Agencia Sírius: 18 de juliol 2012\nEls rebels sirians assumeixen l'autoria de l'atemptat de Damasc\nL'Exèrcit Lliure de Síria, format per desertors i mercenaris estrangers, va assumir l'autoria de l'atemptat que va costar la vida al Ministre de Defensa, Daud Rajha, i el cunyat de Bashar Al-Assad i subcomandant de les Forces Armades, Asef Shawkat. "Anunciem (que assumim) la responsabilitat per l'operació", va informar el comandant rebel Riad al Asaad. "Per ara confirmem la mort del Ministre de Defensa sirià, en foto d'arxiu.\nL'atemptat es va produir a la seu central de la seguretat nacional a Damasc. Va ser perpetrat durant una reunió de ministres i caps de seguretat. En l'explosió van ser assassinats el ministre sirià de Defensa, el general Daoud Rajha, el viceministre de la mateixa cartera i cunyat del president Bashar Al-Assad, Assef Shawkat i el general Hassan Turkmani, exministre de Defensa. El ministre de l'Interior, el general Mohammad Ibrahim al Shaar, està greument ferit. El suïcida pertanyia al servei de seguretat del president sirià Al-Assad, segons una font siriana esmentada per Reuters.\nSegons la televisió estatal, l'atac contra l'edifici de la seu de seguretat a Damasc va ser perpetrat durant una reunió de ministres i caps de seguretat. La cadena de televisió libanesa Al-Mayadeen afirma que també hi van morir diversos alts càrrecs com a conseqüència de l'atemptat. Daoud Rajha, ministre de Defensa, i ministre de l'Interior, el general Mohammad Ibrahim al Shaar. Més tard es van sentir cinc explosions a prop d'una base militar dirigida pel germà d'al-Assad a Damasc, segons Reuters. No obstant això el ministeri d'Informacions de Síria ha negat que s'hagin produït més explosions.\nEl Govern de Síria es va comprometre a perseguir i castigar els autors de l'atemptat a Damasc que són "mercenaris que treballen per a altres països", diu un comunicat oficial. "Abans de cada reunió del Consell de Seguretat hi ha una operació o un atemptat a Síria, i això tampoc seria una casualitat.\n"Els terroristes van fer un gran favor als enemics de Síria, precisament parlo d'Israel", va dir l'analista política Nagham Salman a Russia Today. La periodista va denunciar que alguns canals de televisió israelians van celebrar aquest atemptat i van anomenar als seus autors d'herois. La reunió del Consell de Seguretat sobre Síria ha estat ajornada fins aquest dijous 19 de juliol.\nAquest dimecres estava previst que el Consell de Seguretat votés una nova iniciativa dels països occidentals per imposar sancions al règim sirià, un projecte de resolució que compta un cop més amb el rebuig rus. No obstant això, l'enviat especial de l'ONU a Síria, Kofi Annan, va demanar que s'ajorni la votació.\nEl periodista internacional Eloy Pardo opina que malgrat la postura de Rússia i Xina, es farà una intervenció a Síria a través d'ajuda "indissimulada" a l'oposició per part d'Occident.\n"A l'ONU les cartes estan ja molt jugades- amb la clara oposició de la Xina i Rússia a una intervenció de tipus libi-, però no ha impedit que la intervenció s'estigui donant de facto a través del suport indissimulat a l'Exèrcit Lliure i a aquests grups terroristes per part d'Occident ", va denunciar l'expert. El Govern sirià va designar el general Fahad Jassem Al Freij com a nou ministre de Defensa.\nEtiquetes de comentaris: Internacional, ONU, Orient Mitjà, OTAN, Síria, terrorisme\nCDC recorrerà l'imputació de responsable civil pel 'cas Palau'\nCatalunya té un president i un govern al centre d'una trama de corrupció evident i de complicitats necessàries. CDC ha anunciat que presentarà un recurs contra la interlocutòria que ha fet pública aquest dimecres el TSJC en què el jutge declara al partit responsable civil a títol lucratiu i li imposa una fiança de 3,2 milions d'euros que ha de pagar en 24 hores. El partit no considera convenient que Artur Mas -ja implicat en el frau de diners a Liechtenstein- comparegui per donar explicacions.\nEl secretari d'organització de CDC, Josep Rull, ha anunciat avui que el seu partit interposarà un recurs contra la interlocutòria del jutge que investiga el cas Palau de la Música, per intentar "desmuntar" els indicis "extremadament febles" contra CDC, i ha assegurat que pagaran la fiança.\nEn un acte, el titular del jutjat d'instrucció número 30 de Barcelona, Josep Maria Pijuan, atén la sol·licitud de la fiscalia i declara a CDC com a responsable civil "a títol lucratiu" de l'espoli del Palau, amb una responsabilitat pecuniària de 3, 2 milions d'euros, que seria la quantia econòmica del benefici obtingut pels dirigents del partit.\nRull, 'enutjat' perquè CDC encara no ha rebut formalment l'acte i s'ha assabentat del seu contingut pels mitjans de comunicació -segurament per les retallades al servei urgent de Correos de España-, ha assegurat que el partit utilitzarà "tots els mecanismes jurídics" al seu abast per defensar la seva honorabilitat, perquè "no s'ha lucrat ni del Palau ni de cap altra entitat".\nSegons Rull, la interlocutòria conté "uns elements d'indicis extraordinàriament febles, que no es sustenten sobre cap fet", de manera que CDC en el seu recurs tractarà de "desmuntar tots i cada un d'aquests elements".\nICV-EUiA, Esquerra i el PSC exigeixen explicacions a Mas\nTant els partits de l'esquerra catalana com el PPC han urgit avui al president català, Artur Mas, a donar explicacions sobre el denunciat pels informes policals "desviament de fons" del Palau de la Música a CDC.\nEl portaveu del PSC, Jaume Collboni, ha exigit al president de la Generalitat i de Convergència, Artur Mas, que doni "urgentment" explicacions, sense deixar passar "ni un dia més", sobre el finançament irregular del seu partit, ara que aquesta hipòtesi és "alguna cosa més que una sospita".\n"En un moment crític per al país com l'actual, els ciutadans necessiten més que mai un exercici de transparència i rendició de comptes dels partits", ha recalcat Collboni, que ha lamentat que fins ara Mas hagi eludit donar "resposta pública" a aquestes informacions.\nPer Collboni resulta "imprescindible" que Mas doni la cara, "i si no coneixia el dia a dia del funcionament del seu partit, ha de dir qui pot donar aquestes explicacions polítiques".\nLa portaveu parlamentària d'ICV-EUiA, Dolors Camats, ha suggerit a Mas que aprofiti el ple d'avui mateix al Parlament per demanar la paraula i donar explicacions sobre aquest assumpte, perquè al seu parer els 3,2 milions d'euros de fiança demostren que aquest cas "no és una broma" i que "l'indici de lucre ja és més que un indici".\nSegons Camats, el cas és "massa greu" com perquè Mas "s'amagui" i "no digui res", però a més el president de CDC hauria "apartar del seu partit als responsables d'aquesta situació".\nEl diputat d'ERC Pere Bosch també ha instat la direcció convergent, sense personalitzar la seva petició en Artur Mas, a que com més aviat comparegui, "en el format que sigui", per aclarir si realment hi va haver "desviament de fons" des del Palau de la Música cap CDC.\nSegons Bosch, ara no només hi ha "indicis" de finançament irregular sinó que comença a haver "proves prou concloents".\nPer la seva banda, el portaveu parlamentari del PPC, Enric Millo, ha instat així mateix Mas a comparèixer "immediatament" públicament per explicar-se, davant un cas que "afecta directíssimament a l'honorabilitat del partit que governa a Catalunya".\nA més, ha recordat que en altres casos de presumpta corrupció política es van produir "dimissions" i es "va apartar a persones dels seus càrrecs".\nD'altra banda, també Ciutadans s'ha pronunciat a favor que Mas s'expliqui en seu parlamentària. El president de Ciutadans, Albert Rivera, ha demanat una reunió extraordinària de la Junta de Portaveus per demà, per tal d'aprovar la compareixença parlamentària de Mas, si pot ser abans del ple sobre el pacte fiscal del 25 de juliol.\nEtiquetes de comentaris: Artur Mas, Catalunya, CDC\n7 morts i 20 ferits en un atemptat contra turistes israelians a Bulgària\nAlmenys tres persones han mort avui i una vintena més van resultar ferides a l'explotar un autobús amb turistes israelians a prop de l'aeroport de Burgas, a la costa búlgara del mar Negre, segons les fonts policials citades per la premsa internacional. El nombre exacte de les víctimes encara està per definir. El diari israelià Haaretz, que cita la televisió búlgara, parla de set morts.\nSegons els mitjans citats pel portal israelià Ynet, un terrorista suïcida va pujar a un dels tres autobusos que anaven a traslladar a turistes israelians i va detonar el seu cinturó d'explosius quan en el vehicle hi havia unes 45 persones. L'alcalde de Burgas, Dimitar Nikolov, citat per Haaretz, va dir mentrestant que els explosius van ser col·locats al maleter del vehicle. El lloc del presumpte atemptat està precintat per la Policia, segons la qual diversos autobusos més van patir danys arran de l'explosió.\nL'aeroport de Burgas, segons diverses fonts, va ser tancat arran de l'accident, i els vols, redirigits a Varna.\nEtiquetes de comentaris: Bulgària, Internacional, Israel, terrorisme\nEls càrrecs públics d’EU renuncien a la paga extra de Nadal en solidaritat amb els funcionaris\nLa coordinadora d’EUPV i síndica en Les Corts, Marga Sanz, ha anunciat hui que tots els càrrecs públics d’EUPV renunciaran a la paga extra de Nadal. “Esquerra Unida està al costat d’aquells que pateixen les retallades i les polítiques del Govern del PP i en la lluita contra aquestes. Els nostres sous venen dels pressupostos generals, a l’igual que la resta de funcionaris, i per tant renunciem a la paga”. EU crida a la participació massiva en la manifestació del 19J contra les retallades i demana la dimissió del Consell i la convocatòria d’eleccions anticipades.\nLa coordinadora d’EUPV i síndica en Les Corts, Marga Sanz, ha fet una crida a la participació massiva en la manifestació que tindrà lloc demà -19J- contra les retallades. “És una manifestació de repulsa a les polítiques de Rajoy, aquelles que també trasllada al Consell, i aquesta manifestació ha de estendre’s al llarg de tota la tardor per impedir que aquestes polítiques es consoliden”.\nMarga Sanz ha qualificat de “tremendament injust, brutal i demesurat l’ERO de RTVV que deixara al càrrer a centenars de treballadors que no tenen res a veure amb el forat i el saqueig que s’ha fet de l’ens públic. Estan pagant ells la gestió fraudulenta i malbaratdora que han fet els gestors que han estat posats pel PP al llarg dels anys”.\nEsquerra Unida demana la dimissió del Consell i la convocatòria d’eleccions anticipades\nLa coordinadora d’EUPV i síndica en Les Corts, Marga Sanz, ha afirmat: “el País Valencià està en una situació catastròfica, d’autèntica emergència social, política i institucional. Davant l’aplicació d’un programa ocult que mai ha estat votat pels ciutadans, reclamem la dimissió del Consell i la convocatòria d’eleccions anticipades, necessàries per a normalitzar democràticament la política i per a que els valencians i valencianes puguen decidir el futur que volen per al País Valencià”.\nEtiquetes de comentaris: EUPV, Marga Sanz, País Valencià, PP, Retallades\nTots els sindicats units faran manifestacions, filtració de dades de càrrecs polítics i un boicot a l'Administració\n"Tenim un enemic comú i s'han d'oblidar les nostres velles picabaralles". CCOO, UGT i CSIF han aconseguit el que semblava impossible: unir als sindicats del sector públic per establir de manera conjunta un calendari de protestes contra les retallades anunciades per Rajoy. Hi haurà manifestacions a gran escala, filtració de dades confidencials de càrrecs polítics i un boicot a l'Administració.\nSegons ha sabut El Confidencial Digital, les dues principals centrals han convocat a totes les organitzacions sindicals que representen els empleats públics a una macro-reunió que se celebrarà aquest dijous 19 a la seu central d'UGT, en Avinguda d'Amèrica.\nL'objectiu d'aquesta trobada és establir un calendari conjunt d'acció, a nivell estatal, en resposta a les retallades als funcionaris anunciades per Mariano Rajoy la setmana passada al Congrés dels Diputats.