Ja han acabat les obres d’asfaltatge de la carretera de Joanet\nEsteu veient:Inici»Obres»Ja han acabat les obres d’asfaltatge de la carretera de Joanet\nAquest juliol han acabat les obres de millora de la carretera de Joanet. Uns arranjaments que han consistit en l’asfaltatge dels tres quilòmetres que té aquesta calçada, segons ha explicat el seu alcalde, Lluís Bové. Es tracta d’un tram que estava molt malmès i, en alguns punts, “l’asfalt es trencava quan feia molt fred” ha assenyalat el batlle. Per això, Bové va insistir perquè s’arreglés la carretera ja que els desperfectes d’aquest tram van tenir lloc durant les obres de desdoblament de l’Eix Transversal, quan els camions utilitzaven la carretera d’accés a Joanet.\nBové ha explicat que la carretera s’ha asfaltat utilitzant materials impermeables, que redueixen el deteriorament de la calçada i també el cost de manteniment posterior. Per això, ara, que la carretera ja està totalment asfaltada de nou, Bové assegura que “tenim una carretera decent”, però recorda que “seria interessant posar una capa integral de manteniment d’aquí a tres anys”.\nJoanet és un nucli agregat que pertany al municipi d’Arbúcies i que compta amb un petit nucli urbà i amb moltes cases disseminades. Tot i que la figura legal de l’alcalde de Joanet és una delegació d’alcaldia decretada pel batlle d’Arbúcies, des de la recuperació dels ajuntaments democràtics la seva designació sempre s’ha deixat en mans del veïnat de Joanet.


En demaneu condicions per: Rac1, Cat.Ràdio i Ser però és desconnexió Catalunya ( tota Catalunya) o desc. Barcelona 02/06/2021 14:16h\nl'àmbit d'emissió de les falques és Barcelona\n1.\tHem vist que hi ha el ANNEX 13. I no ens queda clar si hi ha que afegir-ho al sobre 1 o bé l'annex 13, només el demanareu a l'empresa guanyadora de la licitació. 02/06/2021 14:13h\nEs demanarà a l'empresa/es en cas de considerar-ho necessari la Mesa i en tot cas a l'adjudicatària en el moment oportú.\nEn el plec s'indica un màxim de 5 fulls com a màxim, però no sabem si la portada compta com a una pàgina 02/06/2021 14:01h\nl' índex, les portades o els fulls separadors no es tenen en consideració.\nA l'excel de l'annex 3, demanen varies línies amb: (CPM/dia). Exactament que vol dir ? El cost d'un dia a CPM? De ser així, quantes impressions diàries serien? 02/06/2021 13:23h\nL'indicador correcte és CPM. Corregim "CPM/dia" que queda substituit per CPM en el cas dels formats de banners de ara.cat, elperiodico.com, El món, El Nacional, El cultural i Tot Barcelona.\nQueda esmenat l'annex 3A dels plecs per l'ANNEX 3A ESMENAT_2_6_21 que es publica novament. S'adjunta l'ANNEX 3A ESMENAT_2_6_21 al SOBRE DIGITAL.\n1.\tHi ha alguna restricció per incloure alguna de les disciplines digitals? 2.\tAl pla es pot incloure paid social, a la recomanació de la campanya? 28/05/2021 16:03h\nEn relació a la proposta tècnica del sobre núm 2: No hi ha cap restricció en les propostes que continguin noves disciplines digitals o bé recomanacions de paid social o de qualsevol modalitat de campanya digital. L'exercici proposat valorarà qualsevol plantejament fet per l'agència que respongui al briefing i als criteris de valoració establerts als plecs.\nEl què els volíem demanar, és si hi ha la possibilitat de rebre els annexes del sobre 3, les condicions econòmiques, en format excel, ja que en PDF és molt complicat d'omplir-los per part del nostre departament de negociació 27/05/2021 16:51h\nes publica l'annex 3A en format excel. S'afegeix al SOBRE DIGITAL\nreferent a la vigència de les tarifes exposades en concurs: Ens demanen si ens podeu definir la vigència dels costs que us detallarem en l'oferta econòmica, ja que en el plec indica 4 mesos, però s'ha de tindre en compte que el contracte serà per 1 any i que poden donar-se 3 mes de pròrroga. Per tant ens demanen si a partir dels 4 meses les tarifes i els costs es poden adaptar a les condicions de mercat, o bé si es mantindran estricament com s'hagin acordat en concurs. 27/05/2021 16:50h\nL'oferta econòmica de l'empresa que resulti adjudicatària no podrà ser revisada tal i com estableix l'apartat Q del quadre de característiques.\nEl termini de 4 mesos al qual fa referència l'annex 3A és el termini durant el qual tots els licitadors estan obligats a mantenir l'oferta realitzada mentre es tramita el procediment. D'acord mb l'establert a l'article 158.4 de la LCSP si transcorregut aquest termini no s'hagués produït l'adjudicació els licitadors poden retirar la seva proposició.\nPer poder omplir els espais de l'annex 3, les cunyes són de 15" ? 27/05/2021 16:50h\nles falques son de 20 segons


Treball amb la família | Fundació Salut Alta\nA part del treball que es fa amb les famílies en el marc de cada projecte, com a entitat tenim un Pla de famílies que marca les accions enfocades a capacitar i donar autoritat a les famílies potenciant les seves competències i fortaleses, donant-los espais de participació dins de l'entitat i possibilitant l'acompanyament personalitzat d'aquelles famílies que ho requereixin.\nAmb les nostres accions volem:\nFomentar la implicació en el procés socioeducatiu dels seus fills i filles, atenent les seves fortaleses i dificultats parentals, i poder desenvolupar amb elles habilitats i destreses que afavoreixin aquest procés.\nOferir espais de relació i creixement com a pares/mares i com a persones a nivell integral: atenent la seva situació emocional, social, educativa i espiritual.\nReconèixer la família com un sistema particular i únic, detectant què necessita i fent una atenció individualitzada adequada al moment que viu. No totes les propostes són adequades per a totes les famílies: cal diversificar el que oferim i proposar-ho a les famílies en funció de les seves necessitats.\nApropar les famílies a la xarxa de recursos del barri i fomentar la seva implicació social. Oferim l'oportunitat de fer voluntariat dins de la mateixa entitat, o bé acompanyem les famílies a participar a l'entorn i a la xarxa del barri.\nPer aconseguir-ho, cada setmana tenen lloc activitats socioeducatives amb famílies, tardes amb famílies en els projectes, espais de col·laboració i servei de famílies a l'entitat.\nOferim també un servei diari d'atenció, informació i acollida a famílies, en contacte amb els recursos de l'entorn.\nL'àrea de famílies la coordina la Referent de famílies de l'entitat: families@fundaciolasalutalta.org.\nEls pilars de la nostra metodologia:\nÚltimes notícies relacionades\nWEBINAR "Quina barreja d'emocions! Claus per acompanyar els estats emocionals del confinament"


Per citar aquest document: https://ddd.uab.cat/record/161699\nResum: Civilització de Roma és una assignatura de sis crèdits. És part integrant de les assignatures que constitueixen la formació nuclear del Grau d'Estudis Clàssics. Té, per tant, caràcter obligatori i s'imparteix a tercer curs. S'integra dins de la matèria de Civilització i Pensament al qual es dediquen un total de 30 crèdits distribuïts entre Civilització de Grècia (6 cr. ), Civilització de Roma (6 cr. ), Pensament Grec (6 cr. ), Pensament Romà (6 cr. ) i Arqueologia Clàssica (6 cr. ). Les assignatures d'aquesta matèria pretenen acostar l'alumnat a l'estudi dels principals processos històrics i fites culturals de les civilitzacions del món antic, sense oblidar-ne mai l'orientació filològica, que és la principal la base de la metodologia, per la qual cosa hom acudirà a les fonts originals, presentades ja sigui en la llengua original només, ja sigui com a norma més habitual en bilingüe, per documentar els processos estudiats. L'assignatura Civilització de Roma estudia la civilització romana en un sentit ampli. Els aspectes històrics, per bé que fonamentals i eix vertebrador, no són exclusius i així, a més a més de qüestions històriques, abordem al llarg dels períodes estudiats altres àmbits de la civilització romana, com ara la literatura, l'art, la religió, l'exèrcit, la política, etc. Els continguts s'analitzen a partir de textos històrics o literaris d'autors grecs i romans, 1 l'exèrcit, la política, etc. Els continguts s'analitzen a partir de textos històrics o literaris d'autors grecs i romans, així com d'inscripcions o altres restes arqueològiques, que esdevenen la base per al desenvolupament de l'assignatura.


PDECat mostra el seu malestar per la doble candidatura de Junqueras\nEl PDECat mostra «cert malestar» i «sorpresa» per la doble candidatura de Junqueras\nEl dirigent del partit David Bonvehí ha parlat sobre la seva sorpresa en assabentar-se de la candidatura d’ERC\nper Laia Molné divendres, 8 de març 2019 - 15:53h | Actualitzat a 08/03/2019 16:59h\nJunqueras es presentarà tan a les eleccions generals com a les europees com a cap de llista d'ERC | CatalunyaDiari.cat\nLa doble candidatura d’Oriol Junqueras com a cap de llista d’ERC a les eleccions generals i també a les europees ha agafat per sorpresa a més d’una formació. És el cas de PDECat, el seu president David Bonvehí ha manifestat un cert malestar per aquesta doble candidatura però assegura que té «un màxim respecte per Junqueras» i que valora «les decisions d’altres partits», segons 'LaVanguardia'. Sí que ha volgut destacar la seva sorpresa perquè el mateix dia és presentes el líder d’ERC com a candidat per les eleccions europees i alhora les generals espanyoles.\nLa portaveu d’ERC, Marta Vilata, ha manifestat que aquesta decisió és una reivindicació i que «mentre hi hagi repressió, Junqueras serà el cap de llista de totes les eleccions que hi hagi a partir d’ara». Una decisió que ha estat polèmica i ha sopés altres grups independentistes, com el PDECat.\nEl grup polític presidit actualment per David Bonvehí ha volgut remarcar que el PDECat té la intenció de ser decisiu al Congrés perquè «volem ser necessaris, sigui quina sigui la governabilitat a l’Estat» i volen «ser part activa a Espanya per reivindicar els drets de Catalunya». A més, ha senyalat que el PDECat està en converses amb el seu «espai ideològic» per formar una candidatura, en la que l’important «no són els noms, sinó les accions que es fan a Madrid».\nEl PDECat no està disposat a perdre la seva «identitat i personalitat»\nBonevehí ha «reivindicat» el seu partit i la seva «lleialtat» a Catalunya, però ha volgut deixar clar la «generositat» del seu partit per «sumar i construir projectes transversals», tot i que ha admès que no està disposat a perdre la seva «identitat i personalitat».\nPreguntat sobre les eleccions, ha assegurat que «ens presentarem a totes les eleccions». «Tornarem a ser generosos, no ens fa por sumar per construir projectes transversals, però no estem disposats a perdre la nostra identitat i personalitat», ha reiterat. Pel que fa a les municipals Bonvehí ha insistit que la seva formació concorrerà amb «la fórmula d’èxit de JxCat».\nDavid Bonvehí ha destacat que el PDECat es presentarà a totes les eleccions | CatalunyaDiari.cat\nEl representant de PDECat ha afegit que «a vegades hi ha qui ens critica per ser massa prudents. No veig que tenir paciència sigui dolent, sinó una arma política molt potent. Estarem allà on faci falta, i si algú creu que això significa estar en un segon pla, s’equivoca».\nTambé et pot interessar: Junqueras serà el cap de llista d'ERC al Congrés\nBonvehí es considera «fill polític» de Jordi Pujol\nEl dirigent de PDECat ha reconegut que Pedro Sánchez «no és igual» que Mariano Rajoy i ha confiat que si el líder socialista guanya les eleccions «es trobarà més fort i confiat per afrontar d’una vegada per totes els problemes polítics catalans».\nBonvehí ha acabat la seva intervenció en l’esmorzar informatiu organitzat per Nueva Economía Forum aquest mateix divendres confessant que «cada mes» visita l’expresident Jordi Pujol, a qui té «una gran estima» i de qui es considera el seu «fill polític», així com també de Carles Puigdemont i Artur Mas.\nEleccions PDeCAT ERC


