Berga agafa el relleu d'Arenys i vota a favor d'una consulta sobre la independència\nL'Ajuntament de Berga segueix l'exemple d'Arenys de Munt i ha decidit preguntar a la ciutadania si està a favor de la independència de Catalunya. El consistori ha aprovat aquest dimecres al vespre una moció de la CUP a favor de convocar la consulta. El text ha comptat amb el suport de CiU, que governa, i del regidor d'ERC. Un regidor exmilitant del PPC hi ha votat en contra, mentre que el PSC no ha anat al ple i ha al·legat que el tema a debat no és urgent i només respon a una "urgència mediàtica".\n16/09/2009 - 14.53 Actualitzat 17/09/2009 - 16.20\nL'equip de govern de Berga ha subratllat que cal modificar el text de la moció de la Candidatura d'Unitat Popular per ajustar-lo al marc legal. El motiu és que insta l'Ajuntament a convocar la consulta, una opció que la llei no preveu i que, per ajustar-s'hi, hauria de recaure en una entitat privada. Això, però, no ha estat cap obstacle per a l'aprovació de la moció.\nDe fet, els promotors de la consulta sobiranista ja treballen per constituir una plataforma d'entitats que organitzi el referèndum. Una comissió gestora serà l'encarregada de convocar la setmana que ve una reunió amb les entitats interessades a tirar endavant la consulta. També està per decidir la data de la consulta, que ha de tenir lloc abans d'acabar l'any.\nEl consistori berguedà s'ha pronunciat l'endemà que el president del govern espanyol, José Luis Rodríguez Zapatero, va dir que no temia cap "efecte contagi" derivat de la consulta d'Arenys. Malgrat tot, diversos municipis aplegats a la plataforma Decidim.cat han anunciat que es reuniran el 3 d'octubre per coordinar accions.\nLópez Tena veu factible un referèndum a tot Catalunya\nMentrestant, tres dies després del referèndum sobiranista d'Arenys de Munt, ha començat la tramitació en comissió parlamentària del projecte de llei de consultes populars.\nSegons un dels compareixents, el jurista Alfons López Tena, amb la futura llei es podria preguntar sobre la independència de Catalunya a tot el país. Això sí, "sempre que es plantegi com una reforma de la Constitució espanyola o de l'Estatut", competències que recauen, respectivament, en la Generalitat i els ajuntaments. És a dir, que la pregunta que hauria de respondre la gent és si estarien d'acord que es modifiqués la Constitució i l'Estatut perquè s'hi reconegués el dret a l'autodeterminació.\nSegons López Tena, la fórmula va quedar recollida en una sentència del Tribunal Suprem del setembre del 2008, que reconeix la possibilitat que un Ajuntament pugui preguntar a la ciutadania mitjançant una consulta popular sobre qüestions que sobrepassen l'àmbit estrictament municipal. Una altra cosa, però, és que arribi l'autorització de l'Estat, que és imprescindible, segons el que estableix la Constitució.\nERC vol que Decidim.cat coordini les consultes\nERC portarà als ajuntaments on té representació una moció en la qual deixa en mans de la plataforma Decidim.cat que estableixi una estratègia conjunta i coordinada amb les entitats de la societat civil per fer consultes simultànies arreu del territori. Així s'ha aprovat a la reunió del Consell Assessor municipal del partit que ha tingut lloc aquest dimecres. El president d'ERC, Joan Puigcercós, ha explicat també que no descarten que es pugui fer una consulta d'aquest tipus a la ciutat de Barcelona en un futur.\nBerga se suma a les consultes\nBerga farà una consulta sobre la independència\nERC s'erigeix com a promotora dels referèndums\nL'alcalde de Berga: "Hem esmenat el text de la consulta"


Enviat per laurafu el Dll, 05/11/2015 - 10:43\nLes obres que es presenten a l’exposició, són el resultat de taller realitzat durant el mes d’abril al Baumannlab en el marc de la beca de Disseny d'accions formatives. Ha comptat amb participants de dos batxillerats artístics de Terrassa: Blanxart i Torre del Palau. Ells són: Amine Benallala, Ariadna Font, Noelia Morales i Marina Rastrero.\nEl taller artístic de La meva biografia, ha estat un taller on hi ha hagut una col·laboració intergeneracional amb els alumnes i els seus avis/àvies. Conjuntament han fet possible la creació d’una sèrie d’obres artístiques que repleguen tant la biografia dels majors, com les inquietuds artístiques dels joves.\nEl taller forma part del projecte La memòria familiar, creat per Mònica i Gema del Rey Jordà. Ha estat destinat a persones majors i a adolescents residents a Terrassa que han desitjat conservar la memòria viva i les històries personals per transmetre-les a les generacions posteriors. Per aquest motiu s’ha treballat amb la memòria individual i el patrimoni familiar dels participants. Aquestes històries menudes reflecteixen al seu fons la història dels llibres d’història i al remat el retrat de tota una generació.


2019/2019_12_03_Plataforma_afectats_Turons.jpg dimarts, 3 de desembre de 2019\nPersonatges FRAN BERNAL, Plataforma d'Habitatges Afectats dels Tres Turons\nSón algunes de les 15 cases que l’Ajuntament té previst enderrocar en el marc del projecte del Parc dels Tres Turons. Un pla per crear un gran parc de 123 hectàrees que unirà els turons de la Rovira, el Carmel i la Creueta del Coll i que afecta un total de 295 habitatges.\nEls enderrocs imminents han motivat la creació d’una plataforma que aposta per fer un parc mixt on convisquin els habitatges amb el verd urbà.\nFRAN BERNAL, Plataforma d'Habitatges Afectats dels Tres Turons\n“Volem desafectar aquestes cases com ha succeït aquests darrers anys a d’altres barris de la ciutat de Barcelona i poder fer entendre que el problema del verd de la ciutat no som les 300 cases afectades per aquest projecte urbanístic”\nSegons l’Ajuntament, les finques que s’han d’enderrocar són propietat municipal i la majoria dels inquilins ja van ser reallotjats o indemnitzats. Però en algunes cases del carrer deMühlberg encara hi viu gent, amb el contracte de lloguer extingit i sense haver estat reubicats. La Plataforma demana una taula de concertació amb el consistori per resoldre aquests casos.\n“Per a ells aquestes finques han d’anar al terra sí o sí, i l’actuació que hi haurà sobre el terreny que quedi sobres les cases desaparegudes serà la mateixa que es va produir al carrer de Mühlberg fa 10 anys, és a dir, actuació zero, que creixin matolls i arbustos”\nEl 2010 el govern municipal va modificar el Pla General Metropolità del 1976 per desafectar 476 habitatges. Ara els veïns que segueixen afectats esperen tenir la mateixa sort, tot i que l’Ajuntament ja té enllestit el projecte dels blocs per reubicar les famílies a Can Baró.


CONVOCATÒRIA PÚBLICA PER A L’ATORGAMENT D’AJUTS ECONÒMICS PER A PERSONES EN SITUACIÓ DE DEPENDÈNCIA ANUALITAT 2020 | Web oficial de l'Ajuntament de Campllong\nCONVOCATÒRIA PÚBLICA PER A L’ATORGAMENT D’AJUTS ECONÒMICS PER A PERSONES EN SITUACIÓ DE DEPENDÈNCIA ANUALITAT 2020\nConsiderant les greus dificultats de tots tipus que pateixen aquelles famílies que tenen entre els seus membres alguna persona en situació de dependència greu, ja sigui per causes físiques, psíquiques o de vellesa; i amb l’objectiu de recolzar solidàriament i des de l’àmbit municipal aquells casos que puguin valorar-se com de major necessitat en tots els aspectes, s’ha estimat adient de formular convocatòria pel 2018 del programa d’ajuts econòmics adreçat específicament a atendre necessitats concretes en aquests supòsits.\nLes bases de la convocatòria les podeu trobar AQUÍ: BASES\nLes sol.licitud es poden presentar entre l’1 i el 15 de novembre 2020\nEl model de sol.licitud a omplir accessible aquí: SOL.LICITUD AJUTS DEPENDENCIA 2020 . Aquesta sol.licitud i la documentació corresponent d’acord amb l’article 6 de les bases, que es reprodueix tot seguit, cal adjuntar-ho a una instància genèrica accessible al següent enllaç: AQUÍ\n6. DOCUMENTACIÓ A APORTAR EN LA SOL·LICITUD:\n Instància de Sol·licitud, preferiblement electrònica\n Fotocòpia DNI del beneficiari.\n Certificat d’empadronament i de convivència amb tots els membres de la seva unitat familiar.\n Resolució judicial que acrediti la representació legal, si s’escau.\n Dades econòmiques referides exclusivament al beneficiari: fotocòpia última declaració de renta o, si no se’n fa, certificat o justificant d’ingressos, prestacions econòmiques públiques o privades, retribucions en diners, etc. emesos per la Seguretat Social o altres administracions o organismes públics o privats.\n Declaració jurada en el sentit que no es perceben altres ingressos que els declarats.\n Detall de necessitats concretes a atendre amb l’ajut que se sol·licita i del seu cost.\n Document de reconeixement/valoració del nivell de dependència en aplicació dels barems exposats en l’apartat 4t.\nANUNCI BOP 193 DEL 06.10.2020


Domnonea - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nBretanya el 500.\nDomnonea (també Dumnonée) o Domnonia va ser una regió històrica de Bretanya que va existir durant el segle vi de la nostra era. El seu nom procedeix del de Dumnònia, actual Devon al sud-oest de Gran Bretanya, i el de la regió veïna, Cornualla (bretó: Kernev) deriva del de Cornualla (còrnic: Kernow). Els habitants de Domnonea i els de la Cornualla bretona són els descendents dels colons britans que van arribar a la península armoricana procedents de Dumnònia i Cornualla (Gran Bretanya) als segles V i VI.\nA l'Armòrica el regne fou fundat en els darrers anys de l'Imperi Romà. Incloia Trégor, Dol-de-Bretagne, Goëlo i Penthièvre. Els seus líders tenien el tractament de príndeps, però més tard van obtenir el títol de reis dels bretons.\nA Armòrica, el regne va ser fundat per Riwal, de Gwent, a Gal·les vers el segle v. Inicialment va mantenir lligams amb els altres regnes britànics de Gal·les, Cornualla i Devon, de tal manera que la majoria dels nobles i clergues del territori eren originaris de l'altra banda del canal, com ho demostren les nombroses llegendes i hagiografies. Això es va mantenir durant segles, de manera que durant el regnat d'Enric VIII d'Anglaterra, l'abat de Notre-Dame de Beauport tenia parròquies al comtat de Goëlo i a Devon.\nLa història del territori és poc coneguda. Hi ha una llista de prínceps, inclòs Riothamus, qui va lluitar amb els romans contra els gots. Després de 530, va incloure la futura diòcesi de Léon i fou el principal regne de Bretanya. També hi ha una teoria que afirma que hi havia una sola sobirania entre les dues branques, armoricana i cornuallesa. Podria haver estat un líder militar britànic que vigilés el Canal de la Mànega dels atacs dels pirates, potser aliat de Khildebert I o de Clodoveu I.\nJudicael ap Hoel (Sant Judicael) va governar Domnonea durant el segle vi. En 1034, el terme va designar el Comtat de Penthièvre sota el govern d'Eudes, segon fill de Geoffroi I, duc de Bretanya. El nom va desaparèixer poc després.\n↑ Prínceps de Domnonea\nPrínceps de Domnonia\nMapa de la Bretanya històrica\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Domnonea&oldid=28600393»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 14 nov 2021 a les 15:42.


25 juny 2021 09:09\nMÉS per Mallorca reclama a la resta de partits que donen suport al Govern la necessitat «imperiosa» de reunir de manera «urgent i immediata» a la Comissió Mixta d'Economia i Hisenda entre l'Estat espanyol i les Balears, prevista a l'Estatut.\nAquesta comissió, d'acord amb Decret Llei, aprovat al congrés dels Diputats, és l'encarregada de fer el seguiment de l'aplicació del Règim Especial de les Illes Balears, segons ha recordat MÉS. Així, a través dels dos consellers que MÉS disposa al Consell de Govern, s'articularà com i de quina manera instar al Govern espanyol a «no defugir de l'estricte compliment de la legislació i participar d'una mesa de negociació per abordar tant el desplegament del REIB, com les inversions territorialitzades per part de l'Estat i el conjunt dels PGE i la seva incidència a les Illes Balears».\n«Una mesa de negociació, però, que ha de comptar amb la participació directa i activa de MÉS com a membre del Govern», han assenyalat. De la mateixa manera i davant els reiterats incompliments per part del govern espanyol, MÉS ratifica la seva lleialtat institucional per defensar els interessos generals de les Illes Balears i insta, en cas de no arribar a cap acord, a acudir als tribunals amb l'objectiu de fer efectiu el REIB.\nAixí mateix, MÉS demanda als 8 diputats balears que votin en contra dels PGE, tant amb les negociacions com via esmenes no es reverteix la situació actual. Amb tot, i de manera paral·lela a través del senador Vicenç Vidal, al Senat, com a través dels aliats al Congrés (Compromís i ERC) es presentaran les esmenes necessàries per canviar uns pressuposts que són del tot lesius per les Illes Balears.\nA n'Armengol li deu patinar: ella ja cobra prou.


