Primera Reforma de l'Escola Puigbert\nJuan Gordillo Nieto\nSegona Reforma de l'Escola Puigbert\nJosep Maria Gener\nEl CEIP Annexe-Joan Puigbert és el nom que rep el centre escolar que ocupa un edifici de la primera meitat de la dècada dels 50 en forma de T, amb un volum principal al llarg del carrer principal i un edifici perpendicular a aquest en un punt més o menys central. L'edifici es troba en una posició topogràficament estranya atès que el terreny presenta un pendent molt important i aquest es troba encastat en aquest desnivell en el sentit del mateix pendent. L'edifici que construeix el carrer estava totalment en ús, contràriament a l'edifici perpendicular, que estava en una situació d'enorme deteriorament, sobretot estructural. El programa proposat pel Departament d'Ensenyament de Catalunya era d'ampliació d'aules ordinàries i aules específiques amb els seus serveis corresponents, amb un gimnàs o sala polivalent. El projecte proposa la demolició del volum perpendicular de manera que pugui donar continuïtat a l'espai exterior, des de la pineda en la seva cota superior al pati a la cota inferior. En aquesta topografia, i en la seva secció longitudinal, s'incorpora l'espai de sala polivalent o gimnàs. La coincidència d'aquest espai incorporat a la secció del terreny, amb el nucli principal d'accés, escala interior de l'edifici, permet definir i descobrir un nou espai de relació entre l'edifici existent, el nou espai lúdic i esportiu del gimnàs, i el mateix pati exterior. L'escala existent es deixa, doncs, suspesa, alliberant-la dels forjats que l'envoltaven, i s'incorpora a un nou espai vertical, que té continuïtat amb la sala polivalent i el mateix pati. El programa d'aules especials permet reorganitzar la proposta del Departament d'Ensenyament, de manera que en lloc d'incorporar al nou edifici aules convencionals i altres especials, es reorganitza l'existent amb la totalitat de les aules convencionals i s'especialitza el nou edifici amb les especials. Aquest nou edifici d'aules especials, tecnologia, biblioteca, informàtica, música, etc., s'adossa a la mitgera veïna, i no a l'edifici existent per a no negar el seu protagonisme i personalitat, connectant-se a aquest de manera puntual. El nou volum serà la nova entrada al centre, amb escales i ascensors, a més d'entrada natural al pati. Aquest plantejament o proposta d'accedir per aquest nou edifici es reforça per l'existència d'una petita plaça arbrada a la part davantera, que fa les funcions de vestíbul a la exterior de l'escola. El trasllat de l'accés a aquest punt, facilita així mateix el funcionament del centre sobretot per deixar i recollir els nens. També permet que aquest nou edifici pugui funcionar de manera independent de la resta del centre i pugui oferir servei nocturn, o un servei més general al públic. Tots dos edificis es dissenyen a partir d'un esquelet metàl·lic estructural clar, el qual es revesteix amb materials i sistemes constructius industrials. En realitat, l'estructura metàl·lica permet una gran rapidesa d'execució i la incorporació de tancaments industrialitzats, panells prefabricats metàl·lics, tant opacs com vidrats a l'interior de la seva geometria. En certa manera, podem parlar d'una intervenció quirúrgica. Tant en el volum de la sala polivalent, previ retallada de l'edifici existent al punt de màxim compromís, és a dir, l'escala principal, deixant-la en l'aire; com a l'edifici d'aules especials en la seva connexió amb l'existent.


Taller Metges del món 2012 - IDHC\nFormació | 24 de novembre del 2012\nAquest projecte va consistir en el desenvolupament d’un taller de formació en drets humans adreçat als seus voluntaris i voluntàries que realitzen projectes d’inclusió social i mobilització social a Metges del Món Catalunya. Amb aquest taller es pretenia oferir una visió general dels conceptes de drets humans i la seva protecció, per afavorir la reflexió i la crítica en la seva tasca de voluntariat.\nProfessionals de projectes d'inclusió social i mobilització social.\nDavid Bondia, director de l'IDHC.\nSeu de Metges del Món


1x14: «Suïssa. El podcast. Entrevista al seu creador, Bernat de Ciurana»\nel dia de març 17, 2021\nEn el capítol d'aquesta setmana, la Laura entrevista al Bernat de Ciurana, el creador del podcast.\nEn Bernat ens explica moltes anècdotes, experiències i vivències de vida, i òbviament, bona part d'aquestes són viscudes a Suïssa.\n«No tinc cap mala experiència a Suïssa».\n«Hauríem de viure sense màscares»\nUna producció dels petits detalls podcasts. «Fem de tot perquè els detalls els viviu del tot».\nPremeu el play i gaudiu d'una nova aventura. N'hi ha per a tothom!\n#BernatdeCiurana #Elspetitsdetallspodcasts #EnamoratsdeSuïssa #InLOVEWithSWITZERLAND #NecessitemSuïssa #podcast\nAnònim 19 de març de 2021, a les 16:43\nEl tren és el Wengernalpbahn\nAnònim 30 de març de 2021, a les 12:20\nBoníssim, Bernat! La supèrvia de la copresentadora és de jutjat de guàrdia! Ho lamento dir-ho però és que no l'aguanto!!!


Els serveis de suport a la recerca de les biblioteques universitàries catalanes | Blog de l'Observatori de la Recerca (OR-IEC)\n« La Fundación BBVA ha impulsat 112 projectes de recerca catalans en el període…\nLa revisió dels llocs web de les biblioteques universitàries de Catalunya permet entreveure una orientació general cap a donar suport, informar i assessorar sobre temes relacionats amb l’edició, publicació i difusió de la producció científica. Així es poden detectar els següents grups de serveis dirigits a la comunitat científica:\na) Serveis d’informació per respondre consultes especialitzades.\nb) Materials i enllaços web sobre redacció de textos, edició, publicació, etc.\nc) Gestió bibliogràfica, programes informàtics i estils de citació.\nd) Edició i publicació digital de revistes, tesis doctorals i altres documents a portals web, dipòsits digitals i bases de dades institucionals d’investigació.\ne) Criteris i recomanacions de normalització, sobretot pel que fa al registre i identificació d’autors (per exemple, ORCID), obres (Dipòsit Legal, ISBN, ISSN, DOI, etc.) i afiliacions institucionals.\nf) Avaluació de publicacions, principalment de revistes científiques (índexs, indicadors i normatives).\ng) Estudis bibliomètrics per institucions i/o àrees de coneixement.\nh) Suport a acreditacions, sexennis i trams de recerca del professorat a les diverses agències d’avaluació.\ni) Gestió de la propietat intel·lectual i drets d’autor, publicacions en accés obert, llicències Creative Commons i prevenció del plagi.\nA continuació podeu accedir als apartats de suport a la recerca de les biblioteques de les universitats de Catalunya, on es poden constatar unes potencialitats enormes per als investigadors catalans:\n– Universitat Abat Oliba (UAO). Biblioteca: Suport a la recerca\n– Universitat Autònoma de Barcelona (UAB). Servei de Biblioteques: Professors\n– Universitat de Barcelona (UB). Centre de Recursos per a l’Aprenentatge i la Investigació (CRAI): Suport a la Recerca\n– Universitat de Girona (UdG): Biblioteca\n– Universitat de Lleida (UdL). Servei de Biblioteca i Documentació: Suport a la recerca\n– Universitat de Vic (UVic). Biblioteca: Docents i Personal d’Administració i Serveis\n– Universitat Internacional de Catalunya (UIC). Biblioteca: Suport a la recerca\n– Universitat Oberta de Catalunya (UOC). Biblioteca: Suport a la recerca\n– Universitat Politècnica de Catalunya (UPC). Bibliotècnica: Suport a la recerca\n– Universitat Pompeu Fabra (UPF). Biblioteca i TIC · CRAI: Suport a la recerca i a la publicació científica\n– Universitat Ramon Llull (URL): Biblioteques\n– Universitat Rovira i Virgili (URV). Centre de Recursos per a l’Aprenentatge i la Investigació (CRAI): Servei de suport a l’investigador\nPer ampliar la informació, podeu deixar els vostres comentaris i consultar altres entrades sobre biblioteques publicades a aquest blog.\nPublicat dins de General, Recursos materials | Etiquetat com a Bibliometria, Biblioteques, CSUC, Documentació, Publicació científica, Recerca, Universitats\n4 respostes a Els serveis de suport a la recerca de les biblioteques universitàries catalanes\nMireia Perez diu:\n30 gener 2014 a les 9:11\nGràcies per aquesta aportació sobre l’estat de les biblioteques universitàries en relació als serveis de recerca. És un tema en el que totes les biblioteques acadèmiques hi estem treballant.\nUn breu comentari, l’enllaç als serveis de suport a la recerca de la UOC té una URL de la pàgina antiga, ja fa mesos que es pot consultar el nou web de la biblioteca (http://beta.biblioteca.uoc.edu/) i el nou espai dedicat al suport a la recerca: http://beta.biblioteca.uoc.edu/app/bibweb/?q=ca/recerca\n30 gener 2014 a les 9:25\nMoltes gràcies pel teu comentari. L’enllaç ja està modificat.\nLlorenç Arguimbau (OR-IEC)\nRetroenllaç: Els bibliotecaris d’universitat, implicats en la recerca | Observatori professional\nTomàs Fabregat diu:\n5 febrer 2014 a les 8:57\nGràcies pel post. Posa en evidència una tendència i, a la vegada, la necessitat de coordinar esforços, de sumar. Per exemple, iniciatives conjuntes per gestionar els drets d’autor en relació a l’autoarxiu en OA ; o una eina conjunta per a l’avaluació de la recerca ; etc.\nL’experiència conjunta amb els gestors bibliogràfics o la implantació futura d’ORCID per part del Portal de la Recerca ja ens haurien de marcar el camí.\nA tall d’exemple, una inciativa de la UAB que podria ser fer-se més àmplia:\nRespon a Mireia Perez Cancel·la les respostes


PIC CERTASCAN I LLEIA - ESQUÍ DE MUNTANYA\n30-12-2020 - Bassiero prematur\n24-12-2020 - Pic de Ventolau\nEstem a principis de temporada. Però el dia anterior vam decidir pujar a la Coma del Forn per agafar perspectiva de la zona de Tavascan.\nEns va semblar veure que la zona del Pic de Certascan oferia bones condicions per fer-hi una bona circular.\nAparquem el cotxe passat el 5è revolt de la pista de Quanca i podem anar foquejant a partir dels 1.700m. Abans d'arribar a l'Estany Xic del Port prenem una canaleta que ens permet guanyar alçada per neu dura i abundant. Flanquegem fins la base del Pic de Lleia amb un mantell 100% esquiable. Quan arribem al coll de Lleia, ens descalcem per fer cim.\nBaixem fins l'estany Blanc amb molt bona neu i ens plantem davant la Pala Canal de Certascan (Amb neu escassa a la part superior). Fem cim i decidim baixar per la mateixa cara Oest, perquè a la sud afloren massa roques.\nBaixem pel torrent de Guerosos fins l'estany de Flamisella amb mantell de neu esquiable i continu. Animats decidim baixar per connectar directes amb la pista en direcció Oest, però ens equivoquem. Ja que per sota dels 1.900 la neu escasseja.\nMolt bona sortida, malgrat el moment el que ens trobem.


