President Torra: "O ho fem tots junts, els 70 diputats independentistes, o no ens en sortirem" - Sala de premsa. Generalitat de Catalunya\nPresident Torra: "O ho fem tots junts,...\nPresident Torra: "O ho fem tots junts, els 70 diputats independentistes, o no ens en sortirem"\nHa demanat que "no es manipulin més les xifres objectives del país", perquè amb "una política alarmista i catastrofista ens hi juguem inversions"\nEn el segon dia del Debat de Política General, el cap de l’Executiu ha assegurat que “la confrontació política no fractura, el que fractura és que polítics demòcrates i honorables siguin avui a la presó”\nHa qualificat d’”indecència” que el Tribunal Suprem hagi denegat novament la llibertat als líders polítics catalans\nEl president de la Generalitat, Quim Torra, ha fet avui una crida a la unitat dels partits independentistes assegurant que “o ho fem tots, entre tots junts, o no ens en sortirem”. I ha insistit que “si els 34 diputats de Junts per Catalunya, els 32 d’ERC i els 4 de la CUP no som capaços de posar-nos d’acord no ens en sortirem”.\nEn el seu torn de rèplica a les intervencions dels grups parlamentaris durant el Debat de Política General, i en resposta al grup de la CUP, el cap de l’Executiu ha remarcat que “necessitem aquell moment elèctric del primer d’octubre, aquella aliança entre el Parlament, el Govern, la ciutadania i les institucions socials”.\nPrecisament, Quim Torra ha iniciat la seva intervenció recordant que avui fa un any del 3 d’octubre, un dia que “va demostrar que a aquest país no se’l pot colpejar, que aquest país sempre estarà al costat de la democràcia i que, quan vol donar una resposta, la dona de forma consensuada, perquè érem milers de catalans els que ens vam concentrar i vam aturar el país”.\nEl president també s’ha referit al missatge que va donar el rei d’Espanya aquella nit i ha fet notar que “encara no s’ha disculpat per un discurs que emparava la violència contra la qual el poble de Catalunya justament s’havia manifestat”. Ha recordat que el president Carles Puigdemont li va contestar l’endemà amb un “així no” i ha afegit que “enguany encara hauríem de dir així encara menys”.\n“La confrontació política no fractura”\nEl president ha defensat en la seva rèplica al grup de Ciutadans que “la confrontació política no fractura, el que fractura és que polítics demòcrates i honorables, senzillament per haver obeït un mandat popular, siguin avui a la presó”. En aquest sentit, ha recordat que tot el procés “ha estat sempre escrupolosament democràtic” perquè “totes les decisions que es van prendre l’octubre passat van tenir l’aval d’aquesta cambra”.\nD’altra banda, el cap del Govern ha destacat que el risc real de divisió social pot produir-se “si no som capaços que la cohesió social segueixi sent l’eix vertebrador del país” i si “aquelles baules més febles de la societat no tenen les mateixes polítiques d’igualtat que qualsevol altre ciutadà té per poder tirar endavant”.\nTambé en resposta a la cap de l’oposició, el cap del Govern ha remarcat que “a les societats avançades i democràtiques, els conflictes es resolen votant”. En aquest sentit, ha recordat al president del grup del PSC que fa sis anys apostava per “una solució política a un problema polític” i li ha retret que no aprofités la visita del president espanyol, Pedro Sánchez, al Quebec per fer-li arribar el que pensava fa sis anys. “Si fa sis anys estaven aquí, per què van marxar?”, li ha qüestionat.\n“Una part d’aquesta cambra no podrà mirar els presos polítics als ulls”\nEn un altre moment de la seva intervenció, el cap del Govern ha qualificat d’“indecència” que el Tribunal Suprem hagi denegat novament la llibertat als presos polítics. “Cada dia que passen a presó es una indecència”, ha afirmat. I ha continuat: “l’estat espanyol es deslegitima sol”, amb el xat dels jutges o amb la decisió de la justícia europea de no extradir els polítics exiliats. “Mentre a Espanya tenim presos polítics, a Europa els nostres exiliats es mouen lliurement i no són acollits com a pròfugs, sinó com a líders democràtics”, ha insistit. I en aquest sentit ha avisat els grups parlamentaris: “un dia sortiran i jo no tindré cap problema per tornar-los a mirar els ulls, però una part d’aquesta cambra sí que tindrà aquesta problema”.\nJustament en resposta al grup parlamentari de Catalunya Sí que es Pot el president Torra ha dit sentir-se “sorprès” perquè “des de l’esquerra se’m retregui que tenim pressa” per fer efectiva la República Catalana. “No tenen pressa per treure els presos polítics?”, s’ha preguntat.\n“No manipulem més les xifres objectives del país”\nDurant la seva intervenció, el president ha repassat les últimes dades econòmiques per constatar que “l’economia catalana funciona i funciona molt bé”. Torra ha recordat que Catalunya “manté un dinamisme elevat i continua creixent per sobre del 3%”, que portem “19 trimestres consecutius de creixement interanual” i que l’atur està baixant de manera continuada.\n“No juguem ni manipulem més les xifres objectives del país”, ha demanat, i ha retret a Ciutadans que utilitzi “una política alarmista i catastrofista quan ens hi juguem inversions”. “En fer un ús assenyat d’aquestes dades ens hi juguem la responsabilitat d’aquest país”, ha reblat.\nEn un altra moment de la seva intervenció i en relació a la problemàtica dels menors no acompanyats, el cap de l’Executiu ha assegurat que el Govern ha estat capaç de “fer front raonablement a la situació d’emergència” i ha aconseguit “revertir la situació”. Ha recordat que totes “les previsions han quedat desbordades”, com ho demostra el fet que de 300 menors no acompanyats que van arribar el 2015 a Catalunya, s’ha passat a 2.715 en el que portem d’any.\nPer fer-hi front, ha explicat que la Generalitat ha fet un esforç econòmic i ha multiplicat per 7 el pressupost de la DGAIA (Direcció General d’Atenció a la Infància i l’Adolescència), passant d’11 milions el 2016, a 30 el 2017 i 72 milions el 2018. Torra també ha recordat que s’han creat 2.047 places per a menors en centres entre juny del 2017 i setembre del 2018 i que s’ha obert un centre de menors nou cada dos setmanes, quan normalment se n’obre un cada 6 mesos de mitjana.


Desapareix una de les escultures de l’emblemàtica Font de la Dona – L'independent\nDesapareix una de les escultures de l’emblemàtica Font de la Dona\n5 de setembre de 2018 Redacció\t0 Comments\nQuina va ser la sorpresa de molts dels ciutadans quan passejant ens van adonar que faltava una de les escultures de la Font de la Dona, al principi no donavem crèdit al que veiem. Com pot ser just al centre de la Vila, on es troben els principals edificis institucionales, han robat l’estatua? O hi ha alguna altre explicació que ningú ens a donat?\nSi es tracta d’un robatori és preocupant doncs si s’atreveixen de fer-lo en la mateixa Plaça de la Vila que no faran en la resta de la població?\nSembla que estem assistint a un menyspreu al patrimoni cultural de toda la ciutat i a un deteriorament dels valores de ciutadania, així com una laxitud total de parte de qui habría de vetllar per el seu respecte.\n← Nous tallers de creixement personal per a dones\nOBRES ATURADES →\nNadal a Barberà\n14 de desembre de 2010 moon 0\nEl Ple aprova el manifest del 8 de març\n6 de març de 2013 Redacció 0\nPIMEC Vallès Occidental constitueix el Club de Joves Empresaris de la comarca\n26 d'octubre de 2012 Redacció 0


