meva\nDetalls de tu, filla meva\nTenir una filla\nContrastos extrems. Veure com, en la festa de la meva feina, mou les caderes, incansable, a primera línia del concert dels de Rumba Tarumba, davant els somriures de la resta del públic. Nora la groupie, només faltava que pugés a l'escenari a fer els coros i demanar-los un autògraf.\nMarxosa, creiem que serà del món de l'espectacle, doncs li atrau i omple de joia pujar a una tarima, estar envoltada de públic gaudint amb les seves coreografies, fent cara seductora , li diuen sovint que és una provocadora perquè mira fixament amb una rialla fins que li has de dir coses, fer-li cas.\nI després hi ha la faceta intel.lectual, la d'apassionada dels llibres, els desgasta de tant mirar-los. Més d'una estona quan no la sents ni saps on és, la descobreixes asseguda a la seva hamaqueta amb el meu llibre de poemes de Rilke, paraula de mami enamorada!! I sinó us ho acabeu de creure: per a mostra un botó:\nPublicat per Ju a 11:50\nM'agrada molt el post i en especial, la primera fotografia!!\n22 de juliol de 2009 a les 9:59\nNo es pot dur el blog a la maleta?\nUn somni.../ un sueño...\nUna de clown\nUna delícia pel cor


viscA LA CUINA: GELAT DE FORMATGE FRESC I MELMELADA DE PRUNA\nGELAT DE FORMATGE FRESC I MELMELADA DE PRUNA\nEl pruner de ca l'avi és un arbre prodigiós.\nA mitjans del mes de juny, quan es va fent fosc, es comencen a distingir petites llunes enmig del fruiter: són les prunes que ens avisen que Sant Joan s'acosta.\nI de manera invariable, la nit de la revetlla en collim els primers fruits i no parem fins que gairebé s'acaba el mes de juliol!\nPer a la melmelada de prunes:\nPer al gelat de formatge:\nPelem les prunes i en traiem el pinyol. Pesem la polpa i la macerem amb la meitat del seu pes de sucre durant unes hores. Després ho passem tot per la batedora, que ens quedi ben fi i ho posem a foc baix, tot remenant fins que ens quedi la textura de melmelada. La deixem refredar.\nMentre, preparem el gelat tot escalfant la llet amb el sucre en un cassó. Quan s'hagi desfet, ho retirem del foc i hi barregem el iogurt i el formatge. Finalment, hi incorporem la nata una mica muntada i 4 o 5 cullerades de melmelada de pruna. Ja està a punt per posar a la geladora.\nHo servirem amb una mica més de melmelada ben fresqueta.\nPublicat per Visc a la Cuina a 9:46\nEtiquetes de comentaris: formatge, fruita, gelat, melmelada, nata, postres, pruna\nLaura Selene 1 d’agost de 2012, a les 13:01\nEs una gran sort disposar de un petit hort i arbres fruiters perquè vinc del mercat i amb els preus que es practica'n no sé si aquest any faré conserves. Fa molt bona pinta tot plegat. Un peto.\nComer especial 1 d’agost de 2012, a les 14:40\n¡Ay, por favor, no estar ahí ahora mismo! ¡Qué desconsuelo! ¡Qué delicia! Besos y feliz día.\nLA COCINERA DE BETULO 1 d’agost de 2012, a les 17:57\nQuin gelat més bo amb aquesta melmelada. Es molt millor aquesta fruita que la que venen als mercats i ha passat per càmeres.\nMargarida 1 d’agost de 2012, a les 20:08\nEl meu pare té una prunera de la mateixa classe que aquesta, i fins fa una setmana encara collia prunes!!!\nUn bon gelat,i amb la melmelada encara deu ser més gustós!\nNo tot són postres 1 d’agost de 2012, a les 21:10\nNomés puc dir-te que quina cosa més bona!!!\nAnònim 1 d’agost de 2012, a les 21:53\nL'arbre és prodigiós i vosaltres teniu molt però que molta sort per poder gaudir d'un plaer com aquest, i els de casa teva per tenir una cuinera així a casa!\nUna abraçada M.Àngels!!!\nmamilu 1 d’agost de 2012, a les 22:56\nMare de dèu.....quina cosa mes requetebona !!!quina salibera .....i amb aquesta calor !!!\nmercè 1 d’agost de 2012, a les 23:25\nSaps?, tinc melmelada de pruna casolana de la meva cunyada!, a veure si et copio...Un gelat boníssim i nutritiu!, una abraçada!\ntrifasic de baileys 2 d’agost de 2012, a les 5:43\nboniiisssiiimmm amb aquesta horrible calooor!! en vuull!!! petonets\nUnknown 5 d’agost de 2012, a les 12:11\nboníssim! fer el gelat a base de melmelada et permet fer gelats del què vulguis....