nene hilario bio, edat, valor net, sou, dona, fills, alçada - Biografia\nFets de Nene Hilario\nJugadora brasilera de bàsquet\nMaykon Hilario and Mayaramy Hilari\nTwitter Nene Hilario\nVeure més / Veure menys Fets de Nene Hilario\nNene Hilario és una jugadora de bàsquet professional brasilera que juga a l'Associació Nacional de Bàsquet (NBA).\n1 Valor net i sou de Nene Hilario juntament amb el seu contracte\n2 Qui és l'esposa Nene Hilario? Nens\n4 Carrera Nene Hilarios\nValor net i sou de Nene Hilario juntament amb el seu contracte\nActualment, el valor net d'Hilarios s'ha acabat45 milions de dòlars i es diu que el seu sou per al 2019$ 3.825.360. Dins 2016, el seu sou anual era$ 2.898.000. Dins2017, Hilario va signar un contracte per valor de tres anys $ 10.954.440(garantit) amb Houston Rockets i obtindrà un sou base$ 3.651.480aquesta temporada.\nActualment, Hilario és el setè jugador més ben pagat Coets de Houston. Ha guanyat més$ 130.239.024de la seva carrera a la NBA.\nHilario va comprar el 10,000 mansió de peus quadrats per a3,4 milions de dòlars. La impressionant casa té 5 habitacions, 7 banys, múltiples xemeneies i una piscina exterior. Dins 2017, l'estrella brasilera va presentar la casa en venda. La quantitat indicada era gairebé3,9 milions de dòlars.\nQui és l'esposa Nene Hilario? Nens\nNene es va casar amb la seva xicota de molt temps Lauren Prothe. Es van conèixer per primera vegada a casa del seu amic i mànager, Alex Santos, la dona del qual jugava a voleibol juntament amb la llavors futura senyora Hilario. Hilario va començar a sortir amb Lauren el 2007 i després de dos anys finalment van lligar el nus.\nTítol: Nene Hilario amb la seva dona, Lauren Prothe\nEncès14 de febrer de 2009, van intercanviar els vots de casament a Església Metodista Trinitat Unidaa Denver, Colorado. La parella està beneïda amb un bell fill,Mateuel 2012.\nNene Hilario va néixer el passat13 de setembre de 1982, a Sao Carlos, Brasil als paresJose Paulo HilarioiCarmen Hilario. A partir del 2019, la seva edat és de 37 anys i el seu signe estrella és Verge. Va créixer al costat dels seus germans grans Maykon HilarioiMayaramy Hilario.\nLa seva mare és infermera jubilada. La seva nacionalitat és brasilera i pertany a les ètnies negres. Quan era jove, li van rebre el nom de 'Nene' pels seus pares, que significa 'nena'En portuguès. Nene va començar a assistir a la Escola de bàsquet Meneghelli a la seva ciutat natal del Brasil, però aviat deixaria de venir només per tornar unes setmanes després, plorant amb la seva mare.\nSobre consulta, Nivaldo Carlos Meneghelli Junior qui va fundar l’escola va dir que la família ja no podia pagar les taxes per mantenir Nene a l’escola. Meneghelli va permetre a Nene continuar venint de franc i el fill gran va romandre allà durant els propers set anys. Ha completat el seu batxillerat des de Institut Alvaro Guiao in Sao Carlos i es va graduar a Universitat Estatal de Colorado\nCarrera Nene Hilarios\nAls 10 anys, Hilario va començar a jugar a bàsquet per al club local,Basc De Gamma. El 2001, va ser seleccionat per la selecció brasilera.\nVa començar la carrera professional de Hilarios 2002.Va ser seleccionat amb el setè grup global de seleccióNova York Knicksaesborrany del 2002 de la NBA. A més, Hilario es va convertir en el primer brasiler seleccionat a la primera ronda del projecte NBA. Més tard, va comerciar aDenver Nuggets.\nHilario va començar la seva primera temporada a Barcelona2002-2003,la mitjana 10,5 punts, 6,1 rebots i 1,6 robatoris. Així mateix, va jugar 55 partits a 2004-2005, va fer una mitjana 9,6 punts i 5,9 rebots.\nTítol: Nene Hilario, jugadora de bàsquet professional brasilera\nEncès20 de juliol de 2016,Hilario va signar amb Houston Rockets. Encès23 d’abril de 2017,va obtenir una mitjana de 28 punts en la sèrie de la primera ronda contra el Oklahoma City Thunders. Actualment, Hilario exerceix com a centre de rockets / power forward al costat de Carmelo Anthony i Clint Capela.\nDesprés de tornar a signar amb Nuggets a un període de sis anys, 60 milions de dòlars contracte de 20 de juliol del 2006, Nene va tornar a actuar a 2006-07, la mitjana 12,2 punts i 7,0 rebots en 64 partits (42 inicis).\nDes que va debutar a Barcelona NBA el 2002, Ha lluitat per aconseguir-se un lloc a la lliga després de lluitar amb lesions. A més de lluitar contra el càncer, tenint el millor costat d'ambdós per seguir sent l'últim jugador actiu Esborrany de 2002.\nAmb Brasil va jugar als següents tornejos importants: la FIBA AmeriCup de 2001, la FIBA AmeriCup de 2003, la FIBA AmeriCup de 2007, els Jocs Olímpics d'estiu de 2012, la FIBA Mundial de 2014 i els Jocs Olímpics d'estiu de 2016. Ell va guanyar la medalla de plata a la FIBA AmeriCup de 2001.\nNene es troba a una molt bona alçada6 peus 11 polzades(2,11 m) d'alçada i pesa aproximadament113kg (250 lliures) A més, l’envergadura d’ales del Hilarios mesura aproximadament7,5 peus. De la mateixa manera, els seus ulls semblen negres i el color dels cabells també és negre. A més, la seva orientació sexual és directa.\nJessica igual que joe\ninstagram susie sprague\nmorts pebrots brian


Formació Ivàlua 2013\nIvàlua ha iniciat la difusió de l’oferta de cursos en mètodes i tècniques d’avaluació de polítiques públiques per a l’any 2013 i ha obert el període d’inscripció al Cicle d'Introducció a l'Avaluació, que s’organitza per cinquè any consecutiu, però que en aquesta edició estrena un nou format.\nL’Institut oferirà aquest any una nova edició del curs d’anàlisi de dades per a l'avaluació de polítiques públiques (nivell I) i una altra de mètodes qualitatius per a l’avaluació, iniciats l’any 2011 amb molt bona acollida. Així mateix, el 2013 es preveu completar l’oferta de formació tècnica amb un curs de nivell II sobre anàlisi de dades per a l’avaluació i un curs d’introducció a l’avaluació econòmica i un en experiments socials en avaluació de polítiques públiques.\nLa formació que ofereix l’Institut respon a l’objectiu de promoure la pràctica sistemàtica de l’avaluació de polítiques públiques i programes socials a Catalunya. Amb aquesta finalitat, els cursos pretenen sensibilitzar i capacitar tècnicament responsables i tècnics d’organismes públics i del tercer sector.\nLa formació està oberta també a la participació de personal investigador de les universitats i a professionals de la consultoria privada que vulguin perfeccionar els seus coneixements en la matèria i oferir serveis d’avaluació a les administracions i tercer sector.\nDifusió pública de l’informe d’avaluació del Servei Local deTeleassistència\nL’any 2011, a sol·licitud de l’Àrea d’Atenció a les Persones de la Diputació de Barcelona, Ivàlua va dur a terme una avaluació d’implementació i impacte del Servei Local de Teleassistència Domiciliària.\nLa realització de l’informe ha estat a càrrec d’un equip dirigit per David Casado, doctor en Economia i analista de l’Àrea d’Avaluació de Polítiques de l’Institut, en el qual han participat Jordi Sanz, doctor en Sociologia i també analista d’Ivàlua, i el Sr. Lluís Ferrer, politòleg expert en tractament de dades.\nDes d’avui mateix podeu consultar l’informe final complet de l’avaluació, al portal de recursos per a l’avaluació.\nEl dia 13 de març està prevista la celebració de la jornada “La teleassistència, tecnologia i innovació al servei de les persones” de presentació dels resultats, organitzada per la Diputació de Barcelona i amb la participació d’Ivàlua.\nL'ACCO fa públic el treball sobre "Efectes del caràcter restrictiu de la normativa comercial sobre la competitivitat de l'economia catalana (1997-2012)"\nL'ACCO fa públic el treball sobre "Efectes del caràcter restrictiu de la normativa comercial sobre la competitivitat de l'economia catalana (1997-2012)", que podeu descarregar, en la seva versió catalana i castellana, clicant aquí.\nMés informació: http://www.gencat.cat/economia/acco\nEl CTESC presenta l’Informe sobre el risc de pobresa relacionat amb el mercat de treball\nEl Consell de Treball Econòmic i Social de Catalunya ha organitzat una jornada per a la presentació dels resultats i les recomanacions de l'Informe sobre el risc de pobresa relacionat amb el mercat de treball. En el marc d’aquesta Jornada, que va tenir lloc el passat 11 de febrer al Palau Macaya de Barcelona, la presidenta de Càritas Catalunya, Carme Borbonès va presentar la ponència sobre ‘El treball, l’ocupació i la dignitat de les persones’.\nL’objectiu principal d’aquest estudi ha estat el d’analitzar i valorar la dinàmica del risc de pobresa relacionat amb el mercat de treball i, concretament, els processos a través dels quals les persones i les famílies cauen en aquesta situació, s’adapten a les noves circumstàncies i, finalment, aconsegueixen millorar la seva posició i distanciar-se de la problemàtica que els afecta. L’informe descriu i analitza les iniciatives públiques en els àmbits europeu, espanyol i català sobre el tema objecte d’estudi, i mostra la recerca qualitativa duta a terme mitjançant 12 entrevistes en profunditat a professionals que dediquen la seva jornada laboral a atendre persones i/o famílies en situació de risc de pobresa relacionat amb el mercat de treball i 6 entrevistes biogràfiques a persones que han viscut situacions relacionades amb aquesta problemàtica. Per últim, l’informe incorpora una proposta de consideracions i recomanacions al Govern, amb l’objectiu de millorar les polítiques que pretenen combatre aquesta situació.\nBiblioteques públiques d’EEUU: nou indicadors per a l’anàlisi\nS’ha publicat un nou informe titulat Public Libraries in the United States Survey amb els resultats de l’anàlisi realitzada per a l’any 2010 a les biblioteques públiques dels Estats Units que analitza dades de 8.951 biblioteques als 50 estats i al districte de Columbia, amb 17.078 biblioteques menors i mòbils. Segons l’informe, les biblioteques donen serveis a 297,6 milions de persones als Estats Units, el que equival al 96,4% del total de la població del país, segons una investigació de l’IMLS (Institute of Museum and Library Services). A nivell nacional, les biblioteques públiques han sofert reduccions en hores de servei, personal, etc. però altres xifres d’activitat s’han mantingut a l’alça. Aquest és el primer informe estadístic federal sobre biblioteques públiques que va més enllà d'una anàlisi a nivell nacional i informa sobre les tendències en els nivells local, regional i estatal. El document identifica els indicadors en tres àrees: serveis i operacions (4), recursos (3) i personal (2) i evidencia el major protagonisme que prenen els governs locals en el finançament.\nFONT: Institute of Museum and Library Services (IMLS).\nObertura del nou portal opendata a Alemanya i del portal de dades obertes de la Comissió Europea\nGovData, el portal de dades per a Alemanya està en línia en una versió beta pública i posa a disposició dels ciutadans les dades de tots els nivells de govern a Alemanya per a ser reutilitzades. Les dades poden, per exemple, ser utilitzades per a aplicacions innovadores dissenyades per fer la vida diària més fàcil o per generar nous coneixements.\nAixí mateix la Comissió Europea ha obert en fase beta pública el seu portal de dades obertes que dóna accés a les dades públiques obertes d'aquesta institució i d'altres institucions de la Unió, òrgans i organismes que ho sol·licitin: Eurostat, Agència Europea de Medi Ambient, Direcció General de Sanitat i Consum, etc. Les persones interessades poden descarregar-se les dades per a ser reutilitzades i crear nou coneixement i serveis.\nLlegint ‘NGO-IDEA Impact Toolbox’: l’avaluació d’impacte s’acosta al tercer sector http://goo.gl/Iwwt8\nLa transició a la vida adulta de joves amb discapacitat. Resultats del West Virginia Youth Works via @mdrc_News http://goo.gl/enSQV\n'Implicar els pares: millora dels resultats educatius’. Una metaanàlisi ens ho confirma http://goo.gl/1atDO\nUK decideix realitzar avaluació del seu programa d visites d’infermeres a llars vulnerables amb un disseny experimental http://ves.cat/czFJ\nBill Gates“Mesurar és clau per millorar la condició humana i aconseguir que les bones intencions tinguin bons resultats”http://ves.cat/czEV\nCost-benefit analysis: concepts and practice / Boardman, Anthony; [et.al.] .-- Boston: Prentice Hall, 2011. Avaluació ; Cost-eficàcia\nEvaluation for the real world: the impact of evidence in policy making / Palfrey, Colin; Thomas, Paul; Phillips, Ceri .-- Bristol: The Policy Press, 2012. Avaluació\nMunicipis contra la segregació escolar: sis experiències de política educativa local / Bonal i Sarró, Xavier, dir. .-- Barcelona: Fundació Jaume Bofill, 2012. Educació - Catalunya ; Emigració i immigració - Catalunya


Si dubto és que sóc, si penso és que sóc: Sant Valentí?\nPublicat per Elfreelang a 22:04\nCarme 14 de febrer de 2014 a les 22:17\nJo m'espero amb tu... Qie sigui Sant Jordi\njoan gasull 14 de febrer de 2014 a les 22:32\nDoncs visca la selecció catalana i esperm amb ganes sant Jordi.\nAssumpta 15 de febrer de 2014 a les 16:28\nÉs maco tenir tradicions tan nostres com la de Sant Jordi ;-))\nEls meus respectes per qui celebren Sant Valentí, és clar, però... Sant Jordi és tan especial :-)\nPobreta Dolly... crec que tenia artritis també...\nIgor 15 de febrer de 2014 a les 16:41\nCrec que si és el dia dels estafadors cuadra més. Estafar és robar, més o menys, a la gent. Això fan les grans empreses.\nVisca la Dolly!\nXeXu 15 de febrer de 2014 a les 18:19\nL'ovella Dolly! Està al museu nacional d'Escòcia a Edimburg, l'he vist un parell de vegades. Pobra bèstia, però va passar a la història, és cèlebre! Museu molt interessant, per cert.\nLoreto Giralt Turón 15 de febrer de 2014 a les 18:25\nExisteix el dia dels estafadors? De fet no sé perquè m'estranya\nBruixeta 15 de febrer de 2014 a les 19:00\nA mi m’ha agraden més els dracs que regalen flors i roses :)\nMontse 16 de febrer de 2014 a les 19:09\njo també prefereixo Sant Jordi, però cada vegada hi ha més gent que celebra les dues festes (igual que el Nadal i Reis, què vols? la "cosa" comercial hi fa molt!)\nGregori Samsa 16 de febrer de 2014 a les 19:26\nVists els antecedents, millor deixar les celebracions per Sant Jordi o pel 9 de novembre. Sense pressa\nElfreelang 16 de febrer de 2014 a les 20:28\nSant Jordi és nostre Carme...\nVisca Joan! vaja que estic d'acord\nAssumpta si pobreta Dolly a sobre amb artritis....\nVisca la Dolly! Visca la literatura Igor!\nostres Xexu és cert que hi has anat varies vegades ...encara que no sabia que l'havies vist en directe!\nLoreto hauríem de retornar el veritable dia ...ara n'hi ha tants d'estafadors!\nA mi també bruixeta, a mi també...\nMontse si ja sé que la gent s'apunta a tot....jo estic tipa que a sobre ens imposin festes per esperit comercial\nGregori tant de bo! sense pressa però sense pausa!


