Les societats antigues donaven per fet que les habilitats es transmetrien de generació en generació.\nDesenvolupar el talent de cadascú com a artista o artesà depenia de la comprensió i el seguiment dels principis dels mestres anteriors. L’art i l’artesania potser suggereixen una forma de vida que es va esvair amb el naixement de la societat industrial, però això és erroni. El futur del treball pot semblar-se a la història del treball, i això es deu a les tecnologies més noves i avançades.\nEl sistema corporatiu es transforma en un laberint de tasques fragmentades i feines a curt termini. Encara que l’era moderna es descriu sovint com una economia de competències, la majoria de les empreses tenen un enfocament a curt termini, el que per a un treballador significa que, quan acumula experiència, sovint perd valor institucional.\nDes de la Revolució industrial del segle XVIII, les màquines de treball han estat considerades una amenaça per al treballador humà. Aquesta amenaça, fins ara, ha sigut principalment física. Les màquines mai no estan cansades, però la gent sovint ho està. Les màquines sempre són ràpides, però les persones ho són poques vegades, i les màquines mai no es queixen de les llargues hores ni dels salaris baixos.\nEls ordinadors són les noves màquines, però són màquines d’un tipus molt diferent. Els ordinadors segueixen una lògica que és molt diferent de les màquines d’una fàbrica industrial. Els ordinadors fan les coses de la mateixa manera com ho farien un artista o un artesà.\nEl sistema encara predominant del món industrial es basa en la producció massiva i en les economies d’escala. Com més idèntiques siguin les coses, més barates són de copiar. La fabricació digital basada en ordinador no funciona d’aquesta manera. No utilitza motlles ni escaiola. Sense aquests, no és necessari repetir la mateixa forma. Cada peça pot ser única, una obra d’art. Com diu Mario Carpo: “La repetició ja no estalvia diners i les variacions ja no costen més diners”. Això significa que el cost marginal de producció és sempre el mateix. Abans quelcom gran era millor en el món industrial, però ara ja no. Un petit taller pot competir amb la fàbrica més gran. La producció no es veu afectada per la mida. El que està sorgint condueix a una societat de costos marginals plans, una economia sense escala, una economia de mida humana.\nEl repte més gran per a un treballador en aquest nou entorn és pensar com un artista, al mateix temps que aprofita les noves tecnologies. L’artista es converteix en el símbol de la humanitat a l’hora de desenvolupar el creixent valor econòmic de personalització i variació. No és un joc de suma zero entre homes defectuosos i màquines perfectes. Les màquines proposen i creen potencials en comptes d’agafar el control.\nEls canvis socials són enormes. La màquina moderna canvia la manera com entenem les habilitats i l’aprenentatge. Una habilitat sempre ha estat, i sempre serà, una pràctica entrenada. Els algorismes moderns d’aprenentatge automàtic (AI) poden aprendre de l’experiència molt, molt ràpidament perquè el codi es desenvolupa a través de la retroalimentació de dades. El perill rau en què la gent pugui deixar que les màquines facin l’aprenentatge sense participar-hi. La gent pot optar per complir com espectadors passius i consumidors d’intel·ligència artificial i la seva capacitat d’expansió. Per això, l’aprenentatge ha de canviar: no passa primer per l’educació i després troba la feina corresponent, sinó que treballa primer i després troba l’aprenentatge adequat corresponent. S’abusa la tecnologia moderna si impedeix als seus usuaris una formació pràctica.\nQuè passa si, doncs, el futur del treball humà no es troba a les xarxes, ni eixams autoorganitzats? Què passa si no se suposa que hem de seguir l’exemple d’una bandada d’aus? I què passa si fins i tot el lloc de treball és més important del que pensem?\nEl taller, l’estudi, era la casa de l’artista. La gent dormia, menjava i criava els seus fills als mateixos llocs on treballaven. El taller no tenia res a veure amb l’oficina moderna. El treball i la vida eren el mateix i es barrejaven de manera molt directa. Era un lloc que unia la família, els amics i la feina.\nI no era massa democràtic. En un taller, les habilitats del mestre li donaven el dret a liderar, i el benefici d’aprendre d’aquestes mateixes habilitats va crear l’obediència dels aprenents. En l’artesania i l’art hi ha un superior que estableix les regles i, al mateix temps, ajuda els altres a comprendre el pensament darrere d’aquestes regles. El treball sempre és aprenentatge i la relació d’aprenentatge més important és entre el mestre i l’aprenent. És una relació jeràrquica que no es qüestiona. El mestre disposa els termes de treball que altres fan sota la seva direcció. S’espera que l’aprenent absorbeixi i copiï la lliçó del mestre. Aprendre mitjançant la demostració suposa que la imitació es pot produir i es produirà. L’aprenent està per aprendre i copiar fins que trobi la seva pròpia veu, el seu propi estil.\nÉs un món de Homo Faber (l’home que fa o fabrica), l’home com el seu propi creador. L’home com a creador de la vida evoluciona a través de pràctiques quotidianes i sovint mundanes. El treball crea una història en desenvolupament en què cada projecte és com un capítol de la vida que al final té sentit. Seguint aquesta manera de pensar, la gent pot veure que les seves vides representen molt més que una sèrie aleatòria d’ocupacions desconnectades, fins i tot en l’economia actual. Aquest discurs sostenible de vegades s’anomena passió o vocació, és a dir, una acumulació gradual d’habilitats i una convicció cada vegada més gran que això és el que jo havia de fer.\nLa nostra societat classifica a la gent segons la idea que com millor ets en alguna cosa, menys gent com tu hi ha. Però la capacitat de fer la teva feina ben feta és compartida de manera bastant equitativa entre els éssers humans. Mai no farem exactament les mateixes coses, per això no hi hauria d’haver les mateixes mesures educatives homogènies o d’altra índole per a tothom. El treball és cada vegada més circumstancial i contextual. La motivació i el sentit de la transcendència seran molt més importants que el talent.\nLa investigació contemporània posa de manifest els papers que l’emoció i l’empatia juguen a les empreses. Les influències subjectives de l’aprenentatge i la cultura també s’entenen bé. Aquests fenòmens estan més relacionats amb l’ètica i l’estètica que amb tot el que és purament racional i quantificable. Aquesta és una altra raó per la qual l’art i l’artesania ens poden proporcionar una perspectiva valuosa a través de la qual el treball postindustrial tecnològic es pot entendre millor.\nL’orgull en el treball personal es troba al centre de l’art i l’artesania com la recompensa més gran. La Il·lustració creia que tothom té la capacitat de fer una bona feina. Avui tenim les eines per recolzar un renaixement del treball centrat en l’ésser humà: per a tothom.\nFont: NewCo Shift @NewCo\nCrèdits: Mario Carpo, Piero Formica, Richard Sennett\nFont de la imatge 1: Esko Kilpi\nAnnAEN-CATNewCo ShiftPREMSA INTERNACIONAL