Entrevista a Núria Coll, Directora d'Etselquemenges.cat | ets el que menges\n"Em sento en pau amb la vida que tinc i crec que he trobat un equilibri bo entre la feina i la família"\nNúria Coll, Directora d'Etselquemenges.cat, Soycomocomo.es, La Consulta Nutricional d'Etselquemenges i creadora del Cómo Como Festival\n6 de març 2020 | Actualitzat el 24 de desembre 2020 per Lluca Rullan\nLa Núria Coll és la dona que hi ha al darrere d’Etselquemenges, una empresa que ja té disset persones treballant-hi i que no para de créixer des que va néixer fa vuit anys.\nA més de liderar aquest projecte d’èxit, la Núria tira endavant un projecte personal i familiar molt exigent: és mare de la Vinyet, que té cinc anys, i de la Ginesta i l’Erol, que en tenen dos.\nEn un entorn de vegades governat per dogmes i on s’espera que les dones es lliurin a la criança, la Núria ha hagut de prendre decisions difícils i, a risc de ser criticada, ha pogut continuar liderant activament Etselquemenges i alhora sentir-se en pau amb el paper de mare.\nTrobar l’equilibri ha requerit molta valentia i treball personal. La idea que, quan respectem el que desitgem, oferim una versió nostra molt millor es confirma avui en la seva vida. Cada projecte ocupa un lloc que és respectuós amb ella, com a dona empresària i mare.\nFoto: Beth Magre\nQuan vas crear Etselquemenges treballaves a TV3 i també feies col·laboracions per a Catalunya Ràdio i RAC1. Com neix la idea de crear un blog d’alimentació saludable?\nVa ser per casualitat. Amb l’Adam Martín, periodista especialitzat en alimentació saludable, vam decidir d’obrir un blog per parlar de temes d’alimentació i salut que nosaltres consideràvem interessants i, des del principi, ja vam buscar una persona que dissenyés, una altra que programés i periodistes amb sensibilitat pel tema per poder fer una mena de diari digital temàtic. Volíem crear un mitjà de comunicació, perquè teníem una trajectòria que venia de mitjans generalistes, on el treball en equip és clau per generar molts articles i reportatges.\nEts una dona de ràdio i de tele. Per què vas decidir deixar-ho tot i apostar pel teu projecte personal?\nLa ràdio ha estat la meva vida i encara em sembla increïble que dirigeixi Etselquemenges i ja no recordi que vinc dels mitjans. Hi té a veure segur l’èxit d’Etselquemenges, motivat pel canvi de paradigma de la societat pel que fa al consum d’alimentació saludable. Cada cop ens llegia més gent, teníem més subscripcions i persones que es volien fer sòcies i això t’anima a pensar en xerrades, tallers de cuina, conferències en vídeo i a fer-ho cada cop més professional. Va ser tot molt orgànic –mai més ben dit– i, quan em vaig quedar embarassada de la primera filla, vaig decidir no tornar a la tele després del part i treballar només a l’Ets. I han passat sis anys des de llavors que han estat una autèntica bogeria pel creixement i el volum de feina que hem sabut generar.\nT’imaginaves que avui seria una empresa amb disset persones treballant-hi?\nNo, de cap manera. L’empresa va evolucionant en funció de les necessitats i hem anat creixent a poc a poc i quan teníem clar que el creixement ens ajudaria a millorar. Cada any em sorprenc de la quantitat de gent que forma part del projecte, sigui treballant-hi o col·laborant-hi.\nNúria Coll, igual que algunes dones de l’equip, en farà quaranta aquest 2020.\nLa majoria de la plantilla de l’Ets són dones. Creus que les baixes maternals o les absències en cas de malaltia dels fills pot generar inestabilitat a l’empresa?\nI ara. No m’ho havia ni plantejat. Soc mare de tres i algunes de les persones de la redacció més veteranes han estat mares més d’un cop i no ha passat res; tenen responsabilitats i poden conciliar. I si alguna criatura se’ls posa malalta, no venen o treballen des de casa. Treballem amb previsió i, si una persona falta algun dia, tot surt igualment. I a mi m’encanta pensar que som una empresa en què, si tens una reunió de l’escola a la una del migdia, no suposa cap problema.\nSento un orgull molt gran perquè som el millor equip del món\nQuè sents cada matí quan obres la porta de la redacció?\nSoc molt feliç cada dia quan aixequem la persiana. No m’hauria imaginat mai arribar on hem arribat i, quan veig la cara de totes les persones que formen part de l’equip, sento un orgull molt gran perquè som el millor equip del món. Hi ha molt de talent a Etselquemenges.\nA partir d’Etselquemenges i de la versió homònima en castellà Soycomocomo has anat creant projectes paral·lels: EtsNen, La Consulta Nutricional d’Etselquemenges, el Cómo Como Festival, cursos digitals, l’Agenda, la revista en paper d’Etselquemenges i Soycomocomo. Com se t’acudeixen tantes idees?\nNo ho sé. No tinc cap truc. Potser la clau és que m’apassiona el que faig i que penso molt. Ha, ha, ha! Soc molt mental. L’alimentació saludable també hi té a veure. Tinc molta energia tot i que ja n’estic a punt de fer quaranta i n’estic segura que portar una vida ordenada pel que fa a horaris i hàbits m’ajuda molt. Ah! I tinc idees perquè soc molt curiosa. Això és típic de periodistes i, per tant, tinc molts interessos, m’agrada conèixer mons nous constantment. M’interessa molt la nutrició i la salut, la comunicació en diversos formats, el disseny, el màrqueting, l’emprenedoria, l’economia… Això té un risc i és el de perdre el focus i no concentrar prou bé els esforços en pocs projectes perquè surtin bé. Però a poc a poc anem trobant la fórmula.\nNo tens por al fracàs?\nAl fracàs no, però dirigir una empresa és complicat i hi ha dies difícils. El món digital és molt canviant i això genera un cert neguit permanent perquè caduca molt de pressa i el futur és incert i difícil de predir. Això trenca la monotonia, cosa que està bé perquè et fa fort i supervivent, t’espavila i et fa pensar solucions increïbles per a tot, però també és esgotador i a vegades fa patir. T’hi has d’acostumar i saber-ho portar perquè, si no, no es gaudeix.\nCom es fa per liderar un projecte d’èxit amb dues filles i un fill?\nNo soc cap superdona. Es fa perquè al darrere tinc una xarxa que ho fa possible. D’entrada, a casa, el meu marit i jo treballem la mateixa quantitat d’hores i tenim dividida a parts iguals la responsabilitat dels fills. Això ja és un gran què, perquè un dia els recullo jo a l’escola i un altre dia ell, i així successivament. Però, a més, tinc una mare que viu al costat de casa meva i que ens ajuda molt tant a l’empresa com amb els fills. I ara que són tan petits, també tinc una persona que ens ajuda a fer el sopar i les rentadores. Sense tot això, jo no podria treballar dues o tres tardes, viatjar algun dia o fer llargs rodatges, com a vegades he de fer. Així i tot tinc un nivell força alt d’estrès, laboral i familiar, no us enganyaré i em llevo a dos quarts de sis o a les sis i aprofito per treballar mentre els nens dormen. I això ho compenso sopant molt aviat i anant al llit a dos quarts d’onze.\nLa Núria amb la Vinyet, la Ginesta i l’Erol\nVolies ser mare de tres?\nNo. Sempre deia que en tindria un o dos. Els he tingut perquè la bessonada va venir de segones. Ara, però, no ho canviaria per res del món. Tres és un número màgic per compensar gelosies i protagonismes, sobretot perquè entre tots tres hi ha baralles i complicitat a parts iguals i fan molta pinya i no hi ha distinció de grans i petits.\nEn un món on l’alimentació saludable va molt unida a una criança respectuosa i amb vincle, has sentit pressions externes o internes per fer les coses d’una manera determinada per què és el que toca?\nSí! Jo soc qui més m’he jutjat i, com totes les mares, segueixo tenint remordiments moltes vegades per no ser el que se suposa que hauria de ser. Però en general em sento en pau amb la vida que tinc, i crec que he trobat un equilibri bo, gràcies, en part, a ser la responsable de l’empresa i, per tant, poder fer i desfer sense la rigidesa d’un horari. Per exemple, jo treballo molt, però quan estic amb els nens, hi estic. Per exemple, quan estan amb mi no engego la tele i la gran només fa una activitat extraescolar. Això vol dir que les tardes que el seu pare i jo estem amb ells, estem per ells des de quarts de cinc i amb atenció plena. I com que no m’agraden gaire els esdeveniments socials i limito molt els dinars i sopars de feina, tinc prou temps per dirigir l’empresa amb molta autoexigència i alhora està temps amb la família.\nCreus que ho vas fer diferent amb la gran que amb els bessons?\nSí! Amb la gran vaig fet pit durant catorze mesos i amb els bessons vaig fer mixta des de l’hospital i els vaig deslletar al cap de tres mesos i mig, coincidint amb la Fira Biocultura. Vaig tornar a casa i ja no vaig recuperar bé la producció de llet i, amb dos, n’estava una mica cansada tot i que m’hauria agradat arribar fins als sis mesos. Ho he fet diferent en tot. I el meu marit també. Passar d’un a tres és molt gros i ja t’ho tires tot a l’esquena. I la veritat és que es gaudeix molt més perquè, quan ploren, saps que potser no els passa res i, quan estan pesats, a vegades rius i tot.\nCom organitzeu els àpats a casa perquè siguin saludables i no morir en l’intent?\nÉs tota una logística. Sabem que cada dimarts ens arriba la cistella de fruita i verdura ecològica i, a partir d’allà, es desencadenen tots els sopars. Improviso bastant la resta de la compra i cada dia al matí penso una recepta a partir d’uns bàsics i de quina proteïna els han donat a l’escola. Per tant, els dimarts, que a l’escola hi ha carn, sovint sopen ou o llegums. I sempre anem agafant verdures sobrants de la nevera per evitar que se’ns facin malbé. Avui, per exemple, sé que hi ha col i farem tires de col saltades amb carn picada i una mica d’arròs integral. Els faig plats combinats servits en un bol on no hi falta mai greix, com ara alvocat o oli.\nEt penedeixes de res?\nNo. Tinc la sort de ser sempre feliç amb el que visc i intento tenir totes les parcel·les importants per a mi cobertes, per no penedir-me de res. Ara, però, no visc bé tenir tan poc temps per tenir més vida social i, per estar més amb el meu marit. Però tinc l’esperança que, quan siguin més grans, això arribarà. Amb la maternitat, el “jo” queda en un segon o tercer pla, però no pot ser per sempre, o almenys no en el meu cas, perquè m’agrada cuidar-me i no només fer de mare. Dedicar-me tant a l’empresa és una manera de dedicar-me a mi perquè jo estic escollint treballar amb aquesta intensitat. I així i tot també vull més temps per caminar sola durant llargues estones, fer esport o anar a dinar amb amics sense haver de recollir macarrons de sota les taules i estar aixecada, renyant, col·locant pitets i digerint malament. Ara, quan anem tots plegats a dinar en algun restaurant, quan pago, no recordo ni què he menjat.


Holiday Home t' Keerske Bruges Bèlgica - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nKeerstraat 4, Centre, Bruges, Bèlgica, 8000 - Veure al mapa\nExcel·lent 8,7 (1392 comentaris)\nMés informació sobre Holiday Home t' Keerske\nEl Holiday Home t' Keerske està situat al centre de la localitat medieval de Bruges, a menys de 100 m de la plaça del Mercat i del campanar. Es troba en ple centre comercial i ofereix Wi-Fi gratuïta. L'allotjament disposa de sala d'estar amb TV, zona d'estar i taula de menjador. També inclou terrassa moblada, cuina equipada i bany amb assecador i banyera o dutxa. Als voltants del Holiday Home t' Keerske trobareu una gran varietat de restaurants, botigues, supermercats i bars. La plaça de ‘t Zand és a 10 minuts a peu i l'estació de tren de Bruges es troba a 1,7 km. El Holiday Home t' Keerske està situat a 12 minuts en cotxe del parc d'atraccions de Boudewijn Seapark i a 16,8 km de la costa belga.\nAquest establiment no té instal·lacions adaptades per a les persones de mobilitat reduïda. Els llits supletoris estan disponibles per un suplement de 25 EUR per persona i nit. Si heu d'arribar després de les 18:00, cal que n'informeu l'establiment amb un dia d'antelació per telèfon o correu electrònic. Cal que informeu el Holiday Home t' Keerske de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.


Adjudiquen una parcel·la a Pardinyes on es preveu la construcció de 28 pisos\nLa venda de la finca, per 892.500€, permetrà a la Paeria ampliar les seues capacitats per fer polítiques d’habitatge\nper Marta Romera 30/11/2020 14:50h\nL’EMU adjudica una parcel·la a Pardinyes on es preveu la construcció de 28 habitatges | LleidaDiari.cat\nEl tinent d'alcalde i president de l'Empresa Municipal d'Urbanisme (EMU), Sergi Talamonte, ha signat aquest dilluns l'adjudicació de la venda de la parcel·la residencial núm. 1 del polígon únic del Pla Parcial del SUR 13 de Lleida, situada al carrer Vidal i Codina 16 del barri de Pardinyes.\nL'empresa adjudicatària ha estat Aster Empresarial, SL., per la quantitat de 892.500 € (més IVA). La venda d'aquesta finca ampliarà les capacitats de l'Ajuntament de Lleida per fer polítiques d'habitatge, ja que una part dels ingressos es destinarà a aquesta finalitat.\nLa venda s'ha fet seguint un procés de pública concurrència\nLa venda s'ha fet seguint un procés de pública concurrència fixat al plec de condicions aprovat pel Consell d'Administració de l'EMU el passat 27 d'octubre. El Pla Parcial assigna a la parcel·la una edificabilitat màxima de 4.570 m², amb un màxim de 28 habitatges, i permet que la totalitat de la superfície residencial sigui de tipologia lliure.


Crítica: Ella i els arquitectes - Grec 2015 ~ EspectáculosBCN\nInicio Teatro críticas Crítica: Ella i els arquitectes – Grec 2015\nProgramació teatral del Grec 2015\nComencem amb un xoc lingüístic. Una guia ens parla en anglès i un turista reclama que es parli en francès. De sobte, ens trobem, sense adonar-nos, en el conflicte de tres segles enrere, on es dirimia qui tindria el poder sobre Europa: Anglaterra o França. Tres frases i ja estem ficats en una guerra.\nEls actors juguen a tres bandes, són els actors, són els seus personatges, són les titelles. René (Bernat Quintana), Jeroni (Quim Lecina) i Àurea (Andrea Portella) passen de ser actors, a ser personatge o a desdoblar-se en forma de titella.\nEls personatges/actors/titelles es mouen entre dos móns paral·lels que es creuen en el temps. René passa del segle XXI al segle XVIII per viure el setge, i torna al segle XXI quan li convé. Àurea es mou en un espai intemporal. És al segle XVIII però també es passeja pel segle XXI i ens deixa clar que va i ve del passat i del futur. Com si el temps no existís per a ella. El públic… hi som i no hi som. Ara ens parlen, ara ens ignoren. Ara ens apunten alguna cosa, ara passen de nosaltres, com si no existíssim. Som part del muntatge o som invisibles.\nEls personatges que no tenen forma humana només són titelles…. fonamentals en una història d’un setge, d’una guerra on René, l’arquitecte francès, ens deixa ben clar que “aquí (al 1714) es dirimeix el control d’Europa”. Una metàfora crua del que va ser la guerra de Successió: una lluita de poder entre grans potències. La nostra petita guerra va estar sempre controlada per titellaires europeus que movien els fils de la política del nostre país a la seva conveniència. I en René no hi troba tanta diferència amb el que passa al segle XXI.\nEntre anades i vingudes del present al passat (“jo estic en un bucle, hi sóc i no hi sóc, segle XVIII, segle XXI”), entre monòlegs encarats al públic i escenes al 1714 entre els tres personatges, ens expliquen un setge vist des del punt de la gent. Els militars només són les titelles que decideixen el futur de tots. A destacar l’escena de la borratxera, on el passat i el present conviuen i acaben barrejant-se, on els personatges de carn i ossos acaben arribant a un acord, malgrat estar en desacord en tot. Els vins francesos i els del priorat no són el mateix, però els seus efectes sí.\nI enmig d’aquestes anades i vingudes en el temps, la seva percepció del món, explicada a través de la seva concepció de l’arquitectura i de la construcció. Punts de vista diferents que acaben convergint en Àurea, l’actriu intemporal de qui tots dos s’enamoren i que s’enamora dels dos homes i dels móns que representen.\nUn soldat ara austracista, ara felipista (Víctor Àlvaro), ens recorda de tant en tant que “els herois tenim cita permanent amb la mort / los héroes tenemos cita permanente con la muerte”. Els herois? La gent que lluitava per un món en el que creien, sense saber que altres ja havien decidit com havia de ser el món en què viurien. “Els exèrcits sempre acaben desfilant a ritme de trompa”, ens diu René mentre mig desfila borratxo, al compàs d’una marxa militar tocades per trompes.\nEls menestrals, representats per un sabater, són els que, al final, decideixen que cal tirar endavant, sigui com sigui el món en què viuen. El pragmatisme davant de l’heroisme. I la mort. La mort que s’encarna en Àurea, l’actriu intemporal, algú que representa sempre un paper. La mort que també és pragmàtica perquè les guerres, a ella, sempre li aporten material nou. “Càndids patriotes que no saben per què lluiten”. Però la mort, en la seva forma humana, s’ha enamorat dels dos arquitectes… i haurà de resoldre aquest conflicte personal. Es pot ser pragmàtic amb els sentiments, encara que una sigui la Parca?\nUn vestuari molt ben triat. No deixeu de fixar-vos en l’uniforme de la guia, amb barretet i tot. Un punt kitx, fins i tot còmic, però encertadíssim. Un vestuari amb el que ens demostren que no cal quedar-se nu del tot per estar despullat davant del públic, sota les notes d’un tango.\nL’escenografia és com una part d’un diorama d’un museu. Una gran fotografia d’un dibuix del setge a terra. Unes maquetes de les runes, de la ciutat, de la Ciutadella, una paret al fons amb el skyline de la Barcelona actual i l’esquema d’una muralla, amb els seus elements ben indicats. La ciutat assetjada als peus. La Barcelona actual al cel. El joc de llums acompanya l’acció i enfoca els moments àlgids de cada escena. El so està ben aconseguit. Les titelles parlen amb les veus de Joan Anguera, Xavier Capdet, Francesc Orella, Ferran Rañé i Boris Ruíz.\nNomés em va semblar supèrflua o, almenys, massa llarga, l’escena en què Àurea/la Parca ens explica qui és, que fa i per què ho fa. És l’únic moment en què l’obra perd el ritme trepidant que havia mantingut fins aleshores.\nElla i els arquitectes és una obra que ens deixa clar que, en una guerra, l’única que hi acaba sortint guanyant, és la mort. Potser els grans titellaires també en treguin profit. Però el que queda ben palès és que la resta de la gent només som titelles… o com nens petits, embadalits davant de les titelles que juguen, s’enamoren, es barallen… o es colpegen amb unes barres “té, té i té”.