ENTREVISTA A PEP BUDI - Impulsa, la plataforma que connecta fabricants i administració local\nENTREVISTA A PEP BUDI\nCAP DE NOVES TECNOLOGIES I COORDINADOR DEL PROJECTE CIUTAT INTEL·LIGENT iCAMBRILS\n“S’han sensoritzat 3 zones de càrrega i descàrrega de mercaderies entre els 2 UrbanLab, les quals han permès reduir, considerablement, l’ús indiscriminat d’aquests espais”\nCambrils, amb el seu projecte iCambrils Urbanlab, espais urbans d’innovació, forma part de la xarxa catalana d’Urbanlabs de la Direcció General de Telecomunicacions i Societat de la Informació de la Generalitat (Catalonia Smartlab), uns laboratoris que testegen i validen solucions Smart en entorns reals.\nEl departament de Noves Tecnologies, amb Pep Budi al capdavant, és qui lidera aquest projecte que avui desgranem per a conèixer-lo més a fons.\n- Quin és l’objectiu d’iCambrils?\nEn el seu abast inicial, el projecte iCambrils és la voluntat d’oferir i treballar en l’espai públic processos d’innovació de determinats serveis públics, tant des de l’àmbit privat, oferint espais de proves davant noves tecnologies i productes pre-comercials d’empreses i emprenedors, com des de l’àmbit municipal intentant establir nous models de gestió transversals que permetin executar projectes pluridisciplinars en l’aplicació de noves tecnologies que permetin avaluar i desplegar noves solucions en l’àmbit de les ciutats Intel•ligents que permetin assolir major eficiència i sostenibilitat en els serveis públics per millorar la qualitat de vida dels nostres veïns i veïnes.\n- Quants Urbanlabs teniu?\nEn disposem de 2; UrbanLab Pescador, just a la façana marítima al mateix Parc del Pescador, el qual disposa d’aparcament, serveis d’enllumenat i rec, equipament municipal, riera, etc. Un entorn concentrat de molts serveis davant la platja.\nEl segon és UrbanLab Vila ubicat al cas antic, un entorn amb una naturalesa de serveis diferents al primer, ja que s’hi localitzen necessitats i activitats diferents, com el mercadet, fira cambrils, escola música, aparcaments, nucli històric, etc.\n- Quin tipus d’empresa pot venir a la vostra ciutat a provar els seus productes?\nQualsevol empresa que vulgui testejar nous productes i serveis innovadors que estiguin en etapes pre-comercials i que necessitin d’un espai per avaluar-ne els resultats en diferents entorns, a la vegada que els pugui servir de plataforma o instal·lació pilot de referència per a la seva comercialització.\nAixí mateix, aquelles que tot i ser productes comercials, permetin executar un projecte pilot innovador a Cambrils que puguin satisfer necessitats reals, i per tant, ajudin a la prestació de nous serveis o en millorin aquells de forma que es puguin prestar de forma més eficient i sostenible.\n- Què suposa per a una empresa que el seu producte es testegi en un entorn real?\nSuposa una avaluació i possible adaptació als diferents entorns i usos que es pugui donar als seus productes i a la vegada puguin ser espais i plataformes de referència com a possibles casos d’èxit per a la seva comercialització final.\nFins al moment, totes les solucions implantades s’han hagut d’ajustar i adequar de forma contínua fins la correcta prestació del servei, i per tant, enriquint els productes per a futurs projectes de forma que els permeti ser més ràpids, àgils i fiables. Per tant, és adequat no sols pel producte sinó també per la planificació en el lliurament, instal•lació i desplegament dels mateixos en nous projectes.\nI voldria ressaltar, que aquest exercici també és bo per la corporació municipal. Fa palès la necessitat de treballar de forma transversal i per tant l’adopció d’un model de governança. És un banc de proves, tant per l’àmbit públic com pel privat.\n- Quins projectes smart esteu treballant a nivell de mobilitat i seguretat?\nS’han sensoritzat 3 zones de càrrega i descàrrega de mercaderies entre els 2 UrbanLab. Els sensors amb indicadors led, es visualitzen en verd quan hi ha plaça lliure i s’apaga l’indicador en el moment d’aparcar. A 5 minuts de finalitzar el temps màxim d’estacionament, es reactiva el llum amb intermitència fins que esgota el temps màxim de 30 minunts, moment en que l’indicador led es queda de forma permanent en vermell.\nAixí mateix, en pro d’una mobilitat més sostenible, s’han implantat 3 punts de recàrrega de vehicles elèctrics DUO, de forma que per cada punt, es poden carregar 2 vehicles a la vegada (cotxe, moto o bicicleta elèctrics).\nS’han implantat 2 passos de vianants Intel·ligents al voltant del UrbanLab Pescador, els quals eren 2 punts amb un nombre elevat d’incidents.\nEs va implantar una nova app “APARCAR” pel pagament d’estacionament de zones regulades, conjuntament amb l’Ajuntament de Reus, pensant en la mobilitat dels veïns a nivell regional i no sols local. Cambrils i Reus van signar un conveni de col·laboració sota el qual, Cambrils va entrar en la fase de desenvolupament del projecte i vam treballar ma a ma per tal de poder desplegar la mateixa solució. Simplificar i unificar una solució de mobilitat al territori.\nI finalment, estem ultimant una App de Seguretat Ciutadana i antipànic en la qual Reus està col•laborant. Aquesta veurà la llum a finals d’estiu i que també està pensada en clau regional per la seguretat i mobilitat de les persones.\n- Quina ha estat l’experiència de sensoritzar la càrrega i descàrrega i l’aparcament?\nPer un costat, els usuaris de les zones de càrrega i descàrrega, ja no en fan un ús tant indiscriminat. Cal indicar que els sensors disposen d’indicador lumínic que es veu a certa distància. Per tant, ràpidament a peu de carrer, es detecta qui està infringint el temps d’estacionament.\nI per un altra costat, ha servit per iniciar la gestió del canvi vers la implantació de serveis “Smart” a la corporació, ja que aquesta solució s’ha integrant en temps real al SIG (Sistema informació geogràfica) que disposa la Sala de Control de la Policia Local i per tant, a fer-ne el seguiment de les alertes de ciutat, així com disposar de la informació sobre l’ús i rotació que implica el servei.\n- I a nivell de punts de recàrrega de vehicles elèctrics?\nLa veritat que molt contents per l’ús que s’està realitzant, ja que inicialment Cambrils, disposa de 2 vehicles elèctrics censats. Però l’afluència de visitants amb vehicles-e així com usuaris que potser estan de pas en rutes llargues, ha permès rebre nous visitants al municipi que potser d’altra forma no haurien vingut. Aquests són usuaris que planifiquen molt bé les rutes i les seves destinacions. De moment ja portem un total de 200 recàrregues en 9 mesos.\nPotser el que té un ús inferior a l’esperat ha estat en el de vehicles de 2 rodes (tant motocicletes com bicicletes), essent un municipi que disposem de més de 30 kms de carril bici i amb un nombre important de bicicletes-e. En el mateix període aquest punt ha tingut una 30a de recàrregues.\nPer aquest motiu, l’equip DUO de la plaça de la vila (UrbanLab Vila) es reconvertirà en un punt simple per bicicletes-e i el DUO es reubicarà en un espai amb major nombre de cotxes-e i per tant, mirant d’ampliar el seu ús.\n- El pas de vianants ha tingut una repercussió mediàtica important, fins i tot a nivell internacional, oi?\nEfectivament. Hem quedats tots, tant corporació, empresa proveïdora i veïns de Cambrils, gratament sorpresos. El vídeo del funcionament del pas de vianants es va publicar a les xarxes socials i es va viralitzar arribant a mitjans de comunicació tant nacionals com internacionals. Especialitzats en el món de motor i la seguretat vial com no.\nHa suposat un impacte enorme, tant per la solució i l’empresa com pel nostre municipi; pel projecte iCambrils.\nAquest ha estat realment la materialització del que suposa l’objectiu dels UrbanLab. Col·laboració públic-privat, implantant projectes pilot per satisfer necessitats dels nostres veïns i veïnes, aplicant innovació i essent una plataforma de comercialització pel fabricant.\n- Sembla ser que aquesta solució l’ha comprat l’Ajuntament també...\nSí. Més enllà de propis pilots que es poden implantar i després retirar una vegada finalitzada l’etapa de proves per part de l’empresa, l’Ajuntament en la seva voluntat de donar solucions a determinats problemes dels veïns amb solucions innovadores, va voler invertir en la implantació definitiva d’algunes d’aquestes solucions. Però amb el compromís per part de les empreses de l’evolució i adequació constant d’aquestes per millorar la prestació del servei final. Creiem que la ciutadania és qui ha de poder gaudir d’aquestes solucions i ha de poder dir la seva i per tant, valorar-les i millorar-les. I per tant, calien solucions d’implantació permanent.\n- Vostès també han instal·lat ha un sistema de wifi ciutadà de promoció econòmica. En què es basa?\nHa estat una demanda recurrent l’accés Wifi públic. Però també és sabut que l’actual marc normatiu no permet a l’administració pública oferir-ho de forma fàcil. A més, personalment penso que l’administració ha de garantir o oferir les condicions perquè aquests tipus de serveis es puguin prestar, però no prestar-los de forma directa. No és el nostre negoci.\nAmb aquesta finalitat, es va procedir a licitar una concessió d’espais públics per tal que un tercer, operador de telecomunicacions, podés instal•lar els equips d’accés a una xarxa wifi pública. L’usuari que s’hi connecta, disposa d’un portal captiu amb tota la informació, amb el mateix format que la nova APP Cambrils així com de les pantalles interactives del municipi i per tant, disposant d’un sistema d’informació al ciutadà multicanal uniforme.\nL’Ajuntament percep un petit cànon anual per aquesta concessió i l’operadora, disposa d’un model de negoci mitjançant el qual, els establiments comercials adherits, els permetrà notificar campanyes, promocionar-se al portal captiu així com disposar de tickets a lliurar als seus clients per les compres i consumicions realitzades. És llavors quan els usuaris del servei Wifi podran accedir lliurement a Internet mitjançant el portal captiu del Wifi.\nMitjançant aquest projecte, a més de l’accés públic que subministra als veïns, l’Ajuntament es dota d’una infraestructura de xarxa d’accés restringit per accés i ús de serveis o equipaments municipals en el desplegament de nous serveis “Smart” que fins aleshores no disposava.\n- Abans comentava que treballen projectes comuns amb altres ajuntaments, aquest és un repte interessant...\nSí. Per fer front als nous reptes que l’administració ha d’entomar, és impossible fer-ho sols. I per tant, és necessari establir un model de governança que permeti establir aquelles relacions i xarxes de col·laboració, tant a nivell intern com extern a la corporació, que permeti afrontar-ho amb les màximes garanties. Compartint coneixement, reutilitzant solucions a la vegada que es creen productes o serveis que puguin ser replicats.\nSota aquesta finalitat, és quan Cambrils s’adhereix a la xarxa Catalonia SmartLab, així mateix, estem en un grup conjuntament amb Barcelona, Reus i Terrassa que hem adoptat la plataforma de sensorització Sentilo. Així mateix, dins del Camp de Tarragona es signen convenis de col·laboració amb els municipis de Reus i Tarragona en la línia de Ciutats Intel•ligents; municipis que també estan en processos de transformació i execució de projectes Smartcity. Concretament amb Reus és amb qui s’han materialitzat més projectes i s’ha treballant conjuntament amb les Apps de pagament de zones d’estacionament, la de seguretat ciutadana i antipànic així com el mateix projecte wifi de Promoció econòmica.\n- Quins altres projectes tenen intenció d’explorar?\nAlguns més hem explorat, com la Realitat Virtual al jaciment de la Llosa a través de l’app Imageen, la monitorització energètica de 2 edificis municipals, l’optimització enllumenat de tots els semàfors, etc.\nPerò després de quasi un any i mig, el projecte iCambrils, més enllà de la continuïtat dels propis UrbanLab, s’ha convertit en el projecte que ha de permetre repensar els serveis de la ciutat, de forma holística, aplicant principis d’eficiència i sostenibilitat econòmica, medi ambiental i social.\nPer tant estem en ple procés d’elaboració d’un pla estratègic iCambrils, que està sent participat pel govern, oposició així com ciutadans i agents econòmics del municipi mitjançant processos de participació.\nUn pla de tots per a tots que ha de permetre a Cambrils assolir la visió a 10 anys vista d’un municipi intel•ligent, innovador, sostenible i segur. Un municipi amb alta qualitat de vida.\nD’aquest pla, esdevindran els propers projectes, a curt, mig i llarg termini.