L'ACB ja té la documentació de l'ICL per formalitzar l'ascens - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEl retorn a la Lliga Endesa s'haurà de ratificar en una Assemblea General Ordinària del mes de juliol\nCelebració de l´ascens dels jugadors Joaquim Alberch\nL'ICL Manresa, després de guanyar-se a la pista torna a la Lliga Endesa, ja ha presentat tota la documentació necessària per formalitzar l'ascens, segons ha confirmat l'ACB.\n«El CB Breogán SAD i el Bàsquet Manresa SAD han presentat tota la documentació i abonat totes les quantitats per fer efectiu el seu ingrés a la Lliga Endesa 2018-19. Un cop així, correspondrà a l'Assemblea General Ordinària la ratificació de la seva inscripció com a club ACB», explica l'ACB en un comunicat.\n«Entre la documentació presentada destaca l'auditoria de comptes, un pressupost superior als dos milions d'euros (mínim exigit) i la composició de l'òrgan d'administració de la societat», afegeix la nota que ha emès l'Associació de Clubs.\nTant l'ICL com el Breogán hauran d'esperar la ratificació del seu ascens en una Assemblea General Ordinària que se celebrarà al juliol, un cop acabi l'actual temporada.


Vivaldi pren una nova dimensió a Torroella\nComarques Gironines 21/08/2017\nVivaldi pren una nova dimensió a Torroella FESTIVAL TORROELLA DE MONTGRÍ\nTORROELLA DE MONTGRÍStabat Mater és una pregària dedicada a Maria, la mare dolorosa que plora la crucifixió del seu fill Jesús. El text ha estat musicat per nombrosos compositors al llarg de la història, com Franz Joseph Haydn, Giuseppe Verdi o Antonio Vivaldi, que el 1712 va escriure una de les versions més cèlebres de l'oració. Aquesta obra del compositor italià va ser la peça central del concert que va oferir ahir divendres 18 de juliol el Soqquadro Italiano al Festival de Torroella de Montgrí.\nEl programa el formaven aquesta i altres obres del compositor, però es presentaven d’una forma completament diferent, atrevida i innovadora. En aquest espectacle titulat 'Stabat Mater – Vivaldi Project', la companyia italiana, formada pel cantant i ballarí Vicenzo Capezzuto i el dramaturg Claudio Borgianni, fusiona dansa i teatre amb la música de Vivaldi, totalment arranjada i transfigurada.\nLa música la interpretava un petit conjunt musical format per un clavicèmbal, contrabaix, percussió, saxòfon, clarinet baix i música electrònica, i en alguns moments, fins i tot un piano de joguina o una melòdica. Amb aquesta formació, doncs, la música de Vivaldi prenia certament una nova dimensió. Aquests músics acompanyaven la veu i el cos de Vicenzo Capezzuto: un contratenor amb una veu delicada i expressiva plena de matisos, i alhora un ballarí enèrgic que omplia tot l’escenari executant la coreografia de Mauro Bigonzzeti.\nCapezzuto vestia colors blaus i jugava amb teles vermelles davant d’una llarga lona daurada. Blau, vermell i daurat: els tres colors amb els quals se sol representar la Verge Dolorosa. Tal com recità el ballarí, Massaccio pinta la crucifixió amb aquests tres tints; així transmet l’amor profund i incondicional de Crist, la desesperació de Maria Magdalena i l’inconsolable dolor de Maria. Emocions que expressa l’espectacle.\n'Stabat Mater – Vivaldi Project' és una peça d’art total, una desconstrucció i descomposició del material de Vivaldi de la qual emergeix una nova obra ordenada i homogènia, moderna i transgressora, però que no perd l’aura i l’espiritualitat de l’original. Això posa de manifest que la música de Vivaldi, d’alguna manera, ja té en potència totes aquestes possibilitats artístiques, i demostra que totes les formes artístiques tenen una essència comuna que transcendeix qualsevol període, estil i llenguatge.\nTorroella de Montgrí música


Reconeixement al Viver de Bell-lloc per cultivar ginkgos, l'arbre supervivent d'Hiroshima - somVallès\nReconeixement al Viver de Bell-lloc per cultivar ginkgos, l'arbre supervivent d'Hiroshima\nL'alcalde de Granollers, Josep Mayoral, i el regidor de Medi Ambient, Albert Camps, visitaran l'espai com a agraïment a la tasca de l'entitat\nDivendres, 13 de juliol de 2018 | 19:35h\nDes de l'any 2014, l'Ajuntament de Granollers i la xarxa d'Alcaldes per la Pau tenen un conveni de col·laboració amb el Viver de Bell-lloc a Cardedeu per fer créixer llavors i plançons de l'arbre supervivent de la bomba atòmica d'Hiroshima, el ginkgo.\nDilluns al migdia, l'alcalde, Josep Mayoral, i el regidor de Medi Ambient i Espais Verds, Albert Camps, visitaran el viver per fer un retorn del destí dels arbres a la representant que els rebrà, Pat Vidiella, i als jardiners i jardineres que els cultiven.\nEl projecte de distribució d'aquestes llavors i plançons s'emmarca en les accions de sensibilització que impulsa la xarxa d'Alcaldes per la Pau, que vicepresideix Mayoral. Els ginkgos creixen al Parc de la Pau d'Hiroshima, on hi va haver l’epicentre de l’explosió de la bomba atòmica el 6 d’agost de 1945; són testimonis, així, de la tragèdia i del terror causat per les armes nuclears i també un exemple de supervivència.\nGranollers es va comprometre a rebre les llavors i a fer-les créixer per tal de proveir de plançons Granollers (hi ha un ginkgo al jardí de Can Jonch. Centre de Cultura per la Pau) i fer-los arribar a altres ciutats. Viver de Bell-lloc, un grup d’entitats sense ànim de lucre amb accions orientades a promoure el creixement personal, i la inclusió social i laboral de persones amb discapacitat intel·lectual, s'ocupa de la plantació de llavors i la cura dels plançons fins que estan en condicions de ser trasplantats.