El Comitè Català de Representants de Persones amb Discapacitat (COCARMI), principal plataforma de defensa del col·lectiu a Catalunya, denuncia l'aplicació de directrius ètiques mèdiques que discriminen les persones amb discapacitat en l'atenció sanitària.\nLa pandèmia de la COVID19 està posant a prova la nostra societat, ja que la seva virulència està generant desequilibris entre necessitats i recursos assistencials, malgrat els grans esforços que s’han fet per augmentar la capacitat del nostre sistema sanitari. Això obliga, de forma inevitable, a establir criteris que permetin als professionals prendre decisions ràpides davant situacions complexes.\nEn aquest sentit, tot i la previsibilitat d'aquesta situació, ni la comunitat científica ni les autoritats responsables de les polítiques sanitàries del nostre país han estat capaces de consensuar i harmonitzar una guia de criteris per acompanyar els professionals sanitaris en la seva pràctica en la priorització, no per denegar o limitar l'assistència sanitària. Aquesta circumstància ha fet que, en els darrers dies, hàgim assistit a la publicació de diferents guies de recomanacions, algunes d'elles elaborades per la pròpia administració pública, en què es fa referència a criteris de dependència, fragilitat i edat i, per tant, que valoren la situació personal enlloc de l'estat de salut de la persona malalta i que, en conseqüència, poden ser discriminatòries.\n“No estem davant una situació que només té lloc a Catalunya, sinó que també s'estan aplicant els mateixos criteris a països com el Regne Unit o Itàlia”, afirma Antonio Guillén, president del Comitè, qui afegeix: “som conscients de l'escassetat de recursos i l'elevada pressió assistencial al sistema sanitari, però això no pot dur a pràctiques discriminatòries de priorització emparades en la suposada menor esperança de vida de les persones i que són contràries a la seva dignitat”.\nEn aquest sentit, el Comitè de Bioètica d’Espanya es va pronunciar fa uns dies en un informe sobre priorització de recursos en l’actual crisi de salut pública i va advertir que la presa de decisions s’ha de fer tenint en compte els criteris d’equitat i de protecció davant la vulnerabilitat: “la discapacitat no pot ser mai per sí mateixa un motiu que prioritzi l'atenció d’aquells que no tenen discapacitat”. Aquest comitè recorda en l’informe que les persones amb discapacitat són encara a casa nostra un collectiu social sotmès a “discriminació estructural i sistemàtica”.\nEn aquest mateix sentit també s’ha pronunciat el Director General de l’Organització Mundial de la Salut, Tedros Adhanom Ghebreyesus, qui ha destacat que la COVID19 representa una amenaça global i les persones amb discapacitat no es poden deixar de banda, sinó que cal protegir totes les persones, independentment de si tenen o no discapacitat.\n“Les administracions públiques i els professionals de la salut, tant de la xarxa pública com privada, han de garantir una atenció sanitària equitativa i sense discriminacions en situacions extraordinàries d’emergència pandèmica, i garantir la protecció al dret a la vida sense excepcions”, afirma Guillén, qui continua: “els prejudicis i estigmes contra les persones amb discapacitat encara estan molt arrelats en la nostra societat, també en la pràctica mèdica i científica. Per això, ara més que mai, hem de garantir la diversitat en la nostra societat i el valor que totes les vides enriqueixen la nostra comunitat”.\nPer tot això, el COCARMI exigeix la unitat de criteri dels comitès d’ètica assistencial dels diferents centres hospitalaris per assegurar la no discriminació per raó d’edat o de discapacitat, així com garantir la formació i capacitació del personal sanitari involucrat en la resposta a la crisi de la pandèmia sobre els drets de les persones amb discapacitat.


Una setantena de participants al Campionat Territorial de Petanca de l'ACELL — RàdioSeu 107.2 FM: notícies de La Seu d'Urgell, l'Alt Urgell i el Pirineu\nSou a: Inici / Notícies / Una setantena de participants al Campionat Territorial de Petanca de l'ACELL\nUna setantena de participants al Campionat Territorial de Petanca de l'ACELL\nResultats positius pel Taller Claror, que hi va prendre part amb 19 jugadors L'activitat es va celebrar a les pistes municipals de petanca de la Seu\nPetanca - ACELL\nLes pistes de petanca municipals de la Seu van acollir aquest dissabte passat el 22è Campionat Territorial de Petanca de l'ACELL per a persones amb discapacitat intel·lectual. La competició va reunir una setantena de participants, en representació de sis centres d'arreu de la demarcació de Lleida.\nEl Taller Claror de la Seu va ser el centre amb més participants, 19 en total, i també el que va sumar més premis. De la seva part, la Llar Sant Josep, l'Estel i Acudam van portar 12 esportistes cadascun. També hi van prendre part ADDA, amb 9 participants, i Aspros, amb 6.\nEls jugadors estaven repartits en 25 equips. Hi havia tres nivells: avançat (5 equips), intermig (8) i inicial (7), a més a més de cinc equips que jugaven en proves adaptades.\nEl torneig va comptar novament amb la col·laboració dels socis del Club Petanca Seu, que es van encarregar de l'arbitratge i el suport tècnic, i de l'Ajuntament de la Seu, que va estar representat en el lliurament de medalles amb l'alcalde, Albert Batalla, i la regidora Montse Bonet.\nLa competició també tenia el suport dels voluntaris de la federació d'ACELL a Lleida.


Mapa de llocs de votació el 9N a Mataró | Candidatura d'Unitat Popular\nMapa de llocs de votació el 9N a Mataró\nA Mataró hi haurà cinc col·legis de votació el 9N: 1) Institut Damià Campeny, 2) Institut Alexandre Satorras, 3) Institut Thos i Codina, 4) Institut Laia l'Arquesra [antic Pla d'en Boet] i 5) Institut Puig i Cadafalch. Podeu consultar el vostre lloc de votació al web www.participa2014.cat/on-puc-participar.html\nPodeu descarregar-vos i imprimir la papereta de votació aquí.\nPer poder votar al municipi de Mataró el proper 9 de novembre a l’espai que et pertoqui caldrà tenir més de 16 anys i presentar l’original del DNI vigent (no és vàlid el resguard del DNI en tràmit, atès que no hi apareix la fotografia), on consti l’adreça de residència en aquest municipi de Catalunya.\nInscripció en el fitxer de participants\nCada persona només podrà participar una sola vegada i la participació és personal i intransferible. Per poder participar-hi, cal inscriure’s en el fitxer de participants.


Page 92 - Memoria 2014 CATALA\nPage 92 - Memoria 2014 CATALA\nEl 2014 van disminuir les accions formatives impulsades i les hores de formació impartides, a causa que MC MUTUAL va disposar d’un pressupost menor i que durant el 2013 es van desenvolupar un gran nombre d’activitats formatives en línia. Les dades de formació de l’exercici 2014 són similars a les dels anys 2011 i 2012.\nDades de la formació diferenciada per sexes\nLa formació seguida per l’equip humà d’MC MUTUAL el 2014 va ser molt bé valorada, amb una puntuació mitjana de 8,66 sobre 10, i els participants van manifestar la voluntat de seguir en el procés de formació contínua.\nMC MUTUAL també fomenta el desenvolupament del seu equip humà mitjançant el programa de millora contínua AVANÇA, que el 2014 incorporava una avaluació competencial, una avaluació del rendiment i una avaluació del lideratge.\nAquest mateix any es va donar continuïtat a la formació presencial derivada del Pla Sinapsi, implantat en l’exercici anterior, amb l’objectiu d’afavorir les habilitats comunicatives en el col·lectiu dels líders de l’organització. El Pla Sinapsi es va posar en marxa el 2013 per donar resposta a les necessitats detectades en l’avaluació del lideratge efectuada l’any anterior. El 65,38% de les accions grupals impulsades es van efectuar amb formadors interns, seixanta-vuit de cent quatre, que van impartir una formació molt propera i adaptada al lloc de treball del col·lectiu administratiu.\nParticipants 768 1.457 2.225\nHores 16.585 28.276 44.861\nCost 61.057,58 126.961,32 188.018,90\nmitjana hores x empleat\nAdministratiu 8.893 944 9,42\nSanitari 35.655 844 42,24\nTècnic 285 19 15\nSubaltern 28 14 2


Violència de gènere, corrupció política i falta de formació en drets, temes que més preocupen als joves - FÒRUM.ad\nViolència de gènere, corrupció política i falta de formació en drets, temes que més preocupen als joves\nOn: 28/09/17 20:15\nCoincidint amb la presentació de les bases del projecte de llei dels drets de la infància i l’adolescència, aquest dijous a la tarda s’ha dut a terme un taller amb una trentena d’estudiants de batxillerat, segona ensenyança i Formació Professional dels tres sistemes educatius, conduit per un dels assessors del procés de redacció de la norma, per tal de fer-los partícips i conèixer quines són les seves preocupacions. I després de la trobada, es pot concloure que els temes que més preocupen als joves del Principat són la violència de gènere, la corrupció política i la falta de formació en drets de les persones. En aquest sentit, els joves també reclamen més espais de participació on poder expressar els seus punts de vista. L’exercici que han hagut de fer, en grups reduïts, consistia en escollir un conte tradicional i deconstruir-lo, canviar-lo i modernitzar-lo, vinculant-lo a una qüestió de drets.\nEscollir un conte tradicional i deconstruir-lo, canviar-lo i modernitzar-lo completament, vinculant-lo a un tema de drets. D’aquí partia el taller que s’ha fet aquest dijous a la tarda, amb una trentena d’estudiants de segona ensenyança, batxillerat i Formació Professional dels tres sistemes educatius, per tal de conèixer quines són les seves preocupacions. Els nois i noies s’han organitzat en grups reduïts, en els quals hi havia representants dels diferents centres. I després de la trobada, es pot concloure que els temes que més preocupen als joves del Principat són la violència de gènere, la corrupció política i la falta de formació en tema de drets.\nEl taller s’ha organitzat coincidint amb la presentació de les bases del projecte de llei dels drets de la infància i l’adolescència. En aquest sentit, un dels assessors de l’equip redactor de la norma, Issac Ravetllat, que ha estat l’encarregat de conduir l’activitat, ha explicat que els joves reclamen més espais de participació on poder expressar els seus punts de vista. Ravetllat ha apuntat que dinàmiques de grup com aquesta els beneficien “de moltes maneres”, destacant que és una manera de conèixer “realitats d’altres centres educatius, amb nois i noies que no coneixen” i treballar conjuntament. L’expert també ha posat de manifest que el fet que se’ls convidi a participar de l’elaboració de la llei, en un moment tan inicial del projecte, “és important perquè se la facin seva” i se’n sentin partícips.\nPrecisament sobre aquesta qüestió, Sara Salamanca, estudiant de batxillerat del Lycée Comte de Foix, ha afirmat que, si com es diu, “nosaltres som el futur del país”, troba molt bé “que se’ns demani l’opinió”, perquè “normalment les lleis i els drets són votats per adults”, i en canvi d’aquesta manera “participem realment amb els nostres drets, que són nostres i ens pertanyen”. Per altra banda, Marc Font, del mateix curs i escola que la Sara, també ha valorat positivament que se’ls escolti i ha posat sobre la taula una altra preocupació: l’autonomia, apuntant que el alguns casos, a menors de 16 o 17 anys, ja “se’ls podria donar una mica més de llibertat”, la qual cosa els hi seria útil en un futur, com a aprenentatge.\nA l’inici del taller, la secretària d’Estat d’Afers Socials i Ocupació, Ester Fenoll, s’ha dirigit als alumnes per fer palesa la importància de la seva participació en el projecte de llei dels drets de la infància i l’adolescència. La idea és que, un cop estigui redactat l’esborrany, es faci arribar als centres educatius, per tal que els joves valorin si les idees que han aportat hi són realment reflectides i si se’ls ha tingut en compte.\nPrevious Post: Les ajudes a l’habitatge s’ampliaran a autònoms i persones amb deutes amb l’administració\nNext Post: Responsables d’Andorra Telecom contacten dos fabricants de mòbils per ‘The Cloud’