La Generalitat declara un nou episodi d'alta contaminació per partícules a tot Catalunya - Empordà\nL'anterior alerta es va decretar fa 10 dies, el 23 de febrer, a causa d'una intrusió de pols africana\nACN 06.03.2021 | 16:44\nLes partícules d'aire contaminat s'aprecien a l'ambient EMPORDÀ\nLes partícules d'aire contaminat s'aprecien a l'ambient\nEl Departament de Territori i Sostenibilitat ha declarat aquest dissabte, 6 de març, un nou episodi d'alta contaminació per partícules a tot Catalunya. La mesura es pren atenent els nivells elevats de partícules en suspensió de diàmetre inferior a 10 micres (PM10) enregistrats per la Xarxa de Vigilància i Previsió de la Contaminació Atmosfèrica (XVPCA) i es tracta del segon episodi en només 10 dies al territori català. L'anterior alerta es va decretar el 23 de febrer a causa d'una intrusió de pols sahariana a partir del dia 18 i la previsió dels models de dispersió de contaminants. El Govern recomana reduir moviments en cotxe privat i moderar l'activitat física a l'aire lliure, sobretot per a les persones amb problemes cardiovasculars o respiratòries.\nL'episodi d'alta contaminació ambiental es va rebaixar el 26 de febrer, però donada la previsió de la persistència de la intrusió de pols africana, es va mantenir l'avís preventiu per partícules en suspensió PM10 a tot Catalunya. Segons Territori i Sostenibilitat, aquest dissabte la situació s'ha agreujat i ja s'acumulen 4 dies on la mitjana diària dels nivells de PM10 ha estat superior al valor de 50 µg/m3 en més d'un punt de mesurament de les estacions situades a la Zona de Protecció Especial (ZPE). D'altra banda, els nivells es mantenen entre moderats i alts a tot Catalunya, superant-se el valor de 50 µg/m3 en 14 estacions de mesurament de les estacions integrades a la Xarxa de Vigilància i Previsió de la Contaminació Atmosfèrica (XVPCA).\nAixí mateix, la previsió a 24 hores indica que els nivells es mantindran elevats i es podria superar el valor diari de 50 ?g/m?3; durant el dia d'avui, donat que es preveu que la intrusió de pols africana persistirà i les condicions de dispersió no milloraran.\nEvitar el cotxe, reducció de les obres i menys exercici físic a l'exterior\nL'episodi d'alta contaminació per partícules (PM10) suposa gestionar la velocitat a les vies ràpides, a través del Servei Català de Trànsit, informar la població perquè utilitzi els transports públics si s'ha de desplaçar, emetre consells generals a través del CECAT i de l'ATM, a més d'instar les activitats cimenteres a reduir les emissions i als municipis a restringir les actuacions que generen partícules, com determinades obres.\nEn concret, es recomana a la ciutadania realitzar els trajectes a peu o amb bicicleta escollint carrers poc freqüentats pel trànsit; utilitzar el transport públic en la mesura del possible; reduir els desplaçaments amb vehicle privat; utilitzar el cotxe compartit; realitzar una conducció eficient; regular la climatització de les llars; assegurar-se del bon funcionament de les calefaccions de combustibles fòssils en el cas que encara estiguin engegades, i limitar la crema de rostolls, marges i restes d'aprofitaments forestals, agrícoles o de jardineria.\nDe forma paral·lela, s'insta els municipis, en la mesura del possible, a introduir missatges informatius sobre l'avís preventiu; incrementar el reg de carrers de 2 a 4 hores; regular la climatització en comerços i serveis municipals; incrementar el control de les activitats industrials on la competència és municipal, i prohibir la crema de matolls i restes vegetals i potenciar la gestió dels residus vegetals a través d'alternatives com la trituració in situ o la recollida per al seu compostatge. Aquesta mesura és d'obligat compliment a la Zona de Protecció Especial, la Plana de Vic i les Terres de Ponent.\nTambé es demana a les indústries que no realitzin processos com arrencades i postes a punt que no siguin imprescindibles i es pugin endarrerir. Així mateix, es restringeixen les operacions d'asfaltar o enquitranar els carrers, se suspèn qualsevol activitat potencialment generadora de pols mentre duri el període d'episodi ambiental de contaminació, sempre que sigui tècnicament possible, i es prohibeix en les obres l'ús de bufadors, radials sense aspiració focalitzada o humidificació, i en general totes aquelles eines que puguin aixecar pols, entre altres mesures.\nEls nivells de partícules són elevats a tot el territori. Per aquest motiu és convenient, segons el protocol consensuat amb el Departament de Salut, que les persones amb malalties cardiovasculars o respiratòries moderin l'activitat a l'aire lliure. També es demana a tota la població evitar l'exercici físic intensiu a l'exterior.\nL'AMB i Ajuntament de Barcelona activen els seus protocols per contaminació\nL'Àrea Metropolitana de Barcelona (AMB) i l'Ajuntament de Barcelona ja han activat els seus propis protocols d'actuació. A la capital catalana, entre altres mesures, s'activa el rec amb aigua freàtica a les principals vies de la ciutat, se suprimeix els bufadors en els servei de neteja i jardineria, es prohibeix les activitats que generin pols a les obres i es demana evitar l'ús del vehicle privat en els desplaçaments. També s'activa un ampli dispositiu d'avisos a la ciutadania que arribaran pels diferents canals municipals.


La primera, per part de la Teresa Martínez i en Javi Ayala, alumnes de grau en disseny gràfic de l’escola. Ens explicaran un projecte en comú realitzat per als horts i jardins de Can Batlló. Un projecte complert, de redisseny de marca i campanya de promoció.\nUnaitxo, alumne d’animació, ens explicarà els projectes que està portant a terme tant en l’àmbit personal com en l’àmbit professional a la productora PDA Films on hi treballa. També és un dels impulsors del Fart Fanzine, publicació creada per un grup d’alumnes de l’escola i que està obert a col·laboracions.\nIrene García Amador, alumna d’il·lustració que, mentre encara el seu projecte final de cicle, treballa com a freelance investigant amb tot tipus de tècniques i aplicacions.\n‘Los coleccionistas de Momentos’, col·lectiu de fotògrafs nascut a l’escola format per l’Ester Tejada, en Jose Navarrete i l’Anna Vílchez. En la seva conferència ens explicaràn les seves experiències i projectes com a col·lectiu i trobarem a faltar a l’Anna que està fent el seu projecte final de cicle fent fotos a la frontera entre Espanya i Marroc a Melilla. Farem un brindis per ella!\nGeorgina Soley, alumna de gràfica publicitària. La Georgina ens explicarà la seva experiència professional en l'àmbit del disseny aplicat a tèxtil i quina sensació es té en veure com gent anònima llueix els teus dissenys\nalumnes argent conferències curs 2014-2015 fora de sèrie 2015 foradeserie2015


Chatbots: una interfície natural per a dispositius IoT | IoT Catalan Alliance\ni2cat 25 juliol, 2019\nAquest article de la IoT Solutions World Congress exposa els avantatges dels chatbots com a elements complementaris dels dispositius IoT i de les consideracions que s’han de tenir en compte a l’hora d’implementar-los.\nNotícia i imatge originals de l’IoTSWC.\nLa forma més natural d’interacció humana és mitjançant les paraules i, en els darrers anys, la tecnologia ha permès que les màquines puguin entendre aquest llenguatge. Actualment, aquesta comprensió està limitada a ordres directes i les màquines encara no poden captar comunicacions complexes, com ara els dobles sentits.\nNo obstant això, de moment la capacitat d’entendre ordres directes i simples és més que suficient per dirigir dispositius IoT.\nEls chatbots tenen diverses avantatges respecte altres interfícies:\nSón reactius i proactius. Tot i sembla paradoxal, els chatbots poden alertar-nos sobre incidències i notificacions d’interès sense que se’ls hi hagi demanat. També poden limitar les accions que volem que facin (reactivitat).\nEstan orientats a objectius. Tot i que l’objectiu a llarg termini dels chatbots com l’Alexa d’Amazon i el Siri d’Apple és tenir una conversa natural amb l’usuari, actualment tenen només un conjunt d’ordres bastant restringit que cal programar. Això vol dir que podem personalitzar-los en els aspectes que vulguem.\nSón deliberants. Podem tenir una “conversa” amb ells, encara que limitada, en què respondran a les nostres peticions i preguntes.\nS’adapten. Com veurem més endavant, els chatbots basats en intel·ligència artificial poden “créixer” i aprendre noves situacions i funcionaments.\nSón mòbils. No necessàriament hem d’estar just al costat de l’objecte perquè pugui “escoltar-nos”, ja que podem interactuar amb ell mitjançant un dispositiu remot a través del núvol (explicarem aquest punt a continuació).\nEs poden complementar amb una interfície de text. Hi ha situacions on no és possible utilitzar la veu; per exemple, al mig d’una reunió. Molts xats permeten combinar la interacció de la parla natural amb una interfície de text alternativa que permet a l’usuari operar-los silenciosament.\nEl núvol; una eina per facilitar l’ús del llenguatge natural\nEl volum 2 de l’estudi sobre el desenvolupament de IoT 2017 diu que més de la meitat dels desenvolupadors utilitzen el núvol per connectar els seus dispositius IoT a la web, així com els seus sistemes de processament i control de dades.\nAixò significa una gran oportunitat per implementar els chatbots en el seu sistema de control, ja que l’única part de la tecnologia del chatbot que s’ha d’implementar a nivell local són els seus mecanismes per capturar la veu de l’usuari i un processament mínim per enviar-ho al núvol utilitzat pel sistema.\nUn cop al núvol, els resultats seran processats i enviats de nou, com a parla o com a instruccions, i el dispositiu IoT només haurà de tenir els mitjans de comunicació per reproduir aquesta informació a l’usuari.\nUna última decisió: intel·ligència artificial o regles fixes?\nA grans trets, hi ha dos tipus de chatbots disponibles. Els primers es basen en intel·ligència artificial. Són, per tant, més complets i capaços d’evolucionar. Tanmateix, també són més propensos a problemes operatius. Els segons es basen en un conjunt de regles fixes i són més segurs, tot i que més limitades ja que no tenen capacitat per créixer autònomament.\nEn el segon tipus, cal especificar un conjunt tancat d’ordres de veu que les màquines siguin capaces d’entendre i processar. En canvi, els chatbots basats en intel·ligència artificial poden analitzar i “entendre” el llenguatge natural, obeir nous comandaments i crear escenaris nous gràcies a la seva adaptabilitat. Tot i així també cal tenir present que el cost dels chatbots basats en IA és més alt. En aquest cas, també es pot considerar utilitzar una plataforma comercial oberta a tercers, com ara Alexa i Google Now, ja que no interfereix ni impedeix l’ús específic dels dispositius particulars.\nSi estàs interessat en conèixer aquesta tecnologia, l’IoT Solutions World Congress, que se celebrarà a Barcelona del 29 al 31 d’octubre, inclourà expositors que desenvolupen solucions de processament del llenguatge natural per incorporar a tot tipus de dispositius IoT.