10 IDEES DE BRICOLATGE MODERNS DE SURO (NO CURSIS) - PROJECTES PER A LA LLAR\n10 coses sense formatges que podeu fer amb els taps de tot aquest vi que heu begut aquest hivern\nEls nens tenen manualitats de colònies. Vostè… vostè tenir projectes de ciclisme d’hivern. Encara us embruteu les mans amb cola i pintura, però el producte final és més sofisticat, amb estil i en funció. Dit d’una altra manera, es tracta de projectes de suro per vi que us divertireu fent, i que després voleu continuar.\nFeu clic a cadascuna de les fonts següents per obtenir instruccions sobre com fer-les cadascuna. Tanmateix, haureu de proporcionar els vostres propis taps. No hauria de suposar cap problema tenint en compte l’hivern brutal que ha estat, però per si de cas, aquí teniu una llista apta per a Amazon Prime Més de 100 taps de vi reals per 15 dòlars .\nJardineres de suro de vi suculents de bricolatge\nA dalt, de Lonny\n(Crèdit de la imatge: Aviat & Fodder )\nUna làmpada de suro de vi\nDes de Aviat & Fodder\n(Crèdit de la imatge: Niu artesà )\nEstora de bany de suro de vi\nDes de Niu artesà\n(Crèdit de la imatge: Tots junts )\nBoles de suro decoratives\nDes de Tots junts\n(Crèdit de la imatge: Jocelyn Noel )\nCom convertir els taps en espelmes\nDes de Una subtil gresca\n(Crèdit de la imatge: Disseny improvisat )\nGerros de suro de vi\nDes de Disseny improvisat\n(Crèdit de la imatge: Julep de Minted )\nDes de Julep de Minted\n(es tracta d'una pantalla de targetes d'escorta, però em va semblar un disseny genial als taulers d'anuncis de suro del vi)\n(Crèdit de la imatge: Feminine Co. )\nArt mural en forma d’estat\nDes de Feminine Co.\n(Crèdit de la imatge: Brilla la teva llum )\nMarcadors d'herbes de suro de vi\nDes de Brilla la teva llum\n(Crèdit de la imatge: Espolseu els forns )\nEspelmes de suro de vi\nDes de Espolseu els forns\n(el post és una recepta de pastís de xocolata, però Heather té alguns consells per fer les espelmes cap al final del post)\nQuina d'aquestes és la vostra preferida?\nFinalment, una manera de fer bricolatge per evitar que els gats i les plantes s’arruïnin les vides\nConsells d'experts: Com mantenir les plantes vives a la calor de l'estiu\nA continuació s’explica com el pagament de la vostra hipoteca pot afectar el vostre crèdit\n8 coses inesperades que podeu netejar, fregar i sucar amb OxiClean


En el Tot Mataró i Maresme del 29 de setembre al 5 d'octubre de 2017, trobaràs l'Especial Tot Barri a barri - Havana.\nSegons els veïns que hi viuen i treballen cada dia i, és un barri en què tothom es coneix i fa caliu. Està format per moltes famílies que hi viuen de sempre. Majoritàriament hi viu gent gran que porta tota la vida al barri i parelles joves que trien aquesta zona per viure-hi.\nEl fet que el barri compti amb tres escoles de primària ajuda a què hi hagi molt bon ambient i molta vida. A la plaça de l'Havana i als seus voltants s'ha format un petit nucli comercial que encara dóna més vida a la zona. Té la platja i el centre molt a prop i, per tant, és un barri tranquil però molt actiu.\nUn barri tranquil i familiar\n"El barri té pràcticament tot el que es necessita per al dia a dia. Hi ha un casal d'avis, s'organitzen festes de barri, festes de carrer com la del carrer Sant Pelegrí o la del carrer Sant Ramon, i moltes d'altres activitats.\nEl barri també compta amb força connexions d'autobús i el centre de la ciutat queda molt a prop. M'agrada molt la vida aquí i ens hi sentim tots molt a gust..."\nEspecial Tot Barri a barri - Havana - Edició 1788 [Del 29 de setembre\nal 5 d'octubre de 2017]


El Blog de la Josefina: Aquesta esquerra tot a cent de Colau s'assembla molt a determinada dreta: no pacta, imposa\nAquesta esquerra tot a cent de Colau s'assembla molt a determinada dreta: no pacta, imposa\nSeria pertinent posar el dit a la nafra de la darrera notícia, o escàndol, o polèmica, o com vulguin anomenar els embolics que munta, setmana rere setmana, l'Ajuntament de Barcelona. O, dit amb propietat, l'Ajuntament de la senyora Colau, perquè la seva manera d'entendre el poder és tan autàrquica que, més que alcaldessa, sembla la propietària del xiringuito. És possible que els Colau siguin la nova política, però les seves maneres són tan antigues com ho és el gust pel poder absolut, que ja se sap que és un afrodisíac eficaç en tots els grups ideològics. Per descomptat, en aquest cas, l'antipàtica paraula poder es camufla amb la disfressa de ciutadania, poble, i bla, bla, que ja se sap que els nous dominen a la perfecció la vella gramàtica del populisme. Però en diguin com en diguin, el cas és que governen a cop de trompeta, sense aspirar a acords, ni pactes, ni entendre la política com l'art del consens. Si amb una representació tan precària Colau ja actua com una patrona, amb majoria absoluta seria el Rei Sol en versió femenina.\nLa darrera atzagaiada ha estat això del Born, i els arguments per a la indignació s'amunteguen als articles, xarxes socials, declaracions i etcètera. No em recrearé en el debat perquè, més enllà del fet concret tan feridor i tan innecessari, em sembla molt significatiu el menyspreu que respira. És a dir, lluny d'assumir que el seu escàs poder s'hauria d'assentar en grans acords, especialment en aquells temes que són sensibles per a milers de persones, Colau actua amb una supèrbia i una arrogància absolutes, disparant en tots els fronts i, en tots, causant ferits pel camí. Sembla com si estigués dotada d'un revengisme ideològic passat per un revisionisme històric molt propi que no necessita una majoria més àmplia per imposar-se amb prepotència.\nI això del Born és la prova del cotó fluix, perquè reinterpretar un espai tan important per a milions de catalans, amb una càrrega històrica tan profunda, i a sobre fer-ho amb la provocació afegida de plantar-hi símbols feixistes, denota fins a quin punt menyspreen grans majories. Aquesta es podria haver pres després de molta negociació amb altres partits, tenint cura de la sensibilitat diversa, evitant les ferides, atenent les preocupacions, i això hauria estat governar per al poble. Però Colau no és una alcaldessa del poble, és la xèrifa del comtat, per això arriba al tron, imposa el seu criteri i arrasa amb tot, talment una Àtila de la nova croada ideològica. És curiós, però aquesta esquerra tot a cent s'assembla molt, en les seves maneres, a determinada dreta. No pacta, imposa; no resol, complica; no té cura, trepitja.\nAldous Huxley va escriure que, com més sinistres eren els desigs d'un polític, més pompós es tornava la noblesa del seu llenguatge. I així anem, sobrecarregats de paraules enormes i de baixes intencions.