\nLa major unió sindical des de la Transició\nLa reunió, que estarà presidida pels secretaris generals de Serveis Públics d'UGT i CCOO, Julio Lacuerda i Enrique Fossoul, comptarà amb la presència dels líders sindicals de totes les centrals que representen els treballadors públics de tots els sectors.\nUn dels organitzadors de la trobada ha explicat a ECD que, a dia d'avui "està ja confirmada la compareixença de sindicats tan dispars com CSIF, USO, ANPE, SAED, SATSE, AUGC, CEP, SUP, UFP i molts altres, que han oblidat les petites picabaralles internes per fer front comú contra les mesures del Govern".\nLa mateixa font reconeix que es tracta d'un fet insòlit. De fet, fins a "el dijous i el divendres de la setmana passada cada sindicat anava per lliure, muntava aldarulls pel seu compte, però ens hem adonat que hem d'estar tots junts per defensar els drets dels funcionaris".\nAquest pacte a gran escala entre totes les centrals "recupera una unió sindical que-segons el parer dels convocants-no existia a Espanya des de finals dels anys 70 i primers 80, durant la Transició, en què una estratègia conjunta ens va permetre aconseguir els drets que avui ens estan traient".\nUn complet pla d'acció per pressionar el Govern del PP\nLes fonts sindicals consultades per ECD confirmen que a la reunió que se celebrarà aquest dijous, es perfilarà "un calendari d'actuació, en què establirem quines mesures dur a terme com a protesta i per pressionar el Govern".\nEntre les accions que "estaran sobre la taula", destaquen:\n- La convocatòria d'aturades durant la jornada laboral. Els delegats sindicals decidiran els dies i les hores concretes en què els funcionaris deixaran d'exercir el seu treball, per fer aturades parcials i protestar per les retallades.\n- Manifestacions massives a tot Espanya. A més de les aturades parcials en les administracions públiques, les centrals van a convocar manifestacions massives a tot Espanya perquè els funcionaris surtin al carrer contra el Govern. Aquestes concentracions "es faran a les grans ciutats i també als pobles, on" els funcionaris patiran també la reducció marcada pels ajuntaments.\n- La vaga general, sobre la taula. El president d'un dels sindicats assistents a la trobada s'ha avançat a aquest confidencial que "s'estudiarà seriosament la convocatòria d'una vaga general per al sector públic com la del 29 de setembre de fa dos anys".\n- Filtració de dades confidencials de càrrecs nomenats 'a dit'. Un dels principals objectius dels sindicats és "posar en evidència els sumptuosos despeses del Govern a les administracions". Per a això, "revelarem sous d'assessors i alts càrrecs nomenats 'a dit' per l'Executiu", així com "factures milionàries de serveis inútils".\n- Boicot a l'Administració. A més, les centrals animaran als funcionaris a respondre a les retallades a través de petits boicots als seus llocs de treball, "Cal dur a terme mesures de pressió com retardar la tramitació d'informes urgents o emprar més temps en els serveis de cara al públic".\nEtiquetes de comentaris: Espanya, Funcionaris, Mariano Rajoy, Neoliberalisme, PP, Sindicats\nEl parlament català avala per unanimitat la dació en pagament\nEl Parlament de Catalunya ha aprovat avui amb el suport de tots els partits la presentació a la mesa del congrés espanyol una proposició de llei de mesures contra el sobreendeutament personal i familiar i de protecció pels processos d'execució hipotecària, entre les quals hi ha la dació en pagament. La proposta va ser impulsada per separat per ICV-EUiA, ERC i Ciutadans, i finalment s'ha treballat en una ponència única i ha comptat amb aportacions de tots els grups i de representants del govern.\nLa norma vol 'corregir amb urgència el buit legal' en relació amb el sobreendeutament vinculat a l'habitatge habitual i s'estructura en tres capítols: mesures per evitar el sobreendeutament; processos extrajudicials com la dació en pagament, i la regulació d'algunes especialitats del procés de execució hipotecària d'habitatge de protecció pública.\nEl text promou la modificació de diversos preceptes de la llei d'enjudiciament civil i la derogació d'un punt de la llei hipotecària, i demana un compromís per garantir la transparència i l'equitat de les taxacions immobiliàries.\nEls representants de tots els grups han celebrat el treball de tots per consensuar una proposta ambiciosa per apropar la legislació espanyola a la d'estats com França i Alemanya, donant una segona oportunitat a les persones que no poden pagar al seu deute hipotecari.\nEtiquetes de comentaris: Catalunya, ERC, ICV-EUiA, Llei Hipotecària, Parlament de Catalunya\nSíria: els principals ministres sirians assassinats en un atemptat terrorista suïcida\nEl ministre de Defensa de Síria, Daoud Rajha, ha mort, i d'altres alts funcionaris han resultat ferits avui dimecres en un atac suïcida amb bomba que ha sacsejat el complex de l'Intel·ligència Nacional a la capital siriana de Damasc, segons informa la televisió estatal. L'explosió ha passat quan alguns ministres i caps d'intel·ligència es trobaven mantenint una reunió secreta a l'edifici atacat. És un acte amb l'etiqueta dels fanàtics de l'Al Qaida organitzada i finançada pels EUA i els seus aliats sunnites.\nEtiquetes de comentaris: Al-Qaida, Internacional, Síria, terrorisme\nGilles Jacquier va ser assassinat per terroristes sirians de l'OTAN. França i la Lliga ho sabien quan van acusar Assad\nDel bàndol dels "rebels", segons la propaganda imperial, recolzats per la premsa 'lliure' internacional amb l'objectiu d'assenyalar que el dolent és Bashar al-Assad, va sortir el obús que va matar al seu mercenari, el 'periodista' francès Gilles Jacquier que omplia la France2 de Sarkozy amb proclames acusant Al-Assad i el seu govern dels crims que els terroristes de l'imperi executaven. Jacquier va morir el passat 11 de gener al rebre un tret procedent d'un obús de les tropes que arma França i l'OTAN i tots ho sabien a les poques hores però la propaganda és el que compta.\nPer aquelles dates, tots els mitjans internacionals de l'oligarquia a cor van apuntar a les tropes de l'exèrcit de Baixar al-Assad com els culpables d'aquella mort sens dubte i amb una certesa total tot i que les dades ja conegudes pels serveis secrets francesos, la Lliga àrab i Le Figaro desmentien rotundament aquesta acusació.\nLa investigació en profunditat d'aquell fet ha donat els seus fruits i conclou que Gilles Jacquier no va morir a causa dels trets de les tropes oficials, sinó d'un tret procedent del bàndol dels terroristes de l'OTAN i les monarquies plutocràtiques sunnites del golf Pèrsic.\nAquesta conclusió ha estat possible gràcies a les detallades indagacions i entrevistes dels serveis secrets francesos que ha revelat en la seva edició digital el diari francès Le Figaro: "Un tir de obús llançat pels rebels que lluiten en Homs, que apuntava a un barri alauita que defensa les tropes del règim, va ser el motiu pel qual va morir el periodista Gilles Jacquier que es trobava en aquest barri", afirma l'edició digital del diari francès.\nAquesta conclusió s'ha aconseguit gràcies a "una font propera de la recerca duta a terme pel Ministeri de la Defensa a París".\n"Les anàlisis balístics i les informacions recollides sobre el terreny per les nostres fonts d'informació just després de trobar el cadàver del periodista de 43 anys d'edat confirmen que va ser aconseguit per un obús de morter de 81 mil·límetres que va ser disparat des d'un barri 'rebel' de majoria sunnita", ha declarat aquesta font d'informació a Le Figaro.\nSegons l'agència francesa de notícies AFP, el Ministeri de Defensa francès ha rebutjat comentar aquestes informacions publicades que evidencien la propaganda bel·licista contra el règim sirià com anteriorment es va manipular l'informació -demostrada contínuament per les fonts lliures- en la invasió de Líbia o en les contrarevolucions neofeixistes d'Egipte, Algèria o Tunísia.\nDesprés de la mort del 'periodista', la Lliga Àrab ja tenia el convenciment que Jacquier va morir pels trets precisos dels opositors del 'Exèrcit Lliure Sirià', però es va guardar la informació -com França-, doncs ja estava la Lliga controlada pel règim absolutista de la dictadura qatariana, per la qual cosa van seguir culpant Al-Assad com dictava el guió prefixat pel Pentàgon.\n"Sabem que ha estat un acte comès per l'Exèrcit Lliure Sirià", ha declarat un responsable de la Lliga Àrab, que assenyala que les informacions provenien de 'una ONG' que treballa a Homs i que van ser comunicades a un alt responsable de l'oposició siriana a França, el que demostra la complicitat -com a Líbia- del genocida Sarkozy i el seu govern neonazi.\nAixí, poques hores després de l'atac que va provocar la mort de Jacquier l'11 de gener, ja el "dirigent d'una ONG" va confiar als seus amics mercenaris i terroristes que es tractava d 'una gran estupidesa" dels adversaris d'Al Assad: "Per telèfon, el meu interlocutor, a qui conec des de fa molts anys, m'ha dit que havia estat una gran estupidesa per part de l'oposició", ha indicat a 'Le Figaro' aquest "opositor", que no ha estat identificat.\n"Poc després de l'atac, vam saber amb rapidesa en alguns sectors d'Homs qui havia disparat", ha afegit la font, tirant per terra tota la propaganda imperial. Immediatament després, el Govern i l'oposició es van culpar mútuament d'haver dut a terme l'atac però tot i saber la veritat el cor feixista europeu -i Espanya unànimement- va seguir culpant Assad.\nSegons l'opositor, va transmetre el contingut de la seva conversa amb el responsable de l'ONG a Homs al secretari general de la Lliga Àrab, Nabil Elaraby. L'organització panàrab ha desplegat al país una missió d'observació per constatar el compliment de l'acord signat per Damasc per posar fi a la violència al país que en realitat arma als terroristes i finança amb sous astronòmics les desercions i traïcions.\nPer la seva banda, un responsable de la Lliga Àrab ha declarat que, amb motiu de les investigacions sobre el terreny, coneixen que "l'atac en què va morir Jacquier va ser un acte comès per l'Exèrcit Lliure Sirià". "Sabem que els trets van provenir de Bab Sbah, un bastió de l'oposició (sunnita), situat a prop de Nouzha, on es troben els alauites que donen suport a Al-Assad", ha afegit aquesta font de la Lliga Àrab.\nPer qüestions de seguretat, tant el responsable de l'ONG a Homs com l'opositor sirià resident a França han demanat romandre en l'anonimat. "Espero que el jutge es pronunciï. Fins i tot si és contra nosaltres, la veritat ha de ser aclarida", ha afegit l'opositor.\nAquestes informacions contradiuen les afirmacions i acusacions -un cop més- contra l'Executiu d'Al Assad, a qui es va acusar de la mort de Jacquier i de manipular els fets per vincular l'oposició amb l'atac així com de diverses matances de civils que també s'han demostrat tan falses com les democràcies occidentals i la portaveu èbria dels EUA Hillary Clinton.\nHem posat l'enllaç de La Vanguàrdia del nazisme monàrquic català perquè gaudeixin amb l'exercici d'hipocresia dels feixistes que qualifiquen de rebels als terroristes sirians i de terroristes als independentistes vascos i que llavors -mentre els mitjans seriosos dubtaven- ells inflamaven amb mentides conegudes l'incendi d'un estat més democràtic que la plutocràcia franquista espanyola i els seus mitjans falangistes al servei de l'imperi.\nEtiquetes de comentaris: França, Imperialisme, Internacional, Orient Mitjà, OTAN, Síria\nEls feixistes moldaus prohibeixen la falç i el martell, símbol del partit majoritari\nEl parlament de Moldàvia ha aprovat la prohibició del símbol comunista del martell i la falç. Amb el vot a favor dels partits de l'Aliança Europea, la prohibició s'ha el 12 de juliol amb 53 vots a favor, malgrat els comunistes són la primera força del país, els vots dels quals són gairebé els dels altres tres partits.