Més complicat que un decret... - Joan Pau Jordà i Àlex Moll - Illa Global\nJoan Pau Jordà i Àlex Moll\nMés complicat que un decret...\n18/de maig/2020 política pactes MÉS Decret Llei contradiccions\nPerquè MÉS per Mallorca vota a favor d’aquest Decret? Aquesta és la pregunta d’or dins l’entorn del partit.\nCreiem que la idea força que transmet aquest govern és que la fórmula per sortir d’aquesta crisi és una recepta massa antiga, de “platja i totxo”. Just després de la mort de Julio Anguita recordam més que mai les seves paraules “este pais no tiene ningún futuro, salvo lo que dure el sol, lo que duren las playas y el turismo. Y punto”. El desencís ve generat segurament per veure com es perd una oportunitat única de sortir de la crisi amb una altra recepta.\nLa situació de MÉS per Mallorca no és fàcil, i ve d’enrere. En primer lloc, tinguem clar que les eleccions del maig 2019 donaren als ecosobiranistes una força ben limitada. Els resultats –el partit va passar de 6 a 4 diputats- són deguts a errors propis de gestió així com de les contínues picabaralles internes. No ens amagam.\nMÉS va cedir a la legislatura 2015-2019 en aspectes que sobrepassaven de molt la gestió mateixa, i entraven dins el marc simbòlic. Aquest fet no és menor, perquè suposa cedir en allò més íntim dels seus votants: els seus valors, esperances i principis. Per exemple, abans de les eleccions de 2015 cap ciutadà de les Illes no esperava de MÉS per Mallorca que acceptés un projecte com l’ampliació de la carretera Llucmajor - Campos... i ho va fer.\nEn segon lloc, el cas contractes va suposar un abans i un després. La situació entre PSM i IV es va tensionar i les relacions amb MxMe es van deteriorar. Aquest desgast intern, també va provocar un desgast extern. Tot i seguir amb el comptador de la corrupció a zero, la campanya mediàtica situà a MÉS per Mallorca en el marc mental de tots els partits son iguals.\nEn tercer lloc, no hem d’obviar les dinàmiques estatals. L’avançament de les eleccions a Madrid, la por a l’extrema dreta de VOX suposà que al maig es votés en la mateixa clau que es votà un mes abans.\nDe la suma de tots aquesta factors ve el pacte de Govern. I aquest és el quart punt: la representació obtinguda i el fet de mantenir estratègies diferenciades amb MÉS per Menorca varen suposar que l’acord fos corresponent al pes proporcional dels resultats electorals i no a la necessitat del PSOE d’incorporar a MÉS per Mallorca al govern per garantir-se una certa estabilitat o un segell progressista.\nLa conseqüència de tot plegat és que MÉS disposa de molt poc pes específic dins el Consell de Govern i, sobretot, resta al marge d’àrees estratègiques com Hisenda, Funció Pública, Turisme, Treball o Presidència. A més, amb la crisi sanitària provocada per la COVID-19, els acords de govern que incorporaven politiques defensades per MÉS durant la campanya, han quedat ben caducats. Una feblesa sumada a un lideratge fort a Balears com el d’Armengol, que s’ha accentuat durant la crisi de la COVID-19.\nI arribam al cinquè punt. Una decisió de tanta importància, com l’aprovació d’aquest decret, necessitava d’un ampli consens intern i una comunicació clara del que volíem i perquè no ho aconseguíem. Dins els límits del possible, era més necessari que mai debatre –realment debatre!- sobre com el partit vol encarar sortir d’aquesta crisi i quines eren les opcions reals, d’acord a l’aritmètica parlamentària, d’aplicar una part reconeixible del nostre programa.\nAmb MÉS per Mallorca amb una posició dèbil al Govern, li queda gestionar les seves àrees amb encert. El dubte, és si és això el que vol. El partit ha de contestar-se a si mateix si vol gestionar dues àrees dins el govern i fer rebaixes a les polítiques desenvolupistes dels socis, o en canvi ocupar un espai sense garanties ni de creixement ni de contradiccions, al costat d’entitats socials, tot sabent que renunciam a incidir en els canvis que es poden generar des de les institucions. Tot això, sempre amb el perill de passar a la irrellevància política en qualsevol dels dos casos.\nEn definitiva, MÉS es troba davant un escenari de merda per tots aquells que treballen per la transformació social. Una situació que no és exclusiva del sobiranisme illenc i que de fet, afecta a bona part de l’esquerra europea.\nSigui com sigui, MÉS ha de resoldre amb honestedat què vol, quines són les seves línies vermelles i per què fa política. I mentre s'ho fa, es produeix un desgast constant, sense saber massa bé perquè i a canvi de què. Tot molt més complexe que aprovar un decret.


Traçant Somnis: Vietnam del Nord: Sapa\nVietnam del Nord: Sapa\nAterrem tard al vespre a Bangkok, temps just per anar al centre i dormir unes hores al primer hostel que trobem sense adonar-nos massa de la realitat del sud-est asiàtic. L'endemà tenim el matí lliure, que aprofitem per passejar pel centre de la ciutat, i comprar el bitllet de tren de Hanoi a Lao Cai per aquesta propera nit abans d'agafar al migdia l'avió cap a Hanoi.\nA Vietnam cal visat per entrar al país (excepte si la estada és més curta de 15 dies!), i a més a més es necessita "comprar" un document previ a l'arribada. Visa = 45€ més el que us en demanin pel document "Visa on arrival". El podeu aconseguir ràpid i econòmicament http://visadovietnam5usd.com/.\nArribem a l'aeroport de Hanoi abans del vespre, i en vistes de la dificultat de trobar el bus local que porta al centre de la ciutat, acabem compartint un taxi amb una parella d'alemanys. Tenim un parell d'hores abans no marxi el tren, així que aprofitem per parar a una de les moltes oficines de l'agència de viatge The Sinh Tourist, i contractem un creuer de tres dies per la badia de Halong per quan tornem de Sapa.\nD'allà ja anem directe a l'estació de trens on ens espera el tren nocturn a les 22h, que ens deixarà 8 hores més tard a Lao Cai.\nA tot arreu havíem llegit que aquesta era la manera més directe i còmoda d'anar a Sapa. El bitllet d'anada i tornada val uns 70$ (si es vol per 12-13$ pot pujar al tren amb seients de fusta). A la tornada vam veure que hi ha una autopista nova i que el trajecte es pot cobrir amb bus amb només 4h i més de la meitat de preu!\nPel que fa al tren, són "habitacions" de 4 llits, que compartim amb un parell de Chinesos. Estem cansats i encara de jet-lag, tot i això costa dormir. El tren és vell i ens sacseja de valent durant tot la nit. A més està fet per Vietnamites, els que rondeu el 1,80 o més, prepareu-vos per arronsar les cames!\nArribem a Lao Cai a les 6, i malgrat que molt Vietnamites intenten vendre't un bus per 200.000VND, el public local en val 28000 (1,20€) i va més ràpid que tots els altres.\nUna hora més i som a Sapa. Poble molt turístic i modern. Sense tenir res contractat, només de baixar del bus, ja assalten un aprell de dones H'mong que ens proposen de fer una excursió de dos dies anant a dormir a casa seu (el típic anomenat Homestay). Després de negociar una mica, tanquem el tracte per 25$ per cap. Els Homestays es poden contractar per internet també, o a través d'agències o hotels. No només sortirà molt més car (al voltant de 70$) fer-ho d'aquesta segona manera, sinó que segurament la major part dels diners es queden als intermediaris, i ben poca cosa queda per el H'Mongs.\nUn cop tancat el tracte, esmorzem, passegem una mica pel mercat i ens dirigim cap a les muntanyes.\nHem vingut al sud-est asiàtic en plena època de pluges, i comencem el primer dia d'excursió per la porta gran. Malgrat la pluja, la Mu i la Tuttu es porten increïblement bé amb nosaltres.\nDesprés d'un matí plujós que passem a través de la selva de la muntanyes vietnamites, sembla que després del dinar la cosa s'arregla una mica, i abans d'arribar al poblat de la Tuttu, el cel s'aclara una mica i ens permet al·lucinar amb els infinats camps d'arròs.\nArribem molls com ànecs a casa la Tuttu i la seva família. Preguntem si hi ha aigua calenta...evidentment no n'hi ha...com tampoc dutxa, així que ens ensenyin l'acollidora casa, fem una petita migdiada per reescalfar-nos abans d'anar a passejar abans de sopar.\nPer el H'Mongs és un festí tenir "convidats" a casa, així que fan la compra de la setmana i ens fan el millor sopar que ens podíem imaginar.\nAnem a dormir ben aviat, quan es fa fosc. A la casa no hi ha compartiments, així que dormim tots (la Tutta amb els dos fills petits i el pare amb la filla gran) a la mateixa sala (menjador) on disposen de tres llits dobles.\nL'endemà és diumenge i als H'Mongs els toca anar a missa. Si són cristians. Després d'acompanyar-los 10 minuts a la cerimònia aprofitem per anar a fer fotos als voltants del poblat. Sembla que avui el temps ens respecta més.\nCap a les 11 ens posem en marxa i caminem un parell d'horetes més rodejats de camps d'arròs per tot arreu fins que arribem a la carretera a uns 10 Km de Sapa, on serem transportats de nou al poble de Sapa. Lluny d'un taxi, el transport el realitzen el marit de la Tutu i un amic seu amb les motos ;-)!\nEns deixen al poble de Sapa de nou i donem per finalitzada l'estada amb ells. Molt recomanable l'experiència. Deixem el telèfon de la Tutu, per si us ve de pas i voleu compartir un parell de dies amb la seva família: 01677260174.\nUn cop de Sapa, busquem una habitació senzilleta una mica allunyada del centre per 10$ i er 2,5$ dòlars lloguem una moto a la tarda i anem fins a la Silver Waterfall i el coll i fins al sota el Fansipan (cim més alt del País).\nEl vespre el passem fent el turista, visitant les 50 mil botigues de roba de muntanya on es poden trobar veritables gangues.\nEl tercer dia de Sapa decidim passa-lo sobre la moto, perdent-nos per les carreters rodejades dels camps d'arròs dels voltants de Sapa.\nFins que el vespre tornem a agafar el bus local que ens transporta a Lao Cai on de nou agafem el tren que ens tornarà a Hanoi.\nPublicat Traçant somnis en 18:35


El profesor | club cinema CASTELLAR VALLÈS\n23 febrer, 2013 - 23:00\nHenry Bathes, és un professor que posseeix un autèntic do per conectar amb els alumnes. Però Henry prefereix ignorar el seu talent. Al treballar com a substitut mai roman suficient temps en un institut com per mantenir una relació afectiva amb els alumnes. Però arriba en un Institut on una frustrada administració ha aconseguit tornar apàtics als alumnes. Henry no tardarà a convertir-se en un exemple a seguir pels adolescents.\nVa néixer a Londres, Regne Unit al 1952. Ha fet diversos vídeos musicals que han guanyat premis Grammy . El seu debut al cinema va ser amb “American History X” (1998), un drama sobre el racisme protagonitzat per Edward Norton i Edward Furlong. Norton va ser nominat més endavant a l’Òscar com a millor actor. “Lake of Fire” (2006), la seva segona pel·lícula, és un documental sobre el debat de l’avortament als Estats Units. Detachment (2011) és un drama desolador sobre la decadència del sistema educatiu a les escoles de secundària.\nKaye és també pintor i va participar a l’exposició YBA de Londres d’Art contemporani. També ha dirigit 2 videos musicals de The Hours. Kaye va fotografiar a Damien Hirst amb una càmera Phanton Photosonic, va ser la primera vegada que usava aquesta càmera. De fet va inventar els usos múltiples de la càmera de 35mm Photosonic al 1988.\nKaye té un llibre de la seva obra d’art anomenat “Epicomedy” publicat per Phaidon Press. També és compositor i cantant i està treballant un àlbum amb el llegendari Geoff Emerick (enginyer de gravació dels àlbums dels Beatles).\n2006 Lake of Fire (Lago de fuego)\n"Kaye tiene un enorme talento. Y 'Detachment' lo demuestra, incluso con la sobrecarga de trucos que nos sacan de la historia (...) Incluso con Brody en el corazón de la tormenta, 'Detachment' te llega. Golpea duro (...)”. (Peter Travers: Rolling Stone)\n"Una angustiosa descripción del sistema educativo americano con una soberbia interpretación de Adrien Brody". (Frank Scheck: The Hollywood Reporter)\n2011: Premi critica internacional i Premi Revelació al Festival Cinema de Deauville\n2011: Premi del Públic com a Millor pel·lícula al Festival Internacional de Cinema de Sao Paulo\n2011: Premi a la Millor Contribució Artística al Festival de Cinema de Tòquio\n2011: premi d’honor Maverick com a director al Festival de Cinema de Woodstock


Poble de Vallvidrera: Catalogat el tomaquet Mandó de Vallvidrera.\nLa Fundació Miquel Agustí ha publicat els resultats de l’estudi sobre varietats de tomàquets tradicionals catalanes realitzats durant el 2011 entre les quals es troba un tomàquet cultivat a Collserola\nA començaments de 2011 el propietari de Can Mandó, finca ubicada al Parc prop de Vallvidrera, va fer arribar les llavors d’una varietat de tomàquet que la seva família havia cultivat a Collserola des de sempre. Els Serveis Tècnics del Consorci, coneixedors del projecte Recuperació, a través, de l’ús, de l’agrobiodiversitat en els espais de la Xarxa Natura 2000 de Catalunya que du a terme la Fundació Miquel Agustí, els van fer arribar aquestes llavors per a la seva valoració.\nUn cop realitzats els assajos i estudis necessari, la Fundació ha inclòs aquesta varietat de tomàquet en el catàleg de varietats tradicionals de tomàquets catalanes i és un bon candidat a entrar en un procés de recuperació tot i que caldrien dos anys més d’assajos abans de poder reintroduir el material al mercat.\nAquesta varietat del tipus Supergros Marmande, es caracteritza per ser d’una mida molt gran, en general d’uns 12 cm d’amplada i uns 8 cm d’alçada i uns 500 g de pes d’aproximadament .\nEtiquetes: Cal Mandó


