IGRANKA KOD “VUKA”: Svakog vikenda, u narednih mesec dana, Teatar „Vuk“ organizuje feštu za najmlađe | Novosti.rs\nIGRANKA KOD “VUKA”: Svakog vikenda, u narednih mesec dana, Teatar „Vuk“ organizuje feštu za najmlađe\n01. 09. 2020. u 15:43\nI OVOG leta Teatar “Vuk”, organizuje “Igranku kod Vuka”, na kojoj je planiran bogat muzički, pozorišni, zabavni i edukativni program na otvorenom - uz poštovanje svih mera zdravstvene zaštite: od 4. septembra do 2. oktobra, (svakog vikenda u 17 časova), kroz muzičko-scensko putovanje i različite plesne žanrove, publika će imati priliku da zajedno sa izvođačima „stvara“ predstavu.\nNa Trgu ispred “Vuka” svakog petka, subote i nedelje, deca (ali i odrasli) moći će da uče različite plesne korake i koreografije sa studentima Instituta za umetničku igru, pevaju sa Aleksandrom Stefanom Radiševićem, crtaju i učestvuju u umetničkim i edukativnim radonicama “Srbijašuma”, zabavljaju se sa klovnovima, animatorima i mađioničarima.\nA svake subote (od 18 časova) moći će da gledaju i lutkarske predstave pozorišta “Pinokio”.\nPozorište teatar teatar Vuk Pinokio\nVITEZ KOJI JE VOLEO GLUMU In memoriam – Zoran Miljković (1947-2020)\nPRVAK Malog pozorišta „Duško Radović“ i član ansambla više od tri i po decenije, Zoran Miljković (1947 -2020) preminuo je 20.avgusta u Beogradu.\nKABARE O „VRAPČIĆU”: Banjalučani gledali predstavu o Edit Pjaf\nU BANJALUČKOJ koncertnoj dvorani Banskog dvora izvedena je kabaretska predstava "Edit Pjaf", kao autorski projekat Đurđe Vukašinović.\n22. 08. 2020. u 12:55\nNEMCI SPREMNI ZA OPERU: Oglasili se berlinski stručnjaci koji tvrde da su u teatru maske dovoljne i bez distance\nDA li je moguće sedeti u pozorišnoj sali, s maskom, bez praznih sedišta u publici? Vodeći nemački epidemiolozi tvrde da je to sasvim izvodljivo i da ne nosi nikakav zdravstveni rizik.\n19. 08. 2020. u 12:38\n18. 08. 2020. u 07:30\n14. 08. 2020. u 19:40\nIGORU MAROJEVIĆU "TRONOŠKI RODOSLOV" ZA ROMAN "OSTACI DANA": Naša stradanja u 20. veku\n17. 09. 2021. u 07:45\n08:38 TRAGEDIJA: Ovo je mladić koji je poginuo u stravičnoj saobraćajnoj nesreći, majka neutešna - Ode moja duša draga\nMLADI Edis Krajinović (23) iz mesta Memići, poginuo je u stravičnoj saobraćajnoj nesreći koja se dogodila u četvrtak sat posle ponoći na magistralnom putu Tuzla – Kalesija u mestu Miljanovci.\n08:28 ZVEZDA I PARTIZAN ZAJEDNO U LIGI ŠAMPIONA! Pre pet godina je delovalo kao prvoaprilska šala...


Pirotski ćilim opet pobedio | Srbija | Novosti.rs\nV. ĆIRIĆ | 25. jun 2012. 20:56 | Komentara: 1\nPirotski ćilim ponovo dobio međunarodno priznanje. U Sibiru proglašen najboljim umetničkim proizvodom\nPirotski ćilim ponovo dobio međunarodno priznanje\nPIROT - Posle više decenija pirotski ćilim je dobio još jedno međunarodno priznanje. Na međunarodnom festivalu "Jugra" u Rusiji u okrugu Mansijsk u dalekom Sibiru, proglašen je najboljim zanataskim, narodnim i umetničkim proizvodom.\nZaposlenima u zadruzi "Damsko srce" kojom rukovodi Slavica Ćirić, gde je izatkan pobednički ćilim, priznanje je dragoceno i zbog toga što je za prestižnu titulu konkurisalo čak 46 zemalja, odnosno proizvodi iz tih država i što se Rusima ne može osporiti umetnički dar i sposobnost da procene pravu umetničku vrednost.\nZAŠTIĆENO GEOGRAFSKO POREKLO PIROTSKI ćilim je pre Drugog svetskog rata, proneo slavu ovog kraja. Izlagan je na sajmovima u Milanu, Parizu, Beču, Londonu, Berlinu, Amsterdamu. Dok god je tajne o dva lica biće zainteresovanih za ovaj pirotski "brend", koji je dobio zaštićeno geografsko poreklo i koji je u proteklih vekova krasio odaje gotovo svih srpskih vladara, ali i Hilandara.\n- Pirotski ćilim je u prvoj ali i drugoj polivini prošlog veka nagrađivan na mnogim međunarodnim festivalima, a ovo je posle nekoliko decenija prvo internacionalno priznanje. Retki su Rusi koji su znali za ćilim, a samo malobrojni su ponešto mogli da saznaju, uglavnom preko interneta. Bili su opčinjeni motivima, bojama, načinom izrade, ali i činjenicom da je to predmet sa dva lica. To je za njih bilo najveće otkrovenje. Predstavili smo osam ćilima, a nagradu je odneo onaj sa motivima "gugutke na direci" - kaže Slavica Ćirić, koja je pre dve godine našoj gardi za doček visokih zvaničnika takođe poklonila jedan ćilim. Tim ćilimom je prvi zagazio Vladimir Putin, prilikom posete Beogradu.\nUspeh u dalekom sibirskom gradu nije prošao nezapaženo ni kod potencijalnih poslovnih partnera iz ove zemlje i Finske.\n- Zainteresovani su za veće količine. Finci, na primer, žele da otvore galeriju sa stalnom postavkom pirotskih ćilima. Oni veoma cene ručni rad i zanatstvo, a i njih je kao i Ruse iznenadilo tkanje sa dva lica. To savremene tehnologije ne mogu - navodi Ćirićeva.\nĆilimarke smatraju da je ovo umetničkji zanat, koji proteklih godina u Srbiji nije najbolje vrednovan.\n- Stare tkalje su odavno nestale, a kod mlađih ne postoji veliko interesovanje. Jedini izuzetak u tom pogledu je naša zadruga - kaže tkalja Marija Jovanović.