\nEl Partit de l'Esquerra Europea ha condemnat els atacs a la democràcia a Moldàvia, contra la força majoritària d'aquest país, el Partit Comunista, els símbols identitaris del qual, la falç i el martell, són proscrits i penats per la llei juntament amb tota la simbologia comunista i d'esquerres.\nQuan la Llei entri en vigor, el Partit Comunista no podrà fer propaganda amb el seu propi símbol. També es prohibeixen les banderes soviètiques en la celebració del 9 de maig (dia de la victòria de l'Exèrcit Soviètic contra els nazis). Els premis soviètics (descomptes en transport per a veterans de guerra etc) deixaran de tenir validesa.\nEl secretari general del Partit Comunista moldau, Vladimir Voronin, ha afirmat que la intenció de la Llei és l'eliminació electoral del seu partit i ha avançat que denunciaran la Llei davant el Tribunal Constitucional.\nCal afegir que dels 4 partits amb representació parlamentària, el Partit Comunista és el més votat, arribant la seva representació a ser gairebé com la de la suma dels altres 3 partits. Amb la caiguda de l'URSS el Partit Comunista va ser il·legalitzat, sent refundat el 1994. Aquell mateix any la dreta va intentar integrar a Romania però el poble en referèndum no ho autoritzà.\nEl 1998 el Partit Comunista fou el Partit més votat, però no aconsegí la majoria reforçada que necessita per governar. La resta de partits formaren un bloc anticomunista que trià govern. El 2001, el Partit Comunista guanyà àmpliament les eleccions, i fou elegit President Vladimir Voronin. El 2005 tornà a ser reelegit i continuà amb les reformes econòmiques. El 2009, els comunistes tornaren a guanyar les eleccions, però l'oposició surtí al carrer al més pur estil de la "revolució taronja". Part del parlament va ser pres i cremat, va ser un intent de cop d'Estat. Després d'aquests successos es repetiren les eleccions, però Voronin no aconseguí formar govern malgrat guanyar-les.\nDes de novembre de 2010 fins finals de 2011, Moldàvia va estar sense govern, en no posar-se d'acord l'aliança anticomunista per triar-ne un. A finals de 2011, aconseguiren consensuar un candidat (totalment fora del termini constitucional) i triaren Timofti. Aquest és el govern que prohibeix la falç i el martell.\nNo és la primera vegada que posen importants traves i criminalitzen al comunisme moldau. En els últims 20 anys ha superat tota mena de persecucions i tot i així segueixen sent el partit més votat. L'actual govern no és legal, en tant que ha estat elegit sense complir escrupolosament la Llei. Els i les comunistes sortiran reforçats d'aquesta persecució, com ja van fer després de la seva prohibició el 1992.\nEtiquetes de comentaris: Censura, Comunisme, Feixisme, Internacional, Moldàvia\nL'economia alemanya no és un exemple\nVicenç Navarro: Aquest article critica el mal anomenat miracle alemany que està basat en unes situacions de domini sobre el seu propi món del treball i sobre altres països de l'Eurozona que estan en una situació molt difícil que els impedeix arribar al nivell de competitivitat de l'economia alemanya.\nLa cancellera alemanya Angela Merkel ha indicat que el suposat èxit del model alemany es deu a les polítiques d'austeritat que el govern alemany va realitzar en la primera dècada d'aquest segle, polítiques iniciades pel govern de coalició socialdemòcrata-verda, i continuades per la coalició governant cristianodemòcrata-socialdemòcrata, i més tard per la coalició cristianodemòcrata-liberal. Per això la Sra Angela Merkel i el seu govern estiguin pressionant perquè tots els països de l'Eurozona facin el mateix.\nEl problema amb aquesta postura és que ignora o oculta diversos fets essencials. Un és que el seu èxit com a país exportador es deu a una situació de domini sobre la seva pròpia classe treballadora i sobre altres països que bé podria definir com a explotació. Com que aquest tipus de terminologia rarament apareix en els mitjans, sento la necessitat d'explicar el significat de tal terme. A explota B quan A viu millor a costa de B, que viu pitjor. A i B poden ser classes socials o països. Doncs bé, comencem per classes.\nEl complex exportador alemany ha basat el seu èxit (que ha repercutit en una explosió dels seus beneficis) en part en què ha evitat que la classe treballadora alemanya sigui beneficiària de l'increment de la seva productivitat. Com bé ha dit Mark Weisbrot, l'Estat i el món empresarial alemanys no han permès un augment dels salaris paral · lel al creixement de la seva productivitat. La majoria d'aquest creixement ha enriquit les rendes del capital, i no les del treball. En realitat, aquestes últimes, com a percentatge de totes les rendes, han disminuït. Al capital li ha anat molt bé a costa que al món del treball no li hagi anat tan bé com podria o hauria d'haver anat.\nVegem ara explotació de nació. Alemanya és el centre de l'Eurozona. Els seus partners són els països de tal unitat monetària la competitivitat és menor que l'alemanya, la qual cosa afavoreix el creixement de les exportacions alemanyes a aquests països. Però el fet que tots utilitzen la mateixa moneda explica que als països amb menor competitivitat els és impossible guanyar competitivitat perquè no se'ls permet la devaluació de la moneda (que comportaria una reducció de costos de producció).\nAixò limita les seves possibilitats de poder ser més competitius. I una de les poques maneres possibles és baixant els salaris (com constantment els autors neoliberals insisteixen), baixada que ha de ser molt accentuada per assolir major competitivitat com a conseqüència que els salaris alemanys són més baixos del que podrien i haurien de ser, assegurant-se així diferències de competitivitat que afavoreixen únicament a Alemanya, a costa dels altres. Així és com ocorre no només l'explotació de classe, sinó també de nació. És gairebé impossible que en aquesta situació els països perifèrics puguin assolir el nivell de competitivitat alemanya.\nÉs més, els Estats d'aquests països també tenen les seves mans lligades perquè no tenen un Banc Central que imprimeixi diners i pugui protegir el seu deute públic (com fa un Banc Central digne del seu nom) de l'especulació dels mercats financers. No poden, per tant, expandir la seva despesa i estimular l'economia creándoseles un problema greu, ja que les seves economies estan en recessió (camí de depressió en alguns països), disparant la desocupació.\nAquesta situació, enormement desfavorable als països perifèrics, es manté a causa de l'enorme domini de l'establishment financer alemany sobre el Banc Central Europeu (BCE, que és un lobby de la banca alemanya) i de la Comissió Europea. Empitjorant la situació, el BCE fa xantatge als Estats perifèrics imposant l'austeritat i les reformes laborals que empitjoren la desocupació.\nParadoxalment, però, pel que fa a les reformes laborals que el BCE imposa, no segueix el model alemany. En realitat, el baix atur alemany es deu, no a la facilitat que tinguin els empresaris en acomiadar els treballadors (mesura promoguda per la Sra Merkel, per la Comissió Europea, per l'FMI, i pel BCE) sinó a la cogestió existent en els centres de treball, que en el seu sistema de negociació col·lectiva impedeix la destrucció de llocs de treball, repartint el treball (les hores treballades) al seu lloc. El BCE mai ha pressionat per aquesta mesura de cogestió.\nUna darrera observació. He indicat en altres textos que la percepció generalitzada que l'Estat alemany és el que està ajudant els països perifèrics de l'euro no es correspon amb la realitat. Aquesta passant a l'inrevés. Avui hi ha un gran flux de capitals d'aquests últims països a Alemanya.\nI la suposada "ajuda" a la banca espanyola és, com bé indica Peter Böfinger en una entrevista a Die Spiegel (Chatterjee, Pratap, Bailing Out Germany: The Story Behind The European Financial Crisi), "aquesta ajuda no és a aquests països, sinó als nostres propis bancs, que tenen gran quantitat del deute privat en aquells països ". Tal senyor és conseller econòmic de la Sra Merkel.\nMentrestant, el Deutsche Bank i el Commerzbank, dos dels bancs alemanys més importants i que van aconseguir magnífics beneficis prestant diners a la banca espanyola, han tingut els millors beneficis obtinguts en els últims cinc anys.\nEtiquetes de comentaris: Alemanya, Àngela Merkel, Deutsche Bank, Economia, Espanya, Europa, Neoliberalisme, Vicenç Navarro\nMorales: "La fi del calendari maia marca l'ocàs del capitalisme i de la coca-cola"\nEl 21 de desembre no només coincidirà a Bolívia el solstici d'estiu i la fi del calendari maia, sinó que també se celebrarà en aquest país la fi del capitalisme i de la Coca-cola, segons va proposar el president Evo Morales, que va aventurar l'adveniment de un temps "d'amor" i de "cultura de la vida".\nEn aquesta mateixa línia s'ha expressat el ministre d'Exteriors, David Choquehuanca, que va dir en un acte conjunt amb Morales que el 21 desembre ha de marcar "la fi de la coca-cola, i el començament del mocochinche [refresc de préssec]".\nEl Canceller, representant de l'ètnia aimara igual que Morales, va afegir que aquell dia "els planetes s'alineen després de 26.000 anys", però que aquest fenomen no marcarà la fi del món, sinó la "fi de l'odi i el començament de l'amor".\n"És la fi del capitalisme i el començament del comunitarisme", va emfatitzar Choquehuanca, que va recalcar que avui es viu el temps de la foscor, l'individualisme i la divisió, però que a partir d'aquesta data els indígenes han de projectar "amor" i protagonitzar una "vida harmònica" amb la natura.\nEvo Morales va convidar a més als indígenes de diversos països i polítics de països que va anomenar "germans" a acompanyar a la seva nació en la magna data participant en una sèrie d'actes que es duran a terme a la Illa del Sol, situada al llac Tititcaca, compartit per Bolívia i Perú.\nEtiquetes de comentaris: Amèrica Llatina, Bolívia, Evo Morales, Internacional, Maies, Perú\nICV-EUiA presenta una PNL al Congrés per convocar un referèndum sobre les retallades\nPresentada conjuntament amb el grup de la Izquierda Plural, el diputat d'ICV-EUiA Joan Coscubiela denuncia que “si es fa tot el contrari del que promets només hi ha lloc per la consulta ciutadana o la dimissió”.\nEl diputat d'Iniciativa per Catalunya Verds (ICV) i portaveu adjunt del Grup Parlamentari d'IU, ICV-EUiA, CHA: La Izquierda Plural, Joan Coscubiela, ha anunciat avui que el grup parlamentari ha presentat una proposició no de llei per plantejar la necessitat de convocar un referèndum de consulta sobre les retallades imposades fins avui. Unes retallades realitzades “per imposició” i que incompleixen el programa electoral del Partit Popular. És per això que per Joan Coscubiela “el programa electoral és un contracte moral entre els ciutadans i els escollits. Quan aquest es trenca tens dues opcions: o es convoca als ciutadans perquè decideixin o es dimiteix”. I és que pel diputat d’ICV cal fer aquesta consulta “perquè estem al límit de l'Estat d'excepció i de l’Estat de dret”.\nEn referència al dispositiu de seguretat que ha instal·lat el ministeri de l'Interior als voltants del Congrés dels Diputats, Coscubiela ha assenyalat que “no és dels ciutadans dels quals s'ha de protegir als diputats” i per això ha demanat a Interior que “aixequi” aquestes mesures de seguretat i “permeti a la ciutadania expressar el seu malestar per unes agressions sense precedents i que afecten als seus drets”.\nReprovació a Andrea Fabra\nD'altra banda, la Junta de Portaveus del Congrés dels Diputats ha debatut aquest matí la carta que Joan Coscubiela i Laia Ortiz van remetre al president de la Càmera en la qual li demanaven que, en el Ple que s'inicia avui, “deplorés i reprovés” des de la tribuna l'actitud del grup Popular quan el passat 11 de juliol ovacioven les retallades anunciades pel president del Govern, Mariano Rajoy, i, especialment, el “que es fotin” que la diputada Popular, Andrea Fabra, va dedicar als aturats. En aquest sentit, Coscubiela ha anunciat que “hem entès que el president Posada prendrà una decisió i que en el Ple d'aquesta tarda pronunciarà unes paraules sobre aquest tema”.