Gama Generación - Banco Santander\nGamma Generació Rendes\nGamma Generació de Rendes\nUna gamma amb tres fons d'inversió mixtos europeus amb els quals podràs rebre pagaments trimestrals via reemborsament de participacions1 i semestrals mitjançant el repartiment de dividends1.\nPer als qui busquen la possibilitat de complementar ingressos.\nGestió flexible i professional conforme al perfil de risc.\nInverteix en actius tradicionals i alternatius.\n1. ADVERTIMENT: aquests fons no tenen assegurada la rendibilitat ni la inversió inicial, per la qual cosa l'inversor podrà tenir pèrdues. Al Santander Defensiu Genera, FI els pagaments periòdics són reemborsaments de la seva inversió; és a dir, no es corresponen amb la rendibilitat obtinguda pel fons. El fons podria estar obtenint pèrdues encara que es rebin pagaments periòdics. Al Santander Equilibrat Income, FI l'import distribuïble serà variable, perquè dependrà dels ingressos distribuïbles obtinguts per la cartera, la qual cosa podrà variar segons la situació del mercat en cada moment.\n2. Reemborsaments trimestrals via reemborsament de participacions. Cada reemborsament serà del 0,25% del valor liquidatiu de la participació del fons del 31.03, 30.06, 30.09 i 31.12 o del dia hàbil següent a les dates esmentades. La quantia efectiva dels reemborsaments variarà en funció de l'evolució del valor liquidatiu i no suposarà l'obtenció d'una rendibilitat equivalent sobre la inversió inicial del partícip.\n3. El partícip podrà percebre, mitjançant el pagament de dividends semestrals, un import variable a discreció de la gestora, sotmès a la retenció legalment vigent. L'entitat gestora té com a objectiu NO GARANTIT que el pagament per repartiment de dividends sigui de l'1,50% semestral sobre el valor liquidatiu del fons en la data de la meritació del dividend, que es podria correspondre amb un 3% anual. El dia de la meritació del dividend es produirà una disminució en el valor liquidatiu del fons equivalent a l'import del resultat distribuït.\nSANTANDER DEFENSIU GENERA, FI\nSANTANDER EQUILIBRAT INCOME, FI\namb nivell de risc mitjà\nDOS FONS D'INVERSIÓ\nper a diferents perfils de risc\nFons que et donen ingressos periòdics1\nSi el teu perfil de risc és conservador i vols rebre un ingrés periòdic, a través del reemborsament de participacions1, aquest fons et pot interessar.\nFons Global amb objectiu, no garantit, de volatilitat anual al voltant del 2% (màxima: 5%), que reparteix un 0,25% trimestral2 obligatori, mitjançant el reemborsament de participacions.\nInverteix en una selecció d'actius tant tradicionals (renda fixa, renda variable i altres fons d'inversió), com alternatius (futurs de dividend, arbitratge de fusions i adquisicions, estratègies de valor relatiu entre estils d'inversió, posicionament en corba deute sobirà (eurozona i EUA), entre d'altres, capaços de generar rendes recurrents a llarg termini.\nTermini indicatiu de la inversió 4 anys.\nFons inscrit al registre de la CNMV amb el número 4935.\nConsulta aquí el fullet, el DFI i la fitxa completa del Fons Santander Defensiu Genera, FI.\nAquest fons pot invertir un percentatge del 100% en emissions de renda fixa de baixa qualitat creditícia i, per tant, té un risc de crèdit molt elevat.\n0,8%-0,9% anual sobre el patrimoni (*)\n0,04% anual sobre el patrimoni\n(*) Comissió de gestió anual sobre el patrimoni, mínima del 0,8% i màxima del 0,9%, depenent de la rendibilitat del fons.\nUn fons per rebre ingressos periòdics, a través de repartiment de dividends, si estàs disposat a assumir un risc moderat.\nFons Global amb objectiu, no garantit, de volatilitat anual al voltant del 7% (màxima: 10%), amb pagament de renda semestral mitjançant el repartiment de dividend3.\nTermini indicatiu de la inversió 5 anys.\nFons inscrit al registre de la CNMV amb el número 5055.\nConsulta aquí el fullet, el DFI i la fitxa completa del Fons Santander Equilibrat Income, FI.\n1,1%-1,3% anual sobre el patrimoni (**)\n(**) Comissió de gestió anual sobre el patrimoni, mínima de l’1,1% i màxima de l’1,3%, depenent de la rendibilitat del fons.\nQuins riscos implica invertir en aquests fons d'inversió?\nÉs el risc que l'emissor no pugui atendre el pagament del principal i de l'interès. Les agències de qualificació creditícia assignen ratings de solvència probable. Les emissions amb rating elevat presenten un risc de crèdit reduït, mentre que la no existència o la baixa qualificació creditícia determinen l'assumpció d'un risc de crèdit alt. Aquests fons tenen un màxim d'exposició a emissions de renda fixa de baixa qualitat creditícia del 10% (Defensiu Genera), 25% (Equilibrat Income).\nÉs el risc general existent pel fet d'invertir en qualsevol tipus d'actiu. La cotització dels actius depèn de la marxa dels mercats financers, de la situació de l'economia mundial i de les circumstàncies polítiques i econòmiques dels respectius països.\nRisc per inversió en renda variable: volatilitat. El preu dels actius de renda variable pot oscil·lar de forma significativa.\nRisc de tipus d'interès: les fluctuacions dels tipus d'interès afecten el preu dels actius de renda fixa. Les pujades de tipus poden afectar negativament, mentre que les baixades determinen augments de preu. La sensibilitat de la renda fixa a les fluctuacions dels tipus d'interès augmenta com més gran és el seu termini de venciment.\nRisc de tipus de canvi: com a conseqüència de la inversió en actius denominats en divises diferents de la divisa de referència de la participació s'assumeix un risc derivat de les fluctuacions del tipus de canvi. Aquests fons tenen un risc divisa màxim del 30%.\nRisc d'invertir en mercats emergents: aquestes inversions poden ser més volàtils que les dels mercats desenvolupats a causa de governs més inestables, risc de nacionalització o expropiació, inestabilitat social, política i econòmica. A més, el volum de negoci d'aquests actius és considerablement menor, la qual cosa provoca una manca de liquiditat i una alta volatilitat dels preus. Aquests fons tenen un màxim d'exposició a països emergents del 10% (Defensiu Genera), 25% (Equilibrat Income).\nRisc de concentració geogràfica o sectorial: la concentració de les inversions en un únic país determina que les condicions econòmiques, polítiques i socials d'aquest país tinguin un impacte important sobre la rendibilitat de la inversió. De la mateixa manera, la rendibilitat d'un fons que concentra les seves inversions en un sector econòmic estarà molt lligada a la situació de les empreses d'aquest sector, ja que afronten els mateixos obstacles, problemes i normatives. Aquesta concentració pot fer que aquests valors reaccionin de forma similar i més harmonitzada a aquestes condicions de mercat o a d'altres. No obstant això, aquest impacte es podria mitigar en el supòsit d'invertir en una cartera més diversificada, ja que no tots els actius es comportarien de la mateixa manera al mateix temps. A més, s'hauria d'afegir el risc de liquiditat que podria afectar les condicions de compra o venda del fons.\nLa inversió en valors de baixa capitalització o en mercats amb una dimensió reduïda i un volum de contractació limitat pot privar de liquiditat a les inversions i això, a la vegada, pot afectar les condicions de compra o venda del fons.\nAquests riscos corresponen a esdeveniments o condicions mediambientals, socials o de governança. El risc de sostenibilitat de les inversions dependrà, entre altres, de la mena d'emissor, el sector d'activitat o la seva localització geogràfica.\nL'ús d'instruments financers derivats serveix com a cobertura dels riscos de les inversions. No obstant això, també comporta riscos - la correlació imperfecta entre el valor de l'instrument derivat i l'objecte de cobertura pot fer que no s'obtingui el resultat previst. - el palanquejament, les variacions del preu del subjacent poden multiplicar les pèrdues de valor de la cartera. - derivats no negociats en mercats organitzats poden implicar el risc d'incompliment de la contrapart, a causa de la inexistència d'una cambra de compensació que asseguri el bon desenvolupament de les operacions.\nIcon / check Created with Sketch. Per als qui busquen la possibilitat de complementar ingressos.\nIcon / check Created with Sketch. Gestió flexible i professional conforme al perfil de risc.\nIcon / check Created with Sketch. Inverteix en actius tradicionals i alternatius.\nPer diversificar el risc de forma òptima a través de fons internacionals oferts per gestores exclusives.