(S'ha redirigit des de: Joan J. Beumala)\n↑ «Breu biografia a la descripció de l'acte de homenatge que el 27 de març del 2012 li dedicà la ciutat de Cornellà». [Consulta: 6 maig del 2013].\n↑ Calàbria, Raül. «El sabadellenc Joan Jordi Beumala rep el premi Sardana de l'any». Ràdio Sabadell, 28 maig del 2006. [Consulta: 6 maig del 2013].\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Joan_Jordi_Beumala_i_Sampons&oldid=19672165»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 18 feb 2018 a les 22:10.


Generalitzar sempre és un error – NEWSTICIES\nPublicat el 18 Abril 2010 18 Abril 2010 per Gerard\nSóc del Barça perquè així ho vaig decidir, no perquè ningú mi va obligar, igual que suposo que la gent es fa de l’Espanyol. Això no vol dir, que jo sigui un ‘borrego’ per ser d’un equip amb molta massa social o els pericos són uns matats perquè són d’un equip més petit.\nEl què està clara és una cosa que quan generalitzem, i aquestes generalitzacions es prenen seriosament, sorgeixen els problemes. Tractar a tota l’afició del Barça com si fossin boixos nois és un clar exemple, al igual que catalogar tots els pericos de fatxes (o acomplexats “facebook dixit”). Un altre tema és opinar sobre el què un veu, que per sort en aquesta vida tenim la llibertat de fer-ho. Jo ahir vaig veure un Espanyol que va sortir a embrutar el partit, no dic que no estigui en el seu dret, oi tant que hi està, jo sóc el primer que quan jugo un partit de futbol contra algú més bo (que sol ser sovint) utilitzo les meves armes per parar el rival, al igual que vaig al 200% per tapar altres carències. Això no treu que jo cregui que aquestes armes siguin ‘barriovajeras’ , com he dit al facebook, igual que crec que han d’estar dintre de la norma, i en cas de no ser-hi ser sancionades. Alves va anar al carrer correcte, però crec també que va haver-hi jugadors pericos que no van ser amonestats i ho haurien d’haver estat. Sobre si el Barça va fer més o menys faltes? prefereixo quedar-me amb el concepte que li van ‘pitar’ més faltes, que no dic que no ho fossin, conte!!. També és cert que els equips grans reben més ajudes que els equips petits, però normalment sol ser en jugades dubtoses dins d’area, però aquest any pel que fa a la permissivitat de duresa i targetes el rival del Barça sempre surt guanyant. De totes maneres el Barça no es va merèixer guanyar . És evident que no estic demanant que l’Espanyol posi l’estora vermella al Barça per marcar (ni cap altre equip), diria molt poc d’un equip de futbol.\nEn fi,de moment recomanaria als pericos, ara que ja ha passat el Barça que es centrin en el que realment els ha de preocupar, i en això si que estic d’acord amb l’amic Gonzalo, no en robar dos punts al Barça sino en sumar dos punts per l’equip. L’Espanyol crec que equivocadament va tirar dimecres el partit contra el Ràcing, rival directe, per reservar-se contra el Barça, i avui és possible que l’Espanyol estigui més a prop del descens. Així que l’espanyolisme pot estar content per haver-li robat dos punts al Barça, però que pensin en els punts que van deixar escapar. I al Barça que es centri en el parti de Champions que falta ens farà.\nEn definitiva en el món hi ha tantes opinions com persones i cadascú actua com creu convenient. Ser del Barça és una d’elles, ni millor ni pitjor, al igual que ser-ho de l’espanyol. Ni el Barça és la veritat absoluta ni els de l’Espanyol sou Braveheart , les dos opcions tenen el mateix valor no ho oblideu.\nPosted in EsportsEtiquetat Barça, derbi, Espanyol\n5 thoughts on “Generalitzar sempre és un error”\n18 Abril 2010 a les 14:20\nEl que haurien de fer els jugadors del Bar$a és dedicar-se a jugar i no estar protestant tot des del minut 1. Per cert, a veure si ets capaç de trobar un partit en que la 1ª targeta es tregui al minut 5. Suposo que és el que ha aconseguit la premsa després d’estar tota una setmana fotent la pallissa. L’Espanyol va començar a jugar com si ja hagués fet 200 faltes. Som l’únic equip que ha estat capaç de plantar-vos cara els últims 2 anys, i això ningú ho reconeix.\n18 Abril 2010 a les 16:07\nCert, felicitats. 1 victòria, 1 empat i dues derrotes. Per cert, oi que contra el Madrid, en els mateixos dos anys, són 4 derrotes? No hase falta desir nada más.\n18 Abril 2010 a les 16:12\nOscar: Jo no dic que no ens plantessiu cara, nomes questiono la manera amb que ho vau fer, en el vostre dret, oi tant, pero ni m’agrada. Vosaltres jugueu les vostres armes, el Barça utilitza les seves avisan de la duressa del joc de lEspanyol.\nAh! sobre la tarja als 5 minuts, una cosa, Osvaldo 15 partits 6 targetes i aixo que es davanter. Pot ser si que feia falta la targeta no creus.\nUri Bruguera ha dit:\n18 Abril 2010 a les 18:44\nEl que ens em de fer mirar els culers és que el nostre equip contra l´Espanyol mai imposa el seu joc com fa als altres partits,i sempre acabem caient en el ritme de partit que els interesa als pericos i així ens va.\nTinc ganes de veure un Barça amb la personalitat que mostra al Bernabeu i a tots el camps del món també contra l´Espanyol, i això recentment no ho em vist.\nL´Espanyol no pot fer un altre joc Gerard, els jugadors que té son per fer aquest tipus de partit.\nQuan expulsen a Alves a Cornellà es van sentir crits de mico i també “este partido lo vamos a ganar..”(min 61). Pues va a ser que no.\n19 Abril 2010 a les 16:14\nUri: Estic d’acord amb tu, que l’Espanyol va fer el què havia de fer i que el Barça a veure quan imposa el seu joc.


Nois de la via Panisperna - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nNois de la via Panisperna\n(S'ha redirigit des de: Nois de via Panisperna)\nEls nois de la Via Panisperna (Italià: I ragazzi di Via Panisperna) fou un grup de joves científics liderats per Enrico Fermi. L'any 1934, a Roma, van fer el famós descobriment dels Neutrons lents que va obrir la realització del reactor nuclear i posteriorment la bomba atòmica. El sobrenom del grup prové del nom del carrer on estava el Departament de Física de la Universitat de Roma La Sapienza. El carrer tenia el nom del monestir proper San Lorenzo in Panisperna.\nA més de Fermi, els altres membres del grup eren: Edoardo Amaldi, Oscar D'Agostino, Ettore Majorana, Bruno Pontecorvo, Franco Rasetti, i Emilio Segrè. Tots ells eren físics, excepte d'Agostino, que era químic.\nEl grup va créixer sota la supervisió d'Orso Mario Corbino, un físic, ministre i senador i director de l'Institut de Física de la Via Panisperna, el qual va reconèixer les qualitats d'Enrico Fermi, pel qual va crear la primera càtedra de Física Teòrica a Italia el 1924. A partir del 1929, Fermi i Corbino es van dedicar a transformar l'institut en un modern centre de recerca.\nLa primera versió del seu laboratori de recerca es va dedicar a l'espectroscòpia atòmica i molecular; més tard van canviar cap a estudis experimentals de Nuclis atòmics. Entre les línies de recerca mencionades hi havia el bombardeig de diverses substàncies amb neutrons, obtinguts irradiant beril·li amb partícules partícules alfa emeses per radó, un gas altament radioactiu que genera nombrosos elements radioactius artificials. En la part teòrica, la feina de Majorana i Fermi van permetre la comprensió de l'estructura del nucli atòmic i les forces actuant en ell, conegudes com a Forces de Majorana. Van publicar els fonaments de la teoria d'Emissió Beta els anys 1933 i 1934.\nEl 1938 per motiu de les lleis racials feixistes, i donada la imminència de la Segona Guerra Mundial, el grup es va dispersar i la majoria dels seus membres van emigrar. Només Edoardo Amaldi es va quedar a Itàlia, i va reconstruir la física italiana, contribuint significativament a la fundació del CERN.\nEl director Gianni Armelio va fer una pel·lícula sobre la seva vida.\nActualment, l'edifici a la Via Panisperna està inclòs en el complex Viminal, al cim Romà homònim on es troba l'edifici de l'interior. En un futur proper, està planejat que l'edifici allotgi un centre de recerca i un museu de física anomenat Enrico Fermi.\nI ragazzi di via Panisperna (1989), una pel·lícula de Gianni Amelio\nEnrico Fermi and the Via Panisperna Boys del museu de física de la Universitat la Sapienza de Roma\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Nois_de_la_via_Panisperna&oldid=18957034»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 14 oct 2017 a les 18:38.