Intervju za “Bookvar” – Aleksandar Petrović\nIntervju za “Bookvar”\nStrah od smrti je večan\nKako ste se pored poplave knjiga o zaljubljenim tinejdžerima vukodlacima, vampirima i vilovnjacima odlučili da pišete o mumijama?\nDa li je Beogradska mumija posle više od 120 godina među nama postala fragment srpske ili je ostala deo egipatske istorije i nasleđa?\nKoliko autora Beogradske knjige mrtvih interesuje ezoterija?\nTokom čitanja knjige na trenutke sam imao utisak kao da čitam neku epizodu Dampira ili Dilana Doga. Da li je to slučajnost ili su možda ovi stripovi uticali na Vaš rad? Da li čitate stripove?\nVaš prethodni roman bila je ljubavna priča, sada je u pitanju neka vrsta krimića sa fantastičnim elementima. Kako birate teme za pisanje? Šta planirate sledeće? Ljubavni slučaj prvog srpskog vampira Save Savanovića, možda?\nZašto ste se odlučili na karijeru pisca, a ne, na primer, slavnog tenisera?\nBiti pisac deluje veoma lako. Sedite u udobnoj stolici u toploj sobi i pišete. Da li je to, na osnovu Vašeg iskustva, zaista tako ili se iza svega krije neka malo drugačija istina?\nŠta bi ste poručili mladim ljudima koji žele da se bave pisanjem?\nU Vašoj biografiji piše kako putujete po svetu i književnosti. Koja su Vaša omiljena mesta koja ste do sada posetili i pročitali?\nKoji je Vaš omiljeni književni citat?\nOmiljeni citati se vremenom menjaju, trenutno je to Bukovski: Moramo uneti\nPrevious Post\tIntervju za “Cosmopolitan”\nNext Post\tIntervju za “iSerbia”


15. TRAVNJA – SKUPLJANJE ZA BOGOSLOVIJU. DRAGI VJERNICI NA OVU NEDJELJU ĆE U NAŠOJ ŽUPI BIT SKUPLJANJE ZA NAŠU BOGOSLOVIJU KOJA ODGAJA, ŠKOLUJE I PRIPREMA BUDUĆE SVEĆENIKE. NADAM SE DA ZNAMO KAKO BOGOSLOVIJA ŽIVI OD POMOĆI ŽUPA I DRUGIH ... | Župa Svetog Josipa - Zenica\n15. TRAVNJA – SKUPLJANJE ZA BOGOSLOVIJU. DRAGI VJERNICI NA OVU NEDJELJU ĆE U NAŠOJ ŽUPI BIT SKUPLJANJE ZA NAŠU BOGOSLOVIJU KOJA ODGAJA, ŠKOLUJE I PRIPREMA BUDUĆE SVEĆENIKE. NADAM SE DA ZNAMO KAKO BOGOSLOVIJA ŽIVI OD POMOĆI ŽUPA I DRUGIH ...\nDOBROČINITELJA TE NA TAJ NAČIN OSIGURAVA SREDSTVA ZA HRANU, REŽIJE TE DRUGE POTREBNE STVARI I TAKO OSTVARUJE SVOJU SVRHU. I MI KAO ŽUPNA ZAJEDNICA DAJEMO SVOJ DOPRINOS NAJPRIJE MOLITVOM ALI I SVOJIM MATERIJALNIM DAROM JER ŽELIMO IMATI SVEĆENIKA U SVOJOJ ŽUPI KOJI ĆE PASTORALNO DJELOVATI I POGOTOVO ŠTO IZ NAŠE ŽUPNE ZAJEDNICE IMAJU TRI BOGOSLOVA: SANDRO JUREŠIĆ, IVAN MIJAĆ I IVAN POPOVIĆ. ZATO ĆEMO IDUĆE NEDJELJE POD SVIM SVETIM MISAMA SKUPLJATI SAMO JEDNU MILOSTINJU NA OVU NAKANU. POVODOM TOGA DOĆI ĆE NEKOLIKO BOGOSLOVA PREDVOĐENI SVOJIM ODGOJITELJEM KOJI ĆE SLAVITI SVETE MISE A MI POMOZIMO ONOLIKO KOLIKO SMO U MOGUĆNOSTI.


Kristali su lepi, mistični i bude maštu. Takođe, važe za jedan od najpopularnijih trendova u alt…\nKonjunkcija Venera-Mars se obično dešava jednom godišnje i traje oko 10 dana, a ne dva meseca koj…\nKažu da je astrologija veština proricanja sudbine pomoću zvezda. Da li to znači da je geologija …\nDolazi delimično pomračenje Meseca i biće najduže u ovom veku, mada preciznije se može reći da…\nKristali su lepi, mistični i bude maštu. Takođe, važe za jedan od najpopularnijih trendova u alt… Saznajte više\nKonjunkcija Venera-Mars se obično dešava jednom godišnje i traje oko 10 dana, a ne dva meseca koj… Saznajte više


Pronađeno 29 stabljika indijske konoplje | Visokoin.com\nPronađeno 29 stabljika indijske konoplje\nPolicija je na području općine Bileća pronašla 29 stabljika indijske konoplje, visine od pet do 30 cm. U toku je rad na identifikovanju i pronalasku izvršioca krivičnog djela neovlaštena proizvodnja i promet opojnih droga.\nPolicijski službenici Centra javne bezbjednosti Trebinje su, u protekla četiri mjeseca, dokumentovali dva izvještaja o počinjenom krivičnom djelu protiv dvije osobe zbog postojanja osnova sumnje da su počinila krivična djela “neovlaštena proizvodnja i promet opojnih droga”.\nU istom periodu, dokumentovano je i 37 prekršaja iz oblasti zloupotrebe opojnih droga, piše Fena.\nIz policije preciziraju i da je ukupno oduzeto pet kilograma i 58 grama marihuane i 16,9 grama spida.