un blog imprescindible Descans: el blog d'un home que descansa: A l'estiu tota secta viu: ODF\nLa secta anomenada Outer Dimensional Forces també anomenada Armageddon Time Ark Base Operation és una secta instal·lada a la ciutat texana de Weslaco. Creuen que els extraterrestres ens ajudaran als terrícoles a superar els nostres problemes.\nEls integrants de l'ODF afirmen que són possibles grans avenços per a la Humanitat, mitjançant un "Banc de Temps Universal" d'energia, però que el governs ineficaços i insostenibles han arruïnat aquest potencial. Per aquesta raó, consideren que cal prendre mesures urgents i dràstiques per a purgar la Terra, amb la finalitat de facilitar en el futur, una nova manera de viure a la Terra.\nA Casa Nostra també hi ha un grupuscle de seguidors d'aquesta secta, tot i que ací són més moderats. Ells també creuen que cal estalviar temps i energia, i que els models insostenibles han arruïnat aquest potencial. Aquí ja s'han posat a la feina i estan prenent les mesures dràstiques i urgents que ens ajudaran a viure harmònicament, optimitzant temps i energia. De moment han deixat fora de servei la L11 del metro, i han fet talls a la L5, l' L2 i el servei de rodalies de RENFE.\nI pel que sembla, han arribat a tindre un extraterrestre liderant-los.\nEtiquetes de comentaris: glumcida, lamentables i prescindibles observacions de la realitat, sectes entranyables\nProfessor: potser són més moderats de paraula, però més eficients per "estalviar" energia.\n6 d’agost de 2009, a les 0:34\nOuter Dimensional Forces està instal·lat a Wesclasco.\nOpus Dei està instal·lat a Barbastro.\n6 d’agost de 2009, a les 1:06\nBarbastro és on va néixer San Josemaria i a tocar del bonic santuari Marià de Torreciudad.\nQue casualment te alguna cosa a veure amb les obres sacres del bisbat de Lleida. En fi San Josemaria també és un altre extraterrestre, com el seu homònim.\nSi hem de ser coherents hi ha dos faccions d'extraterrestres els que estan putejant al personal i les que potser algun dia ens salvaran (Sr Spock)\n6 d’agost de 2009, a les 2:11\nÉs una tendencia errònia pensar que son els de fora els qui ens vindran a solucionar els problemes de casa. No hi crec. Només nosaltres sabem com arreglar les nostres coses. Després cal tenir la voluntat de mobilitzar-se.\n6 d’agost de 2009, a les 2:34\nEntre obres i talls tinc la sensació d'haver caigut dins de "sin noticias de Gurb" aquest estiu...\n6 d’agost de 2009, a les 12:19\nLamentablement, sembla que al post d'abans ho havies encertat - l'E.T. es va reproduir amb la noia. Pero... com saps que va ser al estiu?!\n6 d’agost de 2009, a les 13:11\nBo el post. Però, els altres són trempats i com diu a l'estiu tota secta viu...és qui li toca el rebre, el de cada dia el que ni sobreviu...\n6 d’agost de 2009, a les 14:14\nCom que ells no van en transport públic, van en cotxe oficial, deu ser que no contamina tant com el metro, el tren de rodalies (el TAV no contamina),...\n6 d’agost de 2009, a les 16:49\nsi vostè circulès pel centre de Girona, Barcelona, o qualsevol altre indret.\nSí, segons l'enquesta, tres visitants d'aquest blog hi aniran de vacances.\nben vist i ben trobat! El Museu Diocesià de Lleida té les factures de les obres comprades, el de Barbastre-Monsó l'Opus Dei. A Deu el que és de Deu i al Papa el que és del Papa, si fa no fa.\ntotalment d'acord amb tu. "De fora vingueren i les castanyes ens tragueren". Es confon l'OVNI amb l'ONG?\nper cert, ecel·lent llibre del senyor Eduardo Mendoza.\nperquè segons quines aberracions només es fan sota els efectes de la calorada. De la calorada, la salmonel·la i l' LSD.\ngràcies! I sí, tens raó.\nfins i tot en helicòpter van quan cal.\n7 d’agost de 2009, a les 0:58


Extraordinària casa a només 400mts del centre de Platja d'Aro i 500mts de la platja. La casa es troba al final d'un carrer i gaudeix de total intimitat i tranquil·litat, a més d'unes vistes privilegiades del mar des de la piscina privada.\nLa casa té una distribució perfecta, amb la zona de dia a la primera planta, amb una cuina office excel·lent que comunica amb el menjador, una sala de lectura i un ampli saló amb sortida a terrassa amb unes vistes magnífiques del mar.\nA la planta baixa trobem quatre habitacions, tres d'elles en suite amb vestidor, llar de foc i sortida al jardí i la piscina. A més, podem trobar un bany addicional i un accés directe al garatge.\nAl nivell del garatge i amb entrada independent, accedim a un apartament de 130m2 on trobem una gran sala menjador amb llar de foc, dues habitacions dobles (1 d'elles en suite), un lavabo i una sala polivalent força espaiosa. Aquest espai ofereix possibilitats molt interessants pel fet de tenir accés independent.\nLes tres plantes estan comunicades per ascensor, amb la comoditat d'accedir des del garatge directament.\nL'ampli jardí perfectament cuidat que envolta la casa li permet tenir privacitat i molta intimitat, a més d'oferir un espai d'ombra a prop de la piscina.\nEn conjunt es tracta d´una casa molt especial, pràctica i amb l'avantatge de les seves vistes i proximitat al centre del poble i la platja.\nTruqueu-nos per visitar-la. Us encantarà!!\nCasa única i exclusiva a Sant Quirze Safaja\nPreu 630.000 €