CR La Vila 101 – RC Sitges 0 SÃ¨nior MasculÃ A – DivisiÃ³ Honor «B» Espanyola – Historia del Rugby Club Sitges\nDarrer partit del Sitges en un campionat de lliga, que passarÃ a la histÃ²ria del Club, ja que participar des de ja fa dues temporades a la categoria de plata del Rugby espanyol es una fita sense precedents, perÃ² tambÃ© es recordarÃ per l’exigÃ¨ncia de la competiciÃ³ on els nostre sÃ¨nior ha sumat en vint i dos jornades, sols dos victÃ²ries i un empat. Una temporada, val a dir, que encara no ha finalitzat ja que s’haurÃ d’esperar a veure els ascens i descens entre DivisiÃ³ d’Honor A i B, per a saber si els del Garraf han de promocionar o bÃ© si Sant Cugat o Â La Vila aconsegueixen l’ascens, amb el qual els sitgetans no haurien de jugar cap promociÃ³ per mantenir-se a DivisiÃ³ d’Honor «B».\nEn aquesta darrera jornada, el Sitges visitava el camp del ja campiÃ³ La Vila, i un matx sense trascendÃ¨ncia a la classificaciÃ³ es convertia en el partit mÃ©s difÃcil d’aquesta lliga, ja que els sitgetans sols disposaven de 12 jugadors per jugar aquest matx. Es aleshores quan apareixen i es fan realitat aquells valors dels nostre esport, sacrifici, companyerisme i honor.\nSortiren dotze nois al terreny de joc, reberen molts, i molts punts en contra, acabaren el partit, i el resum del matx es un simple GRACIES per a cadascun d’aquests jugadors. Es pot portar la samarreta del Sitges en moltes victÃ²ries, perÃ² quan s’omple d’orgull i honor es en partits com aquest.\nTot lo anterior, l’esforÃ§ i sacrifici dels jugadors no treu que s’obren varies preguntes i la mÃ©s Ã²bvia es que com pot esser que el RC Sitges sols ha estat capaÃ§ de disposar de dotze jugadors per afrontar un partit oficial del seu primer equip?…i s’ha de buscar les respostes des de ja. No hi ha excuses circumstancials que ho puguin justificar.


Es pot ballar sobre l’aigua – Les Rades Grises\nMångata, de Ricard Ruiz Garzón. Edebé, 2020. 169 pàg.\n“Qui creu en dracs i fades als quinze anys?”\nRicard Ruiz Garzón (Barcelona, 1973) ha tocat pràcticament tots els pals del món editorial i és una de les persones que més sap sobre fantasia i ciència-ficció a Catalunya. Però es mou amb especial habilitat en el camp de la literatura juvenil. Acaba de presentar Mångata, una història tendra i alhora colpidora sobre una noia de quinze anys, la Jana, que mira de donar sentit al garbuix d’emocions que la desestabilitzen des que va morir la seva germana gran, la Zya, en un accident de trànsit.\nFa sis mesos de la pèrdua, i la Jana necessita respostes. Es vol treure de sobre la culpa, per haver envejat la seva germana, per haver-se sentit petita i insignificant al seu costat, perquè la Zya era la fotògrafa famosa, la gran, la que li explicava secrets. I la Jana ha de trobar el seu lloc mentre mira d’acomplir un deute que sent que té amb la Zya. En aquest procés descobrirà qui és, lluitant contra els seus propis fantasmes. Tot plegat transcorre en el context familiar d’un estiueig en una casa al costat del llac.\nL’obra gira entorn una imatge poètica, màgica, carregada de misteri i de dolor. És la imatge que té la Jana de la seva germana una nit sobre l’aigua del llac, a la llum de la lluna. No dins de l’aigua, nedant, ni per la vora. Dansava sobre l’aigua. La Jana ho va veure. I sent que ha d’homenatjar la seva germana fent el mateix. En serà capaç? Al voltant d’aquesta imatge, l’autor construeix una sentida reflexió sobre el dol i la pèrdua. Quan la mort d’un ésser estimat ens aclapara, superar aquell mal ens sembla tan impossible com ballar sobre l’aigua.\nEl llibre està escrit com un monòleg interior de la protagonista, en primera persona, com un dietari en què va desgranant les seves pors, posant nom a les coses alfabèticament, jugant amb les paraules ordenadament, com una metàfora de la necessitat d’endreçar la vida, de revisar de l’A a la Z el món interior i expulsar les veus que malden per sortir. Sovint escriure és una catarsi mental i emocional, per desfogar-se i per comprendre. I això és el que fa la Jana. La seva bola de foc, l’angoixa, la tristesa i les llàgrimes. Tot ha de sortir. I ho ha de fer ella. “Explicar-vos tot això m’està salvant la vida”, diu la noia en agraïment al lector.\n“Mångata” és una paraula sueca que significa “caminoi de plata que forma sobre l’aigua la llum de la lluna”. Ricard Ruiz Garzón sap cuidar les paraules i proposa un joc interessant a partir d’una exposició de fotografies que havia fet la Zya, en què cada obra il·lustrava un concepte amb un mot que només podia dir-se en un idioma. Aquestes paraules “en perill d’extinció” conformen un fil conductor que la Jana va seguint al llarg de la novel·la. La foto de la Zya ballant sobre l’aigua es titulava Mångata.\nMångata és un llibre juvenil que també haurien de llegir tots els pares de fills adolescents\nLa Jana té una relació difícil amb els pares, sobretot amb la seva mare. Com a bona adolescent, els considera ensopits. El seu germà Nil juga a waterpolo i surt amb una noia que a la Jana no li cau gaire bé. I després hi ha la iaia Lili, la veu de la saviesa i la serenor, que connecta amb el món de les tradicions, dels contes i la fantasia. L’àvia és la que sempre teixeix històries sobre dones d’aigua, goges, bruixes i prínceps. Fins i tot sembla que tingui contacte amb altres mons que la Jana no sap veure. Els relats fantàstics són ensenyaments que ajuden a interpretar el que ens passa a la vida real. I la iaia Lili també diu paraules en perill d’extinció, com “moixaina” i “falòrnies”!\nEl contacte amb la natura com a inspiració és un altre dels al·legats d’aquest llibre. El llac de les Tunes, on transcorre la història, està inspirat en l’entorn de l’estany de Banyoles i el mite de les goges que ja recollia el poema Canigó de Jacint Verdaguer. Però l’autor va una mica més enllà, i cerca arrels no només a la literatura catalana sinó també a la cultura celta i a la mitologia grega. Obre finestres que val la pena explorar.\nMångata és un llibre ple de sensibilitat en què l’escriptor reïx afrontant un tema ardu com el dol i la mort mitjançant la màgia, la poesia, les paraules i l’amor. És també una reivindicació del llegat femení, de les dones que han sabut mantenir-se connectades a una saviesa ancestral des de la nit dels temps.\nÉs un llibre juvenil, i tant de bo que l’editorial Edebé pugui seguir fent tasca educativa fent arribar aquesta novel·la a molts joves. Però, creieu-me, també l’haurien de llegir tots els pares de fills adolescents.\nPublicat a Català, Conte o novel·la curta, Fantasia, Juvenil, Novel·laEtiquetat Edebé, Mångata, Ricard Ruiz GarzónDeixa un comentari\n← Entrevista a Canal Blau TV\nSentit de la meravella →


Publicat el Dimecres, 20 Juny 2018 13:43\nLa ciutat d’Eivissa se suma, com a membre del Grup Ciutats Patrimoni de la Humanitat d’Espanya, a la visibilització del Dia Mundial de la Esclerosi Lateral Amiotròfica (ELA) amb l’encesa en color verd de les fonts i el passeig de Vara de Rey.\nLa campanya per a visibilitzar la malaltia ha sorgit de la Fundación Luzón i compta amb la col·laboració de les associacions de pacients d’Esclerosi Lateral Amiotròfica (ELA) de tot el país. Consisteix en que les ciutats il·luminin de color verd, demà dijous dia 21 de juny coincidint amb el Dia Mundial de l’Esclerosi lateral Amiotròfica, edificis i llocs emblemàtics de les diferents ciutats per tal de visibilitzar la malaltia.\nA aquesta iniciativa s’hi han sumat més d’un centenar de ciutats, entre les quals es troben les 15 ciutats que conformen el Grup Ciutats Patrimoni de la Humanitat d’Espanya. D’aquesta manera, i coincidint amb el 25 aniversari del grup, es posa de manifest el compromís de les ciutats patrimoni, en la visibilització de les persones que s’enfronten a una malaltia com la ELA.\nA la ciutat d’Eivissa, a partir de les 21 hores, s’encendrà l’enllumenat ornamental del passeig de Vara de Rey, en color verd així com les fonts de la ciutat, la d’Enric Fajarnés, la del passeig Joan Carles I i la font de Platja d’en Bossa. Aquesta darrera font ha estat rehabilitada durant les darreres setmanes i precisament aquest serà el primer dia que estarà en funcionament.\nLa Fundación Luzón anima a la ciutadania a fotografiar els edificis i llocs il·luminats de color verd i a difondre les imatges a les xarxes socials sota el hashtag #LuzporlaELA.\nEl dia Mundial de la ELA es va celebrar per primera vegada a l’any 1997 i des d’ençà es pretén visibilitzar la situació dels pacients per tal d’unir forces i informar sobre aquesta malaltia. Actualment hi ha 4.000 persones a Espanya que pateixen la malaltia i es diagnostiquen 900 casos a l’any.


La Fabra i Coats torna a acollir una nova edició del GRAF, el festival itinerant dedicat al còmic d’autor i l’edició independent, on es donaran cita algunes de les editorials, col·lectius i autors i autores més interessants de tot l'estat, mostra d'un panorama creatiu fresc i vibrant.\nEl GRAF continua amb els seus tres eixos principals: els expositors, les xerrades i els tallers especialitzats. A la Fàbrica de Creació, concretament, s’hi ubicaran els expositors (d’artistes o col·lectius de caire independent, al marge de la seva nacionalitat o trajectòria), els tallers per a adults i les activitats infantils. Pel que fa als tallers, en destaquen alguns com el Taller de retrat de María Luque o el de còmic express a càrrec de Pablo Ríos. Les activitats per a nens i nenes s’engloben dins de l’anomenat Minigraf, i inclouen un taller d’stickers, un altre d’animació o una sessió de contacontes.\nLes xerrades, taules rodones i trobades tindran lloc a l’Espai Josep Bota del mateix Recinte de Fabra i Coats, amb actes tan interessants com la xerrada intergeneracional sobre còmic a càrrec de María Medem i Miguell Gallardo, l’entrevista dibuixada a Anne Simon, la sessió de signatures amb Olivier Schrauwen, la classe magistral amb Brecht Evens, la taula rodona 'Per què fem còmics?' o la ponència dedicada a superherois i gènere amb Pepo Pérez.