Hotel Kymata - Santorini - Grčka ostrva - avio aranžmani\nNalazi se u mestu Kamari, udaljen je 50m od plaže.\nHotelski sadržaj: recepcija, sala za doručak, WiFi (besplatan) u javnim prostorijama, sef(uz doplatu), bašta, bazen, internet.\nSobe: klima, frižider, SAT TV, kupatilo, fen, balkon ili terasa.\nNoćenje sa doručkom (kontinentalni) u sobi ili najam u studiju


Federalni fond za pomoć nastradalim područjima od prirodne nesreće na teritoriji Federacije BiH pomoć za TK Općina Banovići | BRANA\n7 domaćinstava OPĆINA BANOVIĆI\nFederalni fond za pomoć nastradalim područjima od prirodne nesreće na teritoriji Federacije BiH pomoć za TK Općina Banovići na osnovu dvije odluke UO Fonda: UO-49-67-09/15 i 01-14-9/14.i to za : Nedimović Šefiku 25.000 KM; Husagić Ćazima 25.000 KM; Husagić Kasima 25.000 KM; Husagić Rasima 25.000 KM; Čamdžić Mirnesa 35. 000 KM; Bošnjaković Esada 25.000 KM; Ćehajić Bećira 25.000 KM. Totalni iznos doniranih sredstava 185 000 KM.\nKorisnici: 7 domaćinstava OPĆINA BANOVIĆI\nSredstva isplaćena u cijelosti, stepen realizacije provjeren na terenu.


Modna i tekstilna industrija u Srbiji - Serbia Fashion Week\nOgroman potencijal koji treba iskoristiti\nPrema podacima Privredne komore Srbije tekstilna industrija, posle godina propadanja, ostvaruje blagi porast. Za period janur – april zabeležen je izvoz od 280,7 miliona dolara, što je 18% više u odnosu na 2013. godinu.\nTekstilna industrija Srbije je nekada zapošljavala preko 250 hiljada radnika i bila prepoznatljiva u svetu po kreacijama. Predstavljaja značajnu proizvodnu granu u Srbiji, sa tradicijom orgentisanom na evropsko i svetsko tržište. Tekstilnu indusriju, kao jednu od perspektivnijih grana srpske privrede, najviše opterećuju siva ekonomija, nelojalna konkurencija, visoke dažbine i nedostatak kvalifikovane mlade radne snage, navode na sajtu Privredne komore Srbije.\nO ovom problemu je za „Best Ženu“ govorila i Svetlana Horvat, predsednica festivala Serbia Fashion Week (SFW) – Modne fabrike koje rade punim kapacitetom, možete da izbrojite na prstima jedne ruke, a dizajneri,koji su naš ogromni potencijal, posluju na granici rentabilnosti ili u minusu. Kriza u ovoj industriji će trajati dok ne počnemo ozbiljno da se bavimo ovim problemom svi, država, strukovne institucije, menadžeri i modne organizacije. – rejkla je Svetlana Horvat.\nPredsednica SFW-a naglašava potrebu za oživljavanjem tekstilne industrije Srbije i dodaje da mladi modni dizajneri dobijaju od SFW ogromnu šansu da se na samom početku karijere predstave pred velikim brojem internacionalnih novinara, nekim od najvažnijih magazina u svetu mode u Evropi. Serbia Fashion Week-a potencira razmenu ideja, kreativnosti i talenata naših umetnika sa umetnicima iz Evrope. Partnerski ugovori potpisani sa istim ili sličnim manifestacijama iz 16 evropskih zemalja, omogućuju brojnim srpskim dizajnerima da prikažu svoj rad u mnogim inostranim zemljama.\nSerbia Fashion Week je dogoročni, razvojni projekat, čiji je strateški cilj kreiranje ekonomskog razvoja u oblasti modne i tekstilne industrije Srbije, a u skladu sa pripremama Srbije za integraciju u Evropsku Uniju.\nFoto: SFW, N.Bradonjić, Vibilia\nTags: modna industrija, Serbia Fashion Week, Svetlana Horvat, tekstilna industrija\nDuh Makedonije na Serbia Fashion Week-u – Irina Toševa


Press Online :: Balkan :: ZASTRAŠUJUĆI PRIZORI SA JEDNE OD NAJLEPŠIH PLAŽA NA JADRANU: Svuda samo smeće, krvave epruvete i igle!\n02. 05. 2018. - Autor: Kurir\nZASTRAŠUJUĆI PRIZORI SA JEDNE OD NAJLEPŠIH PLAŽA NA JADRANU: Svuda samo smeće, krvave epruvete i igle!\nSmeće mahom sa albanskog i crnogorskog podneblja čitave zime zatrpavalo je plaže u Dalmaciji, a zbog kišnog proleća i visokog vodostaja nekoliko većih reka u Albaniji i Crnoj Gori zagađenje je sada poprimilo dramatične razmere\nOgromne količine smeća završile su u moru, pa su su ih talasi i morske struje doneli do hrvatskog dela Jadrana. Prizori koji su ovih dana snimljeni u uvali Stiniva na ostrvu Vis, koja je 2016. godine proglašena za najlepšu plažu u Evropi, malo je reći da su šokantni, pišu hrvatski mediji.\n"To je trebalo da bude prvo kupanje u sezoni, ali kad na tri najlepše viške plaže vidiš toliko smeća, planovi se menjaju. Plastika u moru je postala ekocid. Na Stinivi je juče jedna mama sa dve devojčice spakovala čak 40 punih kesa smeća. Pomogli smo joj, ali ostalo je smeća za barem još 10-20 kesa! Pri čišćenju smo pronašli nekoliko epruveta punih krvi, igle. Nije mi jasno kakav je to medicinski otpad i zašto je dospeo ovamo. Nisam želeo ni da fotografišem takve prizore jer bi se ljudi prestrašili", rekao je Robert Pašičko s Geotehničkog fakulteta u Zagrebu koji poslednjih dana boravi na Visu.\n"U Hrvatskoj postoje ljudi koji sanjaju bušenje Jadrana i elektrane na ugalj. Zaista nam u ovim okolnostima nedostaju brojni pozitivni ljudi jer samo nas oni mogu spasiti da se ne pretvorimo u jedno ogromno smetlište. Zar je moguće da je čistoća viških plaža spala na dobru volju mame sa decom? Samo na plažama Visa danas bi se moglo skupiti nekoliko hiljada kesa smeća sa plaža.\nA kakvo je stanje tek širom na Jadrana i šta je sa plastikom koja je prekrila morsko dno i koja postepeno ulazi u ribu koju jedemo?", zapitao se Pašičko koji je sa studentima fakulteta učestvovao u čišćenju plaže i zaključio kako 'ako se ne stvori samoorganizovani pokret, nemamo šanse protiv ovog problema".