La banca alerta del risc que les entitats nacionalitzades necessitin noves ajudes públiques\nLa patronal aposta per vendre com més aviat millor CatalunyaCaixa i Novagalicia\nJOAN FAUS Santander 20/06/2013 11:34\n260x366 Bankia és la gran patata calenta que té el govern de Rajoy sobre la taula. / MARCELO DEL POZO / REUTERS Bankia és la gran patata calenta que té el govern de Rajoy sobre la taula. / MARCELO DEL POZO / REUTERS\nEl president de l'Associació Espanyola de Banca (AEB), Miguel Martín, ha advertit aquest dijous que "en funció" del que es faci amb les entitats "no viables", el sector financer podria necessitar noves ajudes públiques i ha alertat, sense voler entrar en gaires detalls, que el futur del sector és "molt complicat".\nEn la seva intervenció en unes jornades a la Universitat Menéndez Pelayo de Santander, organitzades per l'Associació de Periodistes d'Informació Econòmica (APIE), Martín ha dit que "cal saber quina es l'estratègia" del govern espanyol per acabar de sanejar el sistema bancari i ha qualificat d'"empresa difícil, però no impossible", que l'Estat pugui rendibilitzar les ajudes públiques atorgades a les entitats nacionalitzades (Bankia, CatalunyaCaixa i Novagalicia). Dimarts, a la mateixa sala, el ministre d'Economia, Luis de Guindos, es va mostrar confiat a recuperar, en els processos de venda, les inversions efectuades.\nDesprés del col·loqui, des de l'entorn del president de la patronal bancària s'ha explicat que Martín es referia al risc que quan "més temps passi" i l'impagament de crèdits vagi empitjorant, els tres grups en mans de l'Estat puguin necessitar noves ajudes públiques. En aquest sentit, s'ha advocat per vendre CatalunyaCaixa i Novagalicia –molt més petites que Bankia – com més aviat millor.\nLes paraules de l'AEB arriben després que De Guindos també anunciés que el Banc d'Espanya calcula que la banca haurà de fer unes provisions de, com a màxim, uns 10.000 milions d'euros en dos anys davant els nous criteris sobre els refinançaments de préstecs, dels quals uns 2.000 milions seran en "necessitats de capital". Això significa que la previsió del govern és que 8.000 dels 10.000 milions els obtinguin les entitats dels seus propis recursos i els 2.000 restants els hagin de demanar a l'Estat a través d'ajudes públiques del FROB, el fons de rescat.


rocaineu: A la via NIFO de Roca Narieda O (Alt Urgell)\nEnhorabona per la via! no la vau fer pas el dissabte passat?\nmerci, i no pas, no erem nosaltres xo si que vam trobar el magnesi recent. bona via i bona opció ara amb les calors d'estiu\nJa m'havia picat l'llet aquesta via, però llegint-te i veient-vos ja veig que per ser poc equipada cal anar-hi fort, sobretot de cap.\nEns hem de posar forts...\nval la pena passar-la còmode, si, tot i que amb peces de sobres amb A1 es passa... és d'aquestes que amb braços fins i tot enllaces els llargs de diedres sense necessitat de duplicar peces. A mi em recorda la lògica montrebeiana, salvant les distàncies, de: si hi ha canto no passa de V, ..és igual que sigui vertical o desplomi. Si fos una via més nova el grau seria més alt probablement al que cal sumar-li l'equipament que ha anat perdent..\nperò si, val la pena anar-hi còmode, és molt bonica


CONFERÈNCIES BIOCIÈNCIA, Dr. Bernués – INS Arquitecte Manuel Raspall\nHome Conferències i xerrades, General CONFERÈNCIES BIOCIÈNCIA, Dr. Bernués\nDurant la setmana de la ciència vam tenir la gran sort de gaudir d’una interessant conferència del Dr. Bernués, pare també d’un alumne del nostre centre. Van poder gaudir d’un “time-lapsed” amb el creixement d’una larva de mosca. També van poder veure i viure diferents aspectes relacionats amb el treball que estan fent a l’aula.\nVan ser unes sessions interessantíssimes, on l’alumnat van participar activament i no vam tenir temps de satisfer tots els dubtes i curiositats que van remoure els seus aprenentatges. Tota una experiència també en l’aprofitament i obertura del centre a les famílies.\nUs adjuntem algunes de les fotografies.


vacunació – Pàgina 4\nUn 74,5% de la població de Catalunya té la pauta completa de la vacuna contra la Covid-19\nCatalunya (ACN).- Des de l’inici de la pandèmia, el Departament de Salut ha administrat 5.991.463 primeres dosis de la vacuna contra la Covid-19, 2.724 més que en l’anterior balanç, i 5.155.740 de segones, 3.172 més.\nUn 74,3% de la població de Catalunya té la pauta completa de la vacuna contra la Covid-19\nCatalunya (ACN).- Des de l’inici de la pandèmia, el Departament de Salut ha administrat 5.981.870 primeres dosis de la vacuna contra la Covid-19, 298 més que en l’anterior balanç, i 5.144.624 de segones, 516 més.\nCatalunya (ACN).- Des de l’inici de la pandèmia, el Departament de Salut ha administrat 5.979.779 primeres dosis de la vacuna contra la covid-19, 3.472 més que en l’anterior balanç, i 5.142.816 de segones, 3.969 més.\nUn 74,1% de la població de Catalunya té la pauta completa de la vacuna contra la Covid-19\nCatalunya (ACN).- Des de l’inici de la pandèmia, el Departament de Salut ha administrat 5.965.450 primeres dosis de la vacuna contra la Covid-19, 1.577 més que en l’anterior balanç, i 5.127.897 de segones, 251 més.\nUn 73,9% de la població de Catalunya té la pauta completa de la vacuna contra la Covid-19\nCatalunya (ACN).- Des de l’inici de la pandèmia, el Departament de Salut ha administrat 5.955.308 primeres dosis de la vacuna contra la covid-19, 3.634 més que en l’anterior balanç, i 5.117.929 de segones, 3.860 més.


PAe - Dos trimestres de record en la Plataforma d'Intermediació\nSón sis mesos de records en la Plataforma d'Intermediació de Dades, en línia amb la tendència marcada des de l'inici de 2019, que ja en el primer trimestre va batre tots els registres en el nombre de transmissions de dades. La PID encadena així dos trimestres consecutius amb record de transmissions.\nAl començament d'any es va produir un augment molt significatiu en el nombre de transmissions quasi es doblen mes a mes les dades mensuals acumulades sobre l'any anterior.\nAçò va fer que en el primer trimestre pràcticament es doblara el nombre de transmissions sobre el mateix trimestre de l'any anterior passant de 16,8 a 30,1 milions de transmissions només en el primer trimestre.\nEste primer trimestre va significar no solament la millor arrancada de l'any en el nombre de transmissions globals de la Plataforma des de la seua posada en marxa en 2007, sinó també el millor trimestre de la seua història: mai s'havien superat els 30 milions de transmissions en un trimestre natural.\nAra el mes de juny s'ha convertit també en el mes amb major nombre de transmissions de dades de la història de la Plataforma d'Intermediació. Un mes tradicionalment “de transició”, com es pot observar en la sèrie dels últims anys, ha experimentat al juny de 2019 un important repunt fins a superar els 12 milions i mitjà de transmissions, més del doble de les tramitades eixe mateix mes en anys precedents.\nEls treballs realitzats de millora constant en la plataforma han permès no solament tramitar un major nombre de transmissions sinó millorar els temps de resposta de la plataforma de manera que la capacitat de creixement i gestió de la demanda canviant estiga garantida. Prova d'açò és que en el primer semestre s'han tornat a superar àmpliament els deu milions de mitjana mensual, molt per damunt dels més de sis milions de mitjana de l'any anterior, de per si mateix ja el millor any de la plataforma fins hui , amb més de 80 milions de transmissions. La dada acumulada en este moment, amb poc més de mig any, està prop de batre el total del 2018.\nCom ja s'ha indicat en el primer semestre quasi es doblen mes a mes les dades mensuals acumulades sobre l'any anterior. S'estima que la tendència es mantinga per a tot l'any per tant la previsió a la fi de 2019 és superar àmpliament els 120 milions de dades comunicades a través de la Plataforma d'Intermediació de Dades, la qual cosa suposarà un increment de res menys que el 50% sobre el 2018.\nFinalment, en una anàlisi detallada de les dades s'observa també un augment sostingut en totes les dimensions i indicadors del sistema—organismes usuaris, servicis, procediments i autoritzacions, etc.—, la qual cosa garantix un ús futur cada vegada més ampli i profund de tota la capacitat que oferix la Plataforma d'Intermediació.\nMés informació en solució PID-SVD del CTT\nMés indicadors sobre la Plataforma d'Intermediació en DATAOBSAE


Avaluació i gestió del risc d’inundacions | Droncat.CAT\nInici » Actualitat » Avaluació i gestió del risc d’inundacions\nL’ús de drons ha demostrat la seva eficàcia en la cartografia del risc d’inundació per a l’Agència de Medi Ambient al riu Mole a Surrey.(Anglaterra)\nEls drons estan creixent en popularitat com un mètode per a la realització d’enquestes i inspeccions en zones de difícil accés on es requereix de dades d’alta qualitat i modelització.\nEn resposta a les tempestes que van afectar el riu Mole – un afluent del Tàmesi – a l’hivern 2013/14, els drons van ser utilitzats pel Reial Haskoning DHV, en nom de l’Agència de Medi Ambient, per dur a terme una sèrie de reconeixements aeris de baix nivell de la zona. El propòsit d’això era localitzar i identificar qualsevol problema en el canal, en particular per evitar el risc d’inundació, la significativa acumulació de residus o danys a la vora del riu.\nLes inundacions al llarg del riu Mole tenen el potencial de causar un dany significatiu a escala local, nacional i fins i tot internacional, a causa de la quantitat d’infraestructures claus que es troben en la seva conca. Això inclou l’aeroport de Gatwick, l’Hospital East Surrey, dues autopistes principals (la M25 i M23) i la línia de ferrocarril de Londres-Gatwick-Brighton. L’hivern de 2013/14 va ser un dels més plujosos de la història, amb les tempestes que causen grans inundacions al llarg de tot el país, inclosa la conca del riu Mole. Impactes específics d’aquestes inundacions inclouen el tancament de l’aeroport de Gatwick causant retards i cancel·lacions de més de 100 vols, apagades generalitzades, inundacions d’habitatges i centres comercials i grans danys a la infraestructura de transport.\nEls drons són especialment adequats per a les inspeccions del riu Mole per tres raons principals:\nEls drons poden volar a baixa altura, el que implica que són ideals per a la captura en alta resolució d’imatges aèries i de traduir-les en models d’elevació fotogramètrica detallades.\nPoden realitzar inspeccions molt més ràpidament que les que es duen a terme exclusivament a terra. Aquest va ser un factor crucial en aquest projecte per la limitació de temps que es tenia per fer les operacions al reduir el caudal del riu a causa de la població de peixos.\nFinalment, la gran majoria de la glera del riu no era visible des del terra a causa dels bancs costeruts que eren en gran part inaccessibles. L’ús d’un dron ha permès una vista sense obstacles de tota la glera del riu sense necessitat de posar en risc als operaris.\nLa inspecció va incloure videos i la elevacións topografiques i va ser reforçada per elements de treball amb base a terra, incloent la fotografia i el mesurament GPS.\nEs videos aeris es van recollir en dos formats principals: vídeo estàndard i vídeos 360 °.\nTots dos tipus de vídeo van ser molt útils en la identificació de zones potencialment problemàtiques del canal del riu, com ara àrees en què es van danyar els reforços de la vora del riu o a on s’acumulen restes significatives.\nEls models d’elevació es van produir utilitzant la fotogrametria. Aquest procés consisteix a prendre una sèrie de fotografies verticals a intervals predefinits per produir un conjunt de dades amb els nivells exactes de solapament. La geometria entre els punts corresponents de diferents fotografies es va utilitzar per produir models d’elevació d’alta precisió.\nEl projecte va ser un gran èxit demostrant la viabilitat de l’ús de drons per completar diversos reconeixements aeris de les vores dels rius en un temps i un cost de manera eficaç, i la producció de dades de molta alta qualitat. La flexibilitat d’aquestes plataformes permet proporcionar una gran visió general.\nTom Gravett, gerent d’operacions d’inspeccions aèries remotes, va dir: “Els drons són una solució ideal quan es requereix de dades de zones de difícil accés. En aquest cas es tractava d’un canal del riu, però els drons poden accedir a tot un seguit d’altres llocs per dur a terme inspeccions, com les inspeccions de línia de canonada, inspeccions d’infraestructures o la fotografia aèria, fins i tot georeferenciada per a la gestió d’actius.\n“Essencialment, els drons són un mitjà de lliurament d’equips de captura d’imatge sofisticada a llocs que són difícils d’aconseguir, d’una manera més ràpid i més rendible. Mitjançant l’ús de sensors tèrmics o multiespectrals per exemple, així com les càmeres tradicionals, ara s’estan resolent una àmplia gamma de problemes reals de negoci, el lliurament de millors dades i les imatges a una fracció del cost actual.\n“Els dron aporten un nou nivell al que és possible a quan la captura de dades i imatges, amb el modelatge de l’elevació, per exemple, sent només una aplicació molt potent. Les dades capturades per l’ús d’una càmera muntada en un dron pot produir models 3D que fan una eina molt atractiva per a la comunicació d’informació sobre el paisatge “.\nFONT: Water & Wastewater Treatment