\nEn canvi el diputat d'ICV ha reprovat “profundament” que durant l’últim ple “els populars es dediquéssin a criminalitzar a tots i cadascun dels col·lectius afectats (aturats, sindicalistes, funcionaris i regidors) a mesura que el president anunciava les seves retallades”. Per Coscubiela “primer es culpabilitza aquests col·lectius i després se'ls retalla, esperant que, així, els ciutadans ho comprenguin i ho assumeixin sense oposició”.\nEtiquetes de comentaris: Economia, Espanya, EUiA, ICV, Joan Coscubiela, Prou Retallades, Retallades, Treball\nEl règim saudita deté i tortura un líder xiïta\nL'activista d'oposició saudita, el Dr Hamza al-Hassan, va dir que "la situació de salut del Xeikh Nimr no és bona", i va afegir que el sheij tenia blaus facials i les dents trencades.\nEn el seu compte de Twitter, el Dr Al-Hassan va dir que alguns dels membres de la família del Sheikh Nimr l'havien visitat en la seva detenció.\nVa afegir que la visita va ser després d'una trucada de les autoritats saudites. No obstant això, va ser informat que els visitants només van poder intercanviar amb ell algunes paraules de caràcter general, va dir al-Hassan.\nVa assenyalar a més que les autoritats del règim van exigir a la família del sheij que calmessin als furiosos manifestants, i va afegir: "Aquest va ser l'objectiu de la visita".\nMentrestant, la xarxa de notícies saudita Rasid va informar que la família del Sheikh Nimr l'havia visitat en un hospital militar de Zahran, on està sent tractat després d'haver estat ferit greument per trets durant la seva detenció la setmana passada.\nLa xarxa Rasid ha citat alguns visitants dient que al-Xeikh Nimr, havia estat enviat a cirurgia per treure-li les bales que tenia allotjades en la seva cuixa, i va afegir que estava bé.\nD'acord amb Rasid, alguns observadors van dir que les autoritats saudites havien permès la visita, que es descriu com a excepcional, amb la finalitat de posar fi als rumors sobre el destí del Sheikh Nimr, sobretot després d'algunes fotografies que s'han filtrat, en les que se'l mostra tacat de sang i inconscient.\nEtiquetes de comentaris: Aràbia Saudita, Drets Humans, Internacional, Iran, Repressió, Tortures\nNoves imatges dels rebels libis abusant del cadàver de Gaddafi\nUn nou vídeo que va aparèixer a la xarxa mostra com els rebels libis van jugar amb el cadàver de Muammar Gaddafi com si fos un ninot. El vídeo que va ser publicat a YouTube el dilluns 16 de juliol i mostra com els rebels exaltats utilitzen el cadàver del dictador libi com si fos un ninot de ventríloc. El material va sortir a la llum després que un opositor sirià publiqués l'enllaç a Twitter amb l'objectiu d'amenaçar al president sirià Bashar Al-Assad. ADVERTÈNCIA: El vídeo conté imatges que poden ferir la sensibilitat.\nLa gravació d'un minut de durada no ha estat autenticada oficialment i pel que sembla va ser captada el 20 d'octubre del 2011, dia en què Gaddafi va ser capturat i assassinat per les tropes mercenàries i l'OTAN. El cos de Gaddafi és tret una furgoneta i col·locat en una mena de llitera. Després de la publicació del vídeo a Internet, l'activista en contra del govern sirià Sami Al Hamwi el va enllaçar i va escriure al seu compte de Twitter: "algú ha d'enviar això a Al-Assad".\nEtiquetes de comentaris: Drets Humans, Internacional, Líbia, Muammar al Gaddafi, OTAN, Síria, terrorisme\nRussia Today és el principal difusor de notícies a YouTube\nYouTube no només acumula imatges sobre gats o les aventures de Justin Bieber i Lady Gaga, és una plataforma global de notícies. En aquest món qui governa és Russia Today (RT), amb vídeos que van ser vistos més de 900 milions de vegades. Russia Today ha produït, entre d'altres programes destacats, la sèrie d'entrevistes dirigides per Julian Assange, "El Món del Demà".\nEn només set anys d'existència, el portal YouTube s'ha convertit en una important font de notícies, "un nou tipus de periodisme visual", diu un estudi per al Projecte del Centre d'Investigació Pew per l'Excel·lència en el Periodisme (PEJ).\nSegons aquest centre, la versió en anglès va ser vista 750 milions de vegades. Juntament amb la versió en espanyol i en àrab, aquesta xifra arriba als 900 milions. El nombre total de subscriptors dels tres canals arriba gairebé mig milió. Aprofitant la caiguda de la popularitat de les notícies de televisió, YouTube ha permès a milions de persones de tot el món seguir els esdeveniments més importants del món amb un sol clic.\nAl lloc web diàriament es pugen més de 4.000 milions de vídeos, al voltant d'un terç procedeix dels EUA, segons l'estudi. Els 20 vídeos més vistos de tsunamis van rebre més de 96 milions de visites. YouTube conté tant vídeos professionals, com amateurs. Durant la seva investigació de 15 mesos, el centre Pew, que té seu als EUA, va examinar els 260 vídeos més populars del portal i només al voltant de la meitat d'ells procedia d'agències de notícies. D'aquests 260 vídeos més populars a YouTube, el 8,5% va ser produït per RT. Els vídeos de la cadena van ser vistos 900 milions de vegades, el que representa una supremacia aclaparadora davant Al-Jazeera English, que el segueix amb 382 milions; Sky News, amb 52 milions de visites i Fox News, amb 23 milions.\nPer què RT és tan popular?\nUna bona part dels vídeos més vistos de RT no són notícies editades, són relats en primera persona d'esdeveniments a tot el món, com les conseqüències del devastador sisme i tsunami al Japó el 2011 o el xoc dels aficionats al futbol a Polònia.\n"Els vídeos sense editar són un format 'natiu' de YouTube. És la primera parada si es vol compartir un vídeo que s'acaba de gravar com a testimoni d'algun esdeveniment i la primera parada, si se'n vol veure un", diu el màxim responsable de promoció de RT, Mijaíl Konrad.\n"Videos 'sense comentaris' són, en cert sentit, un element universal de notícies que no requereixen cap comentari o presentació. Això és el que es difon d'una manera viral a través del web", afegeix Konrad. L'estudi suggereix que RT transmeti vídeos en línia per després tornar a compartir-los a YouTube. "Molts dels nostres vídeos són produïts específicament per a YouTube, per sobre dels informatius de televisió", assenyala Konrad. "Això ens permet avançar més ràpid i ser els primers a arribar als espectadors en línia".\nRT és el primer mitjà rus que va obrir el seu canal a YouTube. Fundada el 2005, la xarxa global de notícies multilingüe, anteriorment coneguda com Russia Today, va guanyar seguidors a nivell internacional: 430 milions de persones en més de 100 països segueixen la cadena RT.\nEtiquetes de comentaris: EUA, Internacional, Julian Assange, Mitjans de comunicació, RT, Rússia, You Tube\nDues delegacions de CCOO i de l’Assemblea Nacional Catalana s’han reunit a la seu de Comissions Obreres per tractar de les relacions entre ambdues organitzacions. Han assistit a la reunió per part de l’Assemblea Nacional Catalana, la seva presidenta Carme Forcadell, Diego Arcos per la Sectorial del Moviment Obrer i Enric Garcia, coordinador de la Comissió de Relacions Externes i institucionals, i per CCOO, el seu secretari general, Joan Carles Gallego, Josep Maria Romero, secretari de formació sindical i cultura i Rosa Sans, directora de la Fundació Cipriano García.\nLa direcció de l’Assembla Nacional Catalana va informar CCOO del seu origen, de les activitats de la sectorial de Moviment Obrer i dels plans de treball , especialment de la marxa cap a la independència que promouen per crear una majoria social determinant per assolir l’Estat propi de forma pacífica i que culminaria a l’Onze de setembre.\nPer part de CCOO es va fer esment al posicionament com a sindicat de classe i nacional que ha fet que la lluita per les llibertats nacionals i els drets socials un fet indestriable , així com la reivindicació del dret a l’autodeterminació, expressat en els seus estatus. També es va donar a conèixer la proposta de consulta popular sota el lema Jo vull decidir per una Catalunya social que promou la Plataforma Prou retallades i la resolució pendent d'aprovació sobre la reivindicació d'un nou finançament per Catalunya que permeti garantir els drets socials.\nAmbdues organitzacions han coincidit en la voluntat de mantenir una interlocució permanent, que per part de CCOO de Catalunya serà a partir del seminari Salvador Seguí i d’intercanvi d’informació i participació en activitats que puguin promoure ambdues organitzacions.\nPer últim, es va tractar de treballar per fer que l’Onze de Setembre sigui la diada per la Catalunya social i veure com participar en els actes unitaris que es puguin convocar.\nFotografia de la manifestació del 10 de juny, del http://casalpopularpanxampla.wordpress.com/\nEtiquetes de comentaris: ANC, Catalunya, CCOO\nLa nova presidenta de la Unió Africana fa una crida a resoldre diferències\nNkosazana Dlamini Zuma, nova presidenta de la Comissió de la Unió Africana (UA), va fer una crida ahir als països africans a treballar en equip per superar les diferències que es van generar a partir de la seva elecció.\nPer la seva banda, el Govern de la República Bolivariana de Veneçuela, a través d'un comunicat emès pel Ministeri de Relacions Exteriors, va ser dels primers en felicitar la nova presidenta de la Comissió de la Unió Africana (UA).\nDlamini Zuma, de Sud-àfrica, que va ser escollida aquest diumenge a la XIX sessió ordinària de l'Assemblea de caps d'Estat i de Govern de l'organisme, va insistir que el triomf representa una oportunitat per al continent africà.\n"No s'hauria de veure com una victòria personal, sinó del continent africà en general i per a les dones en particular", ha indicat Dlamini Zuma..\nVa agrair al seu antecessor al càrrec, Jean Ping, i va lloar les seves aportacions donades en els últims quatre anys i va reafirmar la seva intenció de treballar amb les bases assentades per ell.\nDlamini Zuma, primera dona que ocupa aquesta posició va jurar lleialtat a Àfrica i va afirmar que treballarà "en interès de tot el continent".\nAlguns dirigents de la regió com el kenyà Erastus Mwencha, reelegit en el càrrec de vicepresident de la Comissió de la UA, van alertar sobre la situació desafiant que enfronta el continent en aquest moment d'elecció de la ministra de l'Interior de Sud-àfrica.\nA més de la pobresa històrica i la fam de la regió, l'organització té per davant resoldre conflictes interns sense solució visible a països com la República Democràtica del Congo, Mali, Somàlia, Guinea Bissau, Sudan i Sudan del Sud.\n"Necessitaré l'ajut de tots els meus germans. Cap individu pot marcar la diferència i és molt important comptar amb un bon equip", va comentar la flamant presidenta de la UA, exdona del president sud-africà, Jacob Zuma.\nDlamini Zuma no va oferir detalls sobre les diferències al voltant d'aquesta elecció esmentades en les seves declaracions, però s'especula sobre dos blocs oposats, un anglòfon de Sud-àfrica i la seva candidata, i un altre francòfon liderat per Gabon i Ping.\nEtiquetes de comentaris: Internacional, Mali, Sud-àfrica, Unió Africana\nCCOO: "Constatem, un any més, la precarietat i la inestabilitat del nostre mercat de treball"\nL'Àrea de Socioeconomia de CCOO de Catalunya ha elaborat un estudi sobre el comportament de l'ocupació durant l'any 2011, que reflecteix com torna a ser present la destrucció d’ocupació a Catalunya. L'informe s'ha presentat en roda de premsa el dimarts 17 de juliol a la sala de premsa de la seu del sindicat a Barcelona (Via Laietana, 16, 5a planta).\nL’any 2011, trenca la tendència de lleugera desacceleració que es va produir el 2010 i torna a experimentar un fort augment de l’atur i una caiguda de l’ocupació a Catalunya.\nConstatem, un any més, la precarietat i la inestabilitat del nostre mercat de treball, evidenciant que estem encara molt lluny de la reactivació de l’economia, de la creació d’ocupació estable i de qualitat i de la reducció de l’atur. Els indicadors, malauradament, així ho corroboren.