Sindikat traži ocenu ustavnosti odluke o platama državnim službenicima -\nTekst Inicijative Savez samostalnog sindikata prenosimo intregralno…\nPredmet: Inicijativa za ocenu ustavnosti i zakonitosti odredaba člana 4. Zakona o platama u državnim organima i javnim službama donetog 14.06.2001. godine, objavljenog u „Sl. glasniku RS“, br. 34/2001, 62/2006 – dr. zakon, 63/2006 – ispr. dr. zakona, 116/2008 – dr. zakoni, 92/2011, 99/2011 – dr. zakon, 10/2013, 55/2013, 99/2014 i 21/2016 – dr. zakon)\nObraćamo se Ustavnom sudu sa inicijativom da Ustavni sud pokrene postupak za ocenjivanje ustavnosti i zakonitosti odredaba člana 4. Zakona o platama u državnim organima i javnim službama.\nOsporenom odredbom člana 4. Zakona o platama u državnim organima i javnim službama određeno je: „Koeficijent izražava složenost poslova, odgovornost, uslove rada i stručnu spremu. Koeficijent sadrži i dodatak na ime naknade za ishranu u toku rada i regresa za korišćenje godišnjeg odmora.“\nNavedene odredbe člana 4. Zakona o platama u državnim organima i javnim službama nisu u saglasnosti sa članovima 23, 60. i 194. Ustava Republike Srbije („Sl. glasnik RS“, br. 98/2006) i Konvencijom broj 131. Međunarodne organizacije rada o utvrđivanju minimalnih plata s posebnim osvrtom na zemlje u razvoju („Sl. list SFRJ – Međunarodni ugovori“) br. 14/82 iz sledećih razloga:\nČlanom 60. stavom 4. Ustava Republike Srbije propisano je da svako ima pravo na poštovanje dostojanstva svoje ličnosti na radu, bezbedne i zdrave uslove rada, potrebnu zaštitu na radu, ograničeno radno vreme, dnevni i nedeljni odmor, plaćeni godišnji odmor, pravičnu naknadu za rad i na pravnu zaštitu za slučaj prestanka radnog odnosa. Niko se tih prava ne može odreći. Dakle, jedno od Ustavom zagarantovanih prava je i pravo na pravičnu naknadu za rad. Članom 4. Zakona o platama u državnim organima i javnim službama, propisano je da koeficijent, na osnovu koga se obračunava plata zaposlenima na koje se ovaj propis primenjuje, izražava složenost poslova, odgovornost, uslove rada i stručnu spremu. Koeficijent sadrži i dodatak na ime naknade za ishranu u toku rada i regresa za korišćenje godišnjeg odmora.\nDodatak na ime naknade za ishranu u toku rada i regresa za korišćenje godišnjeg odmora je kategorija koja je u koeficijentu sadržana, prema odredbi prethodno navedenog zakona ali njegov iznos nije opredeljen. Shodno tome, a imajući u vidu stav 1. člana 4. Zakona o platama u državnim organima i javnim službama kojim je određeno da koeficijent izražava složenost poslova, odgovornost, uslove rada i stručnu spremu, proizilazi da u koeficijentu nije sadržan dodatak na ime naknade za ishranu u toku rada i regresa za korišćenje godišnjeg odmora.\nČlanom 5. istog zakona, propisani su dodaci na platu i opredeljeni njihovi iznosi ili navedeno upućivanje na propise koji ih određuju. U slučaju dodatka na ime naknade za ishranu u toku rada i regresa za korišćenje godišnjeg odmora, pored toga što samim članom 4. Zakona o platama u državnim organima i javnim službama nije opredeljen njegov iznos, ne postoji nijedan drugi propis čijom bi se primenom mogao opredeliti iznos ovog dodatka.\nPrvobitna namera zakonodavca je da, kao što je članom 4. stavom 1. Zakona o platama u državnim organima i javnim službama navedeno da koeficijent izražava složenost poslova, odgovornost, uslove rada i stručnu spremu, te je stoga nerazumljivo u kakvoj vezi je dodatak na ime naknade za ishranu u toku rada i regresa za korišćenje godišnjeg odmora sa složenošću poslova, odgovornošću, uslovima rada i stručnom spremom zaposlenog kojem je određen koeficijent, s obzirom da svi zaposleni moraju da se hrane tokom rada, odnosno svi imaju pravo na godišnji odmor, tako da su ovi dodaci kod svih zaposlenih konstantni i nezavisni od složenosti poslova, odgovornosti, uslova rada i stručne spreme.\nAko se koeficijent određuje na osnovu složenosti poslova, odgovornosti, uslova rada i stručne spreme zaposlenog, a u njemu je sadržan i dodatak na ime naknade za ishranu u toku rada i regresa za korišćenje godišnjeg odmora, pri čemu njegov iznos nije opredeljen u samom Zakonu o platama u državnim organima i javnim službama niti u nekom drugom propisu, proizilazi da dodatak na ime naknade za ishranu u toku rada i regresa za korišćenje godišnjeg odmora u koeficijentu i ne postoji, tj. poslodavac zaposlenima na koje se primenjuje Zakona o platama u državnim organima i javnim službama ne isplaćuje dodatak na ime naknade za ishranu u toku rada i regresa za korišćenje godišnjeg odmor, a što je u suprotnosti sa odredbom člana 60. Ustava Republike Srbije, kojim je između ostalog propisano da zaposleni imaju pravo i na pravičnu naknadu za svoj rad.