Compromís puja al Benicadell per a commemorar el 9 d’Octubre - Diari La Veu\nEscriba el número 605279\nCom cada any, des de ja en fa vint-i-dos, els valencianistes de la Vall d’Albaida organitzaren l’Aplec del Benicadell per a celebrar el Dia Nacional Valencià “en una jornada de reafirmació valencianista i estima per la comarca i el país”, segons fonts de la formació nacionalista.\nLa particular peregrinació anual va començar amb la Senyera Gegant al muscle des de la Casa del Guarda de Beniatjar. La comitiva va coronar el cim del Benicadell i va desplegar la Senyera gegant de 135 m2 des d’on els participants gaudiren de les vistes de les comarques centrals del País Valencià.\nEn aquesta 22a edició de l’Aplec del Benicadell, a banda de la gran assistència tant a la pujada al cim com al dinar posterior, destaquen les fotografies aèries que van fer des d’una avioneta just en el moment de coronar el cim amb la bandera.\nEn abaixar a la Casa del Guarda, va tindre lloc un acte polític amb discursos reivindicatius per part del portaveu comarcal Nicolau Calabuig, la coordinadora nacional del BLOC Àgueda Micó, la vicepresidenta de la Diputació de València Maria Josep Amigó i la secretària autonòmica d’Hisenda de la Generalitat Valenciana, Clara Ferrando.\nNicolau Calabuig va agrair als assistents la seua participació, “tant a la gent militant i simpatitzant de la comarca com a les companyes de la Diputació i la Generalitat que hui han volgut estar amb nosaltres - Maria Josep Amigó i Clara Ferrando- la qual cosa va apuntar, “és un luxe”, perquè “els últims 20 anys han estat durs, però ara hem obert una etapa d'esperança per a les nostres vides i som un poble que comença a caminar”.\nPer la seua banda, Àgueda Micó va felicitar els alcaldes, alcaldesses i demés càrrecs públics per la seua tasca i va incidir en el fet que “cal aprofitar aquest moment històric per obrir-nos a la tota la gent de la societat valenciana que vol treballar per la justícia social des de la defensa dels nostres drets com a poble. Cal que ampliem la base del nostre projecte i seguim fent-lo créixer. Som la força política que ha retornat la il·lusió i la dignitat a moltes persones”.\nMaria Josep Amigó va remarcar “la gran comarca que és la Vall d'Albaida: “Sou un exemple per a la gent que ens estimem aquest país i treballem per millorar la vida de la seua gent”. Segons Amigó, “estem en un bon moment, el millor que el valencianisme progressista hem viscut, però encara no hem arribat al cim de les nostres aspiracions de canvi polític i hem de continuar treballant”. “Hi ha esperança –va afegir- perquè la gent ens veu com l'opció que impulsa les polítiques de canvi i regeneració a favor de la majoria social, i tenim un gran futur per davant amb gent com vosaltres”.\nFinalment, la secretària autonòmica d'Hisenda, Clara Ferrando, va fer palesa la “necessitat” d'un finançament just per als cinc milions de valencians i valencianes, que garantisca la possibilitat de fer polítiques que amplien el benestar del poble valencià en el seu conjunt, especialment de les persones més vulnerables, així com el desenvolupament de polítiques a favor de l'economia productiva: xicotetes i mitjanes empreses i persones autònomes amb sous dignes per als treballadors i treballadores.\n“També necessitem recursos per seguir millorant la Sanitat i l'Educació, per una política per la sostenibilitat ambiental, la cultura i el patrimoni, etc. En definitiva, exigim més autonomia financera per poder desenvolupar la nostra autonomia política. Més autogovern és més benestar per als cinc milions de persones que vivim al País Valencià”, va defensar Ferrando.\nLa jornada es va tancar amb un multitudinari dinar de germanor a Benicolet, poble on governa Compromís amb l’alcaldessa Llúcia Gregori.\nEscriba el número 669724


Carbassa – Elisenda Vilaró Móra\nCarbassa, collita pròpia Mas Les Albes (setembre 2012).\nLa Carbassa pertany a una de les 3 categories principals de verdures, les rodones i, és un aliment ideal pels dies de tardor i d’hivern. Ens aporta entre d’altres qualitats, dolçor natural ajudant-nos a harmonitzar el sistema emocional, nodrint el plexe solar, calmant l’estrès i regulant el sistema nerviós central. És un aliment que també regula el sistema digestiu, sobretot la melsa i el pàncrees. El seu color ataronjat, fruit del seu elevat contingut en betacaroté i alfacaroté ens estimula els sentits i té un vincle directe amb l’element de la Terra, reforçant l’arrelament, l’estabilitat, el centrament i la nutrició. La carbassa ens aporta fibra, és rica en antioxidants, també conté minerals, sobretot potassi. És diürètica i desintoxicant, disminueixi el risc de malalties cardíaques i ens ajuda a regular els nivells de sucre en sang.\nA la cuina la carbassa és versàtil, la podem cuinar en forma de sopa, crema, estofada, al forn…\nAquí teniu dues receptes ideals per aquests períodes de l’any, una en forma de crema i l’altre acompanyada de castanyes.\nEn la visió de l’alimentació energètica es recomana menjar abans d’un àpat una tassa de sopa o crema al dia i per exemple en el cas del sopar, una bona crema de carbassa acompanyada d’un cereal, pot ser-nos molt útil per relaxar-nos, reduir la tensió acumulada al llarg del dia i ajudar a mantenir una òptima temperatura corporal…L’altre recepta aprofita aquesta època de castanyes, un altre aliment molt nutritiu de la tardor per fer un plat de dies festius de més elaboració que l’anterior però molt deliciós.\nIngredients: ceba (tallada a mitges llunes), carbassa (tallada a trossos iguals) llorer, sal marina, oli d’oliva.\nSaltejar la ceba amb una mica d’oli i sal de 10 a 12 minuts sense tapa.\nAfegir la carbassa, llorer, una mica de sal i aigua que cobreixi 1/3 del volum de les verdures. Coure amb tapa a foc mig-baix 20 minuts.\nRetirar les fulles de llorer i fer puré. Ajustar amb aigua o llet d’avena perquè quedi una consistència cremosa. Servir.\nCARBASSA FARCIDA DE CASTANYES:\nIngredients: (de 4 a 6 racions) 1 tassa de castanyes pilonges posades en remull tota la nit amb 3 tasses d’aigua, 2 porros tallats fins, 2 tires d’api tallat fi, 1 pastanaga tallada a quadrets, 1 tira d’alga kombu, 1 tassa de xampinyons tallats fins, 1 carbassa dolça petita, llorer i romaní.\nCondiments: 3 cullerades d’oli d’oliva, 1 cullerada de salsa de soja, 2 cullerades de suc de gingebre fresc (rallat i escorregut), sal marina.\nDecoració: julivert tallat fi.\nCoure les castanyes amb l’aigua de remull i l’alga kombu durant 45 minuts. Passar-les per la batedora, junt amb l’alga kombu, fins a obtenir la consistència d’un paté espès.\nSaltejar els porros amb l’oli i una mica de sal marina durant uns 5 minuts, afegir-hi les altres verdures i les herbes aromàtiques. Tapar i cuinar durant 15 minuts a foc lent.\nAfegir el puré de castanyes, la salsa de soja i el gingebre, remenar bé i deixar reposar.\nTallar la carbassa per la meitat, treure totes les llavors i cuinar-la al vapor durant 20 minuts. Ha d’estar ben cuita però sense desfer-se, mantenint la seva forma i consistència.\nFarcir cada meitat de carbassa. Col·locar-les en una font per servir i decorar amb julivert.\nReceptes extretes de la Formació en Alimentació Natural i Energètica de Montse Bradford.\nCategories: Blog, Consells, Imatges | Etiquetes: alimentació energètica, carbassa, tardor.


Es necessita SOCI COL.LABORADOR per a centre de teràpies multidisciplinar ubicat a zona Lesseps (metro L-3) de Barcelona, amb més de 17 anys d’atenció al públic. | COPC - Col·legi Oficial de Psicologia de Catalunya\nEs necessita SOCI COL.LABORADOR per a centre de teràpies multidisciplinar ubicat a zona Lesseps (metro L-3) de Barcelona, amb més de 17 anys d’atenció al públic.\nEl local té aproximadament 100m2 a peu de carrer amb una distribució de 3 boxs i una sala per teràpies grupals. Actualment té serveis d’acupuntura, homeopatia, osteopatia, reflexoteràpia, massatges diversos, podologia i classes per a grups reduïts (també individuals) de reeducació postural, gimnàstica hipopressiva, postural pilates, entre altres. Es busca professional de la PSICOLOGIA, per oferir, bé sigui teràpia individual o grupal, en el nostre centre. Les condicions es valoraran en funció de l’aportació o no, de cartera de pacients. Interessats, adreçar-vos via mail a: pilopi@gmail.com A/A : PILAR\nCorreu electrònic pilopi@gmail.com


La Jardinera Rondinaire – Anna Genover i Mas\nCarret 10.00 €\nIniciObraLlibresLa Jardinera Rondinaire\nInici / Llibres / La Jardinera Rondinaire\nVisualitza la cistella “El Broc Màgic” s'ha afegit a la teva cistella.\nUs heu adonat que les roses floreixen fins i tot al desembre o que alguns ocells, com les orenetes, arriben molt més tard?\nquantitat de La Jardinera Rondinaire\nCategoria: Llibres Etiquetes: canvi, climàtic, cultures, LIJ\nAutor Anna Genover i Mas\nEditor Dèria Editors\nUs heu adonat que les roses floreixen fins i tot al desembre o que alguns ocells com les orenetes, arriben molt més tard?\nLa Jardinera, com moltes altres persones, està amoïnada perquè la natura s’ha capgirat sense raó. Un bon dia descobreix que el culpable dels canvis és un monstre molt poderós i malèvol, el Canvi Climàtic, que es beu la capa d’Ozó i s’alimenta de la contaminació.\nDe l’Àrtic a Xile passant per Nova Zelanda, la Jardinera i l’Esquirol coneixeran noves cultures i costums, i trobaran nous amics que els ajudaran a enfrontar-se al monstre.\nNovel.la per a gent més gran de 7 anys.\nSigues el primer a opinar “La Jardinera Rondinaire” Cancel·la les respostes


Bloc d´un Metge de Família: Miopatia Hipocalèmica per begudes resfrescants amb cola\nMiopatia Hipocalèmica per begudes resfrescants amb cola\nDurant les darreres dècades ha augmentat moltíssim el consum de begudes refrescants, entre les quals són les begudes de cola, les que més es venen a tot el món.\nA més dels efectes adversos ja estudiats que potencialment pot tenir un consum crònic moderat de cola (debilitament de l'esmalt dental, desmineralització òssia, desenvolupament de la síndrome metabòlica i diabetis mellitus), diverses línies d'evidència remarquen que també el consum excessiu és perjudicial perquè pot provocar hipopotassèmia greu amb afectacions greus com poden ser la miopatia hipocalèmica.\nAquest fet pot portar problemes importants de salut pública, atès que a molts països s'està augmentant el volum de beguda de cola contingut en els envasos comercialitzats habitualment.\nDiverses línies d'evidència suggereixen que el consum crònic de grans quantitats de begudes refrescants amb cola pot afectar i empitjorar l'homeòstasi del potassi i provocar alteracions greus de salut, com ara la miopatia hipocalèmica.\nEncara que la majoria de casos es van recuperar bé, preocupa el fet que des del punt de vista comercial estan augmentant les mides dels envasos de cola perquè això, sí que podria portar a alteracions més greus com ara arítmies cardíaques.\nCalen estudis més a fons per justificar l'ús de limitacions en la dosi diària màxima recomanada d'aquestes begudes refrescants.\nEtiquetes de comentaris: Alimentació, Cardiologia, Urgències


Un cor infantil de Sant Vicenç de Castellet participa a OH HAPPY DAY NENS – Castellvilarenc.info\nby Redacció 03/01/2015 03/01/2015\nOh Happy Day” ha tancat la segona temporada amb un programa especial protagonitzat per cors infantils d’arreu de Catalunya. “Oh Happy Nens” ha ofert les actuacions de 9 corals: Ars Nova (Martorell), Nou Horitzó (Sant Vicenç de Castellet), el cor de Minyons de l’Orfeó Lleidatà (Lleida), Alberichor (Reus), Els Pinetons (Ripollet), el cor infantil de l’Orfeó Català (Barcelona),el cor infantil dels Amics de la Unió (Granollers), Esclat Gospel Junior (Manresa) i Geriona Infantil (Girona).\nEs tracta d’un programa lúdic, festiu i no competitiu, on també participaran els SP3, el grup musical del Club Super3. De la família del Super3, han visitat al plató el Sr. Pla i en Rick, que han intentat fer la vida impossible a l’Eduard Farelo i al jurat, format per Mone, Guille Milkyway, Pedro Pardo i Bàrbara Mestanza.\nEn aquesta ocasió, al jurat al final del programa els ha tocat pujar a l’escenari a cantar una cançó que han decidit els 9 cors infantils, i han votat la composició que ha proposat cada membre del jurat.\nTambé hi han estat a l’escenari de l'”Oh Happy Nens” Dani Jiménez, presentador del programa “Dinàmiks” del Canal Super3, que ha preparat per a l’ocasió un experiment científic on la música i la veu han tingut un protagonisme molt especial.\nSP3 – “Oh Happy Day”\nEls Pinetons – We Are The Champions (Queen)\nAmics de la Unió – “Àngels” (Robbie Williams)\nAlberichor – “Bon Dia + Cànon” (Els Pets, Pachelbel)\nArs Nova – “El tren de mitjanit” (Sau)\nEsclat Gospel Junior – “Lazy Song” (Bruno Mars)\nGeriona Infantil – ” Hallelujah” (Leonard Cohen)\nNou Horitzó – “Els avantpassats” (Ros-Marbà/Picas)\nOrfeó Català – “You’ll be in my Heart” (Phil Collins)\nOrfeó Lleidatà – “Mamma Mia” (Abba)