La custòdia del tresor. Una visió des del dret\nAquest breu text l’he redactat per agrair al Museu Picasso de Barcelona i al seu equip de gestió, sota la direcció d’Emmanuel Guigon, la invitació que em van fer per a participar en el col·loqui que, amb el títol anterior, es va organitzar el darrer 3 de febrer en motiu de l’homenatge a Lola Ruíz Picasso, germana de Pablo Picasso, autor universal.\nAquest homenatge, como deia de forma recent Ángela Molina al diari El País, se suma al nou reconeixement dels museus i del mercat vers les dones del cercle de Picasso, com ara Dora Maar i Françoise Gillot.\nVaig participar en el col·loqui, en representació de Visual Entidad de Gestión de Artistas Plásticos (VEGAP), l’entitat de gestió col·lectiva de drets de la propietat intel·lectual que des de fa 32 anys representa a l’Estat espanyol més de 120.000 artistes plàstics, gràfics i fotògrafs de 42 països diferents. Entre aquests artistes, hi trobem Pablo Picasso, gràcies a la representació en exclusiva que VEGAP porta a terme a l’Estat per encàrrec de Picasso Administration.\nTres organitzacions culturals\nAquestes tres organitzacions que esmentaré a continuació desenvolupen les seves activitats de forma complementaria per protegir el llegat de Pablo Picasso.\nLa Picasso Administration, que representa els hereus de Pablo Picasso i que té la seva seu a París, porta a terme una tasca fonamental per a protegir els drets d’autor, així com per mantenir el control de l’ús del nom, la imatge i l’obra de Pablo Picasso en el camp de la propietat intel·lectual, i també la seva protecció en el camp del dret de propietat industrial i dels drets de protecció de la personalitat.\nAquest organització, presidida per Claude Picasso, porta a terme una tasca fonamental arreu de tot el món per tal de protegir els drets i exercir els deures que implica l’herència del patrimoni.\nEs tracta, com va dir la seva directora, Claudia Andrieu, en un fòrum celebrat a Madrid i organitzat per la VEGAP, l’any 2020, d’un exercici dels drets que mai no serà pacífic.\nLa defensa de l’herència ha estat rebuda pels hereus de Picasso com un regal i alhora com un deute amb l’autor.\nLa Picasso Administration porta a terme la seva funció de protecció amb una gestió dinàmica i amb una vocació de portar el patrimoni picassià cap a la modernitat.\nEn el cas del Museu Picasso de Barcelona, ens trobem davant d’una realitat que expressa, en ella mateixa, la dimensió social que té la protecció dels llegats.\nEl Museu es va constituir com a resultat de la iniciativa de Pablo Picasso mateix a la dècada dels seixanta del segle passat, des d’una decisió generosa, de gran valentia i compromís amb la ciutat de Barcelona, a la qual Pablo Picasso se sentia personalment vinculat de manera estreta.\nAquest Museu, que ha rebut diverses donacions particulars a més de la realitzada per Pablo Picasso mateix i que compta una col·lecció de 4.251 obres, és la col·lecció més completa que hi ha arreu del món de les obres de joventut de Pablo Picasso.\nEl treball de conservació, documentació i recerca que es realitza al Museu Picasso és de una importància cabdal per a la defensa i el manteniment del llegat, i la seva dimensió social és obvia. Ho és per al coneixement de l’art contemporani, del qual Pablo Picasso n’és una figura fonamental i central. Però ho és alhora per a la ciutat de Barcelona, per a Catalunya i per a l’Estat espanyol.\nAquesta protecció té un efecte doble, atès que, d’una banda, té efecte per a aquells que l’exerceixen de forma directa; per als hereus i per a aquells que porten a terme aquesta tasca al Museu; per al Museu mateix, que ateny la seva pròpia dimensió quan exerceix aquesta activitat protectora. I alhora, d’altra banda, el resultat d’aquesta activitat protectora beneficia la col·lectivitat, constitueix un benefici social. Aquest és el paradigma mateix de l’acció cultural. La cultura construeix un pont permanent entre l’individu i la societat. L’acció maièutica de la cultura té sempre repercussions de benefici social.\nVEGAP, de la seva part, tanca el cercle tot oferint els seus serveis de gestió col·lectiva dels drets de propietat intel·lectual per a protegir en l’àmbit l’Estat espanyol els drets d’autor de Pablo Picasso.\nLa visió des del Dret\nDes del punt de vista jurídic, en el marc del dret espanyol, els llegats artístics s’engloben en dos grans camps: la Llei de propietat intel·lectual (RDL 1/1996 del 12 d’abril del TRLPI) i la Llei de protecció del patrimoni (Llei 16/1985 del 25 de juny).\nAquest breu text se centra en l’àmbit de la propietat intel·lectual i, en concret, en la normativa que afecta la protecció dels drets d’autor després de la defunció.\nL’article 15 del TRLPI regula els supòsits de legitimació mortis causa i atribueix al legatari i, si no n’hi hagués, a l’hereu les facultats del Dret moral contingudes en els apartats 3r i 4t de l’article 14 del TRLPI.\nAquestes dues facultats representen les facultats essencials del Dret moral dels autors. Les facultats dels denominats Dret de paternitat de l’autor i Dret d’integritat de l’obra.\nAtès el caràcter essencial d’aquestes facultats del Dret moral, es comprensible que el legislador hagi permès la seva transmissió mortis causa. La facultat d’exigir el reconeixement de la condició d’autor de l’obra i la facultat d’exigir el respecte a la integritat de la mateixa.\nDe la mateixa manera, l’article 15 del TRLPI estableix, per a aquells casos que atenyin obres no divulgades en la vida del autor i durant un termini de setanta anys des de la seva mort o declaració de defunció que tant el legatari com l’hereu puguin exercir el dret a decidir si l’obra ha de ser divulgada i en quina forma.\nTot això sense perjudici d’allò que estableix l’article 40 del TRLPI, que estableix, en tutela del dret d’accés a la cultura, que si en el moment de defunció de l’autor els seus drethavents exercissin el seu dret a no divulgar l’obra, en condicions que vulnerin allò que disposa l’article 44 de la Constitució, el jutge podrà ordenar les mesures que consideri adequades a petició de l’Estat, les comunitats autònomes, les corporacions locals, així com les institucions públiques de caràcter cultural o qualsevol persona que hi tingui interès legítim.\nL’article 44 de la Constitució espanyola determina que els poders públics han de promoure i tutelar l’accés a la cultura a la qual tots tenim dret, així com a promoure la ciència i la recerca científica i tècnica en benefici de l’interès general.\nDins del marc que regula l’activitat dels hereus i legataris en l’àmbit de la propietat intel·lectual de la qual són drethavents, és important conèixer fins quan poden exercir aquesta activitat de tutela i protecció dels drets morals, així com l’exercici dels drets patrimonials que han rebut de l’autor causahavent.\nEn aquest sentit l’article 41 del TRLPI estableix que l’extinció dels drets d’explotació de les obres determinarà el seu pas al domini públic, per la qual cosa podran ser utilitzades per qualsevol persona, sempre i quan es respecti l’autoria i la integritat de l’obra en el termes que preveuen els apartats 3r i 4t de l’article 14 que ja hem esmentat anteriorment.\nL’extinció dels drets d’autor es produeix, a efectes del Dret espanyol, pel transcurs del temps. D’acord amb allò establert en l’article 26 del TRLPI, els drets d’explotació de l’obra duren tota la vida de l’autor i setanta anys després del seu finament. Aquesta determinació és el resultat de l’aplicació en el Dret espanyol de la Directiva de duració (Directiva 93/98/CEE de 29 de octubre de 1993 d’harmonització del termini de protecció.\nA banda de tot allò esmentat anteriorment, cal tenir en compte que la Disposició transitòria primera en el seu segon apartat de la Llei de propietat intel·lectual de l’any 1987 (Llei 22/1987 de l’11 de novembre), estableix que: «Els drets d’explotació de les obres creades per autors finats abans de l’entrada en vigor d’aquesta llei tindran la durada prevista en la legislació anterior».\nLa legislació anterior fins a la entrada en vigor de la Llei de l’any 1987 era la Llei de la propietat intel·lectual de 10 de gener de 1879, l’article 6è de la qual estableix: «La propietat intel·lectual correspon als autors durant la seva vida i es transmet als seus hereus testamentaris o legataris durant el termini de vuitanta anys».\nPablo Picasso va finar a Mougins (Provença) el dia 8 de abril de l’any 1973. Tenint en compte que, d’acord amb allò que estipula l’article 30 del TRLPI, el còmput del termini de protecció ha de ser realitzat des del dia 1 de gener de l’any següent a l’any de la defunció i, tenint en compte que el termini de protecció per als autors finats abans de l’entrada en vigor de la Llei de propietat intel·lectual espanyola de l’any 1987 es de vuitanta anys, en virtut de la Disposició transitòria primera de la Llei esmentada, el termini de protecció dels drets patrimonials d’autor de Pablo Picasso s’extingiran el dia 31 de desembre de l’any 2054, alhora que romandran en vigor els drets de paternitat i d’integritat de l’obra per al seu exercici per part dels seus drethavents.\nLes obres de Pablo Picasso entraran en domini públic l’1 de gener de l’any 2055. L’article 41 del TRLPI, que regula les condicions per a l’ús de les obres en domini públic, estableix que les obres de domini públic podran ser usades per qualsevol persona sempre i quan se’n respecti l’autoria i la integritat en els termes que preveuen els apartats 3r i 4t de l’article 14 del TRLPI.\nL’activitat de protecció d’un llegat constitueix una tasca que transcendeix l’interès del legatari i que afecta el bé comú. En aquest sentit, el legatari d’un patrimoni material i immaterial rebut d’un autor es constitueix, en certa mesura, en el mandatari de l’autor amb l’encàrrec de protegir els elements materials i immaterials del patrimoni, així que adquireix una responsabilitat davant de la societat que hauria de ser reconeguda per la societat mateixa de manera agraïda.\nL’Estat i les administracions públiques no poden ser alienes a aquest reconeixement i hauran de contribuir, en la mesura del que sigui possible, a ajudar el legatari a realitzar aquesta tasca en l’exercici del mandat constitucional de l’esmentat article 44 de la Constitució per tal de garantir la promoció i la tutela del lliure accés a la cultura a la qual tots tenim dret.\nSessió de “La custòdia del tresor. Una visió des del dret”\nCol·lecció Lola Ruiz Picasso, TRLPI, vegap\tPermalink 0 1297 Visites


La Comarca del Matarranya proposa una visita virtual per celebrar el Dia dels Museus | Matarranya Media\nLa Comarca del Matarranya proposa una visita virtual per celebrar el Dia dels Museus\nUna ruta audiovisual mostra els quatre principals centres de la comarca\nDia dels Museus Comarca del Matarranya1\nAvui, 18 de maig, és el dia internacional dels Museus, enguany amb el lema: museus per la igualtat, diversitat i inclusió. Tot i les dificultats que ha portat la pandèmia per a celebrar esta data, des de la Comarca del Matarranya s'hi han volgut sumar preparant una ruta virtual pels 4 museus més rep\nAvui, 18 de maig, és el dia internacional dels Museus, enguany amb el lema: museus per la igualtat, diversitat i inclusió. Tot i les dificultats que ha portat la pandèmia per a celebrar esta data, des de la Comarca del Matarranya s’hi han volgut sumar preparant una ruta virtual pels 4 museus més representatius de la zona a través d’un audiovisual.\nEl Museu Juan Cabré de Calaceit, l’etnològic de la vida i oficis tradicionals Masmut de Pena-roja, el Museu de Vall-de-roures i el Centre d’interpretació de la cultura ibera de la Vall han estat els tres espais escollits per formar part d’esta visita museística pel Matarranya, una petita mostra representativa de tot el que ofereix la Comarca. Amb este recorregut virtual han volgut donar a conèixer a la gent del territori i també a futurs visitants el ric patrimoni amb què compta la comarca.\nEn esta fase de la desescalada els museus poden obrir, però no tots ho han fet, perquè la gran majoria dels seus visitants són turistes de fora la província. Mentre no es puga viatjar, este tipus d’iniciatives són una bona alternativa per fer cultura des de casa.\nAquí es pot veure el vídeo commemoratiu del Dia Internacional dels Museus realitzat per la Comarca del Matarranya.


IB3 | La projecció de 'La mujer y el glaciar' dona el sus a l'edició més ambiciosa del Major Docs\nIB3 Notícies > IB3 Cultura > La projecció de ‘La mujer y el glaciar’ dona el sus a l’edició més ambiciosa del Major Docs\nLa projecció de ‘La mujer y el glaciar’ dona el sus a l’edició més ambiciosa del Major Docs\nFins al dissabte, 30 cineastes, productors i programadors de 10 països visitaran Mallorca\nEs pot ser feliç durant 30 anys de soledat? És el que explora el documental ‘La mujer y el glaciar’. El relat d’una dona que viu desconnectada del món civilitzat, en una base científica a 3.500 metres d’altitud.\n“De vegades tenim por de la soledat, de vegades pensam que és quelcom horrible, però hi ha una bellesa en estar tot sol, crec que podem aprendre que es pot gaudir de la soledat, d’estar amb la natura i amb aquesta eternitat”, explica el director lituà Audrius Stonys.\nStonys és el padrí de la tercera edició del MajorDocs, que ha arrencat avui al Centre Cultural Sa Nostra de Palma. Cinc dies per descobrir altres realitats per mitjà d’obres documentals, i del diàleg amb els seus autors.\nEl MajorDocs, enguany, té tres pilars esencials. “Es tracta de cinema d’autor, els cineastes i els autors estan al centre d’aquesta experiència, i és un festival lent”, apunta el director artístic Miguel Eek. Entre els plats forts, el film ‘Taming the garden’, que podreu gaudir aquest dimecres amb la seva autora, i l’estrena a Balears aquest divendres del documental ‘Pedra Pàtria’, del menorquí Macià Florit.\nToni Vaquer dirigeix l’OSIB i la Vodoo Children Big Band a un concert amb regust jazzísitc i cançó popular mallorquina\nEl repertori del concert, que se celebra aquest divendres a l'Auditorium, està format per cançons populars mallorquines\nUna obra de Cecília Giménez amb il·lustracions de Rosa Mascaró, que es presentarà aquest dijous a la llibreria Rata Corner...


L'Ajuntament de Móra d’Ebre reforça la plantilla de vigilants municipals per lluitar 'contra certs brots d'incivisme i inseguretat' ~ EbreDigital.cat\nL’Ajuntament de Móra d’Ebre ha incorporat tres nous auxiliars de vigilant municipal per “potenciar la presència al carrer i lluitar contra certs brots d’incivisme i d’inseguretat”. Segons l’alcalde de Móra d’Ebre, Joan Piñol, “aquests darrers temps semblaria que el número d’actes incívics ha augmentat més del que considerem raonable des de l’equip de govern i, per aquest motiu, hem optat per potenciar la presència al carrer dels vigilants i, per motius organitzatius, ens ha calgut contractar temporalment més personal”.\negons l’Ajuntament, “aquests auxiliars tenen una durada de contracte màxima fixada per la llei de policies locals de Catalunya i mentrestant es tirarà endavant un procés per constituir una borsa de vigilants municipals per cobrir les possibles incidències de personal d’aquesta categoria”.\nEls auxiliars de vigilants municipals es dedicaran a fer seguiment i control de la normativa de civisme, així com del comportament de la ciutadania a la via pública, la tinença d’animals domèstics de companyia, la circulació de vianants i vehicles, la utilització correcta de la via pública, i el control i el compliment de les mesures de seguretat i protocols establerts per la covid-19 als establiments de concurrència pública, com, per exemple, les terrasses. L’ajuntament ha recordat que aquests agents tenen potestat per iniciar l’expedient sancionador de les deficiències detectades, les quals seran derivades als diferents departaments responsables o a Mossos d’Esquadra, segons pertoqui.