Punt i coma a les esquerdes, de Pepa Sala\nTexto presentado en el grupo Cruïlla de recerca: Creació i Psicoanàlisi en enero de 2008\n"L'únic mocador que volen les teves llàgrimes, que no vessaràs, és un full de paper i un llapis per escriure; et rebaixen la nostàlgia i la fan lletres, paraules."1\nLletres, paraules, que van teixint el recorregut que un subjecte, una dona, fa per escapar del malestar, "del malestar de viure", tal com ho diu Pepa Sala, recorregut que és una invenció particular, una invenció que emmascara la repetició del real que es va fent present en les esquerdes que el subjecte intenta tancar. Real que s'encarna en la solitud davant els seus actes i les seves conseqüències.\nDel recorregut podríem marcar tres moments, que no es regeixen per un temps cronològic, sinó per un temps lògic. El primer, la inversió, que tal i com ho diu l'autora, "invertir és trobar en una direcció oposada". Seria el moment del viure, el moment d'inventar sense pensar en els efectes que les conseqüències poden comportar. Així és el recorregut d'aquesta primera part en què la protagonista troba una manera de viure oposada a les vivències de la seva infància i adolescència. "Vas aprendre a renegar, i vares canviar les oracions infantils, que havies mamat de la mare, per renecs. Inverties els valors, no els de borsa, sinó els altres."2\nInversió de valors, però també de desitjos, entre ells el de tenir un fill, que queda invertit pel desig de viure d'una altra manera, en una direcció oposada, sense adonar-se que la duia a repetir, en un altre format, els models dels quals en fugia.\nEl segon moment el podem pensar com el moment de veure, el moment en què el vel que donava un altre color al viure, s'esquinça i deixa al descobert les invencions que ella mateixa ha creat. Moment de veure que els invents no tanquen les esquerdes, només les velen, i que elles insisteixen en fer-se presents així que troben una escletxa. Moment de veure la pròpia autoria dels invents, fer-se'n càrrec i així poder posar punt i coma a les esquerdes, no punt i a part. L'autora ho diu així: "... has après a no voler tancar esquerdes, sinó a portar-les amb lleugeresa; també, amb "carinyo", sempre. I pots fer una vista enrere, sense ràbia. I t'adones dels invents."3\nMoment de veure, però també de comprendre que darrere dels invents creats, s'hi amagava la "necessitat d'esborrar el niu matern" .4\nL'escriptura, en aquests dos moments, s'acompanya de color, de color de "terra bruta" en el primer; de color vermell en el segon. Per la protagonista, el color en l'escriptura no és irrellevant; el primer, el color de terra bruta és ella qui el tria, el segon, el color vermell, se'l troba, però és ella qui decideix usar-lo. Aquesta decisió marca un canvi de posició.\nEl tercer moment el podem veure com un moment de concloure un saber adquirit, un saber sobre allò que la fa diferent dels altres, allò que és més particular d'ella, "l'únic que tens ara, és el que portes a la carreta, que va amb tu, des que vas néixer; els altres farcells, més bonics, potser més elegants, però no són els teus. Ara ho saps."5 Moment en què marca un altre canvi de posició ja que el subjecte, arribat a aquest punt del saber, també ha de prendre una decisió, o bé entomar el seu farcell, o bé deixar-lo i seguir inventant en una altra direcció. La protagonista de "punt i coma a les esquerdes" decideix entomar el seu farcell, i d'aquesta manera pot "estirar els fils, ordir-los i fer-ne trama".