\nTakođe, tokom rada, odnosno tokom korišćenja godišnjeg odmora zaposleni na koje se primenjuje Zakon o platama u državnim organima i javnim službama imaju određene troškove, a koeficijent je osnov za obračunavanje njihove plate, koja predstavlja naknadu za njihov rad. Dodatak na ime naknade za ishranu u toku rada i regresa za korišćenje godišnjeg odmora, ne predstavlja naknadu za rad, već naknadu troškova koje zaposleni imaju tokom svoga rada, stoga proizilazi da zaposleni iz svoje plate nadoknađuju troškove ishrane tokom rada, odnosno korišćenja godišnjeg odmora (regres za korišćenje godišnjeg odmora suštinski posmatrano predstavlja naknadu troškova za korišćenje godišnjeg odmora), a što znači da se njihova plata umanjuje za te iznose. Imajući u vidu prethodno rečeno, njihova naknada za rad nije pravična, jer se umanjuje za iznos prethodno navedenih troškova, te shodno tome ona nije ni pravična, a što je u suprotnosti sa odredbom člana 60. Ustava Republike Srbije, kojim je između ostalog propisano da zaposleni imaju pravo i na pravičnu naknadu za svoj rad.\nČlanom 21. stavom 3. Ustava Republike Srbije, propisano je da je zabranjena svaka diskriminacija, neposredna ili posredna, po bilo kom osnovu, a naročito po osnovu rase, pola, nacionalne pripadnosti, društvenog porekla, rođenja, veroispovesti, političkog ili drugog uverenja, imovnog stanja, kulture, jezika, starosti i psihičkog ili fizičkog invaliditeta.\nZaposleni na koje se primenjuje Zakon o platama u državnim organima i javnim službama su zaposleni koji svoj rad obavljaju u opštem režimu radnih odnosa, tj. na uređenje njihovog radnopravnog položaja u najvećoj meri se primenjuju odredbe Zakona o radu. Radi se o zaposlenima koji svoje poslove obavljaju u delatnosti prosvete, zdravstva, socijalne zaštite, kulture…\nČlanom 118. Zakona o radu propisano je da zaposleni imaju pravo na naknadu troškova između ostalog i za ishranu u toku rada, ako poslodavac ovo pravo nije obezbedio na drugi način i za regres za korišćenje godišnjeg odmora, pri čemu je određeno da naknada troškova ishrane u toku rada mora biti izražena u novcu.\nSvi zaposleni na koje se primenjuju odredbe člana 118. Zakona o radu imaju pravo na naknadu troškova za ishranu u toku rada izraženu u novcu, ako poslodavac ovo pravo nije obezbedio na drugi način i za regres za korišćenje godišnjeg odmora, osim zaposlenih na koje se primenjuju odredbe Zakona o platama u državnim organima i javnim službama, kod kojih su ovi troškovi sadržani u koeficijentu za obračun i isplatu plate, pri čemu kao što smo već naveli upitno da li je taj dodatak i sadržan u koeficijentima.\nUjedno, članom 118. Zakona o radu propisano je da se naknada troškova za ishranu u toku rada izražena u novcu, ako poslodavac ovo pravo nije obezbedio na drugi način i za regres za korišćenje godišnjeg odmora određuju u skladu sa opštim aktom poslodavca i ugovorom o radu. Dakle, nije predviđena mogućnost da se ovi troškovi odrede posebnim propisom.\nImajući u vidu prethodno rečeno, odredba člana 4. Zakona o platama u državnim organima i javnim službama u suprotnosti je sa članom 118. Zakona o radu, kojim nije predviđena mogućnost da se ovi troškovi odrede drugim zakonom već se samo mogu odrediti opšti aktom poslodavca i ugovorom o radu, odnosno prethodno navedena odredba je suprotna članu 23. Ustava Republike Srbije, s obzirom da su zaposleni na koje se primenjuje Zakon o platama u državnim organima i javnim službama pri određivanju njihove plate diskriminisani u odnosu na ostale zaposlene na koje se primenjuje Zakon o radu, po osnovu toga što se njihova zarada isplaćuje iz budžetskih sredstava, jer im se naknada se troškova za ishranu u toku rada ne izražava u novcu, ako poslodavac ovo pravo nije obezbedio na drugi način i regres za korišćenje godišnjeg odmora, niti se prethodno navedeni troškovi određuju u skladu sa opštim aktom poslodavca i ugovorom o radu, kao što je to slučaj kod ostalih zaposlenih na koje se primenjuju odredbe Zakona o radu. Napomenuli bismo da država, kao poslodavac zaposlenih na koje se primenjuju odredbe Zakona o platama u državnim organima i javnim službama, treba da bude uzor privatnim poslodavcima pri određivanju prava zaposlenima, a ne negativan primer imajući u vidu da je odredbom člana 4. Zakona o platama u državnim organima i javnim službama pravo na naknadu troškova za ishranu u toku rada i regres za korišćenje godišnjeg odmora praktično ukinuto ovim zaposlenima.\nČlanovima 111-113. Zakona o radu, određena je minimalna zarada. Prethodno navedene odredbe primenjuju se na sve zaposlene u Republici Srbiji, bez obzira na to da li rade u opštem ili posebnom režimu radnih odnosa. One su u suštini razrada Konvencije broj 131. Međunarodne organizacije rada o utvrđivanju minimalnih plata s posebnim osvrtom na zemlje u razvoju, koja je ratifikovana u Republici Srbiji, objavljena u „Sl. list SFRJ – Međunarodni ugovori“ br. 14/82 i samim tim implementirana u naš pravni poredak.