les notes del Pep Molsosa: Parlant de la Unió Europea amb rigor !\n18 de juny 2008\nParlant de la Unió Europea amb rigor !\nInsistint en la idea d'explicar bé el que fa la Unió Europea, val la pena veure l'entrevista a Ignasi Guardans (eurodiputat de CiU) en el programa els matins de TV3, i sentir les seves explicacions sobre immigració (18 mesos de retenció?), horari laboral (haurem de treballar 65 hores ?), Irlanda, ...\nClar, entenedor, directe, pedagògic ... al marge de les seves opcions polítiques. Dura uns 20 minuts (a l'inici hi ha uns petits problemes tècnics, i parla del Barça i del Pep Guardiola), però val molt la pena ! ... i es posa en evidència la mediocritat general dels periodistes d'aquest país en aquests temes, buscant massa sovint la notícia cridanera i el titular mediàtic.\nPer molt que des d'allà s'esforcin, si des d'aquí no parem un mínim d'atenció a problemàtiques en generals complexes (27 Estats membres, 500 milions de persones, ...), efectivament, continuarem veient i reduïnt la Unió Europea a uns quants buròcrates de BXL, senyor Roca ! (vegeu la meva nota del dimarts 17)\nEtiquetes de comentaris: - sobre la Unió Europea\n▼ de juny 2008 (11)\nCiutadans pel Canvi, balanç d'una experiència\nDirecció estratègica compartida\nMés elements, encara, pel SINDICAT de CIUTADANS\nSobre el ciberactivisme polític\nFinalment, amb l'Antoni Puigverd !\nMés elements pel Sindicat de Ciutadans ...\nMés EUROPA, sí, senyor Miquel, però no critiqui ta...\nEnginyer ? Ara i així, no, gràcies !\nUn sindicat de ciutadans !\nPasqual Maragall i l'ALZHEIMER


Ajuntament de Sant Cugat - L’Ajuntament mostra el seu suport institucional a les persones afectades amb la síndrome de RETT\n25 de abril 2017 Ple municipal\nL’Ajuntament mostra el seu suport institucional a les persones afectades amb la síndrome de RETT\nAl ple municipal corresponent al mes d’abril s’han aprovat una moció en aquest sentit, juntament amb 11 mocions més.\nEl ple municipal ordinari celebrat aquesta dilluns ha aprovat tres mocions institucionals. Una d’elles expressa el “ferm rebuig” de l’Ajuntament cap a la mutilació genital femenina i declara el seu compromís a contribuir a eliminar la mutilació genital femenina i a donar el màxim suport a qui la pateix o estigui en risc de patir-la.\nL’altra moció contempla que l’Ajuntament doni suport a totes les iniciatives que impulsi l’Associació Catalana de la Síndrome de Rett a la ciutat per tal de donar visibilitat i conscienciar socialment sobre aquesta malaltia. A més, s’acorda incorporar la data del 28 de febrer, Dia mundial de les malalties minoritàries, entre les diades commemoratives del municipi, com a compromís per ajudar a donar visibilitat i conscienciar socialment sobre la realitat inherent a aquestes malalties.\nLa tercera moció institucional aprovada mostra el suport a la igualtat de drets i a la no discriminació de les persones amb discapacitat sensorial.\nEl CAR i el finançament de l’Estat\nD’altra banda, el ple municipal també ha aprovat una moció –amb els vots a favor de tots els grups excepte C’s i PP, que s’han abstingut- per reclamar solucions davant l’infrafinançament per part de l’estat espanyol davant el Centre d’Alt Rendiment (CAR) de Sant Cugat.\nEl text recorda que “en aquests últims anys el compromís de finançament al 50% amb la Generalitat no s’ha complert. El CAR disposa d’un pressupost d’11,5 milions, dels quals 7,5 es financen a través del Consejo Superior de Deportes (2,5 milions), el Consell Català de l’Esport (5,9 milions) i els altres 3,1 milions procedeixen dels recursos propis”.\nPer aquest motiu la moció insta “tots els Grups Parlamentaris del Congrés dels Diputats i del Senat a presentar i recolzar les esmenes necessàries per tal d’incorporar als Pressupostos Generals de l’Estat les partides necessàries per tal de subsanar l’infrafinançament estatal que arrossega el CAR des del 2011 i garantir-ne el finançament futur del CAR entre el Consejo Superior de Deportes i el Consell Català de l’Esport a parts iguals”.\nMillores a la Rabassada\nD’altra banda, el ple municipal també ha aprovat una moció – amb els vots a favor de tots els grups municipals, excepte el PP que ha votat en contra al punt núm. 2– per instar el govern de la Generalitat a prendre les mesures necessàries per millorar la seguretat viària del tram de la carretera BP-1417. Entre d’altres mesures, es proposa la col·locació d’elements de separació de sentits en alguns trams per evitar o dificultar la invasió de la via contraria o, també, prohibir l'avançament entre vehicles de motor en aquesta via.\nCal recordar que segons l'estudi EuroRAP el tram de la BP-1417 entre Barcelona i Sant Cugat és el que encapçala la relació de carreteres catalanes on l’índex de tenir un accident de trànsit és més elevat.\nEl ple municipal corresponent al mes d’abril també ha aprovat set mocions més:\nMoció sobre el futur de Promusa: s’ha aprovat amb els vots de tots els grups excepte la CUP i el PP, que s’han abstingut.\nMoció alternativa sobre la normalització dels termes d’ús del web i de les xarxes socials oficials de l’Ajuntament de Sant Cugat: s’ha aprovat amb els vots a favor de CDC, PSC i del regidor no adscrit, i el vot en contra de la resta de partits.\nMoció (amb esmenes) sol·licitant la implantació d’un Sistema Augmentatiu i Alternatiu de Comunicació (SAAC) a través de símbols en Sant Cugat i celebració del Dia mundial per la conscienciació sobre l’autisme>: s’ha aprovat amb els vots a favor de CDC, PSC i PP. La resta de partits hi ha votat en contra.\nMoció per facilitar el dret al vot als ciutadans europeus en les eleccions municipals i europees: s’ha aprovat per unanimitat.\nMoció per a facilitar el tràmit per l’adquisició de la nacionalitat espanyola, presentada per la Federació d’Immigrants del Vallès: s’ha aprovat amb els vots a favor de tots els grups municipals, excepte CUP, C’s i PP que s’han abstingut.\nMoció per restituir la partida pressupostària destinada a la primera infància: s’ha aprovat per unanimitat (en els punts 2 i 5).\nMoció per a reclamar l’alliberament immediat de Leopoldo López: s’ha aprovat amb els vots a favor de CDC, C’s, PSC i PP; i el vot en contra de CUP, ERC, ICV-EA i el regidor no adscrit.


Paella d’hivern – tAstantelmón\nPublicat per tastantelmon el 16/02/2014 29/11/2015\nSi fem un menjar amb productes de qualitat, és segur que ens eixirà un plat amb una qualitat inigualable.\nFa poc, comprant a una tenda, l’ama, parlant de cuina, em va dir com fer una paella d’hivern. Em va contar que ella era de la comarca de la Costera i que allí a l’hivern feien la paella amb la verdura que el temps dóna. Aquí a l’horta tenim el costum de fer la paella amb la verdura d’estiu (bajoca i garrofò) i lògicament a l’hivern no està disponible amb la qualitat que li dóna el seu temps.\nAixí que hui m’he decidit a fer la paella tal i com aquesta senyora em va dir. El resultat no ha tingun res a vore amb la paella que fem a l’hivern amb la verdura d’estiu que ens ve d’hivernacle o comprem congelada a les grans superficies.\nÀnec, (Jo he ficat 1/2 ànec excepte la cuixa i el pit. La xica m’ha trossejat la resta per a paella)\nPollastre ecològic, (de 1/2 pollastre li he dit que em separara la cuixa, l’entrecuix i l’ala. La resta trossejat per a paella)\n* Nota: de l’ànec tenim la cuixa i el pit per a fer un altre menjar , com per exemple provar a confitar-ho. Del pollastre, la cuixa, l’entrecuix i l’ala per a una altra ocasió, fer-ho al forn amb ceba, romaní, timó i un poquet de vi.\nfaves 1 kg\ncarxofes 1 kg\ntirabecs 150 g\narròs 800 g\nFiquem la paella al foc amb l’oli d’oliva. Quan estiga calent afegim l’ànec, el pollastre i sal. Sofregim amb poc de foc (10’+-)\nQuan la carn estiga quasi feta, fiquem la carxofa trossejada i les faves. Continuem sofregint a poc de foc (10’+-).\nAmb la carn i la verdura sofregida afegirem una culleradeta de pebre roig i sofregirem uns 40/50 segons. Immediatament afegirem l’aigua, fins a les anses de la paella. Fiquem el foc al màxim.\nQuan alce el bull fiquem el foc a força mitjana i provem de sal. Si fa falta n’afegim. Incorporem el safrà i dixem bollint uns 20′.\nAra és el moment de l’arròs, que haurà de bullir uns altres 20′ a foc mitjà.\n10 minuts abans d’acabar de coure l’arròs afegirem els tirabecs.\nDeixeu que l’arròs repose uns 10′\nJa la tenim!!!!!\nEntrada següent Temps era temps…


Un dia d'infàmia per a la democràcia\nPablo Hasél en el moment de ser detingut. Lorena Sopena / REUTERS\nTot i que era una notícia anunciada, encara es podia pensar que la justícia buscaria la manera d'evitar el tràngol que suposa enviar a la presó, per primera vegada des de la recuperació de la democràcia, un cantant per la lletra d'una cançó. Però no va ser així i el raper lleidatà Pablo Hasél va ser detingut i traslladat aquest dimarts al centre penitenciari de Ponent. Recordem que la justícia ha considerat il·legal la lletra de la cançó Juan Carlos el Bobón i una seixantena de tuits pels delictes d'injúries a la Corona i a les institucions de l'Estat i per enaltiment del terrorisme (per les seves referències a ETA i els Grapo). La condemna era de nou mesos i un dia, però les condemnes anteriors de Hasél i la seva negativa a pagar la multa han acabat en una situació que és una infàmia i una ignomínia per a qualsevol demòcrata: que es pugui empresonar un artista (al marge de l'opinió que tinguem sobre la seva obra i el seu contingut) per expressar opinions crítiques amb el sistema polític.\nJa fa temps que la deriva autoritària de la justícia espanyola, emparant-se en un Codi Penal obsolet i anacrònic, està retallant drets tan bàsics com el de la llibertat d'expressió o, com es va veure amb el 20-S o l'1-O, el de manifestació. Fins al punt que el Tribunal Europeu de Drets Humans ha hagut de recordar a Espanya, en ocasió del cas de la crema de fotos del rei, que segons la jurisprudència europea aquest dret empara la crítica a la Corona en qualsevol forma. A poc a poc, doncs, Espanya es va convertint en una excepció a Europa, un lloc on hi ha empresonats líders polítics i socials per organitzar un referèndum, joves bascos acusats de terrorisme per un incident en un bar amb uns guàrdies civils, i ara un cantant antisistema. I diem que és una deriva perquè al llarg dels últims 45 anys hi ha hagut multitud de lletres de cançons molt més ofensives amb el rei o crítiques amb les institucions sense que passés res. Per què ara no es tolera la crítica?\nEl cas Hasél ha mobilitzat el món de la cultura, que ha fet pinya com feia anys que no es veia en defensa de la llibertat d'expressió. En aquest sentit, resulta significatiu que el Liceu, i també la resta de les principals institucions musicals del país, s'hagin posat al costat del raper. A Madrid fins i tot el PSOE s'ha adonat els últims dies que això és una autèntica barbaritat i ja ha anunciat que vol introduir canvis en el Codi Penal. Si ho fan, fora bo que en fessin una reforma global i eliminessin d'una vegada delictes obsolets i perillosos en mans d'una judicatura cada cop més escorada a la dreta, com el d'injúries a la Corona o el de sedició.\nEl cas Hasél demostra que els dèficits democràtics de l'estat espanyol no afecten només els independentistes i posen en risc els drets fonamentals de tota la població de l'Estat. De fet, Òmnium ja va fer una campanya el 2018, amb el lema "Demà pots ser tu", en què alertava del que estava passant. Esperem que el govern espanyol entengui que cada dia de Hasél a la presó és una taca per a la imatge d'Espanya i una vergonya per a la democràcia. I que actuï ràpid.