Pràctiques artístiques col·laboratives Codi: 20.223 : 6\nLes pràctiques artístiques col·laboratives han experimentat un reconeixement i consolidació creixent des dels anys noranta, evident en la seva major presència tant en el debat i l'escena artístics com en projectes de caire social. Aquesta diversitat d'àmbits mostra la seva naturalesa híbrida, en combinar els llenguatges i les maneres de fer de la pràctica artística amb el coneixement dels contextos socials d'intervenció. Dins aquesta diversitat emergeixen propostes amb èmfasis, perspectives i efectes diferents, des de dispositius artístics en què els públics participen d'acord amb l'estructura relacional proposada per l'artista, fins a projectes codefinits i negociats a llarg termini per col·lectius diversos, entre els quals l'artista només és un agent més.\nAmb l'objectiu que l'alumnat pugui donar sentit a la diversitat de perspectives descrita i posicionar-s’hi críticament, l'assignatura planteja alguns dels debats contemporanis relatius a aquest àmbit de producció, presenta exemples i casos pràctics, i en considera les condicions de producció i els efectes. Així mateix, també presta atenció als aspectes problemàtics o paradoxals i a les crítiques plantejades a aquest tipus de pràctiques, de manera que se'n construeixi una visió complexa.\nAquesta és una assignatura optativa que es pot escollir a partir de la tercera etapa formativa del Grau d'Arts (socialitzar). Té un caràcter formatiu general, però també professionalitzant, ja que les pràctiques artístiques col·laboratives han esdevingut un important camp de desenvolupament professional per als artistes.\nL'assignatura ofereix nocions bàsiques de pràctiques artístiques col·laboratives que es poden aplicar en diversos àmbits de professionalització com ara la realització de projectes artístics finançats, el treball comunitari, la creació artística independent, etc.\nNo calen coneixements especialitzats previs, però sí que és recomanable haver cursat les assignatures de la primera i segona etapes formatives del Grau per comptar amb suficients fonaments conceptuals i pràctics.\nEn aquesta assignatura cal la lectura de textos en anglès, els quals formen part de la bibliografia obligatòria.\nComprendre les diferents perspectives existents en les pràctiques artístiques col·laboratives.\nComprendre els debats teòrics i polítics contemporanis sobre les pràctiques artístiques col·laboratives.\nAnalitzar i reflexionar críticament sobre casos concrets de pràctiques artístiques col·laboratives.\nExaminar les implicacions de les pràctiques artístiques col·laboratives pel que fa a la posició de l'artista, els modes relacionals, les formes d'autoria i els efectes que produeixen en els contextos d'intervenció.\nCG1 - Elaborar discursos a partir de l’anàlisi d’un objecte d’estudi, tenint en compte el context (altres persones, idees o converses), de manera reflexiva i autocrítica, i que contribueixin amb aportacions creatives, alternatives i originals.\nCG4 - Mostrar flexibilitat i adaptabilitat a la pràctica professional, sent capaç de desenvolupar processos d'autoaprenentatge i autoavaluació.\nCG5 - Treballar col·laborativament en diversos contextos i desenvolupar diferents rols en un equip o projecte.\nCE5 - Desenvolupar habilitats de recerca: formulació de preguntes pertinents, realització de cerques, anàlisis i avaluacions.\nPerspectives, teories i debats contemporanis sobre les pràctiques artístiques col·laboratives.\nAnàlisi de convocatòries de pràctiques artístiques col·laboratives: condicions de producció i polítiques culturals.\nEstudis de cas en pràctiques artístiques col·laboratives: contextos, rols, polítiques relacionals, metodologies i avaluació.


Parlem amb el Dr. Ramon Mur, president del Col·legi Oficial de Metges de Lleida, sobre la professió - Parlem amb el Dr. Ramon Mur, president del Col·legi Oficial de Metges de Lleida, sobre la professió - Mutual Médica\nParlem amb el Dr. Ramon Mur, president del Col·legi Oficial de Metges de Lleida, sobre la professió - Parlem amb el Dr. Ramon Mur, president del Col·legi Oficial de Metges de Lleida, sobre la professió\nangle-left null Parlem amb el Dr. Ramon Mur, president del Col·legi Oficial de Metges de Lleida, sobre la professió\nParlem amb el Dr. Ramon Mur, president del Col·legi Oficial de Metges de Lleida, sobre la professió\nEntrevistem al Doctor Ramón Mur per parlar sobre la situació del col·lectiu mèdic i conèixer per què recomanaria Mutual Mèdica als seus col·legiats\nPer què recomanaria Mutual Mèdica als seus col·legiats?\nPer la seva filosofia, manera de gestió i tipus de productes que ofereix.\nMutual Mèdica centra el seu objectiu en estudiar les necessitats del mutualista i oferir productes que les resolguin. A més, l'entitat no té ànim de lucre i els seus beneficis es retornen als metges. És una entitat dedicada a metges i dirigida per metges i, per això, la lleialtat als seus objectius és perenne i la seva gestió inclou més aspectes que els merament econòmics.\nMutual Mèdica és una entitat sense ànim de lucre, els beneficis de la qual reverteixen en els mateixos metges i mutualistes, què podria dir al respecte? I sobre que siguin els mutualistes qui dirigeixin l'entitat, de manera voluntària (i sense remuneració)?\nAquesta és la clau del seu èxit. No té lastres en forma de costosos consells d'administració ni una estructura sobredimensionada. Tampoc s'ha de repartir dividends a agents externs. La gestió intel·ligent i transparent, evitant riscos, permet presentar el seu compte de resultats.\nEls metges en general vivim centrats en l'exercici de la professió i descuidem aspectes tan importants com la jubilació. Mutual Mèdica, d'acord amb la seva acta fundacional de fa 99 anys, es dedica precisament a gestionar la jubilació, més d'altres riscos. D'aquesta manera, els metges dediquem només el temps imprescindible a aquestes gestions.\nÉs la millor fórmula. A diferència del RETA, dona l'oportunitat d'una doble cotització. A més, permet capitalitzar la jubilació amb un interès superior al que pugui oferir qualsevol altra entitat. Actualment, la qüestió de les agressions a metges és un dels punts calents de l'agenda de les institucions sanitàries.\nEl Col·legi i Mutual Mèdica són entitats que treballen de manera complementària per donar un perímetre de confort al col·legiat. La implantació de l'assegurança d'agressions mèdiques, gratuïta per al mutualista, és el resultat d'aquesta anàlisi conjunta de les necessitats, sempre canviants, dels metges. Actualment, una d'aquestes necessitats és superar la xacra de les agressions que patim.