\nČlanom 1. stavom 1. i 2. Konvencije broj 131. Međunarodne organizacije rada o utvrđivanju minimalnih plata s posebnim osvrtom na zemlje u razvoju, propisano je da se svaka članica Međunarodne organizacije rada koja ratifikuje ovu konvenciju obavezuje da će ustanoviti sistem minimalnih nadnica koji obuhvata sve grupe radnika čiji uslovi zaposlenja zahtevaju njihovu zaštitu. Nadležni organ u svakoj zemlji, u saglasnosti i posle iscrpnih konsultacija sa zainteresovanim oraganizacijama poslodavaca i radnika, ako one postoje, odrediće grupe radnika koje treba da budu obuhvaćene zaštitom.\nČlanom 111. Zakona o radu određeno je da zaposleni ima pravo na minimalnu zaradu za standardni učinak i vreme provedeno na radu. Minimalna zarada određuje se na osnovu minimalne cene rada utvrđene u skladu sa ovim zakonom, vremena provedenog na radu i poreza i doprinosa koji se plaćaju iz zarade. Opštim aktom, odnosno ugovorom o radu utvrđuju se razlozi za donošenje odluke o uvođenju minimalne zarade. Po isteku roka od šest meseci od donošenja odluke o uvođenju minimalne zarade poslodavac je dužan da obavesti reprezentativni sindikat o razlozima za nastavak isplate minimalne zarade. Poslodavac je dužan da minimalnu zaradu isplati zaposlenom u visini koja se određuje na osnovu odluke o minimalnoj ceni rada koja važi za mesec u kojem se vrši isplata. Zaposleni koji prima minimalnu zaradu, ima pravo na uvećanu zaradu iz člana 108. ovog zakona, na naknadu troškova i druga primanja koja se smatraju zaradom u skladu sa zakonom. Osnovica za obračun uvećane zarade iz stava 6. ovog člana je minimalna zarada zaposlenog.\nČlanom 112. Zakona o radu propisano je da Minimalna cena rada utvrđuje se odlukom socijalno-ekonomskog saveta osnovanog za teritoriju Republike Srbije (u daljem tekstu: Socijalno-ekonomski savet). Ako Socijalno-ekonomski savet ne donese odluku u roku od 15 dana od dana početka pregovora, odluku o visini minimalne cene rada donosi Vlada Republike Srbije (u daljem tekstu: Vlada) u narednom roku od 15 dana. Pri utvrđivanju minimalne cene rada polazi se naročito od: egzistencijalnih i socijalnih potreba zaposlenog i njegove porodice izraženih kroz vrednost minimalne potrošačke korpe, kretanja stope zaposlenosti na tržištu rada, stope rasta bruto domaćeg proizvoda, kretanja potrošačkih cena, kretanja produktivnosti i kretanja prosečne zarade u Republici. Odluka o utvrđivanju minimalne cene rada sadrži obrazloženje koje odražava sve elemente iz stava 3. ovog člana. Ako dođe do značajne promene nekog od elemenata iz stava 3. ovog člana, Socijalno-ekonomski savet je obavezan da razmotri obrazloženu inicijativu jednog od učesnika Socijalno-ekonomskog saveta za otpočinjanje pregovora za utvrđivanje nove minimalne cene rada. Minimalna cena rada utvrđuje se po radnom času bez poreza i doprinosa, za kalendarsku godinu, najkasnije do 15. septembra tekuće godine, a primenjuje se od 1. januara naredne godine. Minimalna cena rada ne može se utvrditi u nižem iznosu od minimalne cene rada utvrđene za prethodnu godinu.\nNijednom zaposlenom u Republici Srbiji, shodno prethodno navedenim odredbama i Konvenciji broj 131. Međunarodne organizacije rada o utvrđivanju minimalnih plata s posebnim osvrtom na zemlje u razvoju ne može biti isplaćena zarada, koja je ispod minimalne.\nImajući u vidu član 4. Zakona o platama u državnim organima i javnim službama, kao što smo više puta do sada naveli, dodatak na ime naknade za ishranu u toku rada i regres za korišćenje godišnjeg odmora, sastavni su deo koeficijenta na osnovu koga se u skladu sa članom 2. Zakona o oplatama u državnim organima i javnim službama određuje osnovna plata zaposlenih.\nProizvod koeficijenta i osnovice određene od strane nadležnog organa osnov su za obračun i isplatu plate zaposlenih na koje se primenjuje Zakon o platama u državnim organima i javnim službama. Ukoliko je ovaj proizvod ispod minimalne zarade, shodno odredbama Zakona o radu i Konvenciji broj 131. Međunarodne organizacije rada o utvrđivanju minimalnih plata s posebnim osvrtom na zemlje u razvoju, zaposlenima se isplaćuje minimalna zarada određena u skladu sa odredbama Zakona o radu, koje kao što smo naveli predstavljaju razradu odredbi Konvencije broj 131. Međunarodne organizacije rada o utvrđivanju minimalnih plata s posebnim osvrtom na zemlje u razvoju.