El Museu d’Història Medieval de la Cúria-Presó, s. XIV rep una nova donació de 39 objectes i peces històriques - Castello.cat\n21/12/2020\tMuseu d'Història Medieval de la Cúria-Presó, s. XIV, Setac\nEl Museu d’Història Medieval de la Cúria-Presó, s. XIV de Castelló d’Empúries ha rebut recentment la donació particular d’un conjunt de 39 peces i objectes de diferents èpoques històriques i de gran valor cultural, històric i patrimonial, que passen a formar part del fons històric i arqueològic del museu.\nEl Museu d’Història Medieval, del Departament de Patrimoni Històric i Museus de l’Ajuntament de Castelló d’Empúries, ha rebut la donació dels objectes del Sr. Martín Guirado, un col·leccionista particular castelloní que ha manifestat el seu desig que aquestes peces formin part del patrimoni històric i cultural del municipi i que es conservin i s’exposin al museu. Aquesta és la segona ocasió que aquest col·leccionista local dóna objectes de la seva col·lecció particular al Museu, que agraeix el gest desinteressat.\nEl conjunt d’objectes i béns mobles està format per 13 monedes d’època moderna i contemporània, concretament entre els anys 1658 i 1879; 11 bales de mosquet, fetes de plom, d’època moderna (dels segles XVII i XVIII); tres insígnies de bronze i un precinte de plom del segle XIX (ca 1800); cinc objectes metàl·lics diversos, dels segles XVIII i XIX; dues figures petites en forma de cavallets, fets d’estany (ca 1890); una sivella de ferro per a cinturó, probablement del segle XIX; dos fragments de bola de canó, de ferro, del segle XVIII; i finalment també el canó de ferro forjat d’un mosquetó de pedrenyal, d’aproximadament l’any 1750, una peça d’una alta qualitat d’elaboració i, per tant, una bona arma de foc.\nPel què fa a les monedes que han estat donades al museu, es tracta d’un conjunt numismàtic molt interessant i de gran valor cultural. Són monedes de diferents èpoques, la major part de coure o d’aliatge de ferro, i totes estan en molt bon estat de conservació; la més antiga data de 1658 i la més moderna de l’any 1879, i són de diferents valors (de 5 o 10 cèntims de pesseta, o de quatre quarts), d’ús corrent a l’època corresponent. Pertanyen als períodes dels regnats de Carles III, de Ferran VII, d’Isabel II i d’Alfons XII, entre altres.\nLes onze bales de plom donades corresponen a la munició de mosquet, una arma de foc portàtil llarga dels soldats d’infanteria utilitzada entre el segle XVI i el segle XVII. De la col·lecció d’objectes donats destaca especialment un canó de ferro forjat d’un mosquet de pedrenyal, es disparava amb una metxa i es recolzava en una forqueta, ja que era una arma pesant i llarga (el canó fa 72 cm); era l’evolució de l’arcabús, i el sistema de foc consistia a aplicar-hi una metxa i utilitzava bales de plom o de ferro.\nEls objectes es conservaran al Museu i alguns passaran a formar part de la col·lecció permanent. El Museu d’Història Medieval de la Cúria-Presó, s. XIV de Castelló d’Empúries prossegueix amb la seva missió de conservar, protegir, recuperar i difondre el patrimoni històric i cultural de Castelló d’Empúries; alhora agraeix les donacions de peces i fa una crida a tothom qui vulgui cedir o donar objectes i peces perquè puguin formar part del patrimoni històric i cultural del municipi.\nUn any més, l’Institut Escola El Bruel-Empuriabrava organitza una recollida d’aliments destinada al Banc d’Aliments de Castelló d’Empúries\nBenestar Social i Famílies (12)


Manifestació contra la gestió de la Biblioteca Comarcal - Diari de Girona\nManifestació contra la gestió de la Biblioteca Comarcal\nLa convocatòria veïnal és per al dimecres 29 de gener a davant del nou equipament\nLes façanes sud i est, les dues en situació irregular segons la sentència del Tribunal Superior de Justícia. aniol resclosa\nCARLES TORRAMADÉ El conflicte per l'enderroc de la Biblioteca Central Comarcal de la Bisbal d'Empordà ha traspassat ja les parets de la discussió política de l'Ajuntament i s'ha traslladat a la ciutadania. Així, a través de les xarxes socials, s'ha convocat els veïns "indignats" amb aquest assumpte a una concentració davant de l'edifici que ha d'anar parcialment a terra. La concentració serà el pròxim dimecres 29 de gener a partir de dos quarts de vuit del vespre. La intenció és fer pressió per evitar que l'equipament hagi d'anar a terra (després que l'Ajuntament anunciés aquesta setmana que ja ha encarregat el projecte d'enderroc).\nPerò també per denunciar els diners que s'hauran perdut si la demolició s'executa, la poca transparència en el procés i la gestió que atribueixen en la gestió del cas al consistori. En aquesta línia, la secció local de la CUP ha insistit en la petició a l'Ajuntament que dugui a terme un acte informatiu, després que ja ho sol·licités el passat desembre i no n'obtingués cap resposta. I afirma que "veient el transcurs de les notícies, i que l'Ajuntament ja ha previst el projecte d'enderroc parcial o total de la biblioteca, ens reafirmem en la poca transparència en el procés".\nEn el cartell de la convocatòria que circula per les xarxes socials, es llança la pregunta "Hem perdut el seny?". I convoca els "veïns/es indignats/des! Ja estem farts que ens prenguin el pèl!". L'assemblea de la CUP anima els veïns a participar-hi.\nLa quantitat de diners que s'ha invertit ja en l'equipament (i que encara no està acabat) és d'1,5 milions d'euros, dels quals 200.000 els ha aportat la Diputació de Girona i la resta, l'Ajuntament de la Bisbal.\nL'enderroc està motivat per una sentència del Tribunal Superior de Justícia de Catalunya del passat mes de desembre, en què és confirma que s'incompleix l'article 125 del POUM de la Bisbal per a les edificacions aïllades, segons el qual els immobles han de deixar un marge d'almenys tres metres respecte dels límits de la parcel·la. Una distància que el tribunal entén que no hi és en dues de les façanes de l'edifici, per la qual cosa disposa que són irregulars.\nPer evitar l'enderroc, l'Ajuntament va plantejar la recerca d'una solució amb el veí denunciant, Josep Sabater, que sempre ha responsabilitzat d'aquesta situació el batlle que va tirar endavant el projecte, el republicà Lluís Sais, i que ara és el portaveu d'ERC a l'oposició. Per intentar acostar posicions, Sais es va posar en contacte amb Sabater (com va revelar el mateix Sabater en el ple del desembre). No obstant això, des d'aleshores no ha transcendit cap informació al respecte, per la qual cosa el govern municipal entén que no hi ha cap acord possible, segons va manifestar aquesta ?setmana el batlle Òscar Aparicio.\nEn tot cas, Sabater ja va manifestar el juny que per aturar el procés d'execució de la sentència volia que Sais assumeixi les responsabilitats del cas. Això, però, no asseguraria que s'eviti l'enderroc ja que qualsevol altre ciutadà en ?podria sol·licitar l'execució al ?tribunal.


Catalan Water Partnership | ANTHESIS LAVOLA\nAnthesis Lavola és una empresa de serveis per a la sostenibilitat, amb més de 30 anys d’experiència, que ofereix solucions en els següents àmbits:\nConsultoria. Serveis de consultoria en els àmbits del canvi climàtic; desenvolupament urbà i territorial sostenible; ús racional de l’energia i l’aigua; anàlisis del cicle de vida i ecodisseny; foment de l’economia circular; construcció sostenible; i responsabilitat social\nComunicació. Serveis d’agència de comunicació especialitzada en sostenibilitat i medi ambient. Elements de divulgació de projectes tecnològics, estands i exposicions, recursos online, i comunicació interna en les organitzacions.\nEducació per a la Sostenibilitat. Materials d’aprenentatge, activitats educatives o de sensibilització, programes educatius, i gestió de centres d’informació i educació.\nAnthesis Lavola té oficines a Barcelona, Madrid, Manlleu, Andorra i Bogotá (Colombia) i convenis de col·laboració per treballar a Xina i Argentina. En l’àmbit internacional Anthesis Lavola ha participat en projectes Europeus i desenvolupat projectes a Sud Amèrica (Colòmbia, Equador i Argentina), països del Sud del Mediterrani i Xina.\nEls clients de Anthesis Lavola són grans corporacions i pimes, institucions i agències governamentals, organismes multilaterals, fundacions i organitzacions no lucratives.\nAnthesis Lavola aporta valor afegit a projectes d’innovació, serveis o productes de clients.


la Casetta della Nonna Patti Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nc.da Moreri Soprani 25, Patti, Patti, Itàlia, 98066 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre la Casetta della Nonna\nConvenientment situat a Patti, la Casetta della Nonna és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix la Casetta della Nonna asseguren una estada plaentera als seus clients. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen habitació familiar, instal.lacions de barbacoa, servei de bugaderia.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara aire condicionat, calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a la Casetta della Nonna.


IMATGES: Cicle de seminaris tècnics Promoció de la biodiversitat urbana des del verd urbà. Sessió 3: Estructures per la fauna. Del disseny al manteniment i seguiment | La Xarxa en xarxa\nInici Multimèdia IMATGES: Cicle de seminaris tècnics Promoció de la biodiversitat urbana des del verd urbà. Sessió 3: Estructures per la fauna. Del disseny al manteniment i seguiment\nSessió 3: Estructures per la fauna. Del disseny al manteniment i seguiment\nENTREVISTA: Xesco Gomar, nou President de la Xarxa de Ciutats i...\nIMATGES: Taller economia circular i verda al món local (final 2on...\nIMATGES: 20a Assemblea general de la Xarxa (des de dins el plató d...


Relat "Una pixarada incòmoda"\nInici > detall del relat: Una pixarada incòmoda\nNo li agradava gens fer servir els lavabos del centre comercial de plaça Espanya. Eren sempre plens de gent que li resultaven desagradablement sospitosa. Els últims cops que hi havia anat, els urinaris del final sempre estaven ocupats amb homes que es posaven molt rígids al veure'l aparèixer. Jurava haver sigut testimoni de com es miraven els membres els uns als altres, sense estar del tot segur del per què. Tenia suficient imaginació com per visualitzar mentalment diversos escenaris, però realment no volia aprofundir en el tema. Això ja havia passat altres vegades i era una situació que l'incomodava. I no li agradava que l'incomodés, per ell era una molèstia no poder anar a pixar tranquil. Considerava que aquesta acció, junt amb defecar, era una experiència que cada individu havia de procurar gaudir al màxim. I no podia complir aquest objectiu en aquells banys. Creia que si algú volia fer alguna cosa sexual en un bany, el més cívic era fer-ho en un dels compartiments, fora de la vista de la resta del lavabo. Així que no tornaria a fer-los servir, es repetia.\nPerò els havia de fer servir. Era impossible que aguantés fins a Universitat amb aquesta pixera. Va decidir culpar-ne a TMB, o a la Generalitat, o a qui fos que estigués pujant els preus dels bitllets de metro. Si fossin més barats ell no hauria de fer tot el trajecte des de L’Hospitalet a peu, no tardaria més d’una hora i podria arribar sense problemes als banys de la facultat. Portava prop de mitja hora de camí sense poder aguantar ni un segon més, i tot i així n’havia aguantat un total de mil vuit-cents més, i pujant. Que llargs i agònics se li havien fet tots i cada un d’aquells segons. La seva idea d’infern era estar-se orinant mentre caminaves per un llarg passadís recte, sense portes, i amb petits senyals cada cent metres que indicaven que al final del camí hi havia un WC; eternament. La idea d’alliberar la bufeta però no arribar a fer-ho mai, aquesta falsa esperança inabastable, allò era el veritable avern. Després de tragar saliva, va entrar al centre comercial i va pujar fins als lavabos.\nNomés entrar ja va notar la tensió a l’ambient, el silenci culpable, les mirades fugisseres i l’olor a ambientador. Va endinsar-se en aquell búnquer taronja i va recórrer la primera fila d’urinaris. I allà estaven, al final dels lavabos, en els dos últims orinadors, dos homes mirant-se per damunt la pica. Va intentar orinar sense que s’adonessin de la seva presència però li estava costant horrors. No podia pixar en una situació així, no hi havia manera d’engegar la mànega, se li havia fet un tap a la regadora, la presa estava tancada i a punt de vessar i d’allà no en sortia res. Va serrar les dents i es pujà la cremallera i es girà disposat a usar un dels compartiments, per tancar-s’hi a pany i forrellat i alliberar per fi l’orina de la bufeta i l’aire dels pulmons. Tots estaven ocupats. Tots. Tots excepte l’últim, davant per davant amb l’últim urinari, on l’home seguia mirant la zona del baix ventre del seu veí. Suant com un porc, caminà decidit cap al lavabo, pregant a tots els déus de l’Olimp i d’Asgard que la seva presència no causés cap aldarull. Interrompre un acte sexual no és la millor manera de fer-se popular, així que desitjà que no passés res de res de res, de res. De sobte, l’home de l’últim urinari obrí la boca i deixà anar un “següent!” perfectament audible que petrificà al nostre heroi.\nEl que va presenciar després va fer que oblidés per complet les ganes de pixar. Un nou visitant ocupà el penúltim urinari i murmurà, nerviós, unes paraules a l’home que havia parlat, que contestava lleugerament indiferent:\n-\tBona tarda.\n-\tBona tarda. Quin problema hi ha?\n-\tSí, miri, m’ha sortit... m’ha sortit com una erupció al... bé, al penis, i la veritat és que em pica i...\n-\tLi molesta al orinar?\n-\tEh? Eh, no, no...\n-\tLi cou quan orina?\n-\tNo, no, no, només és, és un picor, eh... extern? Un picor extern, sí.\n-\tJa veig.\n-\tÉs greu, doctor?\n-\tPerdoni un segon. Escolti, que vol res?\nL’home acabava de parlar directament amb el nostre protagonista, que presenciava embadalit el diàleg, completament aliè al món real. Aquelles paraules el van tornar a la realitat i, tartamudejant, va excusar-se i va tancar-se al lavabo, completament confús. Pel que acabava de veure, l’últim urinari dels banys del primer pis del centre comercial de plaça Espanya, a Barcelona, era la consulta privada d’un uròleg. Xop de suor, va descordar-se els pantalons i va gaudir finalment de la pixarada més trasbalsadora de la seva vida.\nBona base fa bon futur[Ofensiu]\ntouchyourbottom | 06-12-2014\nHhaha, em fa pensar en un anunci que feien fa la tira d'anys a la televisió (quan només hi havia dos canals) sobre unes sopetes per a bebès, MILUPA, crec, que qui sap on paren: 'un buen principio prepara un buen futuro'.\nCom que parles de la Uni i tot plegat se t'endevina un 'escriptor' jove. El talent hi és, i per això i per millorar i mostrar-te imagino que estàs a relats. I t'haig de dir que s'hi aprèn molt (de passada et convido a passar pel fòrum i si et ve de grat particpar al neo-repte, res, cosa de no més de 300 mots i un tema i unes paraules obligades i unes de prohibides i només és una suggerència, o sigui que no he dit res, que ja anem tots prou aqueferats :-)\nM'ha encantat el final amb allò de la consulta tant tercermundista. Ironia de la societat, crea un somriure de comprensió doloroso-burleta.\nTrobo que repeteixes alguns mots que podrien tenir sinònims, com 'banys', 'incòmode', per exemple. Vaja, que cal pulir una mica els relleus punteguts per arrodonir més la creació. I el que si els homes es miren els...potser es diu massa (visió meva aquí, potser la redundància és feta exprés, qual cafè).\nBenvingut a relats i endavant.\nEl camí de l'escriure té l'ànima, més que la disciplina. I l'ànima, a relats, busca deixar-se anar, a vegades és una teràpia, d'altres un camí cap a un ofici. Total: un bon assortiment de possibilitats.