Knausgård, Karl Ove | Llibres i amics\nArchive for the ‘Knausgård, Karl Ove’ Category\nAquest any 2017 s’ha publicat el cinquè volum de La meva lluita de Karl Ove Knausgård. A Noruega es titula així, amb el nom genèric i el número de volum, però als diversos països on s’ha anat publicant li han volgut posar un títol a cada lliurament, així en català i castellà s’ha seguit la proposta anglesa i el llibre es titula Dies de pluja amb el subtítol La meva lluita 5. Com els altres, aquest és un titol molt obvi, gran part de l’acció es desenvolupa a Bergen, on plou molt, ja ho tenim: Dies de pluja.\nNo voldria repetir-me, en tot cas només us recordaré que l’autor va publicar aquesta aventura literària a Noruega entre 2009 i 2011, confio que el sisè i darrer volum no tardi més d’un any en aparèixer, ja em fa ganes veure com es tanca tot plegat. També us voldria recordar l’excel.lent recepció que aquesta obra va tenir especialment a Anglaterra i els Estats Units, i com se’n va començar a parlar per aquí amb grans elogis titllant l’autor de Proust contemporani., cosa que em sembla certa, tot i que hi afegiria Dostoievski també pel sentit de la culpa, present a tot el llibre.\nEl darrer recordatori és que es tracta d’una vasta obra autobiogràfica de 3000 pàgines en total on l’autor hi explica la seva vida, els seus pensaments i les seves reflexions sobre el món detalladament i honestament intentant arribar al fons de la seva consciència. Tot això li ha comportat l’èxit internacional i també l’enemistat i el ressentiment de part de la seva família, amics, nòvies i ex-dones, ja que no va demanar permís a ningú per fer el que ha fet i, tot i que ha canviat alguns noms, sembla que exposar i despullar no només la seva vida sinó part de la dels altres, no ha caigut gaire bé en el seu entorn. Segons declaracions del mateix autor, aquesta obra ha estat com un pacte amb el diable perquè ha aconseguit l’èxit literari a cosa de les seves relacions personals moltes de les quals li han girat la cara i han fet declaracions punyents sobre la seva aparició a la novel.la. En tot cas, podríem dir que Knausgård no només ha dut l’autoficció al nivell més alt sinó que se n’ha convertit en el paradigma actual.\nPerò tot això són anècdotes externes, el que resta és una obra extraordinària, convincent, molt ben escrita atenta a les descripcions del paisatge, de la ciutat o del turmentat interior de l’autor qui no és mai complaent amb sí mateix en la seva recerca d’una sinceritat sovint angoixant.\nAquest nou lliurament explica l’època en què l’autor va viure a Bergen, des dels vint als gairebé trenta anys. Des dels anys de formació fins als desesperants intents de convertir-se en escriptor, les depressions, les borratxeres autodestructives, les relacions d’amistat i sentimentals, la música i la formació acadèmica.\nAl principi amb vint anys és acceptat a ‘l’Acadèmia d’escriptura, un lloc difícil d’entrar on recull fracàs rere fracàs, després estudia Literatura a la Universitat i més endavant Història de l’art, però sempre amb l’escriptura a la ment. La major part de les 718 pàgines del llibre és la fallida contínua, la constatació que els altres són millors, el seu sentiment de mediocritat i la lluita per tirar endavant. La foscor i la depressió el prenen sovint, és incapaç d’aturar-se amb la beguda sota els efectes de la qual se sent capaç de tot. Fins que en algun moment alguna cosa canvia i després de vuit anys aconsegueix millorar la seva sort però ni així s’alliberarà d’aquest transfons depressiu que l’aclapara tan sovint.\nCom que aquest llibre tracta de la formació de l’escriptor també s’hi dediquen moltes pàgines a les lectures formatives, no exactament per parlar de les obres en sí sinó de com és el procés de passar de la ignorància a llegir tot allò que se suposa que una persona de cultura ha de conèixer. la llista és llarga, d’Homer fins els autors contemporanis dels anys 90, o la llista bàsica de noms de la literatura noruega. La música de l’època també és molt important i s’hi dediquen també moltes pàgines, grups de rock, punk, post punk etc. Tocar a grups és una altra de les coses que també intenta el jove Knausgard.\nEn resum, aquest llibre tracta els anys d’adquisició de la maduresa. Està lligat, en aquest sentit a les novel.les de formació i aquest és, sens dubte, un dels aspectes més interessants. El narrador en primera persona, tot i estar narrant des del present, sempre focalitza el punt de vista en els sentiments i les emocions de la persona que era en aquell moment, la lluita torturada contra ell mateix sempre és descrita amb els pensaments del jove d’aquell moment, mai no es fa judici des del present que narra.\nSi en set-centes pàgines hi pot haver algun moment de defalliment per part del lector tot queda compensat amb escreix amb la darrera part de la novel.la i l’aparició del pare decadent que enllaça amb la primera part d’aquesta gran construcció: La mort del pare, i l’acomiadament de Bergen amb la segona part: Un home enamorat, que comença precisament on acaba aquesta. Què explicarà a la sisena part, com acaba el que és en realitat una única obra monumental, us ho explicaré si tot va bé quan la publiquin. Com us he anat dient en les diverses entrades d’aquest autor, no tenc altre remei que recomanar-vos-en la lectura si voleu fer una ullada a una literatura que va més enllà de només l’entreteniment.\nJa fa temps que us estic parlant d’aquest autor i recomanant-vos amb entusiasme la lectura de La meva lluita des del seu primer volum: La mort del pare. Ara arriba el quart lliurament dels sis de què consta . En català li han posat Ballant en la foscor. No està malament encara que sovint les editorials s’inventen títols una mica obvis. El fet és que el projecte en noruec es titula simplement Min Kamp, (La meva lluita) I, II, II, IV, V i VI, i va ser publicat entre 2009 i 2011. He vist que els títols catalans i castellans segueixen de moment el noms de les edicions angleses, veurem si en els dos volums que queden succeeix el mateix.\nA les primeres ressenyes ja us contava com els elogis, sobretot en els volums I i II, van ser molt grans, especialment des de la crítica anglesa i nordamericana, i aquest títol va començar a sonar com una experiència literària singular que s’havia de llegir. Ara ja he llegit les quatre parts publicades en català, el segon era Un home enamorat i el tercer L’illa de la infantesa, i em sembla que també em llegiré els dos darrers volums quan els publiquin i, si tot segueix com ara, continuaré insistint-vos en què us els llegiu.\nPer què m’agrada tant? perquè, com explicava el crític del The New Yorker James Wood, “hi ha alguna cosa extremament convincent en el llibre, fins i tot quan estava avorrit, hi estava interessat”. Podria subscriure perfectament aquest comentari. En aquesta novel.la autobiogràfica, no és només el que succeeix el que hi compta sinó la pròpia escriptura, i les observacions sobre l’entorn o les persones i qualsevol aspecte de la vida, el que li atorga aquest caràcter especial. Quan us expliqui l’argument del llibre entendreu millor el que vull dir.\nEl repàs de la vida de Knausgard va per episodis, i aquest també és un punt interessant, dóna una visió diferent dels personatges que hi apareixen. Al primer volum, La mort del pare, relatava la decadència i mort d’un pare alcohòlic i la trista senilitat de l’àvia. El principal punt de la novel.la es referia a la sinceritat aparentment sense reserves de l’autor, sense pudor, amb una sensació de veritat, cosa que ha estat un dels motius d’elogi de la crítica i que ha estat més polèmic a l’entorn de l’escriptor.\nAl segon volum Un home enamorat relatava el seu trasllat a Suècia, ja convertit en escriptor, on trobarà la seva segona dona amb qui tindrà quatre fills. A la novel.la hi era molt present la dificultat de combinar la vida quotidiana amb nins petits amb la feina d’escriptor. El tercer volum, L’illa de la infantesa, és distint, una mica més breu que els anteriors es centra en la vida d’un nin dels 7 als 10 anys. La figura del pare que havíem vist al primer llibre canvia totalment, ara és un home enèrgic, molt estricte, a qui els dos germans tenen por perquè és molt difícil saber què es pot dir i què és pot fer, i la mare és l’únic però insuficient refugi possible. La resta és la vida infantil amb els amics íntims, els companys d’escola i les relacions amb les nines. En aquest volum, com en el següent que comentam avui, les observacions sobre la vida són menys nombroses. És clar, l’experiència d’un nin és molt poca encara i la novel.la es posa a la seva pell.\nI així arribam a Ballant en la foscor. Knausgard té divuit anys, ha acabat el batxillerat i té clar que vol ser escriptor i que no vol estudiar. Té l’oportunitat d’anar al nord en una vacant de mestre durant un curs acadèmic. Davant la manca de voluntaris titulats per cobrir aquestes places l’Estat incentivava que joves acabats de sortir de l’institut les ocupessin. I a això s’apunta en Karl Ove. Arrel d’un suggeriment del seu pare, se n’anirà al nord a donar classes i guanyarà diners en una mena de retir que li ha de permetre iniciar la seva carrera d’escriptor.\nLa cosa començarà molt bé. coneixerà a tothom del poble, el convidaran a les festes i aviat tindrà uns quants relats. La narració avança entre la vida social, els intents de tenir una relació sexual amb alguna al.lota i la vida a l’escola. Però aviat tot es fa més difícil, sempre és la mateixa gent, els mestres de l’escola i els pescadors del poble. Tots els intents de tenir relacions sexuals, amb l’objectiu obsessiu de perdre la virginitat acaben amb dificultats, els dies foscos el deprimeixen i beu desmesuradament fins al punt de tenir llacunes de memòria l’endemà. L’alcohol li serveix per a superar les limitacions de la personalitat i per fer-lo sentir millor.\n¿Per què no bevien? ¿Per què no bevia tothom? L’alcohol ho engrandeix tot, és un vent que bufa per la consciència, són onades que trenquen i boscos que es gronxen, i la llum que transmet torna daurat tot el que veus, inclús la persona més horrible i fastigosa té alguna cosa bonica, és com si tota l’oposició i tots els judicis s’apartessin amb un cop de mà poderós, en un acte de generositat suprema, aquí tot, i vull dir tot, és meravellós.\n¿Per què dir que no a tot això?\nUna part no menyspreable de la novel.la se’n va al passat recordant els dos darrers anys d’institut. Els pares s’han divorciat. en Karl Ove viu amb la mare i amb una sensació d’alleujament que només es trenca quan ha d’anar a visitar al pare, qui té una nova parella i comença amb els problemes alcohòlics. Coneixent-lo com el coneixem a aquestes altures, tant en la versió segura i despòtica de la infantesa de l’autor com a l’etapa final en el primer llibre, tenim una visió completa del personatge que no tendríem de no haver llegit els llibres anteriors. El Karl Ove dels 16 i 17 anys és també complicat. Perd interés en els estudis, es gasta els diners en discos i de fet arriba a ser crític musical d’un petit diari. Beu alcohol i fuma marihuana durant dies seguits fins a perdre la consciència. En fi, entre una cosa i una altra, una adolescència mogudeta.\nMés endavant el llibre torna a l’any acadèmic al nord fins que torna la llum i acaba el curs. Així que al final, es tracta de la història d’un adolescent que vol ser escriptor, beu massa i vol tenir sexe. No sembla massa, no? per a bastir una novel.a interessant. El cas és que ho és. És interessant el petit món del nord amb la seva foscor i la seva naturalesa imponent, són interessants els personatges que s’hi troben, entre ells els alumnes, les alumnes i com l’autor ha de lluitar contra una atracció per una nina massa jove, són interessants els dubtes i les incerteses en les relacions amb l’altre sexe, són interessants descripcions inesperades com\nMentre em rentava les mans vaig quedar-me mirant la meva imatge al mirall. L’estranya sensació de mirar-te als ulls, que reflectien d’una manera pura i poc ambigua el teu estat interior, em van envair durant uns segons intensos, però me’n vaig oblidar de seguida que vaig abandonar el lavabo, com també quedaven oblidats la tovallola al ganxo, o el sabó a la petita depressió de la pica, totes aquestes petites coses que no existeixen més enllà del moment, però que pengen o s’estan soles en habitacions buides i fosques fins que la porta es torna a obrir i una altra pertsona agafa el sabó, s’eixuga amb la tovallola, veu la seva ànima al mirall.\nÉs la descripció d’un acte quotidià però dotant-la d’una dimensió transcendent que el lector pot reconèixer. A vegades només és un fenòmen natural amb una adjectivació original, per exemple quan defineix l’aurora boreal com a un incendi fred.\nEstàvem rondant per l’espai. Ja ho sabia de sempre, però fins que no vaig arribar aquí no ho vaig entendre. la foscor feia alguna cosa amb la percepció del món. L’aurora boreal, aquest incendi fred al cel, també. I l’aïllament.\nO les evocacions proustianes de la memòria:\nLa música va evocar de nou les emocions de novè i de primer d’institut… tot el que passava en la meva vida aleshores, concentrat en aquell moment increïble, vibrant i dens que només poden provocar els sentiments. Anys reviscuts en un segon.\nEsper que us hàgiu fet una idea del que podeu esperar llegint aquest autor.Aquí us deix primer una entrevista molt interessant i en segon lloc el link a la ressenya al primer volum a què feia referència més amunt.\nA vegades un es demana què fa que un autor sigui original, que tengui una veu pròpia o que hagi seguit un camí tan personal com ha fet Karl Ove Knausgård, el noruec que va decidir embrancar-se en una aventura literària anomenada genèricament La meva lluita, i que consta de sis novel.les, tres de les quals han estat ja publicades en català i castellà. El seu renom ha anat augmentant amb els anys, amb una recepció extraordinària per tot arreu, de tal manera que aquí estem, comentant el segon volum de la sèrie: Un home enamorat.\nI tot això amb uns llibres que parlen de la seva pròpia vida, de les relacions amb els que l’envolten i que reflexionen sobre tots els aspectes que se li presenten quotidianament. El presupòsit inicial sempre és l’honestidat absoluta, l’autor parla de les persones del seu entorn amb els seus noms reals i fuig de disfressar els sentiments i les sensacions, al contrari, les descriu i les analitza intensament li agradi o no el que sent o pensa.\nEl referent que se cita habitualment quan es parla de La meva lluita és òbviament Proust, però altres autors han parlat també de com el Knausgård personatge sembla també un heroi Dostoievskià bregant amb els seus dimonis interiors i les preguntes existencials.\nUn home enamorat es situa a l’etapa de la trentena quan Knausgård entra en crisi, deixa la seva dona a Noruega i se’n va a Estocolm a reflexionar i intentar veure com enfocar la seva carrera d’escriptor. Allà coneixerà la que serà la seva segona dona i amb qui tindrà tres fills.\nAl primer llibre, com podeu veure a la ressenya de La mort del pare, el tema principal era la primera joventut, els amics, les primeres aproximacions a les al.lotes i les festes juvenils. Però també la família i especialment l’alcoholisme i l’autodestrucció de son pare, i la decrepitud de l’àvia amb les descripcions i reflexions associades al cas. En aquest nou capítol es tracta de la indecisió sobre com afrontar la vida i més endavant del que significa la paternitat i de com lligar la vida de l’escriptor amb les obligacions quotidianes de cuinar, cuidar els nins, anar-los a cercar a l’escola, tenir-ne cura quan estan malalts, quan es barallen i atendre les crisis de la parella,. Aquesta és l’amalgama que fa avançar la història. La sal de la novel.la és la confessió dels sentiments, l’egoisme, la reflexió moral, sí, al final resultarà que Knausgård practica la novel.la moral, i multitud de reflexions sobre literatura, art i filosofia. El llapis es fa necessari per fixar frases, pensaments que criden l’atenció del lector. Per ser honest, també hauria de dir que durant les 688 pàgines hi caben des de comentaris sobre la socialdemocràcia fins a la lliga espanyola de futbol o descripcions minucioses que a vegades sembla que no caldria que ho fossin tant. Es veritat però també és veritat el que explicava abans.\nCom em diu a vegades un bon amic del blog, algunes ressenyes més que incitar-vos a la lectura d’aquests textos sembla que el que facin és allunyar-vos-en. Potser és veritat. Llegir Knausgård és una experiència diferent, la seva intenció no és exactament entretenir-nos, però malgrat aquestes característiques o potser gràcies a totes aquestes característiques, us pugui fer ganes fer un pas endavant i endinsar-vos en territoris no tan coneguts. Per la meva part, jo ho continuaré fent i tal vegada aquest estiu em posi amb el tercer lliurament de la sèrie. Ja us aniré informant.\nKnausgård, Karl Ove, Uncategorized\nLectures de l’estiu 2015.\nFa estona que no escrivia al blog i després de l’estiu se m’han acumulat moltes lectures que m’agradaria compartir amb voltros, o sigui que inauguraré un nou tipus d’article, el que és conseqüència de no fer les ressenyes al seu moment. M’agradaria comentar-vos què m’he llegit durant els mesos de juliol i agost de 2015 i els darrers dies de juny. Crec que algunes d’aquestes lectures són bastant recomanables. Comencem doncs.\nL’estiu va començar amb el darrer Michael Connelly traduït, La caja negra , una novel.la negra excel.lent com quasi totes les del seu autor. Vaig fer el comentari pertinent a la ressenya que havia fet l’amic Jaume ja fa temps, allà se us explica perquè us l’heu de llegir. Ja ho he dir moltes vegades però ho tornaré a dir: ens ho passam taaaant bé amb aquest mestre del gènere…\nAixí de negre o negre-bestseller, a part de La noia del tren, que és la darrera ressenya que vaig fer, ara ja al final just abans de la reentrée acadèmica, m’he llegit de John Katzenbach El psicoanalista,(517 pàgines) per una recomanació que em varen fer. La novel.la és qualificada de thriller i he observat que també està citada al blog amb comentaris elogiosos si bé no hi ha una ressenya pròpiament dita. És bastant original en el seu plantejament i he llegit que se n’està preparant una versió cinematogràfica, cosa bastant lògica. M’estranya que ningú no ho hagi fet encara. Té tots els elements per esser una pel.lícula comercial d’èxit.\nHe perseverat amb Marco Malvaldi i m’he llegit el tercer i quart lliurament de la sèrie del Barlume, Il re dei giochi (2010) i La carta piu alta (2012). Són llibres que continui trobant divertits amb uns personatges molt simpàtics. És novel.la deductiva-costumista i amb humor, ah! i senzilla.\nD’italians m’he llegit també un autor molt recomanable, Marcello Fois Memoria del vuoto (memòria del buit) (218 pàgines). L’autor és sard i explica una història d’un al.lot de poble que passa per la I Guerra Mundial, torna a Sardenya i per diverses raons es convertirà en un personatge fora de la llei. Està basada en la vida d’un bandoler real de la primera meitat del segle XX i és una novel.la excel.lent i excel.lentment explicada.\nAmb misteri però tocant altres gèneres, Sicilia sense morts (318 pàgines), de\nGuillem Frontera, on un president de govern autonòmic de les Illes Balears,José Antonio Bergas, rep un paquet amenaçador amb una rata morta a dins. Es tracta d’una novel.la de sàtira política i social, molt ben escrita on el joc afegit pels que coneixen la realitat mallorquina és endevinar quins personatges tenen semblances amb la realitat. Molt recomanable.\nL’altra novel.la amb misteri és El llegat de la serp ( 523 pàgines) de Je ssica Cornwell, que m’he llegit perquè és la neta de John LeCarré (vaja raó més tonta) i perquè l’acció succeeix entre Barcelona i Mallorca i darrera hi ha Ramon Llull i un misteri relacionat amb l’alquimia medieval. Ara si, eh? L’autora californiana coneix perfectament la realitat dels escenaris de la novel.la i no cau en els tòpics ni de Barcelona ni de Mallorca i la història és interessant. Per mi, però, hi ha un excés d’informació acadèmica i erudita i crec que això afeixuga bastant la novel.la, si bé s’ha de reconèixer que està molt ben documentada.\nEl clàssic de l’estiu ha estat Al este del Eden (684 pàgines), de John Steinbeck, és un requisit que a l’estiu sempre hi ha d’haver un clàssic. Aquells que hàgiu llegit el llibre o vist la pel.lícula recordareu, i si no us ho cont ara, que es tracta de la història de Caín i Abel a la Califòrnia de principis del segle XX. Per cert, vaig tornar a veure la pel.ícula i em va semblar molt bona , però la interpretació de James Dean és summament afectada.\nDe David Grossman, de qui fa anys us vaig recomanar fervorosament Tota una vida, m´he llegit la seva novel.la més recent, Gran cabaret (236 pàgines). És una obra arriscada. tota la novel.la consisteix en un monòleg d’un humorista que de fet pretén fer el seu darrer monòleg, on repassa la seva vida i desconcerta el públic assistent, que no sap com prendre’s allò que que veu i escolta. De contrapunt hi ha els pensaments d’un antic amic a qui l’humorista ha convidat a veure aquesta darrera actuació. L’autor diu moltes coses en poques pàgines i retrata els personatges d’una manera intensa i complexa. No és una novel.la tradicional i la seva lectura no es pot recomanar a tothom.\nM’havien parlat bé de Milena Busquets i També això passarà (168 pàgines), on en un transsumpte de la seva pròpia experiència, la protagonista de la novel.la afronta la mort de la seva mare, com l’autora amb la mort de la seva, l’editora Esther Tusquets. La novel.la retrata el pijerio il.lustrat barceloní que estiueja a Cadaqués, relata els sentiments que provoca la pèrdua i també fa molts de comentaris sobre les relacions humanes, la condició femenina, els homes i les coses que tenen valor a la vida. No sé si em va acabar d’agradar. Només puc recomanar-la a una part dels lectors del blog per a què em donin la seva opinió.\nI ara, deix el millor per al final.\nPierre Lemaitre Nos vemos allà arriba (437 pàgines) un valor en alça de la literatura francesa i atenció, molt elogiat com a autor de novel.la negra, (ja en tenc preparat un parell,d’aquestes). Aquesta novel.la està ambientada a la I Guerra Mundial i als anys posteriors. M’ha agradat molt. Apunteu-vos-la. Té algun aspecte folletinesc, el dolent és un oportunista trepador molt dolent, però no ho explic com un demèrit. És una novel.la molt interessant que justifica la seva fama. Us he d’advertir que el comportament dels personatges sovint em posava dels nervis. Descriu la brutalitat de la guerra del 14 i fa un retrat acurat de la societat francesa de la postguerra. Premi Goncourt i fenomen literari a França. Es va traduir en castellà i al català (Ens veurem allà dalt) el 2014.\nI finalment una de les sensacions literàries dels darrers anys, aclamat per tot arreu com una experiència que es compara a Marcel Proust i A la recerca del temps perdut. El noruec Karl Ove Knausgärd va decidir contar la seva vida d’una manera absoluta, honesta i sense aturar-se davant cap censura moral o familiar. El resultat ha estat la sèrie que duu el nom de genèric de La meva l luita (el títol ja és provocador) de la qual m’he llegit el primer lliurament, La mort del pare (504 pàgines). Prenent la seva pròpia vida com a matèria narrativa, fa una intensíssima disecció dels sentiments i de la vida. El retrat del pare alcohòlic o la descripció de la decadència senil de la padrina estan fets sense cap concessió. També hi apareix una mica de la infantesa i bastant de la adol.lescència amb les primeres aventures sentimentals i eròtiques. Aquest llibre ha enemistat el seu autor amb la família i també ha posat als seus peus els lectors i els crítics. La crítica europea i més encara la nordamericana el posa pels núvols, i us he de dir que a mi també m’ha agradat molt. Tant que quan vulgui afrontar 500 pàgines més em llegiré el segon de la sèrie, Un home enamorat. Aquest estiu han publicat el tercer llibre en castellà i català.\nI això és tot, l’estiu s’ha acabat i el ritme de lectura baixarà, però sempre hi haurà noves aventures per contar-vos. Bon començament de curs a tothom i ànims!\nBusquets, Milena, Cornwel, Jessica, Fois, Marcello, Frontera, Guillem, Grossman, David, Katzenbach, John, Knausgård, Karl Ove, Lemaitre, Pierre, Malvaldi, Marco, Steinbeck, John