\nEtiquetes de comentaris: Atur, Catalunya, CCOO, Economia, Treball\nDenuncien un nou cas de brutalitat policial per tirar dos ous a la seu del PP\nNou cas de maltractaments per part del Mossos d'Esquadra a un noi que havia tirat dos ous contra la seu del Partit Popular. Víctima de violència física i terror psicològic, no va poder avisar a la seva dona i al seu fill de 4 anys que l'esperaven a casa. Va passar més de 24 hores incomunicat a la comissaria de Les Corts.\nEtiquetes de comentaris: Catalunya, Feixisme, Mossos d'esquadra, Prou Retallades, Repressió, Retallades\nEl creador de Mafalda compleix 80 anys\nUn glaucoma i nombroses operacions de la vista li van impedir a "Quino" seguir dibuixant, tot i això la seva cèlebre Mafalda, creada el 1964, manté en vigència al més universal dels humoristes gràfics argentins. (Foto: eldiario24.com)\nJoaquín Salvador Lavado, més conegut com a "Quino" el creador de la cèlebre Mafalda, compleix aquest dimarts en el seu natal Mendoza 80 anys de vida, que "han transcorregut sense saber com". L'humorista gràfic considera que arribar a les vuit dècades és com un "desconcert d'arquer que no sap per on entrarà la pilota".\n"No passen els anys, se't queden en el cos, això és greu, perquè un va sentint el pes i les limitacions físiques", va reconèixer Quino, a qui "un glaucoma molt pervers" i nombroses operacions de la vista li van impedir seguir dibuixant.\nVa assegurar que per l'únic que l'edat "no et resulta una porqueria és perquè vas entenent millor la música que escoltes des de tota la vida. No és el mateix escoltar a Beethoven ara que als 40 o els 20. Li vas descobrint coses que abans no hi descobries".\nVa comentar que als The Beatles "els sento més per nostàlgia, de l'alegria d'aquella època que és irrepetible, com fer Mafalda, que per inspiració. A més, m'encanta la música i no puc treballar sentint-ne. Tampoc puc menjar amb música perquè o la sento, o menjo".\nL'humorista gràfic ha assenyalat que la seva famosa obra Mafalda "va ser una etapa, però tota la meva altra producció són 50 anys (...) Per mi, qualsevol 'monito' m'agrada tant com ella." Quino va recordar que en una ocasió li van preguntar si no pensava en ressuscitar-la.\n"Ressuscitar-la significaria que està morta, ningú dubta que està ben viva, afortunadament", va respondre.\nFill d'immigrants andalusos, segons precisa el seu lloc web, "Quino" va descobrir la seva vocació des de la primerenca edat de tres anys en acostar-se a la tasca del seu oncle Joaquín Tejón, un pintor i dibuixant publicitari.\nEl 1945 acaba l'ensenyament primari i decideix inscriure's a l'Escola de Belles Arts de Mendoza i cinc anys més tard aconsegueix vendre la seva primera historieta; encara que no és fins el 1957 quan assoleix un dels seus objectius com a dibuixant: publicar regularment a Rico Tipus, Dr Merengue i Tia Vicenta.\nEl seu primer llibre, Mundo Quino, un recull de dibuixos d'humor gràfic mut, apareix el 1963 i l'any següent, el 29 de setembre de 1964, fa la seva primera aparició pública el més cèlebre dels seus personatges: Mafalda.\nEtiquetes de comentaris: Amèrica Llatina, Argentina, Cultura, Internacional\nAquest dimarts, dia 17 de juliol l'INE ha publicat les xifres de les estimacions de població corresponents al primer semestre de 2012, segons que informa la Federació Internacional d’Entitats Catalanes (FIEC). Un total de 40.625 espanyols han abandonat Espanya per a instal·lar-se a l’estranger. Els catalans han estat 8.115 durant el primer semestre de 2012. D’ells, 4.222 són homes i 3.893 són dones. Catalunya es converteix, per primera vegada a la història, en la principal comunitat autònoma de l'Estat espanyol emissora d’emigració.\nEn el cas dels estrangers residents a l’Estat que decideixen provar sort en un altre país Catalunya continua sent, de llarg, la primera comunitat. 79.540 nous catalans o residents estrangers, han abandonat Catalunya en el primer semestre, molt per sobre de Madrid (41.041) o del País Valencià (25.494).\nSerien doncs un total de 87.655 persones, amb o sense nacionalitat espanyola, les que han abandonat Catalunya durant el primer semestre de 2012 per a anar a viure i/o intentar treballar a l’estranger. Moltes d'aquestes persones, independentment de la seva nacionalitat, demanen assistència a les ambaixades espanyoles, a d'altres institucions espanyoles o a les entitats catalanes.\nMai en la història recent, una xifra trimestral d'emigració des de Catalunya havia assolit un valor tan alt.\nLes xifres d'emigració de 2011 podrien quedar superades\nCal recordar que la FIEC (Federació Internacional d'Entitats Catalanes) va publicar el passat mes de juny les xifres de canvis de domicili de catalans cap a l'estranger que recollia l'Estadística de Variacions Residencials (EVR) elaborada també per l'INE. Un total de 9.193 catalans van marxar a viure i treballar fora de Catalunya com a conseqüència de la crisi econòmica. El total d'espanyols que haurien canviat de domicili cap a l'estranger era de 52.841 l'any 2011.\nLa xifra del primer trimestre de 2012, cas que aquesta tendència es consolidi en els trimestres que venen, pot conduir a una xifra rècord anual per 2012, tot i que l'INE revisa molt a la baixa les xifres trimestrals a finals d'any degut a les diferències metodològiques entre les estimacions de població actual (que elabora en base trimestral, semestral i anual) i l'estadística de variacions residencials (anual).\nEtiquetes de comentaris: Catalunya, CiU, Emigració, Espanya, Treball\n▼ 18 de jul. (21)\nEls rebels sirians assumeixen l'autoria de l'atemp...\nCDC recorrerà l'imputació de responsable civil pel...\n7 morts i 20 ferits en un atemptat contra turistes...\nEls càrrecs públics d’EU renuncien a la paga extra...\nTots els sindicats units faran manifestacions, fil...\nEl parlament català avala per unanimitat la dació ...\nSíria: els principals ministres sirians assassinat...\nGilles Jacquier va ser assassinat per terroristes ...\nEls feixistes moldaus prohibeixen la falç i el mar...\nMorales: "La fi del calendari maia marca l'ocàs de...\nICV-EUiA presenta una PNL al Congrés per convocar ...\nNoves imatges dels rebels libis abusant del cadàve...\nRussia Today és el principal difusor de notícies a...\nReunió de les delegacions de CCOO de Catalunya i d...\nLa nova presidenta de la Unió Africana fa una crid...\nCCOO: "Constatem, un any més, la precarietat i la...\nDenuncien un nou cas de brutalitat policial per ti...\n87.655 persones han marxat a treballar fora de Cat...


Famílies a l'aire lliure - Amb nens - Time Out Barcelona\nUn recull de llocs i parcs per gaudir de la ciutat\ndimecres 24 de juny 2015\nAquest jardí històric del districte d’Horta-Guinardó és el més antic que es conserva a la ciutat. Ubicat a l'antiga finca de la família Desvalls a la vora de la serra de Collserola, el parc inclou un jardí neoclàssic del segle XVIII i un jardí romàntic del segle XIX. A part del laberint, té altres elements com el palau de la família, fonts, una cascada i diferents escultures amb motius de la mitologia grega.\nConstruït la segona meitat del segle XIX, aquest parc és un dels principals referents dels espais verds de Barcelona. Durant molts anys va ser l'únic de la ciutat, i el primer dels actualment existents que es va dissenyar específicament com a parc públic. És un dels parcs més grans i tradicionals de la ciutat. Inclou l'edifici del Parlament de Catalunya i el Zoo de Barcelona. La cascada monumental i el llac artificial formen part dels seus encants, i està especialment indicat per anar-hi amb canalla. Podreu fer un passeig en barca al llac, jugar a ping-pong o fer altres activitats de temporada, com ara balls al quiosc del parc. Dins el parc es poden fer passejos entre fonts, escultures i altres elements ornamentals molt atractius i interessants.\nEl park Güell és un dels espais verds més emblemàtics de la ciutat de Barcelona, ocupa dos vessants del turó de les Tres Creus i del Carmel. Des de 1984 és Patrimoni de la Humanitat ja que és considerat com una de les creacions més importants d'Antoni Gaudí, a més de ser únic i d'haver suposat una gran influència en molts moviments i en d'altres artistes de l'època.\nEl Museu Militar va tancar el 2009 i la col·lecció es va traslladar a Figueres. El Castell és ara un Centre Internacional per la Pau Mundial. De moment, els visitants poden passejar pel Castell, pujar als merlets per tenir bones vistes i anar de pícnic al fossat. Hi ha una cafeteria a la Plaça d'Armes.\nAquest parc ampli i diàfan, conegut també com el "parc de l'Escorxador", li serveix al visitant i veí de l’Eixample Esquerra de Barcelona per relaxar-se, tot obrint-se com un gran pulmó ple de possibilitats. A l'extrem sud-oest del barri, és també l'aperitiu ideal abans d'endinsar-nos a la monumental Plaça Espanya. El parc disposa de diverses zones de jocs per a nens de diferents edats i un parell de bars on els pares poden prendre un refresc mentre la canalla juga\nEl Zoològic és un altre dels equipaments de la ciutat que van aprofitar els espais creats per l'Exposició Universal de 1888, com és el cas del Parc de la Ciutadella. Va inaugurar-se l'any 1892 i els primers animals provenien de la col·lecció privada del banquer Lluís Martí i Codolar. Des de 1966 fins a 2003, any de la seva mort, l'estrella del Zoo va ser el Floquet de Neu, l'únic goril·la albí conegut fins ara, el record del qual continua molt present. Està prevista una important reforma de l'espai.\nEl Tibidabo és la muntanya més alta de Collserola, amb vistes panoràmiques de tota la ciutat. Al cim es troba el parc d’atraccions del Tibidabo, l’únic de la ciutat i, malgrat haver estat en funcionament des del 1901, ha canviat poc: les atraccions estan una mica antiquades, però són molt pintoresques i atractives. L’espectacle de titelles també és herència dels primers dies del parc i el Museu d’Autòmatas mostra una excel·lent col·lecció de màquines de fira que funcionen amb monedes de principis del segle XX. Arribar al Tibidabo en el Tramvia Blau i el funicular forma part de la diversió. Algunes de les atraccions més emblemàtiques del parc són: el Miramiralls, la Talaia o l’avió, una rèplica del primer avió que va fer el trajecte Barcelona-Madrid.\nAquest parc va ser construït el 1987 pels arquitectes Josep Martorell i David Mackay, en una antiga pedrera. L'atractiu del parc és una gran llac (els veïns es banyen a l'estiu) i una escultura d'Eduardo Chillida, Elogi a l'Aigua. 50 tones de granit suspeses en l'aire.\nEl de Mossèn Cinto Verdaguer és, amb diferència, un dels jardins més bonics de Barcelona. La combinació de les diverses floracions i els canvis estacionals de les fulles dels arbres confereixen a aquest espai dedicat a les plantes bulboses, rizomatoses i aquàtiques un excepcional cromatisme. Cada estació té el seu encant i el seu color, i la serenitat i el disseny paisatgístic del lloc ja valen per si sols una visita. Van ser inaugurats el mateix dia que els de Mossèn Costa i Llobera i els de Joan Maragall: el 22 de juny de 1970, i és un dels tres parcs que es van dedicar a poetes catalans.\nEl Parc del Castell de l'Oreneta és un gran espai forestal que es converteix en un lloc de connexió amb la serra de Collserola, l'accés al bosc que penetra la ciutat. Va obrir-se al públic l'any, 1978 i conserva quasi intacta la vegetació primigènia del tipus mediterrani, amb espècies molt característiques de la serra de Barcelona.\nFantasmes a Sant Gervasi, edificis lletjos a l'Eixample, animalots a Collserola, platges desertes... A Barcelona pots descobrir tot això si estàs disposat a fer una bona passejada. Ens movem!\nRiuen, es deixen anar, es diverteixen... llisquen! No hi ha dubte, els més petits de la casa s'ho passen pipa baixant pel tobogan. No els hi teniu enveja? Si el vostre culet ja fa algun pam més que el dels vostres fills i ja heu entrat en allò que es coneix com l'edat adulta, no patiu. A Barcelona i rodalia també hi ha tobogans per vosaltres. Llargs, amples... en fi, gegants! Us recollim els nostres preferits perquè llisqueu en família.