La Cardosa — Turisme de la Segarra\nLa Cardosa Es té notícies del nucli des del segle XI, quan formava una quadra o explotació agrícola sota el domini de diversos castlans i cavallers. http://www.lasegarra.org/tramits/municipis-i-poblacions/cervera/la-cardosa http://www.lasegarra.org/tramits/municipis-i-poblacions/cervera/la-cardosa/@@download/image/la+Cardosa+2011.JPG\nEs té notícies del nucli des del segle XI, quan formava una quadra o explotació agrícola sota el domini de diversos castlans i cavallers.\nTopònim: Alhora d'analitzar aquest nom cal tenir en consideració diversos elements. En primer lloc, que actualment, al topònim s'hi anteposa sempre l'article; en segon lloc, l'existència molt probable d'una sèrie nominativa segarrenca de topònims formats per noms de plantes i la presència del sufix –osa. Aquests tres fets constitueixen una argumentació per afirmar que la Cardosa deu el seu nom a l'espècie botànica dels cards. Font: Els topònims de la Segarra; Albert Turull.\nEl poblet de la Cardosa es troba prop de la carretera d'Agramunt. La petita església de Sant Pere (o dels Sants Apòstols), d'origen medieval, és a ponent de la població. L'antic castell de la Cardosa o casa senyorial és actualment una masoveria.\nEs té notícies del nucli des del segle XI, quan formava una quadra o explotació agrícola sota el domini de diversos castlans i cavallers. El 1269 devia formar part del terme de Tarroja, ja que els Cardona, senyors de Tarroja concediren aquest any una important carta de franqueses a un grup de cerverins perquè s'establissin al pla de la Cardosa, concessió amb nombroses llibertats i exempció de prestacions senyorials. El 1398 la Cardosa esdevingué carrer de Cervera, l'any 1452 va passar mitjançant compra a Guillem de Tàrrega i a la fi de l'antic règim pertanyia als Montull de Tello.


Vale vale vale - Recomanació teatral - Miquel Gascon Baz - Teatre Barcelona\nVale vale vale: Un joc sobre la comunicació\nUna proposta amb dramatúrgia i direcció d’Alejo Levis és el primer projecte d’aquesta nova, i jove, companyia, que ens parla de dues dones, la Ginebra Vall i la Cintia Ballbé, que s’enfronten a la creació d’un projecte en comú i no aconsegueixen trobar el camí de consens. Una proposta que ens parla sobretot de l’amistat entre les dues.\nVALE VALE VALE està concebuda com un joc amb l’espectador. Una tercera persona, la Mariona Ibañez, que és també l’ajudant de direcció, actua de mediadora entre les dues actrius enfrontades en la creació del projecte: “Heu parlat ja massa. Massa paraules, molta palla, molta tonteria…. Com més parleu, menys clar està tot. I claredat és el que més necessiteu ara si volem salvar això. Us proposo un joc“.\nEl joc és senzill i demanen la col·laboració del públic, abans d’entrar a la sala, i un cop dins de la sala. Elles (en teoria), s’imposen un màxim de 500 paraules per dir-se el que realment pensen. Qui arribi abans al límit de paraules perd. Dos voluntaris del públic aniran contant les paraules de cada una d’elles, i un tercer voluntari, cronometro en mà, establirà l’inici i el final del duel que ha de durar màxim 30 minuts.\nUn joc sobre la comunicació entre les persones, quan les paraules es converteixen en armes i no serveixen per apropar posicions, fins que de mica en mica el joc canvia i una petita descoberta respecte al paper de la mediadora, farà que la Ginebra i la Cintia es comencin a entendre i facin prevaldre l’amistat que les uneix.\nCom a idea, ja a la roda de premsa, ens ha semblat esplèndida, un projecte metateatral basat en Z. Bauman que sosté que la vida és una successió de nous inicis amb breus finals. Un joc que enfronta a dues amigues amb l’única finalitat de què es retrobin, i per fer-ho, en el projecte fan servir diferents narratives i han utilitzat ordinador, pantalles, teatre d’objectes, gravacions, mòbils … però malauradament cap d’elles acaba de quallar. Potser el millor de tot ha estat voler involucrar a l’espectador des del moment zero.\nUna idea esplèndida amb un resultat, sempre sota la nostra òptica, força decebedor. Hi ha hagut moments en què ens ha semblat que el plantejament feia aigües. Unes interpretacions mancades de credibilitat que ens ha fet pensar en un treball de final de carrera, mes que en una proposta realment acabada.\nSabem que han estat dos anys treballant la proposta i de les il·lusions que han posat en aixecar aquest espectacle; precisament per això, lamentem sincerament donar aquesta opinió, però seguint la nostra línia, hem de dir el que ens ha semblat amb tota sinceritat.\n← Tornar a Vale vale vale


L'illa del Sol, les llegendes del Titicaca - WeTravel.cat\nHome Bolivia\tL’illa del Sol, les llegendes del Titicaca\nescrit per Cris 17/06/2017\n“Només hi havia una prohibició que els Apus (els Déus de les Muntanyes) havien imposat als humans. Vivien a les valls envoltats de terres fèrtils i amb totes les necessitats cobertes i els Déus els havien demanat que no s’havien d’aventurar a descobrir el Foc Sagrat a dalt de tot dels cims. Un dia, però, incitats pel diable, hi van fer cap. I la resposta dels Apus va ser contundent. Van enviar desenes de pumes per acabar amb tots aquells traïdors. Només una parella va sobreviure a ser devorada. La pena que va sentir el Déu Inti (Sol) va ser tan gran que va plorar sense parar durant dies i dies. Les seves llàgrimes van crear el llac Titicaca i de les seves aigües va aparèixer, amb una barqueta, la parella que va sobreviure a l’enfadada dels Apus. Estaven envoltats dels pumes, que amb la sal de les llàgrimes havien quedat petrificats en forma de roca.” Ens explica la Maria que aquesta llegenda pot ser l’origen del nom del llac ja que Titi significa puma i kaka, pedra. El llac dels pumes de pedra.\nAcabem d’arribar a l’Illa del Sol, l’illa més important de la part boliviana del llac. En 3 minuts a terra, la Maria ens ha immers de ple en la mística d’aquest indret. Es diu que va ser en aquesta illa on va néixer la cultura inca. Ella ens presenta en Juan, el guia que ens conduirà fins a les ruïnes de la part nord de l’illa. Aquí hi ha la roca sagrada que, segons explica una altra llegenda, va ser el punt des d’on Manco Capac, el primer inca, i Mama Ocllo, la seva esposa, van sortir per buscar el millor indret des d’on construir un imperi. El déu Inti els va denominar els encarregats de millorar el món després de veure que estava asalvatjat. Ell va ensenyar a conrear i a estimar la terra i ella a teixir i a estimar els animals. El destí els va portar fins a Cusco, que amb els segles es va convertir en el melic del món. Mentre arribem a la roca sagrada passem per paisatges que ens recorden al mediterrani. Platgetes d’aigua transparent (i gèlida) i boscos que acaben a la vora de l’aigua. Ràpidament, però, ens adonem que no és el nostre estimat mar; al fons s’alcen, majestuosos, els Andes amb els pics nevats. Preciós!\nAl costat de la Roca sagrada hi ha un altar sagrat des d’on es feien sacrificis humans. La mística que envolta aquest indret atreu turistes, però molts d’ells només hi venen a passar el dia. Després de dinar l’afluència de gent baixa molt i l’illa és un oasis de tranquil.litat.\nL’atmosfera de la Roca sagrada ens ha captivitat i, a la tarda, decidim tornar a afrontar la caminada d’una hora a gairebé 4000 metres d’alçada. Quan som a dalt, es comença a fer fosc i quedem envadalits amb la posta de sol fins que ens girem i…. ohhhh! Just a darrera està sortint la lluna més gran i més brillant que hem vist mai. Hem arribat a l’illa del sol just el dia de la súper lluna! I si l’altra llegenda que explica que va ser des de l’illa del sol des d’on van emergir tots els astres al cel resulta que és veritat?\nCom arribar a l’Illa del Sol i on dormir?\nPer arribar a l’Illa del Sol cal agafar un vaixell des de Copacabana. Tarda dues hores fins a la part nord. Però també podeu baixar a la sud o a la centre. Nosaltres vam preferir anar directament a la nord i gaudir d’aquella zona, ja que és on es concentren les ruïnes i on hi arriben menys turistes. Molts fan només una excursió de dia fins a la zona sud i tornen a dormir a Copacabana.\nPer dormir a Challapama (el poble principal del nord) trobareu força homestays. Feu una volta i dormiu a la que més us convingui. Nosaltres vam dormir a l’Hostal Cultural per 90 bolivianos la nit.\nPer visitar les ruïnes us recomanem un guia. Els trobareu esperant al port quan desembarqueu. Nosaltres vam negociar 40 bolivianos amb en Juan, però a l’hora de pagar ens va dir que eren 40 cada un… Se la saben llarga aquest bolivians!\nL’illa del Sol, les llegendes del Titicaca was last modified: Setembre 13th, 2017 by Cris\nShoreditch, el barri dels hipsters de Londres\n19 curiositats de Bolívia | WeTravel.cat 27/11/2017 at 10:00 pm\n[…] tan bo com el peruà, però les sopes de quinoa són molt TOP! Encara recordem la sopa de l’Illa del Sol, quina […]\nBolívia explicada per en Carles: les anècdotes | WeTravel.cat 03/12/2017 at 8:06 pm\n[…] L’illa del Sol és una passada quan no hi turistes. Molt tranquila i amb una de les millors postes de sol que recordem, amb la superlluna de 2016 sortint per darrera, tot un espectacle. Molta gent que visita l’Illa del Sol la fa en una dia només, però la veritat que val molt la pena passar-hi una nit, per dos motius: veure el cel estrellat sobre el llac Tititcaca i per la tranquilitat que s’hi respira quan es pon el sol! […]\nRuta de 17 dies per Bolívia | WeTravel.cat 05/12/2017 at 10:07 am\n[…] un barco a mig matí que ens deixa a l’Illa del Sol. Aquí podeu trobar les llegendes d’aquesta illa i tota la informació pràctica per […]