Buscar orquídies a Catalunya\nLes zones muntanyoses de poca altitud i els parcs naturals són els indrets del país amb més diversitat\nUn exemplar d''Ophrys speculum' en un prat Getty\n“En aquest lloc sempre hi trobava cinc peus i ara tres se’ls han menjat els senglars”, constata amb un cert desencís el biòleg Jordi Prat. Es refereix a un emplaçament a prop de la seva casa del Maresme, en el qual tenia localitzat una població d’orquídies. “Gràcies al seu olfacte, els senglars localitzen els bulbs de les orquídies, els desenterren i se’ls mengen”, explica. Les orquídies, efectivament, tenen un bulb principal que permet el creixement de la planta i un bulb més petit que acumula nutrients per a l’any següent, tots dos soterrats. Com és natural, sense bulbs no poden sobreviure. Prat, que és membre del Grup Orquidològic de Catalunya, una entitat de la Institució Catalana d’Història Natural, apunta que “dues de les amenaces principals per a les orquídies a casa nostra són la destrucció d’hàbitats i els senglars”.\nJordi Prat és un expert en orquídies i, tal com demostra l’anècdota dels senglars, sap on trobar-ne. ¿Però per on pot començar algú que no en sigui expert i a qui faci il·lusió veure orquídies silvestres? La primera cosa que cal tenir en compte és que “d’orquídies, n’hi ha per tot arreu”, assegura Prat. I això no només passa a Catalunya, sinó a tot el món. N’hi ha prop de 26.000 espècies, quatre vegades les espècies de mamífers i més del doble que d’aus. Aquesta gran diversitat és indicativa que al llarg dels últims milions d’anys, les orquídies han colonitzat gairebé qualsevol lloc on arriba la llum i hi ha una certa humitat. A Catalunya n’hi ha prop de 80 espècies, que també es distribueixen per tot el territori. De tota manera, “els hàbitats amb més diversitat són les parts altes de la muntanya baixa i la muntanya mitjana”, explica Josep Nuet, responsable de l’equip de recerca botànica del Centre Excursionista de Catalunya i autor de diverses guies de camp sobre orquídies. Segons Prat, “els parcs naturals també són bons llocs per veure orquídies, perquè estan més protegits”. “I, curiosament, també els marges de les carreteres”, afegeix amb un somriure i un punt de sorpresa. “Potser perquè hi tenen menys competència i s’hi poden dispersar millor”, especula.\nEl Grup Orquidològic de Catalunya gestiona els avistaments d’orquídies que es pugen a la base de dades OrnithoCites. Les dades actuals indiquen que hi ha més cites a les comarques de Girona i Barcelona. “De vegades, però, si no es troben orquídies en un lloc és perquè no se n’han buscat –apunta Prat–. Hi ha menys gent buscant a Lleida i a Tarragona que a Barcelona i Girona”, diu. En qualsevol cas, Nuet considera que per començar a veure orquídies és molt recomanable fer-ho a partir d’una guia. És important saber quines orquídies es poden trobar a cada hàbitat i quan floreixen, i aquest coneixement bàsic es troba esquematitzat a les guies. Ara bé, com qualsevol activitat d’observació de la natura, trobar orquídies pot ser difícil. “Fa uns dies vaig anar a Montserrat i vaig anotar 400 referències de plantes, només una de les quals era una orquídia”. Ho reconeix un expert com Nuet. “És cert que potser no era un lloc apropiat –matisa–. Quan comences, en tot un dia pots veure fins a vuit o deu orquídies diferents, però potser hi ha dies que en veus només una –diu–. Potser si tens sort, a l’estiu al Pirineu veus una mollera plena d’orquídies roses, però de tota manera, allà només hi haurà una o dues espècies”, afegeix. A més, com passa sempre que se surt a la natura, l’observació d’orquídies té un punt d’imprevisibilitat. Si el bulb secundari no pot acumular prou nutrients, pot ser que necessiti un any més i la planta no floreixi fins al cap de dos anys. Això vol dir que encara que es tinguin localitzats exemplars concrets, i encara que els senglars no se’ls hagin menjat, pot ser perfectament que un any floreixin i l’altre no.\nPer aquesta raó, Nuet recomana mirar la natura en conjunt i aprendre a gaudir-ne des d’un punt de vista més global. Anar a la muntanya amb l’objectiu de veure orquídies i no trobar-ne cap pot ser frustrant. Però si aquell mateix dia veus un llangardaix, un ratolí de bosc i un camp que ha esclatat de roselles, l’excursió ja haurà valgut la pena. Les orquídies, com qualsevol altra espècie, formen part d’un ecosistema. “Si són en algun lloc és per alguna raó, perquè hi ha hagut un procés al darrere del qual hi ha una història”, diu Nuet. Aquesta visió, imprescindible per entendre l’equilibri invisible que hi ha en tot ecosistema, també ajuda a situar el valor de cada espècie. Totes les espècies d’ésser viu, des de la més abundant fins a la més rara, s’haurien de considerar un patrimoni biològic equiparable al patrimoni cultural. Perquè una espècie, com un monument, és un llibre on s’hi pot llegir la història de la vida per situar-hi la de l’home.\nSi algú agafa aquesta caixa d’eines per començar a observar orquídies, pot fer-ho amb l’espècie Himantoglossum robertianum, coneguda popularment amb el nom de mosques grosses. És una de les més espectaculars i abundants a Catalunya. Té unes flors amb un degradat que va del rosa fosc al blanc i, fet important, és grossa. Perquè una altra cosa que cal tenir en compte per evitar possibles frustracions és que la majoria d’orquídies silvestres de casa nostra són petites. No són com les tropicals que es venen a les floristeries, però, tot i així, tenen el seu valor i el seu encant. Una altra espècie interessant és l’Ophrys passionis o abellera de la passió, anomenada així perquè floreix pels volts de Setmana Santa. Aquesta flor es caracteritza per un label arrodonit de color porpra molt vistós, que sovint presenta dues banyes i una certa pilositat. Finalment, per als neòfits que vulguin apujar nota, l’Ophrys speculum o abellera de mirall és una orquídia que viu en terrenys més aviat secs i que, en una mostra més de les relacions teixides entre espècies al llarg de l’evolució, té un label que no només imita l’abdomen d’una espècie de vespa, sinó que emet una aroma semblant a la de la femella.\nnatura Flors Catalunya


Inicio Formació Assessoria Científica\nEl Comib posa a la disposició dels metges col·legiats el servei d’Assessoria Científica. Per tenir accés a aquesta assessoria haurà de fer la seva sol·licitud a través de la Finestreta Única col·legial, per a la qual cosa haurà d’emplenar un formulari.\nLa seva petició serà avaluada pel Col·legi de Metges en un termini màxim de 20 dies. En cas de ser acceptada es traslladarà al Dr. Antonio Gutierrez García, assessor científic del Comib, qui contactarà amb el/la sol·licitant.\nEl Col·legi Oficial de Metges de les Illes Balears (Comib) ofereix un servei gratuït per a l’assessorament científic dels professionals de la Medicina de Balears, a través del qual poden fer qualsevol tipus de consulta relacionada amb l’àmbit científic.\nEls metges poden plantejar i rebre ajuda per a les tesis doctorals, papers o projectes científics sobre com executar-los adequadament, com dur a terme estadístiques, etcètera.