Reclamació - ACPB. Associació de Consumidors de la Província de Barcelona\nLa Reclamació: concepte\nLa reclamació és una petició consistent en obtenir la reparació d’un dany, el rescabalament de quantitats dineràries, o bé la rescissió d’un contracte i / o l’anul·lació d’un deute.\nLa condició de part interessada en el procediment de reclamació de consum\nEl reclamant o el seu representant, com a regla general, ostenta la consideració de part interessada en el procediment de reclamació atès que té un dret o interès econòmic directament afectat per la resolució de la seva reclamació.\nAixò vol dir que, en funció del resultat final de la tramitació de la reclamació, tant en fase de mediació com en fase d’arbitratge, el consumidor podrà obtenir algun tipus de rescabalament, compensació o indemnització econòmica en favor seu en aquells casos on l’Administració consideri que té raó.\nL’objectiu de la reclamació econòmica: l’interès particular\nLa reclamació administrativa pretén defensar l’interès particular a diferència del procediment de denúncia on el denunciant persegueix l’interès general. Com a regla general, el reclamant pretén obtenir compensació o rescabalament directe i, per això, demana a l’Administració pública que intervingui per solucionar la seva controvèrsia particular i posar solució al seu problema concret, tot al contrari de la denúncia administrativa on es limita a posar els fets en coneixement de l’Administració per tal que no es tornin a repetir o, el que és el mateix, per tal que cap altre consumidor sigui víctima d’una pràctica irregular.\nL’objectiu de l’actuació del reclamant és protegir o defensar el seu propi interès particular.\nRequisits jurídics de la reclamació administrativa\nLa reclamació haurà de reunir aquests tres requisits:\nLa reclamació ha de versar sobre fets que puguin ser objecte de mediació o arbitratge.No podran ser objecte d’arbitratge de consum els conflictes que versin sobre intoxicació, lesió, mort o aquells en què hi hagi indicis racionals de delicte, inclosa la responsabilitat per danys i perjudicis directament derivada d’ells.\nLa reclamació ha de ser viable. Els fets objecte de reclamació han de derivar d’una relació de consum, és a dir, de la compra d’un producte o de la contractació d’un servei. Això diferencia la reclamació de la denúncia on els fets denunciats no tenen perquè derivar directa i estrictament d’una relació de consum. Quan els fets reclamats no derivin d’una relació de consum, l’Administració procedirà al seu arxiu motivat degudament notificat al particular.\nLa reclamació ha de ser documentalment complerta. En cas contrari, quan manqui documentació que permeti acreditar o fonamentar la relació de consum i els fets que donen peu a la reclamació econòmica, l’Administració requerirà al reclamant per tal que aporti la documentació necessària. S’atorgarà un termini de 10 dies hàbils per tal que el denunciant completi la seva petició. En cas que el reclamant no aporti la documentació requerida, es considerarà que desisteix de la seva petició i es procedirà a arxivar-la sense cap més tràmit.\nConseqüències de la reclamació administrativa\nLa reclamació pot donar lloc a un procediment de mediació. En la mediació, el mediador que és una tercera persona neutral intenta que les parts en conflicte, per elles mateixes, arribin a un acord amistós.\nLa reclamació pot donar lloc a un arbitratge de consum. L’arbitratge consisteix en deixar la controvèrsia en mans d’un col·legi arbitral que resoldrà en equitat, aplicant al cas la solució que consideri més justa.\nL’arbitratge és voluntari, gratuït, senzill, i sobre tot executiu per a les parts. El laude que acabi dictant el col·legi arbitral té caràcter vinculant i la mateixa força de cosa jutjada que pot tenir una sentència judicial. Per això, el consumidor pot sol·licitar l’execució del laude davant dels tribunals ordinaris.\nLlocs on es pot presentar una reclamació de consum\nLa reclamació administrativa es pot presentar a qualsevol Administració de consum com ara a la Generalitat de Catalunya a través de la Junta Arbitral de Consum de Catalunya de l’Agència Catalana del Consum, una Oficina Municipal d’Informació al Consumidor d’un Ajuntament, una Oficina Comarcal d’Informació al Consumidor en un Consell Comarcal, una Junta Arbitral de Consum d’un Ajuntament, una oficina d’atenció al ciutadà, i també a les Associacions de consumidors que, en aquest darrer cas, l’hauran de traslladar a l’Administració més propera a lloc de domicili del consumidor.\nEls llocs de registre d’una reclamació en tant que sol·licitud administrativa són els establerts a l’article 38.4 de la Llei 30/1992, de règim jurídic de les Administracions Públiques i del procediment administratiu comú:\nLes sol·licituds, els escrits i les comunicacions que els ciutadans dirigeixin als òrgans de les administracions públiques es poden presentar i registrar:\nIgualment, les sol·licituds, els escrits i les comunicacions es poden presentar i registrar als registres telemàtics en aquells casos en què hagin estat creats. Els registres telemàtics garanteixen la presentació d’escrits dels ciutadans durant un termini de 24 hores al dia i 365 dies a l’any.\nLes Administracions públiques competents a Catalunya per tramitar una reclamació administrativa en matèria de consum són: l’Agència Catalana del Consum, la Junta Arbitral de Consum de Catalunya adscrita a l’Agència Catalana del Consum, les Oficines Municipals d’Informació al Consumidor, les Oficines Comarcals d’Informació al Consumidor, les Juntes Arbitrals, etc.\nLes Associacions de consumidors poden admetre a tràmit les reclamacions econòmiques dels seus socis per tal de fer el procediment voluntari de mediació. Igualment, les Associacions de consumidors poden tramitar les reclamacions econòmiques per tal de fer-les arribar a l’Administració de consum més propera al domicili del consumidor.\nEn molts sectors d’activitat econòmica la normativa reguladora imposa als operadors o empresaris l’obligació de disposar d’un servei d’atenció al client o consumidor/usuari. Per exemple, les companyies operadores de telecomunicacions han de disposar d’un servei d’atenció al client que sigui gratuït.\nEn altres sectors d’activitat econòmica l’existència del servei d’atenció al client no deriva d’una obligació legal però l’empresa disposa del servei per una qüestió d’estratègia comercial. Per exemple, nombroses empreses alimentàries disposen d’un telèfon d’atenció al client on aquest últim pot presentar les seves reclamacions o queixes derivades de la compra del producte.\nEn cas de controvèrsia amb un establiment o empresa, amb independència de la seva importància econòmica, i amb independència del volum de negoci de l’empresa, el primer ha de fer el consumidor és donar a conèixer al titular de l’establiment o al servei d’atenció al client de l’empresa els fets objecte de reclamació i concretar la pretensió material o econòmica.\nÉs recomanable formular la reclamació per escrit de manera que el consumidor tingui constància de la seva presentació i per tal de poder ser aportada com a prova en un eventual procediment judicial o arbitral.\nEl servei d’atenció al client ha de ser gratuït i en cap cas pot cobrar les despeses de gestió o tramitació de la incidència contractual del client.\nFormalització de la reclamació administrativa\na) La reclamació econòmica informal.\nLa reclamació administrativa es pot plasmar en qualsevol document del qual en pugui quedar constància, sempre i quan el denunciant identifiqui el contingut mínim establert a l’article 70 de la Llei 30/1992:\nNom i cognoms de la persona interessada i, la identificació del mitjà preferent o del lloc que s’assenyali per a les notificacions.\nFets, raons i petició. La petició haurà d’individualitzar, si fos el cas, amb total claredat, l’import objecte de reclamació econòmica.\nb) Els fulls oficials de reclamació / denúncia\nTotes les persones físiques i jurídiques, és a dir, tant els comerciants individuals com les empreses, que comercialitzen béns o que presten serveis en l’àmbit territorial de Catalunya hauran de disposar de fulls de reclamació / denúncia oficials a disposició dels ciutadans que els sol·licitin.\nEls fulls oficials de reclamació / denúncia han d’estar disponibles en el mateix establiment on es dugui a terme l’activitat comercial, i seran lliurats a la persona que ho demani, encara que no hagi formalitzat cap tracte comercial amb l’empresa.\nTots els establiments comercials obligats a disposar de fulls oficials de reclamació / denúncia, ha d’exhibir al públic en un lloc visible un cartell on s’anunciï la disponibilitat dels fulls oficials de reclamació / denúncia per als consumidors.\nEn aquest cartell també s’haurà d’indicar el número de telèfon de consulta del consumidor.\nAcusament de recepció de la reclamació econòmica\nL’Administració ha de comunicar l’inici de les actuacions administratives i, si escau, es podrà posar en contacte amb el reclamant als efectes d’aclarir algun extrem de la seva reclamació o pretensió.\nEn tot cas, l’Administració comunicarà al denunciant l’arxivament motivat de la seva reclamació, o bé el seu trasllat a un altre òrgan administratiu o arbitral per raó de matèria o territori.\nPregunta: Es poden reclamar els danys soferts com a conseqüència d’una intoxicació alimentària\nResposta: No. La reclamació en arbitratge exclou els conflictes que versin sobre intoxicació, lesió, mort o aquells en què hi hagi indicis racionals de delicte.\nPregunta: El reclamant pot obtenir algun tipus d’indemnització, compensació o rescabalament de caire econòmic?\nResposta: Sí. L’objecte de la reclamació, a diferència de la denúncia, és precisament l’obtenció d’algun tipus d’indemnització patrimonial econòmica.\nPregunta: Existeix algun tipus de model o document per presentar una reclamació?\nResposta: No existeix cap formalitat concreta a l’hora de presentar una reclamació en la via administrativa de consum, per bé que l’Administració de la Generalitat ha editat els fulls oficials de reclamació com a mitjà perquè els ciutadans puguin formalitzar per escrit les seves reclamacions, tot i que s’admeten tota classe d’escrits que en deixin constància documental i que estiguin vàlidament registrats. La sol·licitud d’arbitratge es fa a través d’un document formal que incorpora les dades de les parts en conflicte i el contingut de la petició econòmica.\nPregunta: Si el consumidor vol limitar-se a posar els fets en coneixement de l’Administració per tal que cap altre consumidor sigui objecte de pràctiques irregulars, enganyoses o abusives, val la pena reclamar?\nResposta: Quan el consumidor vol únicament denunciar uns fets no té cap mena de sentit el fet de reclamar ja que la denúncia persegueix l’interès general mentre que la reclamació intenta satisfer interessos particulars.\nPregunta: Quines despeses s’han d’assumir per acudir al judici verbal?\nResposta: La via del judici verbal no requereix ni de defensa amb advocat ni de representació amb procurador, i, per això, el ciutadà no haurà d’assumir cap despesa llevat de les que resultin de la pràctica d’alguna prova o de l’emissió de dictàmens.


Exòtic jet privat Carta de Huntington, Charleston, Morgantown, Monongalia, Parkersburg, Virgínia Occidental pla d'aire de llogater Near Em dic 304-244-3387 per a la zona del cost del servei de vol trajecte en buit Darrers minuts per a negocis, Emergència, plaer personal amb els animals domèstics avió amigable? Deixeu que la millor ajuda companyia d'avions d'arribar al seu pròxim destí de forma ràpida i senzilla!\nEl temps d'espera pot ser una cosa del passat si vostè lloga un servei de vol xàrter jet privat a Virgínia Occidental. El temps mitjà d'espera és d'aproximadament 4 a 6 acta. Vostè comença el seu vol, evitant les llargues cues al taló d'equipatge, venda d'entrades, seguretat i embarcar a l'avió.\nPotser trobi buida acord cama des de o cap a la zona de West Virginia 'és un terme usat en la indústria aèria per al vol de tornada buit d'un avió privat reservat només una forma.\nFes una ullada a la teva ciutat més propera a continuació per obtenir més informació sobre noliejament avions personals a Virgínia Occidental.\nLlista de la ubicació dels aeroports Jet privat i públic proper que serveixen en la seva àrea com a servei d'aviació aeroespacial a prop teu https://en.wikipedia.org/wiki/List_of_airports_in_West_Virginia\nMillor que pot fer a Huntington, Charleston, Morgantown, Monongalia, Parkersburg, Vida nocturna superior WV, Restaurants i hotels revisió al voltant de la meva àrea\nllogar jet privat Pennsylvania | noliejar un vol d'avió Huntington


El Poblet de Nadal fa lluir Andorra la Vella com la "capital de les il·lusions"\nLa corporació comunal ha inaugurat el Poblet de Nadal que oferirà més d'un centenar d'activitats fins el 6 de gener\nANA Andorra la Vella 01/12/2016 20:49\n651x366 Espectacle 'Floten tecles' durant la inauguració del Poblet de Nadal / D.R. (ANA) Espectacle 'Floten tecles' durant la inauguració del Poblet de Nadal / D.R. (ANA)\n651x366 Espectacle 'Floten tecles' durant la inauguració del Poblet de Nadal Espectacle 'Floten tecles' durant la inauguració del Poblet de Nadal\n651x366 Inauguració del Poblet de Nadal d'Andorra la Vella / M.B. (ANA) Inauguració del Poblet de Nadal d'Andorra la Vella / M.B. (ANA)\nAndorra la Vella ja llueix com la “capital de les il·lusions” amb l'enllumenat de Nadal i amb més d'un centenar d'activitats que conformen el Poblet de Nadal, i que s'han posat en marxa aquest dijous a la tarda. La corporació comunal, acompanyada pels menairons que protagonitzen la història, ha passejat aquesta tarda pels principals punts del Poblet i s'han mostrat molt satisfets amb els resultats. La cònsol major, Conxita Marsol, ha explicat que es tracta d'un canvi important que “Andorra la Vella mereixia”, i està convençuda que el pont de la Puríssima suposarà una entrada important de vehicles que farà que els visitants puguin gaudir d'un atractiu més al país. A més, ha afegit que “Andorra està de moda i seguirem estant-ho perquè ens estem reinventant i ficant coses que atreguin més el ciutadà”.\nUn dels moments més destacats de l'acte d'inauguració ha estat l'espectacle 'Floten tecles' protagonitzat per David Moreno, un artista que ha tocat el piano suspès en l'aire, i que ha precedit l'encesa del tradicional arbre de Nadal de la plaça de la Rotonda. El cònsol menor, Marc Pons, està convençut que “som un destí turístic dels més importants al Nadal, i ens volem consolidar”.\nEls cònsols han recordat que el pressupost del Poblet de Nadal és d'uns 300.000 euros, a part dels 130.000 euros de l'enllumenat, més les activitats nadalenques programades pel departament de Promoció Econòmica.