\nS obzirom na prethodno rečeno, ukoliko je plata obračunata u skladu sa Zakonom o platama u državnim organima i javnim službama, niža od minimalne zarade, isplaćuje se minimalna zarada obračunata u skladu sa Zakonom o radu. U tom slučaju se postavlja pitanje koji deo tako isplaćene zarade predstavljaju dodatak na ime naknade za ishranu u toku rada i regres za korišćenje godišnjeg odmora, s obzirom na to da je zaposlenom u tom slučaju isplaćena samo minimalna zarada. Iz prethodno rečenog proizilazi, da u ovom slučaju zaposlenima nije isplaćen dodatak na ime naknade za ishranu u toku rada i regres za korišćenje godišnjeg odmora, odnosno da svi zaposleni na koje se primenjuje Zakon o platama u državnim organima i javnim službama nemaju dodatak na ime naknade za ishranu u toku rada i regres za korišćenje godišnjeg odmora. Kada to ne bi bio slučaj, prilikom isplate minimalne zarade ista bi bila uvećana za dodatak na ime naknade za ishranu u toku rada i regres za korišćenje godišnjeg odmora, a što kao što smo već naveli nije slučaj, a jeste kod ostalih poslodavaca kod kojih se zarade zaposlenima obračunavaju primenom odredaba Zakona o radu o minimalnoj zaradi.\nS obzirom na prethodno rečeno, odredba člana 4. Zakona o platama u državnim organima i javnim službama suprotna je članu 23. Ustava Republike Srbije, s obzirom da su zaposleni na koje se primenjuje Zakon o platama u državnim organima i javnim službama pri određivanju minimalne zarade diskriminisani u odnosu na ostale zaposlene na koje se primenjuje Zakon o radu, tj. na sve zaposlene u Republici Srbiji s obzirom na to da se njima u tom slučaju ne isplaćuju dodatak na ime naknade za ishranu u toku rada i regres za korišćenje godišnjeg odmora, iako je to između ostalog propisano i samim članom 4. Zakona o platama u državnim organima i javnim službama. Takođe, zbog prethodno rečenog, zaposleni nemaju u tom slučaju pravičnu naknadu za svoj rad, te je stoga član 4. Zakona o platama u državnim organima u suprotnosti sa članom 60. Ustava Republike Srbije. Ujedno, član 4. je u suprotnosti i sa članom 194. Ustava Republike Srbije, s obzirom na to da je protivan Konvenciji broj 131. Međunarodne organizacije rada o utvrđivanju minimalnih plata s posebnim osvrtom na zemlje u razvoju.\nIz navedenih razloga predlažemo Ustavnom sudu da usvoji ovu inicijativu i pokrene postupak za ocenjivanje ustavnosti i zakonitosti navedenih odredaba Zakona o platama u državnim organima i javnim službama, i da posle održane javne rasprave donese sledeću\nUtvrđuje se da odredba člana 4. Zakona o platama u državnim organima i javnim službama donetog 14.06.2001. godine, objavljenog u „Sl. glasniku RS“, br. 34/2001, 62/2006 – dr. zakon, 63/2006 – ispr. dr. zakona, 116/2008 – dr. zakoni, 92/2011, 99/2011 – dr. zakon, 10/2013, 55/2013, 99/2014 i 21/2016 – dr. Zakon, nije u saglasnosti sa Ustavom Republike Srbije.


Žene predvode inovacije u mliječnoj industriji – Biznis.ba\nNaslovnaProjektiŽene predvode inovacije u mliječnoj industriji\nŽene predvode inovacije u mliječnoj industriji\nobjavljeno 25. okt 2019. u 15:10\nIndira Omeragić / FENA\nDirektorica kompanije “MI99” iz Gradačca Indira Omeragić već je prepoznatljivo ime među ženama-menadžericama u Bosni i Hercegovini.\nKao jedna od najmlađih direktorica u BiH, smatra da svojim primjerom može pokazati da žene imaju znanje i sposobnost da rukovode velikim proizvodnim lancima te da je vrijeme da u biznisu dobiju mjesto koje zaslužuju. Njeni počeci nisu bili jednostavni, ali je upravo njena spremnost na inovacije donijela značajne promjene u kompaniji kojom rukovodi.\n– Kada sam preuzela funkciju direktorice, imam osjećaj da sam u startu imala priliku da neke od svojih ideja proširim dalje, što je onda rezultiralo sa većim brojem novih proizvoda i proširenjem naše ponude. Danas je “MI99” mjesto gdje se uspješno organizuju treninzi malih i velikih proizvođača mlijeka, te smo kompanija u kojoj se prenosi znanje, radnici svakog dana uče i saznaju nešto novo i svi težimo praćenju novih standarda i trendova u mliječnoj industriji. Zajedno saznajemo, radimo na razvoju našeg brenda i postajemo prepoznatljivi u cijeloj regiji – poručuje Omeragić.\nDirektorica kompanije “MI99” ističe da je ponosna što je ta kompanija, zajedno sa drugim iz sektora, učinila Gradačac jednim od središta mljekarske industrije u Bosni i Hercegovini.\nKada je tržište Evropske unije otvoreno za mlijeko, kompanija “MI99” krenula je u nadmetanje na najbližim tržištima, a zatim je otišla i dalje.\nDodaje da je kompanija “MI99” utemeljena na tradiciji i istovremenoj spremnosti da unosi nove tehnologije. Danas žene predvode inovacije u mliječnoj industriji, a veliku podršku u tom smjeru je dao Sweden/USAID FARMA II projekat koji ohrabruje učešće žena u edukacijskim programima koji im omogućavaju preuzimanje rukovodećih pozicija u kompanijama te razvoj vlastitog biznisa.\n– Naša kompanija danas zapošljava 95 radnika s više od 1.500 kooperanata. Naši rezultati su jasna poruku da je ovoj industriji nužno ulaganje u inovaciju i tehnologiju kako bi se dostigli i zadržali standardi kvalitete na razini one koja je postavljena za tržište Europske unije. Konačno, izuzetno važno je da zajedno, pravimo iskorake, koji će Bosancima i Hercegovcima donijeti nova radna mjesta, te našoj zemlji priliku da se nastavi put ekonomskog razvoja – zaključila je Omeragić, saopćeno je iz Sweden/USAID FARMA II projekta.