La campanya 'Amb els nostres mitjans' assoleix els primers cent socis\n16 maig 2021 08:45\nUn motiu més per defensar uns mitjans de comunicació lliures i en català.\nProp d'un centenar de persones han fet passes per associar-se a Ona Mediterrània des de la posada en marxa de la campanya 'Amb els nostres mitjans'.\nLa campanya 'Amb els nostres mitjans' té com a principals objectius fer conèixer Ona Mediterrània i dBalears.cat, ajudar a finançar ambdós mitjans i fer créixer l'associació Ona Mediterrània.\nEl hashtag triat és #MitjansMallorquins, dues paraules que volen posar en relleu la necessitat de disposar de mitjans compromesos amb Mallorca i autocentrats, que no estiguin al servei de l'agenda estatal, sinó que facin un periodisme «de proximitat i en la nostra llengua».\nLa campanya 'Amb els nostres mitjans', que durarà fins al mes de juny, es farà a través de falques publicitàries, bàners i diversos espots audiovisuals.\nAquest dimarts ha començat la difusió del segon espot de la campanya.\nNecessitam uns mitjans de comunicació d'aquí, en la nostra llengua i centrats en el que passa a ca nostra que siguin capaços de mostrar el que passa aquí i al món amb ulls balears. Idò ja ho sabeu perquè lo que fa el DBalears es tot el contrari.\nQuina gentada, això ja arriba a la categoria de "clam" hahahahaah\nOn podem consultar les tarifes i basses per fer-nos socis?\nperiodisme «de proximitat i en la nostra llengua», no es panfletisme catalanista ni estar al servei de l' agenda de la Generalitat\nNomés per el gust que passes es ben necessari que participis del projecte.\npancatetos = NO GRACIAS\nPer Defensam la nostra llengua, fa mes de 6 anys\nGran notícia, necessitam uns mitjans de comunicació d'aquí, en la nostra llengua i centrats en el que passa a ca nostra que siguin capaços de mostrar el que passa aquí i al món amb ulls balears.


Testimonis – Keith Duffy, Nutrition & Health Coach, Barcelona\nLa meva intenció amb les sessions amb *Keith no estava relacionada amb el pes, perquè sempre em vaig mantenir en una franja de pes adequada per a la meva altura i edat. El que buscava era entendre millor com i quan menjava, perquè mai vaig prestar molta atenció a la meva dieta. Malgrat ja no consumir ultres processaments ni molt de menjar porqueria, sabia que podia fer millors eleccions a l’hora de menjar, però no sabia com exactament. L’acompanyament personal de Keith em va ajudar a entendre millor com el nostre cos processa el menjar. I en conseqüència, vam fer junts petits canvis diaris, que van resultar ser molt beneficiosos. Tinc més energia i fins i tot vaig perdre una mica de greix. Gràcies, Keith!\nLa meva pregunta principal en entrar en el programa de reinici va ser: “Estic menjant les coses correctes?” No sols vaig sortir amb la meva pregunta resposta, sinó molt més. Keith va ser extremadament minuciós amb la seva avaluació inicial i va usar la seva experiència per a arribar a metes assolibles i guiar-me a través dels passos a seguir per a aconseguir-les. Junts, identifiquem àrees en les quals treballar i les arrels darrere d’alguns dels meus hàbits alimentosos. Sempre va estar disponible per a oferir consells i alè, facilitant el procés. Ara em sento molt més segur del que estic posant en el meu cos i he après algunes lliçons per a tota la vida sobre la forma en què com i faig exercici. Gràcies, Keith!\nSempre he estat molt conscient del que com i probablement fins i tot abusar d’ell pel dejuni i les dietes. *Keith em va ajudar a equilibrar els meus hàbits extrems en suggerir receptes, portar un registre diari i compartir informació sobre problemes de salut que he estat arrossegant durant anys. Mantenir bons hàbits i una alimentació saludable és ser constant sense privar-nos de viure i gaudir la vida. *Keith amablement va posar l’accent en això en totes les nostres xerrades i sempre va brindar alternatives per a una transició sense problemes a una varietat d’aliments, la qual cosa li va fer descobrir un món de cuina senzilla i deliciosa.\nConec a Keith des de fa ja més d’una dècada, quan érem prims sense el menor esforç. En passar dels anys i després del meu últim embaràs, on vaig pujar més de 17 kilos, vaig prendre consciència que havia de fer alguna cosa respecte a la meva dieta. Vaig acudir a Keith, qui, després de fer-me fer un diari del que menjava i prenia (bastant revelador quan un ho fa) em va fer algunes recomanacions que hem adoptat per a tota la vida no sols jo, sinó la meva família sencera. Principis bàsics com deixar el sucre, ser conscient d’on vénen els aliments que ingerim, etc. Vaig baixar 18 quilos, combinant la dieta amb exercici. Això va ser fa més de 6 mesos i continuo contentíssima amb el meu cos. GRÀCIES KEITH!\nBuscar un entrenador de salut era una cosa que havia estat en la meva ment durant bastant temps. Definitivament hi havia coses amb les quals no estava contenta, com una inflor constant, baixos nivells d’energia, somni de baixa qualitat, pèrdua de cabell, maldecaps, problemes estomacals. Keith va ser molt bo ajudant-me a posar en ordre els meus pensaments, relacionant tots aquests trastorns amb un hàbit alimentari poc saludable en el meu estil de vida. Gràcies a les seves pautes i objectius assolibles, vaig aconseguir identificar quin era l’equilibri adequat per a mi en termes del que era capaç de fer a llarg termini, i el que era necessari fer a curt termini. Definitivamente recomanaria a Keith com a entrenador de salut.\nQuan arribi a la consulta de Keith convivia amb petites molèsties que sempre procrastinava i de les quals no m’ocupava amb la suficient determinació, per escepticisme i falta de motivació. Així arrossegava més de deu anys una rinitis al·lèrgica per intoleràncies alimentoses i també el desig de millorar el meu estat físic i perdre una mica de pes. Improvisava dietes i dejunis, feia esport, i m’alimentava bé, però sense un objectiu ni la supervisió d’algú que m’ajudés a posar ordre en tots els coneixements i eines que acumulava i als quals accedia a través de fonts diverses. El pitjor era que deixi de creure que pogués aconseguir-ho i tenia una mala imatge sobre el meu esperit de superació. Keith em va ajudar a prioritzar la millora de la salut en la meva vida i a concentrar-me en les meves metes i en el potencial que tenia per a aconseguir-les. A partir d’una anàlisi holística del meu dia a dia em va ajudar a dibuixar una estratègia i planificar el treball fil per randa. Amb un pla de 4 setmanes, adaptat a les meves obligacions i al poc temps lliure del qual disposo, vaig aconseguir posar fi al 95% de les molèsties produïdes per les meves intoleràncies (rinitis, dismenorrees i *jaquecas) i vaig millorar el meu estat físic i la meva nutrició. A més, *Keith m’ha proposat i guiat en nous hàbits i rutines- com sortir a córrer – que han suposat un gran canvi en la meva salut general i en la percepció de la meva mateixa i de la meva fortalesa. Mai vaig imaginar que el camí per a millorar la meva salut fos tan curt i pogués ser tan fàcil i reconfortant: indubtablement recomano a *Keith com a company per a caminar aquest camí. Gràcies!\nDurant molts anys havia sofert molèsties en l’estómac que, encara que sospitava que era el tipus de menjar que estava menjant, en última instància es devia a la meva dieta i a les hores que menjava. Durant el dur bloqueig en la primavera de 2020, això només va empitjorar; el malestar, la inflor, la vida malsana tot com una bola de neu.\nVaig començar la conversa amb Keith primer descrivint els tipus de menjar que estava menjant i Keith em va demanar que és el seu diari d’aliments; això va ser una gran revelació per a mi, ja que em va fer concentrar-me en el menjar de merda que estava ingerint gairebé diàriament. base. El punt d’inflexió era aquí per a mi; Estava llest i disposat a seguir els excel·lents consells i l’entrenament diari de *Keith i realitzar l’acció immediata requerida.\nDesprés de molt poc temps, Keith va poder distingir els tipus d’aliments que estaven causant aquesta incomoditat i inflor excessiva. Em vaig quedar molt impressionat per això i armat amb aquest nou coneixement vaig començar a posar en pràctica el meu nou estil de vida.\nJa després de només 2 setmanes, la inflor havia començat a esvair-se lentament i em divertia, i encara ho faig, provant-me camises que mai vaig pensar que em quedarien de nou!\nDefinitivament havent doblegat una cantonada, no tinc cap dubte que encara tinc treball per fer, però tenir el coneixement, l’orientació i el suport adequats és de summa importància i Keith el té en abundància. Juntament amb el fet que es preocupa pels seus clients i aquest tret és clarament evident des del Dia 1. Moltes gràcies *Keith.\nPel que record, mai he estat feliç amb el meu pes corporal. Als 34 anys, havia intentat en va ser més cautelós i disciplinat respecte al meu estat de salut general. Va ser extremadament difícil entre la muntanya d’informació en Internet, els llibres que havia comprat, les recomanacions dietètiques de la gent i la meva condició mèdica, la narcolèpsia, que és una malaltia molt rara i que pot ser difícil per a incorporar una rutina de dieta. exercici i somni.\nKeith ha estat de gran ajuda en brindar-me entrenament individual; el que funciona per a una persona pot no funcionar per a una altra. Durant la primera consulta passem per un llarg i profund intercanvi sobre diferents aspectes de la meva vida, ell va tornar a mi amb el que ell diu un “nou pla d’estil de vida”, molt encertat, adaptat a la meva situació i les meves metes. Keith està molt ben informat en el seu camp. Al principi, la idea d’un programa de 4 setmanes que anava a canviar dràsticament els meus hàbits alimentosos em va espantar una mica, però després d’aproximadament una setmana ja podia sentir i veure l’efecte positiu en els meus nivells d’energia, el meu benestar i el meu pes que ja estava disminuint, perdent finalment gairebé 4 kilos en 4 setmanes. Estic molt agraït per l’experiència i el seguiment de Keith, finalment em vaig reeducar per a sentir-me saludable! És un món completament nou que el meu cos està emocionat de continuar explorant.\nAbans de Keith sempre estava cansat, de mal humor, el meu cos estava completament fora de forma, semblava un globus i el meu cabell i ungles eren com a fenc sec. Per a una persona amb els meus antecedents mèdics, al·lèrgia al níquel, sensibilitat al gluten i tiroiditis crónica (Enfermedad de Hashimoto), mai va ser fàcil trobar el pla de dieta adequat. Keith em va ensenyar que necessitava un nou estil de vida, no un pla de dieta.\nEn la nostra primera crida va ser capaç de detectar la meva intolerància i després de dues setmanes seguint el consell de Keith, el meu nivell d’energia es va disparar i vaig començar a perdre el pes extra també. A més, vaig perdre 4,72 polzades de la meva cintura! Llavors, gràcies a Keith, finalment estic més feliç i saludable. I la meva parella també és més feliç!\nKeith va aparèixer just quan jo estava buscant un canvi en el meu estil de vida. Ja practicava una dieta vegetariana i havia tallat els ultraprocesados en la meva vida diària, però em faltava alguna cosa. La meva relació amb el menjar no era molt bona, sempre menjava les mateixes coses i no tenia sensació de sacietat.\nL’ajuda d’un heath coaching va ser excel·lent per a donar aquest impuls que jo necessitava per a ajudar a construir un estil de vida més saludable. El que té de bo tot això és el compromís que tenim amb nosaltres mateixos amb el suport de Keith. Vaig aprendre a tenir un estil de vida més saludable, sense haver de seguir cap dieta (que és una pràctica en la qual no crec) i respectant el meu cos. En el curt temps de la consulta de seguiment (4 setmanes) ja havia aconseguit perdre 4,3 kg. A més, vaig perdre greix, la qual cosa em va donar la motivació per a tornar a fer exercici. Vaig guanyar més energia diàriament i estava menjant menys aliments i de manera més saludable.\nDefinitivament recomanaria l’ajuda d’un entrenador de salut, especialment Keith, si també està una mica perdut i necessita ajuda per a començar el canvi que el seu cos i ment estaven esperant.\nMés que un Coach de salut i nutrició, Keith va ser un gran oient que va tenir molt en compte quan va acceptar la tasca de trobar maneres de transformar el meu estil de vida mitjançant un menjar conscient. Durant tota la meva vida he tingut problemes amb inflor, mals de cap i problemes digestius, i els seus consells, en tasques rutinàries a través de Skype, em van portar a comprendre millor que em feia mal, no pensant en el que em va entrar a la boca.\nDe vegades ha estat difícil, però la meva resolució ha estat perquè, quan segueixo el seu pla, em sento molt millor.\nGràcies per això, Keith, i espero que cada vegada més persones tinguin l’oportunitat de tenir-vos com a entrenador.\nVaig decidir acudir a un coach perquè no acabava de sentir-me del tot bé en el meu cos i volia perdre alguns quilos. Perquè fins llavors no ho havia aconseguit sola.\nGràcies al coaching, vaig perdre els quilos que volia. Però el més important és que vaig aconseguir canviar els meus hàbits alimentaris fàcilment. A més, l’esport em va ajudar a modelar el meu cos.\nLes pautes donades per en Keith i el seguiment realitzat van fer que tot fos molt fàcil.\nSense dubte recomanaria a en Keith als meus amics i familiars, i tornaria a acudir a ell si em fos necessari.\nKeith, moltes gràcies per la teva ajuda !\nVaig decidir buscar l’ajuda d’un coach perquè vaig sentir que necessitava establir metes per a mi mateix per l’any, creient que tenia sobrepès i que no estava saludable. No estava menjant o fent exercici correctament, ni era bastant disciplinat o experimentat com per a establir objectius quant a dieta i exercici, i mantenir-los. El coaching em va ajudar a identificar i crear metes assolibles.\nAl final, vaig obtenir els resultats que volia, estava encantat perquè havia perdut pes i havia aconseguit un nivell de condició física que em feia sentir millor. A més, també va canviar el meu enfocament de la salut ya que era una cosa que veia com a negatiu. L’experiència general del coaching va ser molt positiva ja que vaig seguir el pla d’en Keith i també em vaig adonar que estava cuinant plats nous deliciosos, que a dia d’avui segueix menjant.\nL’enfocament sense prejudicis d’en Keith, conjuntament amb l’honestedat i les dades nutricionals, te permiten entendre millor el procés sense pensar que està aclaparat o que està lluitant una batalla costa amunt. Va abordar el procés d’una manera que et fa sentir còmode parlant amb ell sobre qualsevol problema o inquietud que tinguis, i ell et aconsellar d’una manera que et dóna l’energia i el desig d’aconseguir els teus objectius.\nNo dubtaria en recomanar en Keith a qualsevol. Estic 100% segur que tornaré a acudir a ell.\nSempre havia sofert de restrenyiment i em costava trobar una rutina en la meva alimentació i en la vida cotidiana que em permet trobar una solució a aquest problema. Les sessions de coaching amb el Keith em van ajudar a organitzar la meva vida amb una dieta equilibrada i els exercicis necessaris per a regular la funció intestinal. El Keith va fer un diagnòstic detallat del meu cas i va elaborar una proposta de dieta i esport realment efectius. A més, en Keith és molt considerat.\nVa venir a la meva casa i em va ensenyar com preparar diverses receptes d’acord amb el que necessitava, a més de donar-me diverses espècies que ell mateix havia preparat i que utilitzo encara regularment. Estic molt contenta amb el resultat. d’en Keith. Es un excel·lent Coach de salut i ho recomano totalment.\nJo ja havia intentat diverses vegades aconseguir millorar el meu estat físic utilitzant dietes tradicionals basades en la baixa ingesta de calories i la reducció de greixos. Aquestes dietes tradicionals havien aconseguit a curt termini una reducció de pes però s’havien manifestat totalment inadequades per a mantenir aquest estat a mig/llarg termini.\nQuan Keith em va proposar informar-me i iniciar un canvi en els meus hàbits alimentosos seguint pautes basades en el dejuni intermitent, no tenia dipositades grans esperances en ella fruit dels meus fracassos amb les dietes tradicionals.\nUna vegada comencem a introduir els diferents hàbits que componen aquest tipus de dietes, vaig anar veient que a més d’anar perdent progressivament pes m’ha aportat una cosa molt més important, la creació i consolidació d’un nou hàbit alimentós consolidat en la meva vida que ha fet possible que sense cap esforç i amb els consells de Keith hagi après a millorar els meus hàbits alimentosos (disminuint progressivament el consum de sucres i productes altament processaments).\nActualment em trobo en el procés de consolidació d’aquests hàbits per a així incorporar-los a la meva manera d’entendre i afrontar la vida. Avui dia ha perdut 10 Kg en aproximadament 8 mesos.\n“Totes les parts del cos que tenen una funció, si les utilitzem i les exercitem amb moderació, es mantenen sanes i ben desenvolupades, envellint lentament. Si no s’usen, són més propenses a la malaltia, tenen un desenvolupament deficient i envelleixen ràpidament.”