Detalls Apartament Mistral Espanya XI List a place\nApartament tranquil amb internet gratis i 2 habitacions al costat de la Plaza España\nHUTB-006576\t3 llits individuals\t1 llit niu\t1 sofà llit doble El manager Javier Contacte\n75 m ² apartament per 6 persones, situat dins de l'MH Apartments urbà. Té un dormitori amb llit doble o 2 llits individuals, un segon dormitori amb un llit individual amb llit supletori, un bany amb dutxa, un saló menjador amb sofà-llit per a 2 persones, TV de pantalla plana TV. La cuina té tots els aparells com ara rentaplats i està totalment equipada per a cuinar a casa. Les instal·lacions inclouen Wi-Fi, TV amb canals internacionals, aire condicionat i calefacció.El complex d'apartaments està situat a prop de plaça d'Espanya i altres àrees d'interès. Plaça de Catalunya i la Rambla són a 5 minuts de distància en metro. En aquesta zona trobaràs moltes comoditats, restaurants i botigues per a tots els gustos; la zona està molt ben comunicat amb la resta de la ciutat.\tTraducció automàtica - Veure amb la llengua original\nMistral Espanya XI can be reserved only if the booking start date is between 03 març 2017 - 18 març 2017


Setmana d'acollida als alumnes de primer\nCurs 2012-2013 Inicio del contingut\nEn el grau en Geografia i Ordenació del Territori estudiem la relació de les persones amb el seu entorn, sigui la ciutat sigui el territori o el medi físic. Per dur a terme aquest tipus d’estudi utilitzem i fem mapes, parem atenció a les dinàmiques socials i econòmiques en la mesura que tenen una influència en l’ús i en el modelatge de l’espai, i no perdem la perspectiva històrica, ja que ens ajuda a entendre molts del fenòmens que ens interessen.\nEns ocupem, doncs, de problemes tan diversos com l’urbanisme, la demografia, els recursos naturals i la sostenibilitat, els conflictes socials i les seues repercussions espacials, el turisme, o la localització de les empreses o dels mitjans de transport, entre d’altres.\nPer assolir aquests objectius és necessari dominar algunes tècniques, com la cartografia, l'estadística o l’ús de bases de dades i programari com els sistemes d’informació geogràfica. Tot i això no oblidem la formació teòrica que capaciti per comprendre les dinàmiques socials i territorials.\nUn aprenentatge com el que proposem prepara els nostres estudiants per enfrontar-se a desafiaments professionals molt diversos, com el treball en consultories d’ordenació del territori o en administracions públiques, l’ensenyament o el món editorial. La capacitació que s'adquireixi en aquest terreny dependrà de la imaginació i la voluntat que cadascú hi posi.\nDÍPTIC INFORMATIU Menú


DIARI DE L'EXORCISTA: APRENDRE A MENTIR.\nAvui, nois i noies, proposo uns quant consells als mentiders/eres compulsius/ives que campen pels mons de Yuppie. Hi ha unes normes bàsiques que mai -repeteixo- mai s'han d'obviar quan es vol mentir amb una mínima dignitat:\n1.- No digueu mai que una cosa és blanca si, a la vista de tothom, és negra.\n2.-No mentiu sobre coses que es poden comprovar (sobretot documentalment).\n3.- No mentiu persistentment a la mateixa persona. L'avorriment fa dubtar.\n4.- No vulgueu ser sempre la víctima o l'heroi en termes absoluts. Ningú és totalment innocent o culpable.\n5.- No emprengueu una fugida desesperada basada en la mentida. Cada vegada la pilota es fa més gran i costa més de recordar els detalls de la mentida, entrant en contradiccions.\n6.- No mentiu mai sobre coses objectives. Sempre queda el recurs de fer-ho sobre coses subjectives o opinables.\n7.- No doneu mai diverses versions d'un mateix fet. Mantingueu sempre la mateixa mentida.\n8.- No exagereu la mentida. La vostra versió ha de ser creïble.\n9.- Sigueu capaços de mantenir la vostra versió davant de qui calgui. No canvieu la vostra versió en funció de qui teniu davant.\n10.- Si podeu, no mentiu. Al final, sempre surt la veritat i les conseqüències de la mentida sempre són proporcionals a la seva grandària i gravetat.\nFins aquí els consells. Ara vull fer unes consideracions personals que espero que seguiu:\na) A la gent li cansa molt sentir sempre la mateixa història. L'avorriment aliè és molt mal aliat.\nb) No us cregueu els més llestos del món. Paral·lelament us creureu que la resta són uns anormals i això serà la vostra perdició.\nc) No intenteu fer passar per veritat coses que han estat demostrades com falses. A partir d'aquell moment ja ningú us creurà ni la veritat més categòrica.\nd) La credibilitat costa molt de guanyar i molt poc de perdre, és un bé molt escàs i que cal conservar. Mai la dilapideu sense rebre res a canvi.\ne) Mantingueu sempre una mateixa línia. Sigueu constants i persevereu en allò que feu o que digueu. Ser fiables és molt valuós.\nf) No mentiu sobre aspectes que són el vostre punt dèbil. A ningú li costarà deixar-vos en evidència davant de tothom.\ng) Mai mentiu sobre temes que no domineu. Podria ser que estigueu intentant mentir-li sobre un tema concret a un expert en aquella matèria.\nh) No mentiu sobre temes que es poden tornar en contra vostre. No mentiu mai, però mai, sobre allò que convé que no surti a la llum de la vostra vida (ex. no mentiu sobre la vostra fidelitat conjugal si teniu cinc amants). Si no obriu un tema, no caldrà tancar-lo.\nBé, ja acabo. Avui m'ha donat per això com ho podia haver fet per un altra cosa. Només una darrera cosa: mai doneu el patètic espectacle d'intentar mentir a una multitud que sap que esteu mentint. Imagineu-vos cridant desesperats que plou quan fa sol i la gent us va passant pel costat mirant-vos amb cara de sorpresa, pena, fàstic i indiferència. Hi pot haver alguna cosa més trista i lamentable? No, n'estic segur!\nSílvia i Sònia divendres, 12 de febrer, 2010\nHem llegit una mica el teu bloc i és una canya. Gràcies per fer-nos protagonistes de les teves històries. Hi ha un personatge que hauries de fer-lo sortir més. La Sònia i jo creiem que la nimfa Irun ha de tenir un passat i volem saber com va passar del bosc a fer de puta.\nUna cosa més, només una. He parlat amb la meva mare i m'ha confirmat que vàreu tenir una història fa anys, com dius tu al bloc. Només vull que sàpigues que té un bon record de la vostra història i que m'ha parlat molt bé de tu. Jo també estic molt contenta de que tu, la Sònia i jo compartim moments tan guays. El diumenge a la tarda ja estaràs disponible, no? Ens truquem i quedem tots tres, eh?\nLa Sílvia és una cabrona! T'ha escrit un comentari i a mi no m'ha avisat.\nUi, perdó... Hola Exorcista. Si, ets un tio guay, molt guay. M'ha dit la Sílvia que avui aniràs a una casa que tens a la muntanya. Hi podríem anar tots tres un cap de setmana? Tancar-nos tots tres el cap de setmana en una casa seria genial.\nAh, he llegit que la Sandra (que m'imagino qui pot ser) també vol rotllo amb tu. Primer som nosaltres dues, no? Fes el que vulguis, però quatre en un llit seríem masses.\nFins diumenge i cuida't que la Sílvia i jo et volem en forma. Tenim moltes ganes de veure't.\nUn petó (més gran que el de la Sílvia)


Trenca, premiada pel projecte de neteja del riu Segre | TRENCA\n25. novembre, 2012\nEl passat 5 de juny, Trenca va rebre el “Premi Plusfresc al Medi Ambient 2012” per un projecte que consisteix en una mobilització social per netejar i recuperar diferents punts del riu Segre on hi ha abocaments il·legals. Les tasques de neteja del riu es faran al desembre.\nRecuperació ambiental de diferents trams del riu Segre mitjançant la retirada de residus amb voluntaris és el nom del projecte de Trenca. Va ser seleccionat dins la convocatòria Volem ajudar els nostres espais naturals organitzada per la cadena de supermercats Plusfresc en col·laboració amb l’associació IPCENA.\nPosteriorment, entre tots els projectes seleccionats, els clients de Plusfresc van triar aquell que van considerar que més bé reflectia l’objectiu de la convocatòria. Amb 124 vots, el nostre projecte va ser el més valorat.\nEl Premi Plusfresc al Medi Ambient 2012 va ser recollit per en Manel Badía en representació de Trenca el passat 5 de juny, data en què se celebra el dia mundial del medi ambient. Vam ser obsequiats amb una fotografia d’en Edgar dos Santos, amb el diploma acreditatiu del premi i amb una dotació econòmica per desenvolupar les tasques de neteja del riu Segre amb el voluntariat.\nÉs previst que les tasques de neteja del riu es facin al desembre i que el punt de trobada sigui Seròs. Us anirem informant amb més detalls a mesura que ens acostem a la data.\nCategories: Notícies Etiquetes: Neteja riu Segre


Gueto de Varsòvia - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nEl Gueto de Varsòvia (en polonès: Getto warszawskie; en alemany: Warschauer Ghetto) va ser el gueto jueu més gran establert per l'Alemanya Nazi a Varsòvia, capital de Polònia, durant l'Holocaust, en plena Segona Guerra Mundial. Durant els tres anys de la seva existència la fam, les malalties i les deportacions a camps de concentració i d'extermini van reduir la seva població d'un total estimat de 400.000 a 50.000 habitants. En aquest gueto es va desenvolupar l'aixecament del Gueto de Varsòvia, una de les primeres revoltes massives contra l'ocupació nazi a Europa.\n52° 15′ N, 21° 00′ E / 52.25°N,21°E / 52.25; 21Coord.: 52° 15′ N, 21° 00′ E / 52.25°N,21°E / 52.25; 21\n(pl) Getto warszawskie\nguetos a la zona ocupada pels nazis\n12 octubre 1940 – maig 1943\nSoldats alemanys arrestant jueus durant l'aixecament del Gueto de Varsòvia (maig de 1943).\n1 Formació del gueto\n2 Vida social i cultural del gueto\n3 Últims temps del gueto\n4 L'aixecament i la destrucció definitiva\n5 Presoners del gueto\n5.1 Persones associades\nFormació del guetoModifica\nFronteres del Ghetto de Varsòvia (al mapa interactiu)\nEls primers plans per a aïllar la població jueva de Varsòvia havien sorgit immediatament després de l'ocupació alemanya de Polònia, l'any 1939. No obstant això, l'administració alemanya del Govern General no estava completament organitzada en aquell moment i existien conflictes d'interessos entre els tres principals actors: l'administració civil, l'exèrcit i les SS.\nEn aquestes circumstàncies, el Consell Jueu -o Judenrat- liderat per Adam Czerniaków, va aconseguir endarrerir l'establiment del gueto per un any, sobretot apel·lant als militars a considerar als jueus com un recurs laboral important.\nEl gueto va ser finalment establert a Polònia pel governador General alemany, Hans Frank, el 16 d'octubre de 1940. En aquell moment la població del gueto rondava les 380.000 persones, prop del 30% del total d'habitants de Varsòvia. En canvi, la seva grandària ocupava tot just el 2,4% del territori. Durant l'any i mig següent, els jueus de la ciutat i de poblacions veïnes més petites van ser traslladats forçosament dins del gueto. Les malalties i la fam regnants van contribuir, no obstant això, a mantenir el nombre d'habitants estable. Cal considerar que les racions d'aliments per als jueus eren oficialment limitades a unes 184 calories per dia, mentre que als polonesos els en corresponien 1.800 i als alemanys 2.400.\nEls nazis tancaren l'accés del gueto de Varsòvia a l'exterior el 16 de novembre de 1940, voltant-lo primer amb filferros de pua i després construint un mur de tres metres d'altura i 18 quilòmetres de llarg.