Introducció a la sostenibilitat: què és i com hi estem implicats? - Àrea Metropolitana de Barcelona\nIntroducció a la sostenibilitat:...\nIntroducció a la sostenibilitat: què és i com hi estem implicats?\nItinerari transversal per a alumnes de 1r, 2n, 3r i 4t d'ESO\nLa finalitat d'aquest itinerari és entendre els principals camps d'acció de l'AMB en matèria de sostenibilitat: el cicle urbà de l'aigua, la gestió de residus, la mobilitat sostenible, la contaminació, el canvi climàtic i la gestió dels parcs urbans. Tanmateix, es promouen hàbits responsables en cada un dels camps tractats amb la intenció de construir un model de societat més just i sostenible.\nContaminació acústica i atmosfèrica\n• Conèixer les competències de l'AMB en relació al cicle urbà de l'aigua i a la gestió de residus.\n• Introduir les instal·lacions i els diferents tipus de tractament als que es sotmeten els residus i les aigües residuals al territori metropolità.\n• Prendre consciència del valor econòmic i ambiental de l'aigua, així com de la responsabilitat de retornar-la al medi en un estat adequat.\n• Conèixer els diferents tipus de residus municipals i introduir la prevenció i reutilització com a mitjans per assolir un consum més responsable i reduir la generació de residus en la nostra vida quotidiana.\n• Reflexionar sobre la importància de l'acció individual per a la promoció de millores ambientals i socials.\n• Conèixer la problemàtica de la contaminació atmosfèrica, el seu efecte sobre la salut ambiental i les energies renovables.\n• Reflexionar sobre accions individuals o col•lectives que es poden desenvolupar des de l'àmbit públic i privat per a millorar la qualitat de l'aire, especialment pel que fa al transport, la mobilitat interurbana i el consum.\n• Conèixer el canvi climàtic i les seves conseqüències.\n• Descobrir el paper dels parcs urbans en la millora de la qualitat ambiental de les ciutats, en la mitigació i adaptació al canvi climàtic i en la conservació de la biodiversitat.\n• Competència d'autonomia, iniciativa personal i emprenedoria\n• Competència social i ciutadana\nDebat o contrast de punts de vista, exposició de continguts, diàleg educador/a- alumnat, exercitació pràctica, observació i experimentació, recerca de solucions, respostes intuïtives o suposicions.\nEstructura de l'itinerari\nL'itinerari consta de 5 activitats (a escollir entre activitats a l'aula, visites a instal·lacions i activitats a l'entorn) amb les seves respectives activitats prèvies i posteriors. Es recomana realitzar l'itinerari en l'ordre especificat a continuació:\nA continuació us expliquem com realitzar l'itinerari pas a pas. Recordeu que per participar a les activitats cal reservar prèviament trucant al 93 238 93 51 o bé enviant un correu electrònic a reserves.compartim@amb.cat.\nPer familiaritzar-vos amb el cicle de l'aigua, participeu a una de les dues activitats que us proposem a continuació i descarregueu-vos el recurs educatiu que tingui associat. Teniu la opció de realitzar una activitat a l'aula o bé de visitar la depuradora que més us convingui. També us recomanem realitzar les activitats prèvies i posteriors de l'eix de cicle de l'aigua.\nActivitat a l'aula:\nVisita a una depuradora:\nEDAR del Prat del Llobregat (fullet)\nEDAR de Gavà-Viladecans (fullet)\nEDAR de Begues (fullet)\nEDAR de Sant Feliu de Llobregat (fullet)\nEDAR de Montcada i Reixac (fullet)\nActivitats prèvies i posteriors:\nActivitat prèvia: el cicle de l'aigua\nActivitat posterior: el cicle de l'aigua\nA continuació, escolliu una activitat de les que us proposem per aproximar-vos a la gestió dels residus al territori metropolità i al consum responsable. Teniu la opció de realitzar una activitat a l'aula o bé una visita a la instal·lació de residus que més us convingui. També us recomanem que realitzeu les activitats prèvies i posteriors de l'eix de recursos i residus.\nRecursos en transformació!\nVisita a una instal·lació de tractament de residus:\nEcoparc de Sant Adrià del Besòs\nEcoparc de Montcada i Reixac (dossier didàctic)\nEcoparc de la Zona Franca (dossier didàctic)\nPlanta de compostatge de Torrelles de Llobregat (dossier didàctic)\nPlanta de compostatge de Sant Cugat del Vallès (dossier didàctic)\nPlanta de triatge de Molins de Rei (dossier didàctic)\nActivitat prèvia: el cicle dels recursos i els residus\nActivitat posterior: el cicle dels recursos i residus\nParticipeu a una de les tres activitats que us proposem per introduir-vos als conceptes de canvi climàtic o les energies renovables i descarregueu-vos els dossier didàctics que tinguin associats. Us recomanem també que realitzeu les activitats prèvies i posteriors de l'eix d'energia i canvi climàtic.\nEl canvi climàtic i el verd urbà (dossier didàctic)\nFuncionem amb renovables? (dossier didàctic)\nActivitat prèvia: energia i canvi climàtic\nActivitat posterior: energia i canvi climàtic\nPer introduir els conceptes de salut ambiental, qualitat de l'aire i contaminació atmosfèrica, participeu a una de les següents activitats, realitzeu les activitats prèvies i posteriors i descarregueu-vos els dossiers o recursos que tinguin associats.\nRespira AMB bicicleta (dossier didàctic)\nRespira AMB bicicleta (activitats prèvies i posteriors)\nEn marxa per la salut ambiental! (només 3r i 4t d'ESO)\nL'aire que respirem (fullet)\nEn marxa per la salut ambiental (activitats prèvies i posteriors)\nPer finalitzar, inscriviu-vos a una de les següents activitats per descobrir els valors ambientals dels parcs i les platges metropolitanes i aprendre com contribuir a la conservació de la seva biodiversitat.\nQui viu a l'estany? (només 1r i 2n d'ESO)\nEl cicle de l'aigua (audiovisual)\nRecursos i residus:\nEls residus i l'energia (audiovisual)\nAlicia al país de les deixalles (audiovisual)\nEsprémer els residus. Com es tracten els residus a l'ecoparc de la Zona Franca (visita virtual)\nEcoparc de Montcada i Reixac (visita virtual)\nCTRM de Gavà-Viladecans (visita virtual)\nLlar eficient (fullet)\nA kid's guide to climate change & global warming\nLlar eficient (multimèdia)\nTerritori, ecologia i biodiversitat:\nFlora i fauna a la desembocadura del Besòs (recull fotogràfic)


BLOG BARRI DEL PORT DE TARRAGONA: Recollida de signatures contra l'incivisme, brossa, botellots, sexe i drogues als Jardins Vapor\nUn grup ampli de joves sota les passarel·les dels Jardins Vapor. Foto cecida pel veïnat\n"Estic mirant de vendre el pis, ja que és insuportable viure-hi. Truquem a la Guàrdia Urbana i ens diuen que no poden venir cada 20 minuts, és una vergonya!" denuncia una veïna. I es que el circuit de les escales fixes amb terrases annexes a les escales mecàniques del carrer Vapor "esdevenen un lloc òptim per quedar-hi resguardats" i fins i tot sota de les passarel·les. "Allà fan el que volen i passen desapercebuts a la vista però no al soroll i al xivarri que generen cada dia" explica el veïnat. "Posen música, parlen i es relacionen amb fort xivarri i crits, beuen, consumeixen i venen droga, es pixen...". Segons apunten, també hi ha activitat a la nit, on algunes parelles fins i tot tenen sexe.\nJoves durant la nit. Foto cecida pel veïnat\nPer aquest motiu el veïnat vol reclamar major presència policial a peu i que l'espai quedi vigilat o bé es tanqui. Algunes de les imatges facilitades fins i tot mostren com els joves atempten contra les restes romanes saltant entre les pedres. Adrià Recasens, vocal de Joventut de l'A.V.V del Port, rebutja aquesta actitud, ja que "no és el que volem al barri. Ens hem proposat iniciar activitats i propostes per reactivar-lo i atreure el jovent precisament per evitar que ocupin el temps lliure d'aquesta manera". En aquest sentit l'entitat veïnal està oberta a iniciar nous incentius com grups de teatre, xerrades i projeccions, formar una batucada o grup de grallers, formar part de la colla gegantera o el carnaval, entre altres.\nL'A,V,V del Port per tal de donar suport a la recollida de signatures, també en recull i farà arribar aquestes molèsties al consistori.


Paint – Pàgina 2 – Blog EP\nPublicat a Maig 23, 2016 Maig 18, 2016\nQUÈ M’AGRADA FER A L’ESTIU?\nL’alumnat de 2EPB grup 1 el que més volen fer durant les vacances d’estiu és el següent…\nPublicat a Maig 20, 2016 Maig 18, 2016\nS’APROPEN LES VACANCES D’ESTIU\nI als alumnes de 2EP els encanta aquesta idea! Voleu saber què és el que més els agrada fer durant les vacances… Aprofitant aquesta pregunta hem après a buscar imatges, editar-les amb Paint i desar els canvis a la nostra pròpia carpeta.\nMostra d’imatges del grup 2 de 2EPA:\nPublicat a Maig 2, 2016\nTreballs fets per alumnes d’1EP a la classe de TAC on aprenem a buscar imatges amb el fons transparent, desar-les a l’escriptori i editar-les amb les eines bàsiques del programa Paint.\nPublicat a Abril 25, 2016\nPOSTALS DE SANT JORDI\nL’alumnat d’1EP ha fet unes postals de Sant Jordi amb imatges que busquem per internet i editades amb el programa Paint. Aqmb aquesta activitat els alumnes aprenen a utilitzar les eines de cerca dels buscadors, a desar les imatges a l’escriptori i a conèixer les eines bàsiques del programa Paint. Us adjuntem unes mostres del que han realitzat durant les classes de TAC.\nPublicat a Gener 13, 2016\nEls alumnes del grup 2 de 2EPA han decidit fer un dibuix col·laboratiu sobre l’hivern. I què vol dir això? Doncs que entre tots han realitzat un únic dibuix sobre aquesta temàtica aportant un dels elements que el formen, ja sigui un dibuix, un detall o el fet de pintar el dibuix d’un altre company. A més a més ho fem amb els dits gràcies a la PDI i al programa Paint que tenim a l’aula. El resultat ha quedat molt bé!\nPublicat a Juny 16, 2015 Juny 4, 2015\nLA NOSTRA CARA: Activitat de TAC 1EPB\nPublicat a Juny 15, 2015 Juny 4, 2015\nLA NOSTRA CARA: Activitat de TAC 1EPA\nPublicat a Juny 11, 2015\nEls alumnes de 5EP hem realitzat un treball d’autèntics fotògrafs tot explorant el planeta des de Google Maps i fent captures d’imatge dels llocs més fascinants que hem trobat. També hem après a editar les imatges i afegir-hi text amb dades rellevants o d’interès que trobem per Internet.\nTots els alumnes hem triat dues fotos per exposar a la pantalla del nostre PC perquè la resta de companys les pugui veure i votar per aquella imatge que més els ha agradat. Finalment han sortit unes fotos guanyadores. Les voleu veure?\nBiel – 5EPA grup 2\nCarla – 5EPB grup 1\nClàudia – 5EPA grup 1\nDaniel – 5EPB grup 2\nAriadna – 5EPA grup 2\nPublicat a Abril 30, 2015\nPAINT: DIBUIXEM ANIMALS\nEls alumnes d’1EP estem practicant amb el programa Paint per aprendre a fer servir les seves eines i de pas poder fer la nostra part del projecte on ens dibuixarem entre nosaltres (la nostra cara) a partir de figures geomètriques. Ben aviat us mostrarem el resultat del projecte, però per anar fent boca podeu veure alguns exemples de treballs pràctics que estem fent.\nPublicat a Març 11, 2015\nEls alumnes d’1EP comencem a fer servir el programa Paint a les classes de TAC per poder fer una part del projecte de curs. Avui hem après les eines bàsiques com la selecció de pinzells, mides i colors. I també sabem corregir els erros que fem o crear un full en blanc. Poc a poc farem més i més coses.\nMireu alguns exemples dels primers treballs que hem desat.


Inici Època històrica Història contemporània Guerra civil i franquisme Les visites de Franco a Catalunya\nArran de la mort del dictador, la Diputació de Barcelona va elaborar vuit documentals sobre “la presencia y actividad del Caudillo en estas tierras queridas de Cataluña a las que como buen español quiso tanto”. Al documental es comptabilitzen 14 viatges de Franco (altres fonts parlen de 15 o de 16), entre la desfilada de la victòria del febrer del 1939 i l’última visita, el juny del 1970. Visites de curta durada, de vegades, però també estades perllongades, de 15 o més dies, amb reunions, desfilades, inauguracions… Visites inesperades en algun cas, però habitualment preparades amb tot detall, amb una nodrida agenda personal d’actes i també amb un programa propi per a la seva esposa. Tant Franco com Carmen Polo eren constantment envoltats i adulats pels homes del règim a Catalunya, tant pels que s’hi havien instal·lat amb una missió concreta —com un mèrit més en la seva carrera— com pels catalans de Franco, els industrials, polítics, financers, aristòcrates i periodistes que van trobar en aquella Nueva España un camí d’enriquiment econòmic i de prosperitat social. Situar-se a prop del dictador era, en aquells moments, la màxima escenificació del poder local. I com més a prop, millor.