El director de polítiques educatives de la UNESCO veu viable que Catalunya arribi a invertir el 4,4% del PIB en educació els propers anys – Lo Campus diari\nEl director de polítiques educatives de la UNESCO veu viable que Catalunya arribi a invertir el 4,4% del PIB en educació els propers anys\nSegons Francesc Pedró, aquest increment de 4 dècimes suposaria un augment pressupostari d’entre 1.200 i 1.5000 MEUR\nEl director de polítiques educatives de la UNESCO, Francesc Pedró, creu que Catalunya ha d’aprofitar la sortida de la crisi econòmica per invertir més en el sistema educatiu i fixa com a objectiu, arribar al 4,4% del PIB, per situar-se a la mitjana espanyola. En una jornada organitzada per la Fundació Jaume Bofill, Pedró ha defensat que aquest increment de 4 dècimes, actualment es calcula s’inverteix en educació el 3,9% del PIB, pot suposar un augment pressupostari d’entre 1.200 i 1.500 MEUR que permetria tirar endavant polítiques a favor de l’equitat, com ara garantir la gratuïtat total de l’ensenyament obligatori o l’accés al primer cicle d’educació infantil, o un impuls als incentius perquè els docents puguin fer carrera docent.\nPer Pedró, arribar al 6% que marca la LEC seria molt superior a la mitjana europea, situada al 5,1% del PIB i tot i que ho admet com a ”molt desitjable” reconeix que és ”poc realista” i per tant, no ho veu ”factible” en un horitzó proper. ”Passar de 0 a 100 en tres segons no ho veig factible”, conclou Pedró, que si que defensa que la millora econòmica del país podria permetre millorar el 3,9% del PIB actual. El director de polítiques educatives de la UNESCO fixa diferents prioritats per tal de tirar endavant una millora educativa a partir d’aquest augment pressupostari, calculat d’entre 1.200 i 1.500 MEUR. D’una banda, Pedró creu que s’hauria d’universalitzar l ‘accés al primer cicle d’educació infantil, en especial per a les famílies més vulnerables i infants amb risc d’exclusió. Una escolarització precoç, actualment, resulta beneficiós pels resultats educatius d’aquests infants al llarg de les etapes obligatòries. Es calcula que garantir la inclusió de l’educació infantil en menors de 3 anys en risc de pobresa suposaria una despesa de 205 MEUR. Pedró també defensa que cal que tot l’ensenyament obligatori, independentment de la titularitat del centre, sigui gratuït. Destaca que en els països de l’entorn no es dona la situació d’haver d’afrontar despeses, per part de les famílies. Es calcula que aquesta mesura podria suposar 404 MEUR per a tot l’alumnat i només 112 si es té en compte l’alumnat en risc de pobresa. Per millorar els resultats dels centres d’alta complexitat i dels alumnes amb més dificultats, Pedró aposta per una ”personalització” de l’educació que permeti tractar de manera individual els alumnes que més ho necessiten, prèvia identificació del problema. Per fer-ho possible, considera que els mestres haurien de tenir d’una banda, més capacitat i competències, i per l’altra més flexibilitat en horaris. Incrementar un mestre cada 3 grups, segons els càlculs de la Fundació Bofill, tindria un cost anual de 442 MEUR a Primària i 172 a l’ESO. En la mateixa línia de la política iniciada ja pel departament d’Ensenyament, Pedró defensa una major contribució econòmica pels alumnes dels centres d’alta complexitat, elevant la inversió per alumne un 30%.Per últim, Pedró també creu que cal potenciar l’FP per aconseguir retenir els joves en els estudis més enllà dels 18 anys. Actualment, a Catalunya, un 18% dels joves deixen d’estudiar abans d’hora. La xifra s’ha reduït els anys de la crisi en què trobar feina era més complicat i en canvi, els darrers cursos, s’ha notat una major atracció cap al mercat laboral. La mitjana europea és del 10,8% i per Pedró, caldria que Catalunya s’hi comencés a acostar perquè tenir una població adulta amb un nivell educatiu més alt es tradueix en un millor nivell educatiu de la població.\nPer Pedró, una de les peces clau per millorar la qualitat educativa del sistema en són els docents. D’una banda considera que s’ha de potenciar les competències del cos de mestres i professors i per l’altra, impulsar un sistema d’incentius i reconeixements que els retingui en l’etapa educativa en la qual exerceixen amb professionalitat. Pedró defensa que, en línies generals, si un bon professor de primària vol fer ”carrera docent” acaba passant a secundària, i un de secundària, treballa per arribar a la universitat. El director de polítiques educatives de la UNESCO en canvi, aposta perquè el sistema ajudi a ”retenir-lo” i no a ”empènyer a què canviïn de nivell”. En aquest sentit, proposa diferents nivells d’experiència o de rendiment que permeti un reconeixement social i econòmic de la seva tasca. Francesc Pedró ha estat una de les ponències que s’han presentat aquest dilluns en una jornada organitzada per la Fundació Jaume Bofill al voltant de la inversió en educació i els reptes de Catalunya en un moment on és possible augmentar el pressupost per al sistema educatiu.♦\nNova plataforma unitària "Universitats per la República" / Segueix la tancada a la Universitat de Ba...


Rotuma - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nRotuma és una de les illes de l'arxipèlag de les Fiji. Gaudeix de l'autonomia més gran que pot tenir una subdivisió a Fiji, ja que els seus habitants tenen una cultura més semblant a les illes polinèsiques de l'est com Tonga o Samoa. A més, té una llengua diferent.\nDependency of Fiji (en)\nEntitat territorial administrativa Fiji\n12° 30′ S, 177° 05′ E / 12.5°S,177.08°E / -12.5; 177.08\nCada 13 de maig se celebra el Dia de Rotuma, l'aniversari de la cessió de l'illa al Regne Unit el 1881. Com que hi ha més gent d'origen de Rotuma fora de l'illa que no pas dins, el Dia de Rotuma se celebra en altres indrets, per exemple a Suva i a Lautoka.\nÉs una illa muntanyenca, coberta de vegetació, amb abundants precipitacions. Està situada aproximadament a 465 kilòmetres al nord de Fiji. Rotuma fa 13 kilòmetres de llarg i 4 d'ample, amb una àrea de 43 km². La seva població al cens del 1996 era de 2.810 habitants.\nDegut a seu tradicionalisme els habitants s'oposen a l'arribada del turisme (hi convocaren un referèndum el 1985). Es practica l'agricultura de subsistència. La copra representa la més gran producció de l'illa. La capital és Ahau, i Motusa era la principal ciutat i port.\nFou descoberta pel capità de marina britànic, Edward Edwards, el 1791 mentre cercava els amotinats del Bounty. El 1878, les diferències entre missioners francesos catòlics i anglesos protestants acabà en una guerra i els caps de l'illa demanaren la protecció d'Anglaterra. El 1881 es va integrar a la colònia britànica de Fiji. El 1970 fou integrada dins les Fiji independents. Des del 1987 ha aparegut un actiu moviment separatista, que no ha assolit el majoritari suport popular. Nogensmenys, aconseguiren que en els censos del 1997-1998 els rotumans fossin considerats com a una ètnia a part.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Rotuma\nRotuma website - Pels antropòlegs Alan Howard i Jan Rensel\nThe Land Has Eyes - film fet a Rotuma per rotumans.\nCoord.: 12° 35′ S, 177° 10′ E / 12.583°S,177.167°E / -12.583; 177.167\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Rotuma&oldid=25238818»\nDarrera modificació: 15 oct 2020 a les 13:56\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 15 oct 2020 a les 13:56.


L'AJUNTAMENT DE CALVIÀ SIGNA EL GRAN PACTE MUNICIPAL PER A LA RECUPERACIÓ SOCIAL, ECONÒMICA I MEDIAMBIENTAL QUE SUPOSA UN COST ECONÒMIC PRÒXIM ALS 9 MILIONS D'EUROS\nL'acord ha estat signat per tots els grups polítics municipals, els sindicats, totes les associacions hoteleres de Calvià i l'oferta associada\nL'acord inclou noves mesures a les que ja estan implementades, com l'aportació de 1.500.000 euros d'ajudes a autònoms, la reducció d'un 50% de les taxes de fems o un Pla de reactivació del comerç local\nText de l'Acord amb totes les mesures: ENLLAÇ\nAvui s'ha signat a Calvià el Pla municipal d'actuació per a la recuperació social, econòmica i mediambiental per a Calvià després de setmanes de treball entre l'equip de govern de l'Ajuntament de Calvià, els grups polítics amb representació municipal, les associacions hoteleres, comercials i de restauració i oci, i els sindicats majoritaris al municipi. Aquest treball conjunt ha desembocat en aquest pla que inclou mesures de protecció social, per pal·liar les necessitats bàsiques i urgents dels veïns i veïnes de Calvià; mesures de reactivació i sosteniment de l'activitat econòmica, i mesures de caràcter fiscal, amb una aposta compartida de mantenir i fomentar els llocs de treball en els sectors afectats. Les mesures estan concretades i quantificades amb un cost econòmic global de 8.898.974 euros, fet que suposa un important esforç davant una baixada d'ingressos que es calcula que serà, el 2020, d'entre 12 i 15 Milions d'euros.\nEl Pla inclou, a més, la creació d'un grup de treball per establir les bases de la sostenibilitat ambiental, que també es persegueix amb l'acord, amb objectius i mesures que marquin l'agenda verda per a la nova realitat.\nDesprés de l'aprovació d'aquest document, es crearà una taula de seguiment de les mesures proposades per aquest pla, que estarà integrada per representants dels grups i entitats signants de l'acord.\nEl batle Alfonso Rodríguez Badal ha presidit l'acte de signatura, en què han intervingut, també, les portaveus dels grups polítics municipals (Nati Francès del PSIB-PSOE, Marga Plomer de Podem-Més, Luisa Jiménez del PP, Esperanza Català de Vox i Gaël Thyus de Ciudadanos); els presidents de les Associacions Hoteleres del municipi (Mauricio Carballeda, Antonio Roses, Antonio Mayol i Martín Xamena); els responsables sindicals (Antonio Copete i Maribel Millán), i els representants de les entitats empresarials associades (José Tirado, Alfonso Robledo i Jesús Sánchez).\nAlfonso Rodríguez Badal, que ha recordat que amb la signatura d'avui s'ha confirmat un treball de moltes setmanes, ha agraït la capacitat de tots els grups polítics i dels agents socials i econòmics «de comprendre que en un moment com aquest el fonamental era posar en el centre de totes les nostres actuacions, als ciutadans i ciutadanes de Calvià».\nEl document inclou mesures que ja s'han posat en marxa i noves mesures, entre les que destaquen:\n- L'aportació d'1.500.000 euros d'ajudes per a autònoms\n- La reducció d'un 50% de la taxa de fems per al sector productiu afectat\n- La posada en marxa d'un Pla de reactivació del comerç local\n- El manteniment de les inversions en àmbits estratègics com l'habitatge públic, la millora dels entorns naturals i urbans\n- La intensificació de la promoció turística\n- L'ajornament fins a un màxim d'un 50% del pagament de l'Impost de Béns Immobles del sector productiu (es podrà ajornar fins al 2021 el 50% de l'impost)\nAquestes noves mesures, de fort impacte econòmic, se sumen a les actuacions que ja estan en marxa com: l'increment d'ajudes d'emergència social, les noves ajudes extraordinàries de lloguer de l'habitatge habitual, els reequilibris econòmics, l'ampliació de les terrasses en restauració o les bonificacions i ajornaments en el pagament d'impostos.