L'Audiència de Girona absol l'acusat d'intentar violar una dona a Torroella • Ràdio Capital de l'Empordà\nNotíciesBellcaire d'EmpordàTorroella de Montgrí - l'Estartit\ntestimoni no creïble\nvulneració principi acusatori\nLa declaració de la suposada víctima ha estat considerada «no creïble» pel Tribunal\nSegons informa el Diari de Girona la Secció Quarta de l’Audiència de Girona ha absolt l’acusat d’intentar violar una dona a Torroella de Montgrí a causa de la modificació substancial dels fets que el fiscal va fer en diferents parts del judici, bàsicament sobre l’hora i el lloc en el que haurien tingut lloc els fets presumptament delictius. Uns canvis forçats per la mateixa declaració de la suposada víctima que va fer un relat diferent durant la instrucció i en el transcurs del judici.\nSegons recollia l’escrit d’acusació basant-se en la declaració de la suposada víctima, els fets van passar el 9 d’octubre del 2016 per la tarda en un camp de pomeres proper a la Gola del Ter en que l’acusat va intentar agredir la dona sexualment, però davant el tribunal aquesta els va situar de nit i en l’interior d’un garatge a Bellcaire d’Empordà. Recollint les noves declaracions de la suposada víctima, el fiscal va modificar les conclusions definitives i va demanar que es condemnés el processat a 5 anys de presó. La defensa, per contra, en va sol·licitar l’absolució.\nEn la sentència la Audiència ha absolt el processat per la vulneració per part del Fiscal del principi acusatori ja que el canvi de l’hora, lloc, i fins i tot el poble en les conclusions definitives així com la manera com hauria tingut lloc l’intent d’agressió sexual suposa una “modificació substancial” dels fets, realitzada a més a més quan l’acusat “ja no tenia possibilitat de presentar cap prova” que permetés desmentir-los. A més a més la sentència destaca que el testimoni de la dona no es creïble ja que en la primera hora en que va situar la suposada agressió era impossible que l’acusat es trobés amb la víctima i la portés fins al camp de pomeres ja que es trobava en el seu lloc de treball tal i com va declarar en el judici el propietari del negoci.\nArticle anteriorUn jove es fa una contractura cervical en llençar-se a l’aigua a una platja de Sant Feliu\nArticle següentCamila Cabello guanyadora del premi a Vídeo de l’any als VMA 2018


El conseller Puigneró dins un dels vehicles que fan les proves de conducció autònoma a la AP-7 a Girona\nEl Ministeri d’Afers Estrangers espanyol ha aturat el projecte del corredor 5G del Mediterrani, impulsat pel Departament de Polítiques Digitals en col·laboració amb Occitània i amb l’aval de la Comissió Europea. Segons Catalunya Ràdio, el ministeri de Josep Borrell ha fet pressió per paralitzar aquest projecte transfronterer que havia de ser un banc de proves per a projectes que investiguen en vehicles autònoms i connectats.\nAquest corredor era una aposta de la Unió Europea, que per a finançar aquesta mena de projectes exigeix que siguin transfronterers; per això Catalunya l’havia preparat amb la col·laboració del govern d’Occitània. Se n’havia de fer la presentació el mes de juny passat a Bucarest, Romania, i hi havien d’assistir el conseller Jordi Puigneró, el vice-president de la regió d’Occitània i alts càrrecs de la Comissió Europea. Tanmateix, la intervenció de Borrell va fer que aquest acte es vetés.\nSegons fonts del Departament de Polítiques Digitals, el ministeri es va posar en contacte amb la Comissió Europea perquè suspengués l’acte, on s’havia d’aprovar un pla de treball i obrir el projecte del corredor 5G a fons europeus. Ho ha confirmat el conseller Puigneró a Catalunya Ràdio: ‘Van cancel·lar l’acte trucant a la Comissió Europea. Nosaltres ja teníem els bitllets.’\nSegons el ministeri espanyol, el document que s’havia de signar a Bucarest no s’adequa al llenguatge jurídic propi d’un tractat internacional d’aquestes característiques. I proposava tot de canvis a la Generalitat. Per exemple, s’havia d’incloure una referència al ‘Regne d’Espanya‘ cada vegada que es mencionés la Generalitat; també era contrari que Catalunya s’hi presentés com un ‘país’ o una ‘part signant’, i proposava que es canviés aquests termes per ‘regió’.\nAixí mateix, demanava una rectificació perquè en el text en anglès s’anomenava ‘ministeri’ la conselleria de Polítiques Digitals i ‘ministre’ el titular, Jordi Puigneró. ‘Em diuen que sóc un cap de departament. Ja no respecten ni la constitució’, s’ha queixat Puigneró. El conseller ha dit que tot plegat és una mostra més que l’estat espanyol té ‘una intenció clara de blocar el govern català’.


L’Ajuntament d’Altafulla estudia amb els paradistes una nova ubicació per al mercat setmanal dels dimarts\nEls venedors de roba i complements no han vist amb bons ulls la decisió de fer servir la zona de terra del carrer Fassina\nLa nova ubicació del mercat setmanal d’Altafulla no ha agradat a tothom. Una desena de paradistes de la vintena que cada dimarts ofereixen els seus productes al municipi durant els mesos d’estiu no han muntat parada aquest dimarts en el primer dia del nou emplaçament del carrer Fassina. La majoria, venedors de roba i complements que, després de la pluja de les darreres hores, no han vist amb bons ulls la decisió de fer servir la zona de terra del vial.\nTot i entendre el malestar que podia generar instal·lar el mercadet a la zona residencial del carrer Vinyet, han demanat alternatives als responsables municipals, que els han rebut disposats a trobar una solució. El coalcalde, Jordi Molinera, ha avançat que estan estudiant diferents opcions al Barri Marítim que siguin “del gust de tothom” i que “es puguin conciliar amb el veïnat”.\nL’alternativa que pren més força és la part asfaltada del mateix carrer Fassina, des del camí del Prat fins el camí del Cotó. La idea, segons Molinera, és habilitar l’espai cada dimarts fins les 2 del migdia. Al tractar-se d’un dia laborable, el coalcalde descarta problemes d’aparcament.\nEl consistori traslladarà la proposta als paradistes en la reunió que mantindran aquest dijous a la tarda. Més enllà de presentar-los el nou emplaçament, aprofitaran per recollir les seves demandes i propostes de millora.