País Valencià, poble a poble.: de maig 2017\nSituada des d’antic en una important cruïlla de camins, al seu terme, farcit de jaciments prehistòrics, es troba l’accident geogràfic més important de La Plana: la desembocadura del riu Millars –Iudeba per als romans, Serabis més tard, Juentosa en època àrab--, amb el seu delta triangular: Les Goles, paratge natural on viuen més de 200 varietats d’aus, malgrat estar molt danyat pels impactes ambientals que pateix. Cal esmentar-hi també la zona arqueològica del Torrelló de Boverot, amb restes de poblaments d’entre 1200 i 140 a C. S’han trobat indicis dels primers recipients fets amb torn de terrisser, com ara vasos per conservar el vi i el blat. Compta, a més, el municipi amb dues platges de fina sorra: la de Benafeli i la del Pla de la Torre.\nPublicat per Paco González a 8:43:00 Cap comentari:\nÉs el municipi menys poblat de les comarques del sud, ubicat en la vall del riu Seta, depara excursions a paratges tan interessants com la serra d'Alfaro, la font de Paet o el Freginal. També podem recórrer el sender PRV 168, que, pel barranc de Malafi i al llarg de 27 km, recorre gran part de la comarca del Comtat i depara la possibilitat de visitar les pintures rupestres del Pla de Petracos.\nPublicat per Paco González a 10:58:00 Cap comentari:\nEl terme s’integra en la Vall dels Alcalans i se situa a l'oest del Magre; l'orografia és accidentada per diferents serres on abunden les pinedes; la principal altura és el Matamont (512 m); dins el terme hi ha, a més, el caseriu del Poblenou, Los Rosales, La Lloma Molina i la Lloma Paga.\nEl roure, que defineix el topònim, està present arreu del terme. Les altures principals són Las Majuelas (1106 m), el Cardete (1128 m), la Piñarona (1028 m), l’Àguila (841 m), el Cagarruta (886 m), la Presilla (1032 m) i El Molón (1124 m). Hi ha també diversos paratges dignes d’esment com ara la Lengua de Ciervo, reserva de flora; el Cerrito, el Castillete, les coves de la Campana i del Pernil i especialment el jaciment iber de El Molón, amb brollador, poblat, murada i altres rastres ibèriques, i una mesquita, al voltant del qual s’ha creat un centre d’interpretació d’ambdues cultures, ibera i islàmica. Es coneix l'existència al terme d'una llacuna que fot dessecada en els anys 70 del segel passat.\nEl terme municipal és absolutament pla i té l'atractiu més característic en les magnífiques platges, afortunadament poc explotades turísticament encara, que té l’origen en una antiga alqueria islàmica dependent del castell de Rebollet; ambdós, alqueria i castell, juntament amb Beniamis i Rafesineu, foren conquerits per Jaume I (1208-1276) en 1240. El rei conqueridor es va comprometre a respectar els drets dels moros que hi havia. En 1519 visqué l'esclat de les Germanies amb bateig massiu de moriscs. El decret de Carles I (1500-1558), de 1525, obligant els moros a batejar-se acabà amb l'enrunament de la mesquita i la construcció, en 1535, de l'església, moment en què el poble obtingué la independència eclesiàstica de Gandia amb els annexos de Palmera i Rafelsineu. En 1532 va sofrir un desembarcament de les naus algerianes de Barba-roja II que fou avortat pel comte d'Oliva, Francesc Gilabert de Centelles.\nPublicat per Paco González a 23:33:00 Cap comentari:\nPublicat per Paco González a 23:26:00 Cap comentari:\nPublicat per Paco González a 23:32:00 Cap comentari:\nPublicat per Paco González a 23:09:00 Cap comentari:\nHi ha evidències de pobladors des del Neolític (cova sepulcral de la Penyeta Roja); del Bronze hi ha els poblats de Portitxol, Puntal de Pere i Puntal Blanc; és interessant la cova del Cavall, jaciment de restes arqueològiques, que va albergar un santuari pagà, on es retia culte a un cavall de pedra, i que, com assolia certa importància, hagué de ser prohibit pel papa valencià Calixte III (1378-1458); dels ibers s'hi ha trobat i restaurat totalment la fortalesa del Puntal dels Llops que constitueix un assentament arqueològic datat entre el segle V i el segle II aC, es tracta d’una mena de fortalesa que formà part del sistema defensiu i de vigilància del territori de la ciutat ibèrica d’Edeta. Està considerat un dels millors exemples de talaia defensiva de l’època, integrada per un conjunt de 17 habitacions que s’obrin a una via central que recorre longitudinalment l’assentament, amb muralla i coronat amb una torre que la defineixen com a fortalesa;\nPublicat per Paco González a 23:37:00 Cap comentari:\nPublicat per Paco González a 23:24:00 Cap comentari:\nAl llarg de la història ha rebut els noms de Sant Pedro de Belmonte, Las Barracas de los Reales i Barracas, que és la seua denominació oficial actual. Frontera amb Aragó, la seua parla és el castellà.\nSituat en el Pla de Barraques, entre les serres de Montalgrao i Javalambre, al seu terme hi ha el cim del Ragudo (1.076 m), el Mazorral, amb carrasques i alzines, l’Alto Limbo, el Palancar, Carramanchel, Los Quemados, el Cerro de los Pastores i el Barruezao. A més s’hi troben diverses fonts. La via verda Ulls Negres travessa el municipi i propicia els esports a l’aire lliure, com ara el cicloturisme i el senderisme. Junt al casc urbà hi ha la Bassa Gran, brollador natural amb fauna pròpia.\nPublicat per Paco González a 7:40:00 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Barracas


'Homarus Gammarus' no és un insult: LLARGMETRATGE: "Deep Water" (2022)\nDURADA: 116 minuts (Crèdits: 7 minuts).\nPUNTUACIÓ SUBJECTIVA: 56 (sobre 100).\n- L'instant en el que el Don Wilson, el Tracy Letts, es precipita cap el riu; també, trobo encertat que es suggereixi la perversitat de la filla, la Trixie.\n- La facilitat del Victor Van Allen, encarnat pel Ben Affleck, de sortir-se'n amb la seva, per manca de testimonis, per punteria amb els rocs, per la poca traça del Don Wilson al volant; i, en canvi, es deixa la cartera de la víctima al seu criador de cargols.\n1. Està basada en la novel·la homònima del 1957 escrita per la Patricia Highsmith.\n2. El projecte va començar a desenvolupar-se en 2013; el gruix del rodatge, no obstant, no va començar fins novembre del 2019, a Nova Orleans, en l'estat nord-americà de Louisiana.\n3. Durant 1 minut i mig, al principi dels crèdits, la Grace Jenkins, que interpreta el paper de la Trixie Van Allen, canta trossos de "You Make Me Feel Like Dancing", l'èxit popularitzat pel Leo Sayer en 1976.\nCOMENTARI: L'Ana de Armas, encarnant la Melinda Van Allen, en comptes de fer el seu personatge seductor i atractiu, el converteix en una bandarra repel·lent. De manera que em resulta impossible entendre el marit cornut. Em fa l'efecte que, davant d'una relació tòxica com la que manté el matrimoni, la sortida més assenyada seria el divorci per adulteri. Sigui com sigui, la resposta de la dona als assassinats queda molt pobre; m'esperava un complot elaborat de la paia per revenjar-se. Reconec, per altra banda, que el context burgès de festa contínua m'ha ofès. Amb tot, se m'ha fet eterna, li sobren 3 quarts d'hora, i m'ha avorrit bastant.\nEN UN MOT: Malaltissa.\nPAÍS: EUA, AUSTRÀLIA.\nPublicat per Momotari a 16:52\nEtiquetes de comentaris: 2022, Adaptació, Adulteri, Amistat, Burgesia, Criminal, Gelosia, Homicidi, Matrimoni, Seducció