Vadevi | El celler Can Descregut s'incorpora a CORPINNAT | Actualitat\nEl celler Can Descregut s'incorpora a CORPINNAT\nLa marca la integren actualment Gramona, Llopart, Nadal, Recaredo, Sabaté i Coca, Torelló, Huguet-Can Feixes, Júlia Bernet, Mas Candí i, des d’avui, Can Descregut\nper Redacció dimarts, 14 de gener 2020 - 13:51h\nEl celler Can Descregut de Vilobí del Penedès és des d'aquest dimarts nou soci de CORPINNAT. Amb aquesta incorporació, ja són deu els cellers que integren la marca col·lectiva de vins escumosos des de la seva presentació, l'abril de 2018. La marca la integren actualment Gramona, Llopart, Nadal, Recaredo, Sabaté i Coca, Torelló, Huguet-Can Feixes, Júlia Bernet, Mas Candí i, des d’avui, Can Descregut. L’assemblea de socis de l’Associació de Viticultors i Elaboradors CORPINNAT-AVEC, titular la marca, va aprovar dilluns l’ingrés de Can Descregut i el celler de Vilobí ha registrat avui mateix la seva baixa del Consell Regulador de la DO Cava.\nCan Descregut és un petit celler familiar fundat l’any 1992 a Vilobí del Penedès que elaborava vi base per a cava fins que l’any 2005 els seus propietaris, Arantxa de Cara (enòloga) i Marc Milà, van decidir elaborar els vins amb la seva pròpia marca comercial, que pren el nom de la Masia de Can Descregut on s’ubica el celler. Amb una producció de 60.000 ampolles l’any (30.000 de vi tranquil i 30.000 d’escumós) Can Descregut té una extensió de 25 hectàrees de vinya situades entre Vilobí i Font-rubí on hi predominen les vinyes velles amb les varietats xarel·lo, xarel·lo vermell, macabeu, parellada i sumoll.\nDe fet, el celler va ser pioner en la recuperació d’una varietat històrica com és el xarel·lo vermell. Tota la producció del celler és 100% ecològica certificada i els vins tranquils, a més, s’elaboren seguint les tècniques de l’agricultura biodinàmica. Tant els seus vins tranquils com escumosos responen a criteris de mínima intervenció (llevats propis de la vinya, lleugera filtració, baixes dosis de sulfits...) “buscant expressar el caràcter dels sòls de Vilobí que aporten mineralitat per la presència rica en guixos”, ha assenyalat Arantxa de Cara.\nDos escumosos al mercat\nCan Descregut té avui al mercat dos vins escumosos que des d’avui són CORPINNAT: el Descregut Reserva 2017 i el Memòria 2012, un llarga criança de més de 70 mesos. A més, elabora diverses referències de vi tranquil amb les varietats xarel·lo, xarel·lo vermell, macabeu, sumoll i merlot. Marc Milà ha argumentat que la decisió d’entrar a CORPINNAT respon "a la voluntat de posar en valor l’esforç del procés d’elaboració, des de la vinya a l’ampolla, vinificant el 100% dels vins a la propietat".\nCORPINNAT és una marca col·lectiva registrada a la Unió Europea a final de 2018 que està oberta a tots aquells cellers elaboradors de vi escumós que estiguin dintre de la delimitació territorial que estableix la marca. El territori CORPINNAT comprèn una àrea geogràfica que aglutina 46 municipis —tots els de l’Alt Penedès, i alguns del Baix Penedès, l’Alt Camp, l’Anoia i el Baix Llobregat— on, per raons geogràfiques, geològiques, climàtiques i socials, sempre s’hi han cultivat varietats autòctones per a l’elaboració de vins escumosos.


Reconeixement experiència professional màsters - Facultat de Lletres - URV\nReconeixement experiència professional màsters\nMitjançant aquest tràmit, la URV reconeix l'experiència laboral i professional acreditada. Els crèdits reconeguts computen a l'efecte d'obtenir un títol oficial de màster, sempre que aquesta experiència estigui relacionada amb les competències inherents a aquest títol.\nEn cap cas no poden ser objecte de reconeixement els crèdits corresponents al treball de fi de màster. Tampoc es pot reconèixer l'experiència obtinguda com a conseqüència d'acreditar una beca o una beca de cooperació.\nEl nombre de crèdits que siguin objecte de reconeixement a partir d'experiència professional i laboral no pot ser superior al 15% del total de crèdits que constitueixen el pla d'estudis. En aquest percentatge hi computarien també, si fos el cas, els crèdits reconeguts provinents d'ensenyaments universitaris no oficials. D'altra banda, els estudiants també poden demanar a l'Escola de Postgrau i Doctorat el reconeixement de l'assignatura Orientació Professional i Ciutadania, organitzada per l'Escola de Postgrau i Doctorat.\nEn els estudis de màster, tenint en compte només la via del reconeixement de l'experiència laboral, el nombre màxim de crèdits que es poden reconèixer s'estableix en:\nMàster de 120 crèdits:............. 18 crèdits\nMàster de 90 crèdits:............... 13,5 crèdits\nMàster de 60 crèdits:............... 9 crèdits\nPeríode ordinari: des de l'1 de maig al 20 de setembre\nCRITERIS BÀSICS DE RESOLUCIÓ:\nEl reconeixement d'aquesta experiència s'aplica bàsicament a l'assignatura de Pràctiques Externes. El centre ha d'avaluar l'experiència acreditada per l'estudiant, la qual ha d'estar relacionada amb les competències inherents del títol en el qual l'estudiant està matriculat i és objecte de la petició. En casos específics, el centre pot considerar aplicar el reconeixement en una altra assignatura, sempre que la comissió corresponent ho consideri oportú.\nEl període mínim per tenir en compte l'experiència que objecte del reconeixement és de 6 mesos. L'experiència inferior a aquest temps no s'admet a tràmit d'estudi.\nLa Facultat de Lletres constitueix la Comissió de Reconeixement i està formada pel degà o degana, per representants dels màsters oficials de la Facultat i per la cap de Secretaria de la Facultat.\nApte o no apte. El reconeixement d'aquests crèdits no incorpora cap qualificació, per la qual cosa no computen a l'efecte de baremar l'expedient.\nEl centre ha d'avaluar l'experiència acreditada per l'estudiant i pot resoldre el reconeixement, que s'aplica bàsicament a l'assignatura de Pràctiques Externes. Si la resolució és en sentit negatiu, el centre pot considerar l'opció d'eximir l'estudiant de cursar el període d'activitat externa totalment o parcialment, la qual cosa suposa que l'estudiant es matricula de l'assignatura de manera ordinària i obtindria qualificació.


Asseguradores de Salut « bitac | Clinical Terminology for eHealth\nLes companyies asseguradores, els centres sanitaris (hospitals i clíniques) i els proveïdors de serveis de salut (metges, laboratoris, centres de radiologia, rehabilitació, …) estan en permanent relació per poder oferir el millor dels serveis als seus pacients. Entre ells hi ha un tràfec permanent d’informació clínica de pacients, amb finalitats mèdiques i al seu torn de facturació. Aquest escenari aflora la necessitat d’utilitzar vocabularis estàndard per identificar els catàlegs de prestacions mèdiques. És un pas ineludible per promoure la integració d’informació\nA través de la implementació d’estàndards el pacient podrà disposar d’una història clínica pròpia que reculli tot el seu historial de prestacions realitzades a través del seu proveïdor, i li donarà seguretat en tant pugui accedir a aquesta informació a temps real. Alhora això fidelitza al pacient amb el seu proveïdor de salut.\nEls departaments de facturació de les companyies asseguradores deixessin de dedicar incomptables recursos als processos d’destinats a facturació.\nAquests processos solen ser font origen d’incidències en la interpretació de prescripció d’actes mèdics, autoritzacions, etc …\nLa nostra experiència de 8 anys en aquest sector, ens posiciona com a líders a Espanya en normalització de dades sanitàries a través dels estàndards: SNOMED CT, LOINC, CIE9, CIE10, NANDA-NIC-NOC, UCUM i altres. Disposem de metodologia, coneixement i experiència per abordar projectes de normalització de gran envergadura.\nMapeig dels catàlegs a LOINC, SNOMED CT, CIE-10, … etc i creació dels mecanismes de sincronització.


Vall d'Aran. Obrim la temporada d'esquí!!\nData:dilluns 10 de desembre de 2012\nBaixant Era Cauba\nBaixant Era Cauba. Viella al fons.\nPujant Portella de Marimanha\nPujant Tuc del Port de Viella\nJordi, Imma, Laia, Pito i Clàudia\nBrutal aquest inici de temporada a la Vall d'Aran. Fem quatre sortides per la vall que ens deixen unes ganes terribles de seguir fotent-li molta canya.\nDegut a les intenses nevades decidim fer una primera sortida en un itinerari segur. Dijous sortim de Bagergue i enfilem fins al Blanhiblar. Toca fer una traça inhumana però anem fent torns i anem prou ràpid. Del Blanhiblar fem un primer descens per enfilar el Pedescalç, descens fins a Pla de Beret, tornem a foquejar cap al Blanhiblar i espectacular descens per neu pols fins al cotxe.\nDivendres deixem el cotxe a Betren per a fer l'ascensió d'Era Cauba, a l'antiga estació de la Tuca. El dia es va enmarronant però gaudim d'un descens assolellat i per una neu pols molt bona.\nDissabte és el pitjor dia de tots, meteorològicament parlant, però el millor a nivell excursionista. Sortim del Pla de Beret nevant i amb vent, i amb l'única intenció d'arribar a Montgarri a fer una copeta de cassís. Ens ajuntem una bona colla d'amics i el temps albira millora. Decidim allargar fins la Vall de Marimanha per coronar la Portella de Marimanha i baixar per pistes. Itinerari preciós i salvatge! Altre cop, traça inhumana que queda recompensada per l'ambient hivernal i la bona companyia de la jornada.\nDiumenge: el vent del dia anterior ha modificat ostensiblement la qualitat del mantell nival. Deixem el cotxe a la boca nord i fem l'ascensió al Tuc del Port de Viella i al Montanero. La neu està més aplacada i hi ha poca base. S'ha d'anar en compte a no ratllar els esquís. Des del coll hem de fer els últims metres del Tuc del Port de Viella a peu. El Montanero es deixa fer amb esquís fins la grimpada final.\nGran inici de temporada!! Hem fet l'activitat: Laia, Imma, Jordi i Pito i un bon grapat d'amics que ens han acompanyat en alguna de les jornades: Clàudia, Viky, Eli, Rai, Núria i Palo.\nTUC DERA PINCÈLA (2546 M) Al monestir de Montserrat pel camí de les Batereis


Resiliència urbana - Ajuntament de Terrassa\nEn el marc del Pla Director Smart City per avançar en la transformació digital i gestionar l'evolució de la ciutat tradicional a la ciutat intel·ligent, l'Ajuntament de Terrassa treballa en un projecte per incorporar la resiliència urbana com a element estructural per a la gestió dels serveis públics.\nLa resiliència urbana és la capacitat que tenen les ciutats per prevenir grans incidències i situacions d'emergències i per minimitzar-les i refer-se del seu impacte en el cas que es produeixin.\nTerrassa preparada i resilient, emmarcat en el Pla Estratègic de la Resiliència Urbana de Terrassa, és un projecte que incorpora la tecnologia com un element bàsic per a la transformació de la gestió dels serveis públics i que ha d'implicar institucions, empreses, associacions i entitats de la ciutat, així com la ciutadania en general.\nPla Estratègic de la Resiliència Urbana de Terrassa\nEn l'actualitat, les ciutats són sistemes complexos i l'Ajuntament treballa per fer de Terrassa una ciutat que pugui prevenir les amenaces, resistir els impactes i respondre a les situacions de crisi a les que estem exposats. És a dir, treballa perquè Terrassa sigui una ciutat resilient.\nEl Pla Estratègic de la Resiliència Urbana de Terrassa compta amb diverses fases per tal d'establir eines que permetin, tant a l'Ajuntament com a la ciutadania, reaccionar davant situacions que puguin afectar el normal funcionament de la ciutat. Així, es vol disposar d'una organització amb capacitat per recolzar la presa de decisió davant d'emergències i es treballarà per millorar el funcionament dels serveis urbans, la comunicació constant i la coordinació en les actuacions.\nUn dels objectius principals del projecte Terrassa preparada i resilient és el de ser un procés obert i participatiu on col·laborin els agents ciutadans implicats en el funcionament dels serveis, interns i externs, públics i privats, i la ciutadania en general.\nPer aquest motiu, al llarg de la primera fase s'ha realitzat una enquesta, oberta a tota la ciutadania, per a conèixer la percepció i l'experiència que es té en relació a la resiliència urbana.\nAccediu aquí als resultats de l'enquesta.\nLes respostes rebudes enriquiran el projecte "Terrassa preparada i resilient" en el qual l'Ajuntament de Terrassa està treballant en col·laboració amb els agents ciutadans implicats en el funcionament dels serveis, interns i externs, públics i privats.\nSi vols saber més sobre l'evolució del projecte i les activitats que s'han portat a terme, pots visitar la Plataforma Participa a Terrassa.\nProcés Participatiu iEdificis\nEngeguem procés participatiu a Terrassa per recollir idees per redactar un projecte que es presentarà a la convocatòria d'ajuts "Pilot d'Edificis Intel·ligents" del Ministeri d'Energia, Turisme i Agenda Digital. Participa!!\nBloc Terrassa SmartCity\nVisita el bloc per estar al dia de les novetats