L'Anunciació (El Greco, Museu Thyssen) - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n117 ( ) × 98 ( ) cm\nL'Anunciació és una obra d'El Greco, realitzada a l'oli sobre taula entre el 1575 i el 1576, i conservada al Museu Thyssen-Bornemisza de Madrid. És una de les primeres obres d'aquesta temàtica realitzades per El Greco, que repetirà aquest assumpte diverses vegades més al llarg de la seva dilatada producció artística.\nMaria, asseguda en un reclinatori, girada per rebre la visita de l'Arcàngel Gabriel i el colom que representa l'Esperit Sant. L'escena s'emmarca dintre d'un fons arquitectònic senzill i ben traçat, accentuat per un cortinatge vermell i un terra enrajolat. Al fons es distingeix un grup de querubins.\nAquí es reflecteix l'empremta de Tizià i Tintoretto, sobretot al llum i al color. La pinzellada del cretenc és ràpida, aconseguint un excel·lent cromatisme. A més a més, emmarca als personatges amb soltesa, a fi de dotar de veracitat l'escena.\n«La anunciación» Museu Thyssen-Bornemisza. Madrid]\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=L%27Anunciació_(El_Greco,_Museu_Thyssen)&oldid=21195288»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 22 maig 2019 a les 21:32.


El residencial Parque del Cañaveral ja té llicència d’obres - Grupo Inmoglaciar\nBy Grupo Inmoglaciar Uncategorized @ca 26 juliol, 2017\nEl residencial Parque del Cañaveral ja té llicència d’obres\nAquest mes de juliol, l’Ajuntament de Madrid ha aprovat la concessió de la llicència d’Obres per a la promoció Parque del Cañaveral.\nPer Inmoglaciar, és una gran notícia comunicar que l’Ajuntament de Madrid ha concedit la llicència d’obres a la promoció en règim de cooperativa “Residencial Parque del Cañaveral”, que comptarà amb 192 habitatges VPPB, totes elles amb terrassa, de 2 a 4 dormitoris amb gran varietat de tipologies. Pisos i amplis àtics amb terrasses de fins a 134 m², des 130.000 € + IVA, amb traster i plaça de garatge inclosos en el preu.\nUn dels principals atractius de Parc del Canyar és la qualitat dels acabats dels habitatges, que seran de marques de prestigi com� Porcelanosa i� Hansgrohe i que podràs veure en el nostre pis pilot, situat en la parcel·la de la promoció situada al C / Regidor Victorino Calamarsa cantonada amb C / Francisco Gran Covián\nA més, les zones comuns comptaran amb piscina, pista de pàdel, pista esportiva i local comunitari, donant com a resultat un residencial perfecte a Madrid capital.\nLa promoció s’ubicarà en un dels majors desenvolupaments urbanístics al sud-est de Madrid, al costat de Coslada i Vicálvaro. Una “nova ciutat” amb 5.388.384 m² de superfície en la qual es preveu la construcció de 14.000 nous habitatges i que albergarà una població aproximada de 52.000 habitants.\nEstà previst que les obres de la primera fase comencin al mes de setembre. Visita’ns i reserva el teu habitatge, fase II ja a la venda.


Espanya registra 59 morts per coronavirus en les últimes 24 hores, 28 menys que diumenge, i 285 positius, 136 menys – l'actualitat.cat\nHi ha hagut 172 hospitalitzacions i 15 ingressos en UCI\nFernando Simón amb el ministre Illa. /Pool Moncloa/Borja Puig de la Bellacasa\nEspanya registra 59 morts per coronavirus en les últimes 24 hores, 28 menys que diumenge, amb unes xifres que continuen a la baixa també en nombre de nous positius confirmats. De diumenge a dilluns se n’han notificat 285 de nous, 136 menys que fa un dia (421). Catalunya n’acumula 85, seguida de Castella i Lleó, amb 42, i de Castella-la Manxa i Navarra, amb 30 cadascuna. També hi ha hagut 172 noves hospitalitzacions, 155 menys que diumenge (327) i 15 ingressos en UCI, 13 menys que ahir i la majoria (10) s’han produït a Madrid. En total, des que va començar la pandèmia hi ha hagut 27.709 defuncions per la covid-19 i 231.606 positius testats.\n59 morts per coronavirus i 285 nous positius testats. Segons les últimes dades del Ministeri de Sanitat que s’han ajustat amb les CCAA, en l’últim dia s’han produït 28 defuncions menys que diumenge (87) i 136 casos confirmats menys que ahir (421). Del total de morts, Madrid n’acumula 16, Catalunya, 12 i Castella i Lleó, 12. Hi ha vuit comunitats autònomes sense cap defunció i set en tenen menys de sis.\nPel que fa al nombre de positius, dels 285, 85 es concentren a Catalunya. Castella i Lleó n’ha registrat 42 i Castella-la Manxa i Navarra, 30 cadascuna. Madrid n’ha registrat 5 i hi ha 12 comunitats que n’han registrat entre 0 i 10.\nEn les últimes hores, hi ha hagut 172 noves hospitalitzacions, 56 de les quals a Madrid. Castella i Lleó, n’ha registrat 27, Catalunya, 21 i Astúries, 17. En total des que va començar la pandèmia, 125.233 han requerit ingrés hospitalari. Pel que fa a les UCI, en l’últim dia n’hi ha hagut 15. La majoria (10) a la comunitat de Madrid. En 13 comunitats (entre elles Catalunya) no hi ha hagut cap nova entrada en Unitats de Cures Intensives.\nEl director del Centre de Coordinació d’Emergències i Alertes Sanitàries, Fernando Simón, ha assegurat que la tendència és molt bona i que la transmissió del virus “és molt baixa” en certs territoris. En aquest sentit, ha explicat que des d’avui s’analitzen noves dades i de manera diferent. L’objectiu, ha dit, és anar alliberant a les CCAA de lliurar informació agregada i centrar-se, sobretot, en la informació relacionada amb el risc de transmissió i en “detectar els casos actius, que puguin generar infeccions”.\nSimón ha explicat que el nou sistema ha permès, per exemple, reduir el temps entre l’inici de símptomes i el diagnòstic fins als quatre dies (abans estava entre els 7 i els 17) i també el temps que passa entre l’inici de símptomes i la comunicació al centre sanitari: “Ara és de tres dies, quan abans era de sis de mitjana”.\nLes dades també permeten veure que la letalitat ha passat de l’11% entre el 23 i el 29 de març a menys del 2%, entre el 27 d’abril i el 3 de maig. “A mesura que ha evolucionat la malaltia, hem après a tractar-la millor i també hem passat d’una saturació a una situació més adequada als hospitals”, ha dit.\nLa Guàrdia Civil recupera a Turquia un iot de 3,5 milions d’euros robat a Mallorca a l’abril\nLa Guàrdia Civil ha recuperat un iot valorat en 3.500.000 euros, que havia estat robat al Port de Palma de Mallorca el passat mes d’abril. L’embarcació va ser robada a principi del mes d’abril i […segueix llegint]


Amazon escull Catalunya per a la seva logística - YCOM\nAmazon escull Catalunya per a la seva logística\nLa multinacional nord-americana materialitza l’adquisició d’una parcel·la a El Prat de Llobregat per construir-hi una nau de logística que donarà feina a 1.500 persones.\nEl 2017 obrirà a El Prat de Llobregat una nova i gegantina infraestructura logística d’Amazon sobre una parcel·la que ocupa 150.000 metres quadrats, l’adquisició de la qual per part de la multinacional nord-americana va ser anunciada ahir, amb un preu de 30 milions que s’han de restar dels 200 que suposarà la inversió total de l’empresa en aquest centre.\nPel que se’n sap, el centre començarà la seva activitat amb 500 treballadors, però podrà arribar a contractar-ne fins a 1.500.\nLa ubicació escollida, a tocar de l’aeroport i prop del port marítim de la ciutat, ha estat destacada per Amazon com un lloc estratègic per servir al sud d’Europa. La Generalitat ha fet una forta aposta aquests darrers anys per potenciar Catalunya com un centre logístic per a la regió del sud del continent europeu gràcies a la seva ubicació i infraestructures, i els resultats els estem veient ara en aquesta inversió entre d’altres.\nEstà previst que el nou centre d’Amazon entri en servei la tardor de l’any vinent.\nImatge generada per ordinador de la futura nau d’Amazon\nGrans inversions… tot i el procés\nMalgrat les nombroses veus, tant del sector empresarial, com de la premsa o els polítics unionistes, la inversió estrangera a Catalunya no només no s’ha aturat, sinó que puja tal com indiquen tots els números.\nLa inversió tecnològica, amb el gran pol atractor en el qual s’ha convertit Barcelona mercès a l’aparador que representa el Mobile World Congress, constitueix una part important del flux de diners fruit de l’aposta que des de fora es fa pel país.\nAmazon no serà l’única que desembarcarà a Catalunya al llarg dels propers mesos; fa tan sols unes setmanes coneixíem que la multinacional japonesa Nintendo havia escollit Tarragona per fixar-hi la seva base logística per al sud d’Europa.\nI la mateixa Amazon té previst obrir un altre centre logístic, aquest cop al centre de la capital catalana, que destinarà als lliuraments express, és a dir, els que han de ser entregats el mateix dia.


Inici El Municipi Actualitat Ajuntament Atenció ciutadana Seu electrònica Transparència Participació Perfil contractant L'Ajuntament fa pública la llista d'admesos i exclosos del Pla d'OcupacióL'Ajuntament de Cabrils ha fet pública la llista de persones admeses i excloses del Pla d'Ocupació per cobrir les places vacants d'auxiliar administratiu/iva, de tècnic/a en TIC i de peó, que es produeixen al consistori.\nEn total, s'hi han presentat una cinquantena de ciutadans. A partir d'aquí, s'ha elaborat una llista per a cada lloc de treball, que es troben penjades al taulell d'anuncis de l'Ajuntament i es poden consultar mitjançant aquest enllaç.\nLes contractacions dels tres auxiliars administratius, del tècnic/a en TIC i la dels dos peons, es fan en el marc del "Programa complementari de foment de l'ocupació i de suport a la integració social", de la Diputació de Barcelona.\nEls aspirants admesos estan convocats per a la realització d'una entrevista personal i realització d'una prova pràctica durant els propers dies. Els horaris es detallen en cadascuna de les llistes, la de la convocatòria dels auxiliars administratius, la del tècnic/a en TIC i la dels peons.