Internacionalització en l'enoturisme\n20-21 Febrer Sant Sadurní d'Anoia 2020\nSobre les Enojornades\nEls propers 20 i 21 de febrer de 2020 tindrà lloc la segona edició de les Enojornades, que posaran el seu focus en la internacionalització de l’enoturisme.\nAmb un ambiciós programa, experts nacionals i internacionals aprofundiran en quines són les principals eines per arribar al client final en els diferents mercats internacionals i com s’ha d’actuar per adaptar-se i millorar les estratègies.\nLes Enojornades van dirigides a professionals de cellers de tota la geografia espanyola, així com a professionals d’empreses del sector del turisme que tinguin un interès directe en el turisme enogastronòmic.\n4 Grans eixos temàtics\nReconeguts experts de diferents àrees del turisme, la internacionalització i el màrqueting:\nZaida Semprún, Directora de Hacedores The Experience Collection\nAnna Sánchez, Directora de Màrqueting estratègic de Destinació de Barcelona\nSean P. O’Rourke, Co-Fundador i CEO d'EATour Specialist\nRafael Cascales, Fundador i director de CASICO\nBeatriz Vergara, Directora d'enoturisme de González Byass\nEnrique López, Co-fundador i CEO de El Cavino del Vino\nFrancisco Retamero, Co-propietari de Descalzos Viejos\nAprofundirem en tot allò relatiu a l'enoturisme i la seva internacionalització\nPerfil de l'enoturista\nEl turista de luxe de Barcelona. Perfil i tendències\n3 CASOS D'ÈXIT\nDies de ponències\nGrans eixos temàtics\nEscolta, aprèn i posa-ho en pràctica al teu celler\nParticipa a les Enojornades\n2 dies de ponències\nPresentacions de casos d'èxit\nPROFESSIONALS NO ASSOCIATS\nESTUDIANTS I PERSONES A L'ATUR\nFan possible que les Enojornades siguin una realitat\nQuè has de saber abans de venir a les Enojornades\nLes Enojornades tindran lloc a Sant Sadurní d'Anoia, a la comarca del Penedès, a 45 quilòmetres de Barcelona. Concretament, se celebraran a l'emblemàtic edifici CIC Fassina Centre d'Interpretació del Cava (entrada per Carrer Sant Pere, 46).\nSi vens en cotxe: AP7 o AP2 direcció Lleida / Tarragona. Sortida 27 Sant Sadurní d'Anoia. Si arribes en tren: Línia 4 RENFE Rodalies (des de Sants o Plaça Catalunya), direcció Vilafranca del Penedès / Sant Vicenç de Calders. Parada: Sant Sadurní d'Anoia.\nSi precises allotjar-te per assistir a les Enojornades, et recomanem l'Hotel Casa Torner i Güell (Vilafranca de Penedès). Està a 20 min en cotxe de Sant Sadurní d'Anoia. Si vens a les Enojornades, et faran un 10% de descompte a l'allotjament.


Cardús: "Vista la inutilitat del recurs a la por, ara tracten de burxar per provocar en el secessionisme com més divisions millor" · Tribuna.cat\nDimecres, 8 de de març del 2017 | 15:12\nCardús: "Vista la inutilitat del recurs a la por, ara tracten de burxar per provocar en el secessionisme com més divisions millor"\nRecull De Premsa, Salvador Cardús, Ara, Política Catalana, Procés\nEn un article a l'Ara salvador Cardús afirma que "L'especulació política s'està convertint en la principal arma si no de destrucció, sí de desmoralització massiva dirigida contra la majoria social que vol la independència de Catalunya"\nI afegeix al respecte "No és pas d'ara que determinades pseudoanàlisis polítiques, més que il·luminar, es proposin enfosquir les voluntats d'uns per deixar via lliure a les d'altres. Encara més, en moltes ocasions aquestes especulacions ni tan sols pretenen desinformar el públic en general -que també ho fan-, sinó que volen sembrar la zitzània entre les organitzacions polítiques i entre els seus líders i, sobretot, atiar les ambicions personals dins de cada partit per provocar-hi recels i conflictes. Rieu-vos d'això que ara el periodisme més escrupolós en diu postveritat"\nAixí, per a Cardús "vista la inutilitat del recurs a la por, ara tracten de burxar per provocar en el secessionisme com més divisions millor. Es vol fer realitat l'antic pronòstic -de fet, un desig- d'Aznar, que deia que abans es dividiria la societat catalana que Espanya. I és que les amenaces han esdevingut gairebé innòcues per dues raons. La primera, pels anuncis de plagues tan exagerades que han arribat a fer riure i que els fets no han parat de desmentir, tant en el terreny econòmic com en el social. I la segona, perquè les amenaces venien de qui venien: personatges políticament i intel·lectualment desacreditats i en molt mala posició per fer creïbles els seus espantalls"\nTambé ens diu aquest que "NO SOC TAN INGENU per no saber que en totes les organitzacions hi ha tensions i que, molt particularment, el desafiament i el risc que han assumit els polítics compromesos amb la convocatòria d'un referèndum provoquen tibantors. Però les maquinacions que ara mateix s'expliquen per terra, mar i aire tenen ben poca credibilitat. Primer, perquè són conspiracions ridículament contradictòries entre elles. Segon, perquè fa riure la pretensió que cada dia es puguin descobrir estratègies secretíssimes que tothom coneix; per cert, construïdes a base de consultar Google i d'un parell de tafaneries de sobretaula. Tercer, perquè les especulacions queden ràpidament desmentides no ja pels fets sinó per les noves especulacions que l'endemà fan córrer els mateixos que el dia abans n'explicaven una de diferent. El dia que les puguem estudiar amb calma, quedaran ben retratats!"\nI conclou "AVIAT les especulacions seran tan innòcues com ho han acabat sent les amenaces. Però cal que els qui volen la independència s'adonin de tots aquests intents de buscar brega a base d'intoxicacions informatives i s'hi tornin impermeables. A més de coratge i determinació, per guanyar la independència caldrà molta sang freda, fortalesa i un esperit impertorbable".


app – Districte 22@ Barcelona, Emprenedors, Innovació i Noves Tecnologies\nEl mercat dels Smartphones\nPublished on 01/08/2011 By Softcatalà\nEl mercat dels Smartphones als Estats UnitsSegons la consultora Nielsen, als Estats Units, Apple és qui ven més telèfons mentre que Google és qui té una quota més àmplia de mercat. Netflix aterra aquest Gener al nostre país, un canvi en el format audiovisual?\nPublished on 09/07/2011 By Bits Catalans\nSegons ha anunciat Pedro Pérez, president de la patronal del audiovisual espanyol FAPAE, Netflix ha contactat amb vàries productes per arribar a acords perquè Netflix arribi aquest Gener. Netflix és un servei web d’streaming de pel·lícules i sèries totalement legal. … Continua llegint →\nGoogle OnePass: Benvingut al Contingut de pagament\nPublished on 02/07/2011 By Bits Catalans\nAixò del accés als diaris a Internet de forma gratuïta s’està acabant. Si entreu el diari Ara.cat, per accedir al seu contingut ja no n’hi ha prou amb registrar-se, des d’unes setmanes ençà ens limiten a 3 el nombre d’articles … Continua llegint →\nRecerca de capital i inversió en qualitat, centren les xerrades del segon dia de Gamelab\nPublished on 30/06/2011 By El píxel maleït\nAvui 30 de juny s’ha celebrat la segona jornada de taules rodones a la fira Gamelab que es celebra fins l’1 de juliol a Barcelona. La primera xerrada moderada per Nuria Bosch, ha versat sobre la recerca de diners per fer front a un projecte. Normalment…\nProvant Google+, enviem invitacions als usuaris que ho desitgin\nPublished on 30/06/2011 By Bits Catalans\nGràcies a Miquel Labòria hem tingut accés a Google +. Hem provat detingudament la interfície i en resum, té una semblança a l’estil Apple i alhora, la senzillesa per realitzar grups d’amistats, pujar fotografies i editar el teu perfil és … Continua llegint →\nGoogle és socialitza, presenten la primera beta de la xarxa social de Google: Google +1\nPublished on 29/06/2011 By Bits Catalans\nDes de l’entrada de Larry Page com a CEO de Google, aquest ha donat un tomb a l’Internet Social. Vist el gran èxit de Facebook en l’àmbit social, i econòmic, Google ha llançat la gran competència: Google +. La nova … Continua llegint →\nPublished on 22/06/2011 By Bitologies\nFins no fa gaire l’ús del núvol era opcional. Per a tenir-lo calia contractar (o no) serveis com el Dropbox o l’Ubuntu One. Però les coses estan canviant i aviat no serà opcional; els sistemes operatius cada cop estan més integrats amb el núvol.\nTotes les novetats que Apple ha presentat avui dilluns en el marc de la WWDC ’11: el nou sistema operatiu Lion\nPublished on 06/06/2011 By Bits Catalans\nJust a les 9 del vespre, el sr. Steve Jobs tancava la conferència de desenvolupadors d’Apple. La WWDC ’11 ve carregada de sorpreses. En resum, el nou sistema operatiu Lion: la novetat és el preu: 24 € el Juliol. El … Continua llegint →\nTelevisió a la xarxa\nPublished on 04/06/2011 By Bits Catalans\nEns van vendre que la TDT seria una revolució pel món de l’audiovisual, però ha acabat convertint-se en una proliferació de canals repartits entre els grups de comunicació ‘de sempre’. El més destacable ha sigut l’emplaçament d’algunes series que abans … Continua llegint →\nSonar, curiosa aplicació per conèixer gent al teu voltant que tenen coses en comú amb tu\nPublished on 30/05/2011 By Bits Catalans\nEntro en una discoteca, hi haurà algú amb les mateixes aficions i hobbies que jo? hi haurà algú que hi connectaria millor? Curiositat? Segurament si rebem la resposta a les preguntes, ens plantejarem si el 2.0 arriba massa lluny, o … Continua llegint →\niCloud, en nou servei musical al núvol d’Apple, i molt més…\nPublished on 23/05/2011 By Bits Catalans\nFa una setmana veiem com Google anunciava el seu Google Music. Aquest servei permetia pujar la teva música i escoltar-la en qualsevol dispositiu connectat a Internet, mitjançant una aplicació web. Al igual que el servei d’Amazon, Google ens mostra un … Continua llegint →\nSamsung anuncia l’actualització a Gingerbread per a tots els Galaxy\nPublished on 16/05/2011 By Android.cat\nPer fi i després de varis mesos de la sortida de la nova versió de Android 2.3 Gingerbread, Samsung ha anunciat que actualitzarà tots els seus dispositius de la gamma Galaxy aquesta nova versió d’Android, a partir de mitjans de Maig. Concretament actualitzarà el Samsung Galaxy S, Samsung Galaxy Ace, Samsung Galaxy Mini, Samsung Galaxy [...]\nPlana 7 de 8<1


S'obre la convocatòria del concurs Art\nS'obre la convocatòria del concurs Art <35 BS/2015\nDel 12 al 15 de maig, graduats o estudiants de Belles Arts poden presentar-se al concurs i participar en una mostra que tindrà lloc el proper mes de setembre a la Galeria Trama i la Sala Parés\nUn any més, la Facultat de Belles Arts de la Universitat de Barcelona, la Sala Parés i la Galeria Trama s’uneixen per convocar el concurs Art\nD’entre tots els participants, el jurat del concurs escollirà una selecció d’artistes que participaran en una mostra centrada en la creació jove, que se celebrarà del 3 al 26 de setembre del 2015 a la Sala Parés i la Galeria Trama. L’exposició constarà de cinc obres de cadascun dels artistes seleccionats, i també se n’editarà un catàleg que inclourà una presentació crítica i biogràfica de cada artista i la il·lustració d’un mínim de tres de les obres presentades.\nA la convocatòria s’hi poden presentar artistes de qualsevol nacionalitat que no superin els trenta-cinc anys d’edat i que estiguin llicenciats en Belles Arts o estudiant aquesta carrera en qualsevol facultat de l’Estat espanyol (en aquest últim cas, hauran d’haver superat els 204 crèdits o estar matriculats en un màster). Pel que fa a la tècnica artística, poden presentar-se obres de fotografia, pintura i altres obres tridimensionals concebudes per a ser penjades d’una paret i basades en tècniques fotogràfiques i pictòriques.\nEl termini de presentació d’obres és del 12 al 15 de maig, ambdós inclosos. Per a participar caldrà presentar, a la Galeria Trama o a la Sala Parés, un dossier de mida DIN A4 enquadernat i amb la documentació que es concreta a les bases de la convocatòria, que també aporta més informació sobre el format de les obres.\nAbans del dia 18 de juny, les dues galeries notificaran quins són els deu artistes que poden participar en l’exposició. És entre el 30 de juny i el 3 de juliol que els artistes presentaran les cinc obres per a la mostra, que ja s’hauran especificat prèviament al dossier. A més de l’exposició, cada artista rebrà 500 € en concepte d’aportació per a les despeses de producció.\nUn taller per conèixer les tècniques bàsiques de manipulació de la xocolata\n‘Accrochage # 4: Dauder, Jotta, Mendizabal & Oriol Aribau’\nUna exposició col·lectiva d’art contemporani