Els renoms de les cases de la Vall d'Àger - Fundació Arnau Mir de Tost\nPROJECTE ANTROPONÍMIA DE LA VALL D’ÀGER FASES I i II: ELS RENOMS DE CASES I MASIES\nDurant els anys 2015-2016 s’ha dut a terme un projecte de memòria oral, un recull dels renoms de les cases de la Vall d’Àger. Aquest fet no era nou en el sentit que moltes persones del territori ja havien recollit aquests renoms, més o menys ordenadament. La novetat del projecte que ha dut a terme la Fundació Arnau Mir de Tost és la geolocalització d’aquests renoms de cases i masies i el recull sistemàtic, així com un primer estudi morfològic i lingüístic d’aquests renoms, i la socialització d’aquest coneixement popular mitjançant eines d’Internet.\nEl projecte ha estat subvencionat per l’Institut Ramon Muntaner en les convocatòries 2015 i 2016 d’Ajuts per a Projectes d’Investigació o de Difusió Cultural.\nLes autores dels projecte han estat Cristina Masvidal (Fase I i Fase II) i Laura Benseny (Fase II) amb la coordinació del professor Francesc Fité de la UdL i el recolzament del professor Xavier Terrado de la UdL.\nL’estudi dels renoms ha abastat el terme municipal d’Àger: La Règola, Àger, Agulló, Corçà, Millà, Fontdepou, Masos de Millà i Vilamajor; a més, s’han inclòs els renoms de l’Ametlla del Montsec i Sant Just. La raó és que aquestes poblacions malgrat no formar part actualment del municipi formen tots ells una unitat geogràfica evident. Històricament havien estat poblacions que formaven part de la mateixa unitat, juntament amb moltes altres avui dia desaparegudes i de les quals ha estat impossible recuperar-ne cap nom, amb l’excepció d’Oroners i els Vassalls que, si bé s’han pogut recollir, no s’han pogut situar geogràficament.\nEl resultat del projecte són unes bases de dades que inclouen les següents variables: poble, carrer, número, coordenades geogràfiques (masies), renom de la casa, ús actiu, ús inactiu, informador, data, observacions.\nAquestes bases de dades s’han traslladat a Internet creant un My Maps del sistema del Google Maps.\nS’ha apostat per aquest sistema ja que és un dels més usats a nivell mundial i és de molt fàcil ús, a més, que qualsevol mòbil o ordinador té l’aplicació, sense cost addiconal ni aplicacions desconegudes per molts dels vilatants.\nA partir d’aquest link, els vilatants podran visitar el poble amb els noms de les cases i enviant un correu a una direcció farnaumirdetost@gmail.com, podran demanar que s’afegeixin informació addicional sobre les cases.


Homenatge d'Ertzaintza a Guàrdia Civil després de morir un segon agent\nDiverses patrulles de l'Ertzaintza homenatgen la Guàrdia Civil a Vitòria després de morir un segon agent\nLes patrulles de la policia autonòmica basca han anat a la caserna de Sansomendi de Vitòria\nBarcelona 20 de de març del 2020. Actualitzada 21 de de març del 2020 a les 00:04\nDiverses patrulles de l’Ertzaintza han retut homenatge aquest divendres a la nit a la Guàrdia Civil a les portes de la caserna de Sansomendi de Vitòria, després que hagi mort un segon agent de l’institut armat pel coronavirus.\nMor per coronavirus un segon guàrdia civil, de 38 anys, a Ciudad Real\nLes patrulles de la policia autonòmica basca s’han col·locat davant de la caserna fent llums amb els seus vehicles i aplaudint els guàrdies civils. Els ertzaines s’han dirigit un a un a saludar, estrènyer la mà i donar el condol als guàrdies civils que custodiaven la caserna, mentre la resta es mantenia en posició ferma en senyal de respecte.\nDesprés d’aquest homenatge, el delegat del Govern al País Basc, Denis Itxaso, ha agraït «el bon detall» d’aquestes patrulles. «Acaba de succeir davant de la caserna de Sansomendi. Diverses patrulles de l’Ertzaintza s’acosten a aplaudir i homenatjar el segon guàrdia civil caigut en el combat contra el coronavirus, Francisco Javier, 38 anys, casat i amb un fill de 10 anys». «¡Un bon detall, mila esker!», ha agraït al seu compte de Twitter.\nFrancisco Javier Collado, destinat a la presó d’Herrera de La Mancha, a Ciudad Real, feia tres dies que estava en quarantena al seu domicili, i aquest divendres al matí ha sigut traslladat a un hospital, on ha mort. Dimecres passat va morir el primer guàrdia civil pel Covid-19, Pedro Alameda, de 37 anys, a l’Hospital d’Alcorcón, a Madrid, on estava ingressat en estat greu.\nA més, un altre agent de la Guàrdia Civil és a l’UCI en estat greu, malalt de coronavirus. El tinent coronel Jesús Gayoso, cap del Grup d’Acció Ràpida (GAR) de la Guàrdia Civil, es troba aïllat en un hospital de la Rioja des de fa cinc dies. Els integrants d’aquesta unitat d’elit de l’institut armat, com que no el poden visitar, han volgut enviar-li un missatge d’ànim.\nEls guàrdies del GAR envien un missatge d'ànim al seu cap, greu i a l'uci\nL’han gravat en un telèfon, l’han enviat per WhatsApp i han demanat al personal sanitari de l’UCI que l’hi posin perquè el senti.\nGuàrdia Civil Coronavirus a Espanya Coronavirus Ertzaintza