Masia Can Bachs //// Casa Rural - Homepage\nCan Bachs és una vella masia catalana originària de primers del segle XIII ubicada al terme de Sant Pere de Vilamajor, just a l'entrada del Parc Natural del Montseny.\nL'antiga Masia Can Bachs ha estat restaurada mantenint tots els detalls que la fan especial i habilitada ara com un petit allotjament rural, només per a adults, de només 5 habitacions, 4 dobles i una suite, totes amb bany propi.\nEl jardí i l'antiga bassa de finals del XVIII, reconvertida ara en un petita piscina de pedra i rajola de fang, us donaran aquell punt de relax que busqueu per a les vostres petites escapades.\nSi cerqueu intimitat i tranquilitat, El Paller de Can Bachs és la vostra opció.\nUn petit apartament rural que, tot i mantenir l'essència, proporciona totes les comoditats i tranquilitat a les parelles que voleu gaudir d'un merescut descans.\nCan Bachs... racons i sensacions\nComplement ideal dels murs de pedra\nDeixeu-vos sorprendre per una decoració diferent que farà la vostra estada encara més plaent.\nFeu el tafaner i mireu tots els racons de la masia: l'antic forn de pa, les 2 espectaculars llars de foc, les pedres d'esmolar espases i eines del camp. Gaudiu de la sala de jocs, amb una fantàstica taula de billar on les hores passen volant.\nDesperteu-vos i baixeu de bon matí al menjador, tot sentint l'aroma del cafè Saula que s'enfila escales amunt. Assaboriu un fantàstic esmorzar complet amb embotits, pernil ibèric, formatge, torrades de pa de pagès i croissants artesans.\nTot de productes de proximitat i sempre de la màxima qualitat.\nOriginal del segle XVIII\nÉs estiu. Fa calor, però tant és. Remulleu-vos i apaivagueu la calor de l'estiu a l'antiga bassa de rec de la masia originària de finals del segle XVIII, rehabilitada com a petita piscina d'aigua salada. Gaudiu de les espectaculars postes de sol des de dins l'aigua.\nEl gintònic és opcional!\nTeletreballa des de Can Bachs\nAconsegueix fins a un 33% de descompte!\nConfina't a Can Bachs!\nSempre les millors condicions per a vosaltres\nLliure cancel·lació fins a 7 dies abans de l'arribada\nSistema segur, fàcil d'usar i amb confirmació immediata\nNo pagueu mai fins que no sigueu a Can Bachs


LA VíDUA Té POCS MOTIUS PER ESTAR ALEGRE AL LICEU\n"La desbordant partitura de Lehár té la sofisticació pròpia d’un contemporani de Debussy o Strauss (Richard)"\n651x366\tUn moment de la versió concert de 'La vídua alegre' al Liceu. / A. Bofill (Gran Teatre del Liceu) Un moment de la versió concert de 'La vídua alegre' al Liceu. / A. Bofill (Gran Teatre del Liceu)\nUn moment de la versió concert de 'La vídua alegre' al Liceu. / A. Bofill (Gran Teatre del Liceu)\nL’escapisme té mala premsa, tot i ser una eina que ha permès a societats de totes les èpoques crear parèntesis, tan fugissers com saludables, enmig de les tensions de la quotidianitat. L’opereta en seria un dels millors exemples, sobretot en la Viena del canvi de segle, que vivia sobre un volcà. Els moralistes als dos extrems de l’espectre ideològic, units per la falta de sentit de l’humor, retrauran el relaxament dels costums i la submissió acrítica a l’ statu quo característics del gènere. Però si el Titanic s’ha d’enfonsar, millor que sigui a ritme de vals. L’opereta no és un gènere fàcil, com va descobrir el Liceu en aquesta versió en concert de Die lustige Witwe ( La vídua alegre ) de Lehár, un dels exemples suprems en el seu camp.\nAl marge de la successió descontextualitzada de números musicals, la vetllada va tenir el llast d’un clar error de càsting. Angela Denoke és una soprano admirable en altres repertoris, no com a Hanna Glawari: la veu sonava endurida, els aguts més compromesos van ser evitats amb prudència i les notes tingudes van tremolar fins a la desafinació (el final del Vilja-Lied va ser dolorós). Bo Skovhus coneix bé el despreocupat Danilo però, després de papers més feixucs, la ductilitat s’ha substituït per l’histrionisme, prou efectiu, per altra banda. Ben Bliss va ser un Camille de tendres accents al costat de la Valencienne de Vanessa Goikoetxea, de timbre més fosc de l’usual, mentre que membres del cor, amb èxit variable, van assumir la resta de petits papers. La desbordant partitura de Lehár té la sofisticació pròpia d’un contemporani de Debussy o Strauss (Richard), ben respectada per Josep Pons, a qui se li pot retreure una sobredosi de rubatos i esllanguiments que van contribuir a fer que aquesta vídua no tingués gaires motius per estar alegre.


Saber més respecte al cognom Takema és saber més sobre aquelles persones que amb tota probabilitat comparteixen uns orígens i avantpassats comuns. Aquest és el motiu pel qual és freqüent que el cognom Takema sigui més abundant en uns certs països del món en concret que en uns altres. En aquesta pàgina és possible conèixer quins són els països del planeta en els quals existeix una major quantitat de persones amb el cognom Takema.\nEl cognom Takema en el món\nLa globalització és un fenomen que ha fet que els cognoms es difonguin molt més lluny de de el país en què es va originar, de manera que podem trobar cognoms asiàtics a Europa o cognoms americans a Oceania. De la mateixa manera ocorre en el cas de Takema, que com es pot comprovar, és possible assegurar que és un cognom representat orgullosament en gairebé tothom. D'igual manera existeix països en els quals certament el nombre de persones amb el cognom Takema és major a la de la resta de països.\nEl mapa del cognom Takema\nL'oportunitat d'informar-se en un mapamundi sobre quins països posseeixen una major quantitat de Takema en el món, és de gran ajuda. Col·locant-nos sobre el mapamundi, damunt d'un país concret, som capaços de veure la xifra exacta de persones que porten el cognom Takema, per a aconseguir així la informació precisa de tots els Takema que pots trobar en l'actualitat en aquest país. Tot això ens ajuda també a comprendre no solament d'on és oriünd el cognom Takema, sinó també d'en quina manera s'han desplaçat i s'han traslladat les gents els orígens de les quals formen part de la família amb el cognom Takema. De la mateixa manera, podem veure en quins països s'han arrelat i desenvolupat, motiu pel qual si Takema és el nostre cognom, resulta atractiu saber a quins altres llocs del globus és possible que migrés alguna vegada un avantpassat nostre.\nPaïsos amb més Takema del món\nSi ho mires atentament, en aquesta web et presentem tot allò que és important perquè puguis tenir la informació real de quins països tenen un major número de Takema en tot el planeta. D'igual manera, és possible veure'ls de forma molt gràfica en el nostre mapa, en què els països en els quals resideixen una quantitat major de persones amb el cognom Takema poden veure's pintats en un to més fort. D'aquesta manera, i amb un simple cop de vista, pots localitzar sense dificultat quins són els països en els quals Takema és un cognom més freqüent, i en quins països Takema és un cognom insòlit o inexistent.\nNom de Famille Takema


La pensió mitjana de jubilació s'ha situat el desembre a Balears en 778,93 euros, un 5,2% més que el 2008\nActualizado 29/12/2009 13:45:25 CET\nPALMA DE MALLORCA, 29 des.. (EUROPA PRESS)\nLa pensió mitjana de jubilació, que a Balears perceben 97.624 persones, ha arribat al desembre els 778,93 euros mensuals, fet que suposa un 5,2 % més respecte al mateix mes del 2008, si bé es manté un 9,5 % per sota de la mitjana nacional (861,49 euros), segons dades fetes públiques avui pel Ministeri de Treball i Immigració.\nAixí, la pensió mitjana de jubilació es va mantenir a Balears aquest mes de desembre com la quarta més baixa del país, per darrere de Galícia (706,60 euros), Extremadura (723,89 euros) i Múrcia (758,22 euros), i molt pròxima a la Comunitat Valenciana (779,08 euros).\nLa pensió mitjana del sistema, que comprèn les diferents classes de pensió (jubilació, incapacitat permanent, viduïtat, orfandat i a favor de familiars), s'ha situat a l'arxipèlag 689,12 euros al mes, fet que suposa un augment interanual del 4,9 %, i un 9,3 % inferior a la mitjana nacional (759,86 euros).\nEn concret, la pensió mitjana per viduïtat s'ha situat a l'últim mes de l'any a l'arxipèlag en 499,37 euros (4,6% més que el 2008), mentre que la d'incapacitat permanent ha arribat a una quantia mitjana de 757,52 euros mensuals (3,3% més). Per part seva, la pensió mitjana d'orfandat ha pujat a les illes a 301,23 euros (4,5% més), i la de favor de familiars s'ha situat en 341,61 euros (3,9% més).\nEl desembre, el nombre de pensions contributives de la Seguretat Social ha arribat a la xifra de 164.351 a les Illes, cosa que representa un creixement de l'1,8 % respecte al mateix mes de l'any passat, i suposa l'1,9 % del total nacional.\nDel total de pensions, 97.624 han estat de jubilació, 42.780 de viduïtat, 18.920 d'incapacitat permanent, 4.878 d'orfandat i 149 de favor de familiars.


Com utilitzar endolls de Timor Oriental a Malàisia\nConnectors, preses de corrent, adaptadors i altra informació necessària per viatjar des de Timor Oriental a Malàisia en aquesta pàgina. Si voleu un informe per a altres països, torneu a iniciar l’ assistent per trobar a adaptadors elèctrics per al vostre viatge aquí .\nTipus de taps: C, E, F, I. G, M.\nLa tensió no és exacta, però la diferència sol ser tolerable pels dispositius elèctrics. És molt segur connectar el vostre aparell elèctric de Timor Oriental a Malàisia sense un adaptador de tensió. Si teniu algun problema amb un dispositiu especial, és a dir, un dispositiu mèdic, probablement voldreu demanar més ajuda professional.