El més important són les persones – 772.cat\nEl més important són les persones\n27/04/2020 03/08/2020 Albert Miralles Tribuna PolíticaNo comments\nTal com ha dit el president de l’Associació Catalana de Municipis (ACM), Lluís Soler, “la COVID-19 ens ha portat tres crisis alhora: una sanitària, amb una fortíssima pressió cap al sistema en general i als hospitals en concret; una crisi social, especialment amb les persones grans i col·lectius més vulnerables; i una crisi econòmica, amb centenars de milers d’empreses, autònoms i treballadors sense ingressos, i amb les mateixes, sinó més, despeses que fer front”.\nTambé és cert que davant aquesta realitat tenim una ciutadania responsable i cívica, que ha seguit les recomanacions dels experts i que el seu comportament ha estat clau per contenir la propagació del virus. Unes empreses resilents que s’han adaptat per posar-se al servei de l’emergència i una societat solidària tant de les entitats com les xarxes ciutadanes que estan donant servei i suport a qui més ho necessita.\nÉs el moment en que tots hem d’estar a l’alçada de les circumstàncies. La millor manera de fer política és estar al peu del canó i resoldre els problemes de la gent, però sempre tenint l’audàcia de treballar en projectes que generin esperança. No dedicar-se a buscar responsables i assenyalar culpables, ara el que toca es estar amb els que ens necessiten. Treballar pensant en el bé de la ciutadania , sense estar bloquejats per retrets, ni partidismes.\nCal donar un missatge de tranquil·litat i confiança perquè les administracions prenguin totes les mesures necessàries .\nMesures de contingència social que prioritzin, donin recursos i eines pels col·lectius més vulnerables que han patit la pandèmia, però prevegin també la derivada social i laboral del previsible increment d’atur i situacions de precarietat, en l’àmbit familiar, menors i de dependència, per tal d’anticipar-se a les necessitats de les persones qui més pateixen.\nMesures sanitàries, mitjançant tests massius, el manteniment del confinament, amb la línia del que demanen els experts epidemiològics, i el reforç del sistema sanitari, tant pel que fa als professionals, qui han de disposar d’equips de protecció, recursos i reconeixement, com els pacients, incorporant les residències al sistema de salut, per tal de millorar la coordinació, l’atenció i la transparència en la gestió.\nMesures d’activació econòmica en l’àmbit de la crisi actual a nivell local, la flexibilització de la regla de despesa, per tal que les administracions locals puguin utilitzar el seu superàvit per poder-lo utilitzar per combatre la crisi amb polítiques expansionistes i anti-cícliques, la suspensió/ajornament del pagament dels impostos, taxes i tributs, així com la preservació del teixit productiu, PIMEs, autònoms i llocs de treball, per tal d’accelerar la sortida de la crisi i la reactivació econòmica.\nLes administracions locals són la primera administració en escoltar i resoldre els problemes de la gent. Junts x Catalunya Castellbisbal, com a membre de la Junta de Govern i formant part de l’administració local que és l’ Ajuntament, treballem pensant en la gent i per la gent, amb l’objectiu de ser eficaços amb la gestió del dia i a dia, i audaços per generar projectes i oportunitats per un futur millor.\nEls ajuntaments volem llibertat per decidir quines polítiques fer per afrontar la crisi i la post-crisi. I perquè això sigui possible és fa necessari reclamar al govern de l’estat els canvis necessaris per dotar als ens locals de les eines que permetin adaptar les ordenances fiscals a les necessitats sorgides de la crisi.\nÉs imprescindible que els ajuntaments siguem la baula d’estímul de la nostra economia de proximitat.\nPer finalitzar, Junts x Catalunya Castellbisbal expressa el condol més sentit per les defuncions provocades pel COVID-19 i tot el seu suport a les famílies.\nTambé volem traslladar un missatge de record i d’ànims a totes les persones que estan patint el COVID-19 i desitjar-los una ràpida recuperació. Així mateix volem mostrar un agraïment immens a tothom que vetlla per nosaltres enmig de la pandèmia, que ens alimenten, que ens fan sentir segurs, que treballen en tots els serveis essencials de la ciutat i , molt especialment , als sanitaris.


Lladres de bancs Lladres de bancs – El Món\nLladres de bancs\n"Lladres de bancs que anticipen el temps que vindrà, on potser algú pensarà que és lícit matar per alguna causa personal o col·lectiva"\nMontserrat Nebrera 12/07/2020 8:42 pm\nMai he cregut que la pobresa justifiqui el delicte. Aquella expressió de Belén Esteban que va causar furor fa un temps (“yo por mi hija mato”, tot i que també hi ha qui ho diu en català i posant Catalunya en el lloc de la nena), permetia entendre també totes les apropiacions indegudes, furts i robatoris que han farcit la taula dels amics del que no és seu, i en més d’una ocasió han estat material per al guió de les pel·lícules anomenades “socials”. El lladre de bicicletes o Plovent pedres en serien exemple. El Vaquilla o el Torete van ser protagonistes de les pel·lícules que durant la transició enviaven missatges sobre el desfasament sideral que es donava, i es dóna, entre qui ho te tot (festes, estudis universitaris, manifestacions on fer veure que es lluita per la llibertat), i aquelles altres persones a les quals no arriba la consciència de cap canvi perquè la seva vida continua en el fons d’ un pou d’on poden pensar en sortir-se gràcies a un robatori afortunat i gran: el robatori d’un banc.\nQuasi mig segle després, els bancs ja sols es roben a les pel·lícules i sempre són lladres d’alt nivell, atractius i envoltats de noies glamuroses. Ja no s’ atraquen sucursals de barri, sinó centrals de reserva on dormen lingots d’or. Tot improbable. Robar un banc ja no és tasca fàcil. O sí. Ahir vaig tenir ocasió de comprovar-ho. Em van convidar a una casa on al pati del darrere hi havia una peça de mobiliari que em resultava familiar. Un banc de ferro colat i fusta noble que tenia la sensació d’haver vist en altres llocs, i no era a una botiga. Sí, els havia vist recosint xamfrans als carrers de Barcelona i rodalies, enganxats a l’asfalt de forma indissoluble… excepte pel divorci que hi genera una bona serra mecànica. La serra que havia segat les potes, separant-les del terra, la serra que havia esquarterat banda i banda del banc, per fer-ho tot més traslladable. Els nostres amfitrions havien comprat el banc en un magatzem de deixalles. Sense dubte la botiga on l’havia anat a vendre qui l’havia robat. No hi havia cap altra explicació.\nAixí, trossejat, els nous lladres de banc se’n duen el continent (el banc), i no pas el contingut. Al banc robat no hi ha res, ni ningú. Abans es robava el de dins del banc, ara es roba el banc, un altre banc, és clar.\nLladres de bancs que, com els de cablejat de coure, o travesses de vies del tren, tornen en temps de pandèmia, com ja els vàrem veure durant la crisi de 2008 que encara arrosseguem. Lladres de bancs que anticipen el temps que vindrà, on potser algú pensarà que és lícit matar per alguna causa personal o col·lectiva. S’apropen de nou temps complicats.


febrer | 2010 | oson@corre | Pàgina 2\nMarató de Valencia 2010\nLa segona millor marca de marató a Espanya s’ha corregut a València\nAhir diumenge 21 de febrer David Njagi va córrer la marató Popular de València i va marcar la segona millor marca de la història aconseguida en terres espanyoles. Aquest atleta kenià va creuar la línia de meta de la capital valenciana amb 2h09.45.\nEn una jornada freda i humida, amb un fort vent, no va impedir que els 3.610 atletes sortissin per a recórrer els 42,195 km per sòl valencià. La cursa va partir del Passeig de la Alameda i ha recuperat el recorregut d’edicions anteriors.\nAixí que l’atleta kenià David Njagi ha estat el gran protagonista de la jornada a València amb 2h09.45, seguit de Joseph Lagat amb 2h10.24 i de Ben Kimutia Kimwole amb 2h10.30.\nEl domini marroquí, kenià i etíop ha estat absolut, així que fins a la desena posició només s’han pogut colar 3 espanyols en 8º, 9º i º10º posició: Miguel Angel Plaza cpn 2h26.54 del CA Carnicas Serrano, Andrés Navio amb 2h27.15 del SD Correcaminos i Jose Manuel Sánchez amb 2h28.09 de la Unión Atlètica San Fernando.\nCal destacar la participació de l’atleta osonenc Ramón Camprubí que ha finalitzat la prova en 3h:14’36” entrant en la 634ª posició de la classificació general.\nEtiquetes: Andrés Navio, Ben Kimutia Kimwole, David Njagi, Jose Manuel Sánchez, Joseph Lagat, Maratón Valencia, Miguel Angel Plaza, Ramón Camprubí\nEntrenament conjunt preparació Marató Barcelona\nHola companys d’ Oson@corre.\nAquest proper diumenge dia 21 hem quedat per fer una sortida de 24 quilòmetres per fer un test de cara a la marató de Barcelona.\nLa previsió de temps pel diumenge és de bon temps, sortirem de l’aparcament del CARREFOUR del carrer Torelló de Vic i farem recorregut pasant per Malla, Tona i arribar a Hostalets per tornar al punt de sortida.\nSi us voleu apuntar, de sortida anirem l’Aureli, el Martí i jo (en Ciri). El Victor no podrà venir.\nSi veniu, la companya i el bons temps està asegurats, je je\nEl Victor també penjarà una nota al bloc de www.osona@corre.cat\nSortida: diumenge 21/02/10 a les 08:30 AM del parquing del CARREFOUR del carrer Torelló de Vic.\nRecorregut: aprox. 24 quilòmetres (Vic-Malla-Tona-Hostalets-Tona-Malla-Vic)\nPronòstic: bon temps.\nFALTEN 17 DIES 14 HORES 31 MINUTS 6 SEGONS\nAlbert Lapeira entrevista a corrercorrer.com\nEntrevista amb l’Albert Lapeira\nAvui a corrercorrer.com hem penjat una entrevista que l’Anna Comet li ha fet a Albert Lapeira.\nL’Albert és un d’aquells corredors que on va deixa marca. És característic trobar fotos seves corrent amb “barretina” de llana o si en una arribada o sortida de cursa escoltes a algú deixar anar qualsevol animalada… segur que és en Lapeira. Després de l’entrevista, quan ja ens acomiadàvem, em va tornar a repetir: “Si que sóc un corredor simpàtic!” I realment té raó, vagis on vagis el coneixen i la veritat és que vàrem riure durant tota l’entrevista.\nL’Albert va néixer i viu a Vic, és comercial de perruqueria i fa uns 6 anys que corre més o menys amb serio. La seva gran especialitat són les curses d’alta muntanya llargues, però també es caracteritza per competir en tot el que li passi per davant, podríem dir que és un corredor multidisciplinar.\nEtiquetes: Albert Lapeira, Anna Comet, corrercorrer.com


L’Enquesta de la Joventut del 2007 anticipa que els joves són més vulnerables davant la crisi - ACPJ - Associació Catalana de Professionals de Joventut\nL’Enquesta de la Joventut del 2007 anticipa que els joves són més vulnerables davant la crisi\nadmin\ton 19 de desembre de 2008\nEncara que l’Enquesta de la Joventut del 2007, presentada en públic aquest passat dilluns 15 de desembre, mostra uns resultats en un moment en què encara no havia esclatat la crisi econòmica, aquest ja indiquen que els joves són els que més pateixen els efectes de l’atur i la temporalitat .\nAquest impacte laboral, que és evident en les dades del 2008, repercuteix sobre un aspecte fonamental de la vida dels i les joves: l’emancipació. En concret s’observa com la taxa d’emancipació de les persones joves, que havia tingut una progressió positiva els deu darrers anys, especialment des del 2003, s’ha estancat enguany com a conseqüència de la crisi.\nA partir del primer trimestre de 2008, l’índex d’atur augmenta en tota la població. Però aquest fenomen és molt més acusat en les franja de 16 a 29 anys, arribant al 16,1% de la població jove activa durant el tercer trimestre.\nDe la mateixa enquesta s’extreu que més de la meitat dels joves emancipats tenen dificultats per arribar a final de mes. Tot i ser la generació més ben formada de la història, els i les joves d’avui no aconsegueixen trobar una feina que s’adeqüi al seu nivell formatiu. El 52,2% dels joves treballadors tenen feines que requereixen un nivell d’instrucció inferior al seu.\nUn altre punt a destacar és l’allargament del concepte de joventut fins als 29 anys i del camí cap a la vida adulta que sovint és fruit d’un increment de les trajectòries reversibles: abandonar els estudis per tornar-los a emprendre; finalitzar un contracte temporal o ser acomiadat amb un d’indefinit; marxar de casa però retornar-hi en quedar-se sense feina… .\nSi voleu més informació aneu a l’enllaç:\nConclusions de l’Enquesta de Joventut del 2007 (nota de premsa de la Secretaria de Joventut)\nPrevious: Previous post: Primera reunió de la Xarxa Catalana per a la Formació de Professionals de Joventut\nNext: Next post: Tècnic/a territorial de Joventut