L'estrès i les dietes durant el confinament - Blog COFBBlog COFB\nEstàs aquí: Inici > Destacats > L’estrès i les dietes durant el confinament\nEl passat 28 de maig va tenir lloc a través de webinar la conferència “Estrès, dietes i confinament” patrocinada pel Laboratori PiLeJe, que va comptar amb les intervencions de la doctora en Psicologia de la Salut i Màster en Dietètica i Nutrició Humana, Gemma López-Guimerà i Pilar Casanovas, farmacèutica i responsable de Formació de PiLeJe. Anna Bach-Faig, vocal d’Alimentació i Nutrició del COFB, va ser l’encarregada de moderar la sessió, començant la seva intervenció destacant la celebració en aquella data del Dia Nacional de l’Alimentació.\nTot seguit, va explicar que hi ha una relació entre emocions i aliments i que la nova situació provocada pel confinament i la crisi de la COVID-19 ha influït sobre la conducta alimentària. Tot plegat, segons Bach-Faig, cal abordar-ho d’una manera saludable i, d’aquí el motiu de la conferència. La vocal d’Alimentació i Nutrició del COFB també va destacar que a la segona part de la sessió s’abordaria el paper de la micronutrició i complementació alimentària.\nEstrès, dietes i confinament\nLa Dra. Gemma López-Guimerà va començar la seva intervenció destacant també que la situació de confinament ha tingut un impacte en els hàbits i la conducta alimentària. Es tracta d’una situació amb elements que activen la resposta a l’estrès i això té un impacte en la conducta alimentària.\nQuins canvis en l’alimentació hi ha hagut durant el confinament?\nAixí mateix, López-Guimerà va fer un repàs del canvi d’hàbits d’alimentació que hi ha hagut durant el confinament: ha augmentat el consum d’alcohol, productes processats i plats preparats, així com el consum de farines. Com a punt positiu, va assenyalar que també s’ha incrementat el consum de carn de xai, peix, verdures i snacks saludables, com els fruits secs, i que també hi ha hagut més gent que ha recuperat el costum de cuinar a casa. Segons va apuntar, es calcula que els ciutadans s’hauran engreixat de mitjana entre 3 i 5 kg durant el confinament i que alguns decidirien començar a seguir una dieta per perdre pes.\nLa Dra. Gemma López-Guimerà, a l’inici de la seva intervenció.\nSegons López-Guimerà, tradicionalment, ens hem fixat sempre en alimentació i l’activitat física com a elements d’una dieta, però, des del seu punt de vista, també cal que ens fixem en altres factors com la microbiota o la son a l’hora de plantejar un tractament de canvi de composició corporal. Segons la doctora és important considerar les hores de son com un dels factors que s’ha demostrat que estan més relacionats amb el metabolisme i les hores de gana. Dormir entre 7 i 8 hores és fonamental.\nCanvi de paradigma i canvi d’hàbits\nA la part final de la seva intervenció, va exposar que tenint en compte les diferències individuals no estaríem programats ni per ser molt prims ni molt grassos. I que durant anys a les dones especialment s’ha imposat un ideal de bellesa relacionat amb el fet d’estar prima. Des del seu punt de vista, doncs, cal un canvi de paradigma. Moltes dietes no han acabat de funcionar (els que les segueixen perden pes i després el recuperen). Per tot plegat, cal un enfocament diferent, en què la prioritat no és perdre pes sinó el canvi d’hàbits i la salut de les persones.\nDes d’aquesta perspectiva, és molt important que la persona s’adhereixi als nous hàbits, que els pugui seguir durant tota la vida i que s’ajudi cada pacient d’una manera personalitzada, fomentant un estil de vida actiu i saludable amb activitat moderada com per exemple caminar diàriament durant 45 minuts i alguna activitat de major intensitat d’uns 15 minuts. També cal tenir present aspectes com l’educació alimentària, la millora de l’estat de la microbiota, o la complementació nutricional amb probiòtics.\nEl paper de la micronutrició i la complementació alimentària\nDurant la segona part de la conferència, la farmacèutica Pilar Casanovas va centrar-se en el paper de la micronutrició i la complementació alimentària. Va començar la seva exposició abordant dos neurotransmissors: la dopamina i la serotonina, que intervenen en l’estat d’ànim i el comportament alimentari.\nUn pes saludable és igual a un estil de vida saludable\nD’altra banda, va referir-se als dèficits nutricionals. En el cas d’aquelles persones que presentin dèficits va recomanar escollir una alimentació rica en micronutrients (ferro, iode, magnesi, àcids grassos omega-3…). Si ho traslladem a un cistell de la compra, els minerals els podem trobar als cereals, els àcids grassos omega 3 al peix i l’oli d’oliva; i a la fruita, la verdura i la carn trobaríem vitamines i antioxidants.\nLa farmacèutica Pilar Casanovas, durant la seva intervenció.\nAixí mateix, va recomanar a aquelles persones que presenten problemes de pes i digestius, “mimar” l’intestí per reduir les molèsties digestives, restablint l’equilibri de la microbiota. Alguns dels consells serien: limitar alcohol, tabac i cafè, limitar els aliments com la llet de vaca i aportar els aliments protectors sota les formes que millor es tolerin.\nTambé va exposar que en micronutrició, davant de qualsevol excés de pes, s’ha de combatre el desequilibri de la microbiota (disbiosi). Per últim, també va destacar que un pes saludable és equivalent a un estil de vida saludable i va posar en valor la importància de l’exercici físic i de portar un estil de vida actiu.\nAprofundint en la microbiota, els probiòtics i els prebiòtics en el Dia Mundial del Microbioma (Juliol 2019)\nAprenentatges sobre l’alimentació infantil al Col·legi (Febrer 2018)\nactivitat física aliments aliments nutritius caminar COFB Col·legi de Farmacèutics de Barcelona confinament consell alimentari consell nutricional Dia Nacional de l'Alimentació dietes dormir edat energia estil de vida actiu estrès farmacèutics farmacèutiques ferro Formació gana greix hores de son magnesi massa muscular microbiota micronutrients Nutrició Oficina de farmàcia pèrdua de pes son sucres tractament\nnovembre 1, 2020 de 11:59 am\nMuchas gracias por el artículo. Los productos del Laboratorio Pileje son excelentes y altamente eficaces.


✅Important decisió del Govern per evitar més morts d'avis per coronavirus\nEl Govern permetrà que els avis puguin abandonar les residències sense perdre la plaça\nSerà una mesura temporal mentre duri la crisi del coronavirus\nper Redacció / ACN dijous, 26 de març 2020 - 12:32h\nEls ancians podran marxar de les residències sense perdre la plaça | Cedida\nEl conseller de Treball, Afers Socials i Famílies, Chakir el Homrani, que aquest dimecres donava positiu, ha explicat que el Govern treballa en un canvi normatiu que permeti treure la gent gran temporalment de les residències sense perdre la plaça.\nEn declaracions a Catalunya Ràdio, el conseller ha detallat que per poder endur-te el familiar a casa cal el vistiplau del metge de referència de la residència que acrediti que el resident no té símptomes de coronavirus i garantir que la persona estarà bé. El Homrani ha dit que això contribuirà també a «destensionar» les residències del país.\nNoves mesures per protegir-los davant les crítiques del sector\nEn aquest sentit, les entitats havien criticat la resolució de la Generalitat que determinava pagar el 85% del servei, ja que asseguraven que tot i haver tancat físicament, continuaven prestant serveis d'atenció a persones amb discapacitat o gent gran, entre d'altres.\nEl Homrani ha afirmat que «jurídicament» era el que podien fer però que aquest dimecres va signar una nova resolució que garanteix el pagament del 100%. Ha afegit però que es farà una reorganització del personal de tal manera que es destini a «donar suport als àmbits més necessitats» amb l'objectiu de «mobilitzar el màxim de personal possible».


Opinió amb independència. Dijous, 19 de juliol de 2018 04:10 h\nDietari 2014 Dimarts, 19.6.2018. 23:22 h\nQuin és el paper del PSC en aquesta nova era en la política catalana i espanyola? De moment, sembla que res ha canviat: dos ministres catalans per complir amb la quota, però ben allunyats del dia a dia del PSC i afincats a Madrid (Carme Chacón va ser un cas similar en aquest sentit), i escassa influència dels socialistes catalans en les polítiques de Madrid que afecten a Catalunya. L’últim govern del PSOE ja va ignorar els socis catalans en la negociació sobre l’Estatut el 2006. Després de mil baixades de pantalons del PSC, es van plantar amb l’abstenció a Rajoy, com a únic gest ‘desobedient’. Llegir-ne més\nDietari 2014 Diumenge, 30.4.2017. 20:12 h\nZapatero… Ai, Zapatero… Por qué no te callas?, que deia aquell. L’expresident del govern espanyol, que va aconseguir ser un dels protagonistes dilluns passat acusant a part de Catalunya de no acceptar Susana Díaz pels prejudicis que tenen contra les dones i contra els andalusos, ho ha tornat a fer aquest diumenge. En una entrevista a El Periódico –diari que, d’altra banda, s’ha convertit en una eina més al servei de l’unionisme institucional–, ha dit que el referèndum és “la pitjor eina” per solucionar qüestions de convivència. Llegir-ne més\n11238 lectures Un comentari\t Enviar l'article\nDes de la segona legislatura d'Aznar, el país es segueix desfent inexorablement a les mans de qui el governa. Ni Zapatero, ni Rajoy, o Rosa Díez, Rubalcaba, Susana Díaz o Chacón. Cap tindrà res a fer. Els flancs oberts són molts, i una lleu recuperació econòmica només servirà per fer un lífting d'imatge a qui ocupi en aquell moment la Moncloa. Si no hi ha un canvi en el model de societat, segurament suscitat per una revolta popular -desitgem que pacífica-, la història s'anirà repetint. Llegir-ne més\n2997 lectures Cap comentari\t Enviar l'article\nDietari 2014 Dijous, 19.12.2013. 21:48 h\nL'IRA. Entenem que a Espanya, la Via Catalana es deu veure així a través del filtre cavernari. (Foto: The Guardian)\nJa ho saben, per l’Estat espanyol, l’independentisme català i la cultura catalana en general és ETA. Ells prefereixen utilitzar el terme nacionalista per definir-nos en el seu sentit més excloent i proper al franquisme. Però empren l’adjectiu “nazis”, per raons òbvies. En aquests moments de desesperació unionista, no és estrany l’aparició de veus il·luminades que fan l’associació següent: Catalunya = ETA = IRA = Ulster. Veuen com n’és de fàcil fer política així? Aquest matí, Alícia Sánchez Camacho comparava Catalunya amb la província històrica nord irlandesa, l’Ulster. Llegir-ne més\n4238 lectures 6 comentaris\t Enviar l'article\nDietari 2014 Dilluns, 23.9.2013. 20:44 h\nGonzález intenta intimidar-nos comparant la independència amb l’endarreriment que van suposar els 40 anys del franquisme. Recórrer a "l'argument" Catalunya = ETA / feixisme, és el primer senyal evident de la nostra victòria.\nL’actitud dels partidaris del “no”, ja ha començat a donar validesa legal al referèndum per la independència des d’avui mateix. L’actitud dels genets de l’apocalipsi posicionant-se a favor de conformar un bloc pel no, ha començat a desplaçar-se més enllà del discurs de la il·legalitat constitucional, amb la que veuen que no han convençut ni al poble, ni a Artur Mas. Fixant les postures prèvies a l’inici del debat de política general del Parlament d’aquesta setmana (el debat sobre l’estat de la nostra Nació), el PP demanava a través de Cospedal i Sánchez-Camacho una aliança dels antiindepentistes, aglutinant entitats i d’altres sectors de la societat contraris a la llibertat. Llegir-ne més\n3597 lectures Un comentari\t Enviar l'article


Exclusiva propietat amb origen al segle XV en venda al Baix Empordà\nEspectacular casa noble i senyorial situada a les afores de Flaça, petit poble de la comarca del Girones a uns 20 km de Girona capital.\nLa masia forma part d'un conjunt arquitectònic únic i molt exclusiu que té el seu origen a finals del segle XV, quan l'emperador Carles V va concedir títol de noblesa a la família que va edificar aquesta magnífica propietat.\nA més de la casa principal de 3.200 m2 més porxos i terrasses, la finca compta amb diverses construccions entre les quals destaca la casa del majordom i la casa dels masovers, tot això situat en un grandiós terreny de 40 hectàrees de boscos amb algun camp de cultiu.\nLa casa va ser edificada en diverses etapes. La part sud és el cos inicial de l'habitatge i en ell trobem la torrassa fortificat d'estructura quadrada que recorda els castells medievals. A l'extrem nord de la masia se situa una segona torre, aquesta d'estructura circular, que va ser construïda a finals del segle XIX a semblança de les torres del castell de Peralada.\nL'habitatge va ser completament restaurat a principis del S.XX per l'arquitecte Rafael Masó, un dels més reconeguts arquitectes catalans de l'època.\nEn els interiors de la finca observem el caràcter noble i senyorial de l'edificació, amb grans i amplis salons d'alts sostres de volta, amb mobles molt elaborats i amb una decoració i acabats de gran estil, tot això emmarcat en la sobrietat de les finques importants catalanes.\nCom a curiositat la tradició diu que la casa va allotjar al beat Bonaventura Gran (1620-1684) abans del seu trasllat a Roma.\nLa casa principal es distribueix en tres nivells de la següent manera:\nAl centre de la planta, ocupant un lloc privilegiat de la casa, se situa una majestuosa capella de l'any 1718 dedicada a la Mare de Déu del Carme amb altar, retaule barroc i espectacular sostre amb enteixinats.\nDiversos menjadors per al personal i gran cuina amb llar de foc de treball i forn refractari.\nAmpli celler dividid en dues zones.\nCavallerisses amb impressionant sostre voltat de pedra.\nSet estables per a diferent tipus de bestiar.\nGran magatzem per a instruments de conreu, carros, etc.\nA la primera planta se situen:\nQuatre dormitoris dobles, tots ells situats al voltant d'un ampli saló-distribuïdor.\nSala de planxa amb sortida a pati.\nMenjador de diari des d'on s'accedeix al menjador principal amb llar de foc i sortida a una àmplia terrassa.\nEl segon nivell es compon de quatre dormitoris dobles i un bany. També trobem cinc sales que antigament s'utilitzaven per assecar gra i farratges. Des d'una d'aquestes sales, a través d'una escala interior, s'accedeix a la torre rodona des d'on es gaudeixen magnifiques vistes sobre els boscos que envolten aquesta magnífica finca.\nSens dubte estem davant d'una oportunitat única i irrepetible de comprar una propietat amb veritable valor històric.\nSuperfície habitatge: 4.400 m²\nSuperfície terreny: 400.000 m²\nMasia de 4.400 m2\nTerreny de 400.000 m2\n8 dormitoris | 3 banys\nMasia en venda a la Costa Brava. Masia fortificada i torre circular de defensa datada al segle XVI-XVII situada a un poble de la costa de la\nEncantadora casa de poble reformada amb gust exquisit, situada en ple centre del nucli antic d'un bonic poblet del Baix Empordà