\nVida social i cultural del guetoModifica\nEls jueus capturats per soldats alemanys eren duts per a la deportació (abril de 1943.)\nD'una banda, per al funcionament i l'ordre del gueto i, d'altra banda,sosteniment i l'ajuda mútua de les persones que hi vivien van existir organitzacions i institucions funcionant al gueto.\nEl Judenrat i moviments juvenils van intentar pal·liar les condicions de vida inhumanes. Els problemes més grans eren la sobrepoblació dels habitatges, la fam, la inactivitat i les dolentes condicions de treball. En resposta a això, el Judenrat va prendre la responsabilitat de fixar el terme mitjà d'allotjament en set persones per dormitori. Altres organitzacions com CENTOS (finançada pel comitè Conjunt Jueu-Nord-americà de Distribució, American-Jewish Joint Distribution Committee) van organitzar cantines on es donaven plats de sopa gratuïtament i altres solucions per a la redistribució dels béns i els aliments disponibles als desposseïts. Durant l'any 1941, les cantines de sopa van arribar a alimentar a dos terços de la població del gueto.\nEn un curt període el Judenrat va tenir també permís per a organitzar quatre escoles primàries (de primer a tercer curs) per als nens del gueto. Al costat d'això, existia un extens sistema clandestí organitzat per les organitzacions juvenils que cobria tots els cursos. Sovint, aquest últim sistema s'encobria com a cantines de sopa.\nA més, El Judenrat era responsable dels hospitals i orfenats que funcionaven en el gueto. Un dels orfenats, dirigit pel pediatre Janusz Korczak, s'anomenà "República dels Nens". Aquests centres de salut van ser clausurats el 1942 i els seus responsables van ser deportats al camp d'extermini de Treblinka.\nLa vida cultural incloïa una premsa diària (a vegades clandestina) en tres llengües: Jiddisch, polonès i hebreu. L'activitat religiosa va incloure per un temps celebracions jueves permeses obertes, mentre que en altres ocasions es van realitzar reunions en domicilis particulars amb els rabins. A més, existia una església per als jueus convertits al catolicisme.\nAixí mateix, es van arribar a fer concerts de música clàssica en el gueto. Marcel Reich-Ranicki explicà en les seves memòries que no hagué dificultat a trobar excel·lents violinistes i músics d'instruments de corda en general; més difícil, segons ell, era la recerca de músics d'instruments de vent. En general, aquests no tenien experiència en orquestres simfòniques, ja que eren músics de jazz i de petits grups. No obstant això, es van esforçar per a aquesta fi i es van assolir bons resultats. També hi va haver obres de teatre i exposicions d'art. En molts casos els artistes eren figures prominents de la vida cultural polonesa del moment.\nUn dels més notables esforços de preservació cultural va ser liderat per l'historiador Emanuel Ringelblum i el seu grup Oyneg Shabbos, que va recol·lectar documents de persones de totes les edats i posicions per a crear una història social de la vida en el gueto. En total, s'estima que van obtenir prop de 50.000 documents històrics, incloent-hi assajos sobre diversos aspectes de la vida en el gueto, diaris, memòries, col·leccions d'art, publicacions de la premsa il·legal, dissenys, treball escolar, pòsters, entrades de teatre, receptes, etc. Aquests documents van ser amagats dels alemanys en tres llocs separats, i dos d'ells han estat recuperats, essent la font primària d'investigació sobre el gueto de Varsòvia. Actualment, hom pensa que el tercer rotllo de documents podria estar enterrat sota l'edifici actual de l'ambaixada de la República Popular de la Xina.\nÚltims temps del guetoModifica\nMemorial dels Herois del Gueto.\nEl 20 de gener de 1942, els líders nacionalsocialistes van decidir en la Conferència de Wannsee d'exterminar els jueus d'Europa. La primera fase del que van anomenar la Solució final va ser l'Operació Reinhard per a l'extermini dels jueus a Polònia. Per a això es va començar la construcció del camp d'extermini de Treblinka al maig de 1942, una obra que va acabar al juliol, coincidint amb l'inici de la liquidació del gueto de Varsòvia.\nEl 22 de juliol va començar la Großi Umsiedlungsaktion ("Gran acció de reallotjament"). El Judenrat va ser informat llavors que tots els jueus, exceptuant els que treballaven a les fàbriques alemanyes, el personal d'hospitals jueu, els membres del Judenrat i les seves famílies, i els membres de la força policial jueva i les seves famílies serien "deportats a l'Est".\nLa policia jueva havia de conduir diàriament a 6.000 jueus a l'instant de trobada Umschlagplatz al costat de les vies fèrries de la Transfertelle. En cas d'incompliment els alemanys afusellarien centenars d'ostatges, entre ells l'esposa d'Adam Czerniaków. Després d'intentar, fallidament, convèncer els nazis de desistir dels seus plans, el líder del Consell Jueu se suïcidà, deixant una nota que resava "No puc suportar més tot això. El meu acte mostrarà a tots que és el correcte a fer". Els suïcidis es tornarien un succés comú davant les penoses condicions de vida. El mateix dia del suïcidi de Czerniaków, el 23 de juliol, la resistència clandestina jueva es reuní i decidí no revoltar-se, en creure que els jueus estaven sent enviats a camps de treball forçós i no de mort.\nEn els cinquanta-dos dies següents (fins al 21 de setembre), 263.002 persones van ser traslladades a Treblinka i, en menor grau, a Majdanek. A finals del mes de juliol, la policia jueva del gueto va ser l'encarregada de portar a terme les deportacions d'un total de 64.606 jueus als camps d'extermini, i a partir de l'agost els alemanys i els seus aliats prendrien un paper més directe en les deportacions, traslladant durant aquell mes un total de 142.223 persones i de 56.173 al setembre.\nLa fase final de la primera deportació massiva va succeir entre el 6 i l'11 de setembre de 1942. Entre aquestes dates, 35.886 jueus van ser deportats, 2.648 executats en el lloc i 60 es van suïcidar. Després d'aquesta primera etapa, aproximadament 55.000 persones van romandre en el gueto, fos treballant en les indústries alemanyes o vivint amagades.\nDurant el següent semestre, la resistència jueva clandestina es va agrupar en dues organitzacions majors. La ŻOB ("Żydowska Organizacja Bojowa", "Organització Jueva de Lluita") fou liderada per Mordechai Anielewicz i tenia entre els seus membres entre 220 i 500 persones; l'altra era la ŻZW ("Żydowski Związek Walki", "Unió Jueva de Lluita") que comptava amb un nombre similar de membres. Els membres d'aquests grups creien que era necessari resistir agressivament l'opressió, i el seu armament consistí majoritàriament en pistoles de mà, explosius casolans i còctels molotov.\nL'aixecament i la destrucció definitivaModifica\nArticle principal: Aixecament del Gueto de Varsòvia\nTropes alemanyes al carrer durant la crema del Gueto (abril de 1943).\nEl 9 de gener de 1943, el comandant de les SS Heinrich Himmler visità el gueto i ordenà la represa de les deportacions. Nou dies després del començament de la segona expulsió massiva dels jueus va ocórrer la primera instància de resistència armada. Amb les seves accions els jueus insurrectes assoliren cert èxit, l'expulsió s'aturà després de quatre dies i les dues organitzacions principals de lluita passaren a controlar el gueto, construint nombroses barricades i actuant en contra dels jueus col·laboracionistes. Durant els tres mesos següents es van preparar per a la que seria la lluita final.\nLa batalla final seria el 19 d'abril. Aquest dia, els alemanys encapçalats per Ferdinand von Sammern-Frankenegg van arribar amb 2.054 soldats per a sufocar la rebel·lió, confiats que els jueus -al veure'ls en tal nombre- se sentirien incapaços i desistirien. Mentre els nazis avançaven pel gueto desert, els partisans jueus -amagats a les finestres de les cases i en els sostres dels edificis- esperaven armats amb pistoles, fusells i explosius. Arribat el moment van atacar a les tropes que, en un nivell inferior, estaven exposades des de nombrosos flancs. L'atac jueu va ser summament reeixit i va forçar als nazis a replegar-se sense poder arrestar a civils, ja que aquests estaven degudament amagats en búnquers subterranis construïts per a l'ocasió.\nAquest succés va provocar la ira de Himmler i la substitució de von Sammern-Frankenegg per Jürgen Stroop, el qual tenia experiència en el combat no formal dels partisans. En els dies que van seguir, Stroop, seguint les indicacions de la seva superioritat d'usar tots els mitjans necessaris, va ordenar la crema de tots els edificis del gueto per a obligar als rebels a sortir dels seus amagatalls. L'àrea es va omplir de flames i fum negre, encara que els jueus van resistir anant als búnquers, que aviat es mostrarien ineficients per les dolentes condicions per a la conservació del menjar i l'aigua, a més de l'aire viciat pel fum, provocant l'asfíxia de molts jueus i el suïcidi d'altres.\nLa resistència major va ser sotmesa el 23 d'abril i l'aixecament en general el 16 de maig. En aquesta última data, els alemanys van fer esclatar la sinagoga Tlomacki (que estava fora del gueto) com a signe de la fi de l'existència del gueto de Varsòvia.\nSegons les dades que Stroop aportaria en el seu informe, després de l'aixecament 56.065 jueus van ser capturats durant els dies d'enfrontament i 631 búnquers destruïts. Stroop va estimar que entre 5.000 i 6.000 jueus van morir en combat, 7.000 van ser afusellats i altres 7.000 van ser deportats a Treblinka, on van morir. Els jueus capturats no deportats a Treblinka van ser enviats als camps de treball forçós de Poniatowa, Trawniki i Majdanek.\nRuïnes del Gueto de Varsòvia, arrasat per ordres d'Adolf Hitler després de l'aixecament del gueto (1945).\nPresoners del guetoModifica\nWładysław Szpilman, les memòries del qual constitueixen la base de l'argument de la pel·lícula "El pianista" de Roman Polanski.\nMarcel Reich-Ranicki, crític literari.\nSimon Pullman, director de l'orquesta simfònica del gueto.\nYitzhak Katzenelson, poeta i dramaturg.\nWładysław Bartoszewski - activista de la resistència polonesa de l'organització Żegota a Varsòvia.\nHenryk Iwański - Oficial de la resistència polonesa en el càrrec de suport al Ghetto. Va morir el 1978.\nJan Karski - missatger de la resistència polonesa que va informar sobre el gueto per als aliats. Va morir l'any 2000.\nZofia Kossak-Szczucka - va ser un escriptor i un combatent de la resistència de la Segona Guerra Mundial polonès, cofundador de Żegota. Mort a 1968.\nIrena Sendler - Membre de la resistència polonesa que va passar fora del gueto a 2.500 nens jueus i els va ajudar a amagar, tema de la pel·lícula El Cor Valerós de Irena Sendler. Va morir el 2008.\nSzmul Zygielbojm - polític socialista jueu polonès. El 1943 es va suïcidar a Londres en un acte de protesta contra la indiferència aliada cap a la mort en el gueto de Varsòvia.\n↑ González-Arnao, Mariano. Varsovia, 1943 (en castellà). El Mundo.\n↑ Segons dades del informe del comandant Stroop\nRingelblum, Emanuel. Crónica del gueto de Varsovia, Ed. Alba, 2003, ISBN 84-88730-73-X.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Gueto de Varsòvia\nwww.jewishvirtuallibrary.org - The Warsaw Ghetto (anglès)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Gueto_de_Varsòvia&oldid=27742472»\nDarrera modificació: 8 jul 2021 a les 18:31