Sant Martí de Provençals | enciclopèdia.cat\nEsglésia parroquial i nucli antic a Sant Martí de Provençals, voltat pel blocs de la Verneda\nAntic municipi del Barcelonès, agregat el 1897 al de Barcelona, situat a la costa, a llevant de l’antiga ciutat, entre el parc de la Ciutadella i el carrer de Marina, d’una banda, i la riera d’Horta (límit amb Sant Adrià de Besòs i Sant Andreu de Palomar), de l’altra.\nA la part alta, els turons del Carmel i de la Rovira el separen de Santa Eulàlia de Vilapicina (de l’antic terme de Sant Andreu de Palomar), i el torrent d’en Mariner o de la Partió, de Gràcia. La línia de la costa, fins a la fi de l’edat mitjana, es trobava molt allunyada de l’actual, de manera que la major part del modern barri del Poblenou en restava fora. Doumentat des de 989, es creu que l’origen podia provenir d’un grup de provençals establerts en aquest lloc als moments inicials de la repoblació del terme, després de la presa de Barcelona del 801. Alguns autors defensen, però, que el nom prové dels agri provintiales (camps provincials) de l’antiga colònia romana de Barcelona, travessats per la via que conduïa al Vallès pel coll de Finestrelles i per la via de Marina. En aquest indret consta el 995 una força, i, ja al s. XI, l’església de Sant Martí, dependent de Sant Andreu de Palomar i que, el 1052, passà a dependre de Santa Maria de la Mar de Barcelona. Una tradició llegendària posterior vol veure l’origen del poble en l’establiment vers el 1112 del seguici de la comtessa Dolça de Provença, muller de Ramon Berenguer III de Barcelona. La construcció del rec Comtal al s. X havia fet possible l’increment del poblament en unes terres destinades fins aleshores, principalment, a pasturatge. Un nou creixement és observable al s.\nFoto històrica del barri de barraques de la Perona, a la Ronda de Sant Martí (Barcelona)\nXIII amb l’augment del nombre de molins establert al llarg del rec, i fou a partir d’aleshores i especialment del s. XIV que foren construïdes vora les masies grans torres de ciutadans barcelonins, com la torre del Fang, del s. XVI, encara conservada, o la torre dels Pardals del Guinardó; també els hospitalers hi bastiren, vora el Clot de la Mel, la torre de Sant Joan. L’actual església parroquial de Sant Martí de Provençals és obra gòtica tardana, del segon terç del s. XV, amb un interessant timpà esculpit. El campanar, de planta quadrada, i l’acabament de la façana són del s. XVII; actualment és envoltada dels blocs d’habitatges del barri de la Verneda. La instal·lació de prats d’indianes al s. XVIII inicià el procés d’industrialització, que s’accelerà al s. XIX. Però aquesta transformació afectà especialment el sector costaner del terme i donà origen al barri industrial del Poblenou (concebut inicialment com a model d’un nou tipus de comunitat industrial, al qual fou donat el nom d'Icària); l’església d’aquest nucli fou dita de Santa Maria del Teulat, de l’antic nom (Teulat) que també tingué aquest barri, el qual fou unit per ferrocarril amb Barcelona des del 1845. Aquest sector marítim havia estat destinat antigament a pasturatges comunals de la ciutat de Barcelona (el Joncar), a lloc d’execucions de la inquisició (el Canyet), a camp d’exercicis militars (el Camp de la Bota, al límit amb Sant Adrià de Besòs) i a localització del primer gran cementiri de Barcelona (el Cementiri Vell, del 1818, projectat per Antonio Ginesi). Contigu al Poblenou, vora la carretera de Mataró, sorgí al s. XIX el barri, igualment industrial, de la Llacuna, a l’indret d’un antic estany dessecat els primers anys del s. XIX gràcies a la séquia de la Llacuna, que Verboom féu construir el 1716; a l’extrem de llevant d’aquest estany, vora la carretera, existia ja al s. XVII l’hostal de la Granota, que al s. XIX centrà un sector del barri. Al Camp de la Bota es formà el 1870, amb famílies xineses vingudes de les Filipines, el barri de barraques de Pequín, ocupat de nou a partir dels anys vint, amb immigrats del S de la Península, alhora que sorgien els nous barris de barraques de la platja de Marbella i del Somorrostro. L’antic nucli, al voltant de l’església parroquial de Sant Martí, format per un grup de masies, rebia el nom de la Sagrera, però el creixement del nucli de cases existent al llarg de la carretera del Vallès entre el rec Comtal i la riera d’Horta, just al N de l’antic nucli rural, féu que aquest perdés importància i fos designat amb el nom del Fondo de Sant Martí i que el nucli de la carretera heretés el nom de la Sagrera; l’un i l’altre foren separats per la línia del ferrocarril de Girona, i posteriorment, encara, per la gran estació de mercaderies de la Sagrera. Un altre petit nucli de cases, existent ja al s. XVII, al llarg de la mateixa carretera del Vallès, però més proper a Barcelona, dit el Clot de la Mel o, simplement, el Clot, cresqué també molt ràpidament al darrer terç del s. XIX; de fet, ja al s. XVIII era el nucli més important del municipi, i hi fou traslladada al s. XIX la seu del municipi. L’església de Sant Martí del Clot, bastida els anys 1868-82, esdevingué la parroquial del terme, a la vegada que l’antiga de Sant Martí de Provençals (que havia aconseguit d’independitzar-se de Santa Maria del Mar el 1835), passava a tinença parroquial i que la de Santa Maria del Teulat, fins aleshores capella d’ajuda, es convertia en parròquia. Més cap a muntanya, prop del Clot, sorgí durant la primera meitat del s. XIX, entre el rec Comtal i la carretera d’Horta, un altre barri, dit inicialment de la Muntanya, però que des de l’inici de la seva urbanització el 1860 rebé el nom popular del Camp de l’Arpa. Més amunt encara, als vessants del turó de la Rovira, en terres dels masos Guinardó i Viladomat, es formà a partir del 1896 el barri del Guinardó, ja als límits amb Horta i amb Gràcia. L’eixample de Cerdà, que afectava la major part dels municipis del pla de Barcelona, originà el creixement de tots els nuclis antics, però inicialment només dos barris prengueren entitat durant la segona meitat del s. XIX en l’anomenat eixample de Sant Martí : el del Fort Pius, el més proper a Barcelona, a banda i banda del carrer de Marina (que el 1894 fou agregat ja, en part, a la ciutat), i el del Poblet, a l’indret de l’antiga casa dels Enamorats, entre el Camp de l’Arpa i els límits amb Gràcia i Barcelona; amb la construcció al centre d’aquest barri de l’església de la Sagrada Família, ha pres modernament aquest nom. Entre el Guinardó i el Poblet, en terres de l’antic mas de Lligalbé, fou construït el 1902 el gran Hospital de Sant Pau. La unió entre la conurbació de Barcelona i Gràcia i els diversos nuclis de Sant Martí es féu total ja en aquests anys, tot seguint la retícula de Cerdà, però a la vegada les vies de l’eixample, com els carrers de València, d’Aragó i de Guipúscoa, la Diagonal, la Granvia i, especialment, la plaça de les Glòries, la Meridiana i l’autopista del Maresme, juntament amb les vies fèrries de Girona i de Puigcerdà, han deixat els diversos barris (i sovint sectors d’un mateix barri) del tot aïllats i hom ha acabat de perdre la consciència de comunitat de l’antic municipi. A partir de mitjan s XX el sector de llevant del territori, que havia conservat fins aleshores el caràcter rural, s’ha omplert de noves urbanitzacions en forma de grans blocs (i fins i tot de conjunts que comprenen l’espai de diverses illes de l’eixample de Cerdà), que, juntament amb noves indústries, han mantingut el caràcter obrer i industrial d’aquest sector del pla de Barcelona, que ja en el període de 1868-74 s’havia caracteritzat com un dels nuclis del moviment progressista i revolucionari català; així, a partir del 1958, han estat construïts a llevant del Poblenou els barris del Maresme i del Besòs, i entre el Poblenou, la Sagrera, el Clot i la riera d’Horta, a la banda de l’antic molí de la Verneda, el barri de la Verneda. Segons el cens de 1981 el districte X tenia 166 000 h (226 015 h [est 1985]). El 1897, l’any de l’annexió, vivien a sant Martí 40 000 persones. El creixement vegetatiu ha estat mol irregular; ha crescut molt en zones com el Maresme, el Besòs, la Verneda, mentre que el creixement del Clot ha estat més moderat i el del Poblenou escàs.


Calendaris | INS Rafael Casanova\nLlistat de sol·licituds que han demanat el nostre centre en primera petició amb el barem provisional\nS’ha detectat una incidència en el llistat de barem provisional. Us recomanem que feu la consulta a través del web Estudiar a Catalunya.\nLa consulta dels resultats a través del web Estudiar a Catalunya funciona correctament i surten les dades de totes les sol·licituds validades.\nS’està treballant per resoldre la incidència el més aviat possible. Disculpeu les molèsties.\nCalendaris de recuperació de Batxillerat\nSi no heu aprovat alguna matèria, si esteu a 1r de Batxillerat i heu de fer la recuperació ordinària o a 2n de Batxillerat i heu de fer la recuperació extraordinària, consulteu atentament les dates d’aquests calendaris.\nBatxillerat, Portada Calendaris, Examens 0


Arriba als cines la nova pel·lícula d'Almodóvar rodada a Paterna - À Punt\nArriba als cines la nova pel·lícula d'Almodóvar rodada a Paterna\n'Dolor y gloria', l'esperada cinta del director manxec, compta amb Penélope Cruz i Antonio Banderas en el repartiment.\nLa cartellera d'aquesta setmana portarà als cinemes la nova pel·lícula de Pedro Almodóvar 'Dolor y gloria' / Europa Press\n22 de març 2019 - 11:00\nLa cartellera d'aquesta setmana portarà als cinemes una de les estrenes més esperades d'aquest any, la nova pel·lícula de Pedro Almodóvar Dolor y gloria. Paterna va ser l'escenari, el juliol de 2018, d'una part important del rodatge d'aquest llargmetratge que recrea les coves del Batà i la Torre de Paterna als anys seixanta.\nLa nova cinta del director manxec, compta amb Penélope Cruz i Antonio Banderas en el repartiment, que estaran acompanyats per Asier Etxeandia, Leonardo Sbaraglia , Nora Navas, Cecilia Roth, Julián López, Raúl Arévalo, Eva Martín, Susi Sánchez, Julieta Serrano i la cantant Rosalía.\nLa pel·lícula es considera la més autobiogràfica del director i s'estrena als cines aquest divendres. El film narra una sèrie de retrobaments de Salvador Mallo, un director de cinema en el seu ocàs, alguns d'ells físics, altres recordats: la seua infància en els anys seixanta, quan va emigrar amb els seus pares a Paterna, a la recerca de prosperitat. El primer desig, el seu primer amor adult ja al Madrid dels huitanta, el dolor de la ruptura d'aquest amor, l'escriptura com a única teràpia per a oblidar l'inoblidable, el primerenc descobriment del cinema i l'incommensurable buit davant la impossibilitat de continuar rodant.


FOTOS DE COBLES, ORQUESTRES I CONJUNTS DE CATALUNYA: de setembre 2017\nPublicat per SUSQUEDA54 a 22:14 Cap comentari:\nPublicat per SUSQUEDA54 a 22:47 Cap comentari:\nOrquestra del Vendrell, fundada l'any 1942 per, entre d'altres, Jaume Vidal i Vidal ("Carboner").\nCartell probablement de la temporada 1950-1951. Donada la baixa qualitat de la imatge, no em veig capaç de fer cap identificació.\nEls representants eren Pau Claramunt ("Pau de la grava") i Antoni Aymerich i Bernal.\nTocant al Centre Vendrellenc el diumenge dia 19 d'Abril de 1953.\nRetratats al començament de la temporada 1957-1958 als Jardins de Can Berenguer, del Vendrell\nDavant: Josep Boada (acordió), Josep Cañellas (bateria), Joan Virgili (saxo tenor), Josep Mª Civit i Torrell (saxo alt), Joan Borrull (saxo alt), i Antoni Aymerich i Bernal (contrabaix i director).\nPublicat per SUSQUEDA54 a 12:58 Cap comentari:


Castelló ultima la primera compra de 9 habitatges públics "després de quatre dècades sense adquirir-se cap" | Castelló Extra\nCastelló ultima la primera compra de 9 habitatges públics "després de quatre dècades sense adquirir-se cap"\nLa Regidoria d’Habitatge de l’Ajuntament de Castelló subratlla que ultima la primera compra pública d’habitatge municipal després de no adquirir-se cap en quatre dècades”. Són nou pisos nous que se sumaran als 227 actuals del parc municipal. La regidora María Jesús Garrido subratlla que els serveis tècnics han confirmat que nou dels 12 pisos presentats reuneixen les condicions per a incorporar-se al Pla de Compra Públic de l’Ajuntament, dotat en 1,8 milions d’euros.\nGarrido ha realitzat un balanç de l’últim any en què destaca que l’Oficina Municipal d’Habitatge ha centrat “els esforços tècnics, administratius i polítics per a fer front a les necessitats provocades per la pandèmia, amb 1.046 serveis a atendre emergències residencials, a ajudar en la tramitació d’ajudes al lloguer, acompanyar en processos de moratòria de lloguers o prorrogar desnonaments d’acord amb el Protocol Municipal i amb el decret de mesures urgents del Govern central”.\nAfirma que l’execució dels 1,8 milions de pressupost del Pla de Compra Municipal es va retardar en 2020 per la pandèmia, d’una banda, i per un altre, “pel desinterés de les entitats financeres i els grans propietaris, que han eludit oferir els habitatges buits que disposen a la ciutat”.\nLa primera fase de licitació del Pla de Compra va quedar deserta per falta de candidats, i en la segona part que es promou en aquests moments segons la llei de contractació pública – compra directa amb procediment negociat-, han entrat 12 habitatges que corresponen a particulars i immobiliàries. De les 12, 9 han rebut l’informe tècnic favorable. El preu màxim de cada unitat està establit en 101.000 euros.\nGarrido ressalta que l’Ajuntament materialitzarà “enguany l’increment de major envergadura del parc públic des dels anys 80, després de no adquirir-se cap en els 24 anys de governs a la ciutat del Partit Popular, que va abandonar als residents dels habitatges municipals per ser classes populars”. La regidora lamenta que el PP en el Govern central va legislar a favor dels fons voltor i va propiciar que “aquestes societats d’inversió adquiriren antics habitatges de protecció pública, especulant amb el preu del lloguer i provocant la marxa dels inquilins”.\nLa regidora municipal ressalta que l’Ajuntament “té el repte en aquesta legislatura d’augmentar la xifra d’habitatges assequibles a través del Pla de Compra Pública, amb una nova borsa de lloguer social i intentant mobilitzar habitatge buit dels grans propietaris i fons voltors”.