EL MOLINO DE HARINA - Molí de la Riera\npor MOLI RIERA / 13/01/2021 / Publicado en Salidas 1 día - Actividades para ed. infantil y ciclo inicial\nLa casa de colònies és un antic molí fariner del s. XVIII que encara conserva l’obrador i les velles moles.\nCereals, moles, sedassos ocupaven la vida d’en Severí i la Maria… La història d’aquests moliners ens servirà per descobrir la màquina que feia que el blat arribés a ser pa!\nUna passejada vora el riu Ges, seguint l’antic rec d’aigua, ens mostrarà com els moliners utilitzaven l’aigua per moure el seu molí.\nUn cop a l’obrador, coneixerem els cereals més conreats a les nostres terres: el blat, l’ordi, la civada… Comprendrem com l’aigua feia funcionar les dues grans pedres del molí, i experimentarem la feia de fer farina i passar-la pel sedàs!\nPer completar la descoberta, anirem al taller de galetes: les farem de farina de blat, o pot ser sense gluten ni ou, si alguns nens o nenes en són al·lèrgics. Cuites al forn, ens portarem a casa una mostra de la nostra feina com a moliners i forners.\nDESCUBRIR LA PRIMAVERA


Oberta la convocatòria 2019 dels Doctorats Industrials | Escola de Doctorat\nS'obre el termini de la convocatòria 2019 dels Doctorats Industrials. El projecte de recerca s’ha de desenvolupar en el marc estratègic d’una empresa i, alhora, en el si d’un grup de recerca d’una universitat, centre de recerca o fundació hospitalària, on el doctorand o doctoranda ha de dur a terme la seva formació investigadora, que ha de donar lloc a una tesi doctoral en el marc del Pla de doctorats industrials de la Generalitat de Catalunya.\nClica aquí per accedir al formulari de sol·licitud, els requisits i les bases completes.\nLes doctorandes i doctorands industrials valoren molt positivament el pla amb una valoració general del 5,6 sobre 7 i destaquen: la formació en un entorn dual: empresarial i acadèmic; la creació de xarxa de contactes professionals i acadèmics, el desenvolupament d’una recerca propera a mercat i el gaudi d’experiències internacionals com congressos, seminaris, i estades.


Sagunt acosta l'Ajuntament a la ciutadania amb el seu nou portal de Dades Obertes\nROSA PIQUER - 14/10/2021\nPresentación del Portal Dades Obertes de Sagunt\nEs tracta d'un projecte viu i abans de finalitzar l'any el consistori confia a haver completat tots els blocs\nEl nou portal de Dades Obertes de Sagunt ja està disponible. En valencià i castellà, l'Ajuntament de la capital del Camp de Morvedre posa a la disposició de la ciutadania i les empreses un recurs que acosta l'administració a la societat civil i que suposa una aposta clara per la transparència.\nA través d'http://datosabiertos.sagunto.es/ i http://dadesobertes.sagunt.es/, les persones interessades tenen accés a 14 dels 40 paràmetres que estableix la llei de transparència. Encara que l'ajuntament confia a completar tots els blocs abans de finalitzar l'any.\nLa informació del Portal es presenta organitzada per grups en diverses categories, com ara Medi Ambient, Esport, Economia, Hisenda o Transport, i s'ofereix a més com a llistat en la secció Conjunts de dades, on es troben els diferents conjunts als que se'ls associen una sèrie de metadades com el nom, descripció, formats, llicenciament o la freqüència d'actualització que permeten situar i entendre la informació.\nEl regidor de Transparència, José Manuel Tarazona, ha assenyalat que “amb aquest projecte volem tindre un govern més obert i millorar les ràtios de transparència que tenim al nostre Ajuntament”. I ha continuat afirmant que “ens devem a la ciutadania i per això la ciutadania ha de veure que som transparents, per a així afavorir la transparència i la col·laboració ciutadana”.\nPer part seua, l'alcalde de Sagunt, Darío Moreno, ha explicat que aquest és un projecte “viu” i ha assenyalat que des de fa un temps “aquest Ajuntament està treballant a introduir els estàndards de transparència”.\nPer al primer edil una administració transparent és una “administració que s'entén millor, i per això aquesta pàgina recol·lecta aqueixes dades que a vegades no consten d'una eina que els vaja agrupant, per a així aplicar-los d'una manera dinàmica mirant cap al futur”.\nAquesta acció ha obtingut el finançament conjunt de la Diputació de València i la Generalitat Valenciana, dins de la convocatòria de subvencions destinades als municipis i entitats locals de la província de València, per al foment de la participació ciutadana, la transparència i el bon govern.\nEs tracta d'un portal de Dades Obertes en el núvol basat en la tecnologia CKAN (programari lliure), que posa a la disposició de la ciutadania dades d'interés del municipi i que poden ser consultats en formats útils (TXT, CSV, XML, JSON).\nL'objectiu d'aquest portal de dades obertes (Dades obertes) és anar creixent i afegir nous conjunts de dades (datasets), seguint les recomanacions de publicació de dades en les entitats locals de la Federació Espanyola de Municipis i Províncies (FEMP), així com completar la integració amb el portal de dades obertes estatal https://datos.gob.es/.\nEls portals de dades obertes són plataformes digitals que serveixen per a donar a conéixer al món els recursos d'informació que poden ser reutilitzats per a crear nous serveis que aporten valor democràtic, social i econòmic. Aquests es converteixen en el punt de trobada entre el sector públic, el sector privat, la ciutadania, les persones que desenvolupen programes informàtics i les del sector del periodisme, entre altres.\nPer tant, l'obertura de dades del sector públic té un considerable potencial econòmic i a més afavoreix la transparència, participació i col·laboració ciutadana, necessaris per a comptar amb un govern més obert, tal com s'ha exposat des del departament de Transparència.


Important presència veïnal en una xerrada sobre els nous comptadors electrònics\nEl Centre Cívic Migjorn de Reus ha acollit avui una xerrada divulgativa sobre la telelectura i els nous comptadors d’aigua electrònics, que faciliten l’estalvi i un millor control del consum domèstic. L’acte ha comptat amb una nodrida presència de representants veïnals i de reusencs i reusenques, a títol particular. L’acte ha comptat amb la participació de Daniel Rubio, qui, com a regidor de l’Àrea de Medi Ambient de l’Ajuntament de Reus, ha volgut destacar que “la telelectura no és tan sols un canvi de comptadors, sinó que és una eina que ofereix nombrosos avantatges que tots els ciutadans han de conèixer, i d’aquí que fem aquestes xerrades”. Daniel Rubio ha afegit que la telemesura és “una revolució absoluta en el servei de l’aigua, que potencia la informació, empodera el ciutadà i afavoreix el consum responsable i l’estalvi d’aigua”.\nEn aquests moments, Aigües de Reus ja ha instal·lat més de 17.000 comptadors electrònics en domicilis de diversos barris de la ciutat. La planificació municipal preveu que, en pocs anys, tots els domicilis de la ciutat tinguin instal·lada la telemesura. Aquests nous comptadors substitueixen els actuals, i incorporen un sistema innovador de lectura a distància, que facilita al client el seu consum d’aigua en qualsevol moment i que, per tant, està en consonància amb la filosofia de les “smart cities”.\nUn cop el sistema ja està plenament operatiu, el control del consum per part dels clients entra en una nova dimensió, ja que tot usuari disposa d’accés a una plataforma online (l’Oficina virtual d’Aigües de Reus) on pot accedir al seu perfil de consum i saber quin és el seu consum fins i tot hora a hora. La telemesura també permet activar un conjunt d’alarmes per saber, per exemple, si se supera un cabal màxim configurable o si hi ha un consum continu resultat d’una fuita. L’abonat també disposa de noves eines per optimitzar el seu consum d’aigua i poder gestionar-lo i adoptar-ne mesures correctives, si cal.


El coronavirus és el menor dels problemes a Veneçuela\n"No teníem diners i la meva germana, malalta, va ser traslladada a un hospital públic on faltaven els recursos necessaris. La meva germana va morir sense tractament". És un dels testimonis que ens arriben des de Veneçuela. "Són situacions que ocorren tots els dies i no sabem el que realment està passant", denuncia Rafael Montenegro, Superior dels Salesians a Veneçuela.\nMissions Salesianes, 20 maig 20\nEl país és avui un caos. Veneçuela s'enfronta a la major crisi d'escassetat de combustible de la seva història. "Ara mateix la gent ha d'esperar fins a tres dies seguits per comparar 20 o 30 litres de gasolina", diuen els missioners. Això no només és greu per a la mobilitat de les persones, sinó també per a l'enviament d'aliments i medicines.\n"El país es troba paralitzat. Per aconseguir menjar cal fer llargues cues i és impossible guardar la distància social per evitar el contagi".\n"Però també és difícil accedir a serveis bàsics com l'energia elèctrica, l'aigua potable i el gas domèstic", denuncien els missioners. "Per aconseguir menjar cal sortir al carrer i fer llargues cues durant hores", afegeixen. "La situació és tremendament complicada i no sabem el que pot arribar a ocórrer", segueixen.\n"L'emergència sanitària de la COVID-19 no ha fet més que empitjorar una situació ja difícil en un país amb una realitat molt complicada. La població ja estava experimentant una greu escassetat d'aliments i els hospitals ja no tenen recursos", afegeix Montenegro.\nEls missioners salesians segueixen al costat de la població i reparteixen menjar, aigua i productes d'higiene entre els més vulnerables, especialment entre els nens i nenes per evitar la seva desnutrició.\n"En els menors de 5 anys la desnutrició pot causar greus problemes en el seu desenvolupament cognitiu".\nDavant d'aquest panorama tan dramàtic, els missioners salesians s'han posat al costat de la població i estan oferint tot tipus de suport als nens, nenes i les seves famílies. Així, la Xarxa de Cases Don Bosco està oferint més de 700 àpats diaris. A més, les famílies més vulnerables estan rebent bosses de menjar no perible i kits d'higiene.\n"La situació és molt complicada, però més per als nens, nenes i adolescents. Molts estan patint desnutrició i no tindran un desenvolupament cognitiu òptim", explica Leonardo Rodríguez, director de la Xarxa de Cases Don Bosco. La Xarxa està intentant garantir la seguretat alimentària i l'accés a l'aigua i la higiene dels menors més vulnerables.\n"Les dificultats de la població per accedir a serveis bàsics més la por al contagi està portant a la població a la desesperació", afegeix Rodríguez. "Això va fer que hi hagi una nova onada migratòria. Una vegada que els països veïns aixequin les quarantenes moltes persones tornaran a intentar sortir de Veneçuela".


Cecot Rubí celebra l’acord assolit amb l’Ajuntament de Rubí per la recepció del Polígon Can Pi de Vilaroc 1Q i que impulsarà la seva rehabilitació - CECOT\nJiménez: “han passat més de vint-i-cinc anys des que es va parcel·lar i construir el que coneixement com Polígon Can Pi de Vilaroc 1Q, i prop de 12 anys des que estem treballant conjuntament Cecot Rubí i l’equip de l’Ajuntament de Rubí per tal que el polígon sigui considerat part de la trama urbana de la ciutat i poder integrar la gestió dels serveis de manteniment i subministres a la gestió municipal”.\nEl dimarts d’aquesta setmana l’Ajuntament de Rubí ha formalitzat, mitjançant signatura, la recepció definitiva del Polígon Industrial Can Pi de Vilaroc 1 (Subsector 1 Sector Q). Aquest polígon que, des de la seva construcció els anys 90 fins el moment ha estat gestionat per una Entitat urbanística de conservació conformada pels propietaris de les parcel·les ha patit amb el temps un deteriorament de les zones i serveis comuns, afectant la competitivitat de les empreses ubicades en aquesta zona.\nEl president de Cecot Rubí, Manuel Jiménez, explica que “les empreses representades per Cecot Rubí estem molt satisfetes tant amb l’acord de recepció per part de l’Ajuntament, com de tota la feina i treball conjunt que hem estat duent a terme en els darrers dotze anys per impulsar millores en els polígons industrials, en general, però en el cas de Can Pi de Vilaroc 1 (Subsector 1 Sector Q) en particular. Hem de pensar que aquest polígon acull empreses de referència com Moehs, Metalcaucho o Sacse per posar alguns exemples”.\nDesprés de diferents propostes en el temps, projectes, esmenes i redefinició de projectes, finalment el Ple celebrat el 9 de setembre va donar llum verda al projecte Q1 i el dimarts 28 es va signar la recepció definitiva amb un pla de rehabilitació que l’Ajuntament de Rubí posarà en marxa seguint els processos formals, és a dir, fent la comunicació, convocant la licitació i, finalment, executant les obres. Aquest procés culminarà amb la realització, per part del consistori, de les actuacions indicades en el pla, amb les contribucions que faran la trentena de propietaris de les parcel·les beneficiàries. “Entre les actuacions el pla posa l’èmfasi en l’asfaltat de carrers i l’arranjament de voreres, com a elements crítics tenint en compte l’actual nivell de deteriorament de la via”, explica Dionís Rovira, membre de Cecot Rubí i responsable de l’Entitat de Conservació de Can Pi de Vilaroc 1 (Subsector 1 Sector Q), qui afegeix que “també es contemplen actuacions de millora en l’enllumenat, el manteniment de zones verdes o espais comuns”.\nSobre Cecot Rubí\nCecot Rubí està integrada per empresaris i empresàries de pràcticament tots els sectors empresarials i de diferents dimensions i representa prop de 600 empreses de la ciutat de Rubí.