Ništa ne pada sa neba, sem mastila – EkoBlog\nLjudska populacija, Umetnost, Uticaj čoveka na Zemlju, Vazduh, Zanimljivosti, Životna sredina\nNišta ne pada sa neba, sem mastila\nPosted by Милица Бојовић on 24/04/2019 0 Comments\nZamislite svet gde se čestice koje zagađuju vazduh mogu pretvoriti u nešto korisno. Ekipa Graviky Labs je ovu zamisao pretvorila u stvarnost. U pitanju je Air-Ink, mastilo napravljeno od industrijskih zagađivača u vazduhu. Crne čestice ugljenika, takozvane PT-2.5, filtriraju se iz vazduha i koriste za proizvodnju crnog mastila za hemijske olovke, markere, uljane boje i drugog pribora za crtanje i slikanje.\nTvorac same ideje je Anirud Šarma (Anirudh Sharma), jedan od osnivača Graviky Labs. Anirud je primetio da u njegovoj rodnoj Indiji bele majice poprimaju sive i čak crne šare od zagađenja iz vazduha. To mu je dalo ideju da, ako bi mogao da izvuče te čestice iz vazduha, napravi od njih mastilo. Istraživanje je sproveo u laboratoriji MIT (Massachusetts institute of technology) u Bostonu i pomoću primitivne mašine sakupio je crne čestice iz vazduha, pomešao ih sa alkoholom i napravio mastilo. Kada je potvrdio svoju teoriju da od zagađenja može stvoriti nešto iskoristivo, sa svojom ekipom, sadašnji Graviky Labs, razvio je mašinu za efikasno prikupljanje zagađivača – Kaalink. Ona je posebno prilagođena sakupljanju i filtriranju izduvnih gasova direktno iz cevi automobila i na taj način drastično smanjuje emisiju štetnih gasova. Sakupljanje i filtracija se postižu tako što se česticama koje su usisane u cev ovog uređaja daje pozitivno naelektrisanje da bi ih onda negativno naelektrisana komora za skladištenje uvukla u sebe.\nJedna Air-Ink hemijska olovka sadrži čestice iz izduvnih gasova proizvedenih tokom 30 do 50 minuta vožnje automobila. Čestice od kojih se pravi ovo mastilo mogu praviti ozbiljne zdravstvene probleme ako se nalaze u vazduhu, jer su veoma malih dimenzija (oko 2,5 mikrometra) i telo ne može da ih ukloni. Zbog toga se zadržavaju u plućima i prave probleme sa disajnim putevima. Pri samom procesu prerade PT-2.5, uklanjaju se teški metali i druge kancerogene supstance, što proizvod čini potpuno sigurnim za korišćenje.\nKada je proizvod razvijen, tim je odlučio da ga testira u jednom od najzagađenijih gradova sveta – Hong Kongu. Uljane boje i sprejevi dati su grafiti-umetnicima da svojim ilustracijama preplave grad. Umetnici su bili veoma zadovoljni i potvrdili su da Air-Ink jeste adekvatna zamena za već postojeća mastila. Mnogi od njih kao pozitivne aspekte ovih proizvoda vide ne samo to što čiste već zagađen vazduh i šire svest o istom, nego i smanjuju svoj negativni trag koji ostavljaju na planeti. To naglašava razliku u procesu proizvodnje, zato što u slučaju tradicionalnih fabrika crnog mastila, sitne crne čestice se dobijaju sagorevanjem izvora ugljenika. Ekipa Graviky Labs je kroz svoje tri godine očistila 1,3 biliona (ne mešati sa američkom rečju bilion što je broj 109, dok je bilion u srpskom jeziku 1012) litara vazduha. Jedan od najnovijih proizvoda je toner za štampače, a Graviky Labs će nastaviti sa daljim usavršavanjem svojih proizvoda.\nUmetnica Caratoes slika po zidu pomoću Air-Inka


Kruševac dobija još jednu javnu garažu - KruševacGrad\nFast garaža sa 130 parking mesta, druga po redu u Kruševcu, otvara se kod Dijagnostičkog centra. Radove vredne 25 miliona dinara finansirao je „Poslovni centar“, javno preduzeće koje je inače zaduženo za javne parkinge u gradu. Nova fast garaža namenjena je pre svega korisnicima usluga ovdašnje Bolnice\nMontažna garaža pored Dijagnostičkog centra, na površini od oko 2.400 kvadrata , ima 130 parking mesta, sa 60 mesta u parteru gde će ujedno biti obeležena i mesta za osobe sa invaliditetom.\nDragi Marković, direktor kruševačkog „Poslovnog centra“\n– Vodili smo računa o tome da garažu napravimo na takvom mestu da bude pre svega na korist korisnika usluga kruševačke Bolnice. Izgradnjom ove garaže, mi se praktično povlačimo iz kruga bolnice, čime ostavljamo prostora za nesmetano funkcinisanje vozila koja prevoze hitne slučajeve – kaže Dragi Marković, direktor kruševačkog „Poslovnog centra“.\nPrema njegovim rečima, garaža će raditi 24 sata, a naplata parkinga vršiće se po početnom satu, bez ograničenja parkiranja.\n– Cena početnog sata biće 40 dinara i neće biti mesečnih karata kao što je to slučaj kod fast garaže kod Kosturnice -kaže Marković.\nUporedio sa izgradnjom garaže, izvršena je i rekonstrukcija ulice Vojvode Putnika u dužini od 160 metara, gde su ujedno prošireni trotoari i ukinuto parkiranje. Istovremeno, postavljena je i rampa na ulazu u Dijagnostički centar, što će znatno olakšati ulaz slabije pokretnih i nepokretnih bolesnika u ovu zdravstvenu ustanovu.\n–Cilj garaže je urbano i sigurno parkiranje, čime se i stekla mogućnost da se ukinu parking mesta na kolovozu i trotoarima, a što omogućava nesmetano obavljanja saobraćaja i bezbedno kretanje pešaka na trotoarima– objasnio je Marković, dodajući da je istovremeno, na zahtev stanara, ulica Despote Uglješe više nije jednosmera, što će omogućiti prilaz garaži i iz ove ulice, u oba pravca.\nInače, prva fast garaža u Kruševcu koja se nalazi u blizini Kosturnice izgrađena je u junu prošle godine i ima 145 parking mesta.\n– Ova garaža radi već 16 meseci i u svakom momentu u njoj ima oko 100 slobodnih mesta, od ukupno 140 , pa su se i stekli uslovi za ukidanje parking mesta na kolovozu i trotoarima, što je i učinjeno je davadesetak dana – rekao je on, naglašavajući da je cena parkiranja u ovoj garaži ista kao cena koja je važila za parkiranje na obeleženim parking mestima na kolovozu i trotoarima oko Kostrurnice.\nObe garaže imaju video nadzor, a u planu je i postavljanje sanitarnog čvora. Takođe, u narednom periodu planirano je i postavljanje usmerivača na prilazima gradu, što će vozačima omogućiti da imaju uvid u udaljenost od obe garaže, kao i u trenutnom broju slobodnih mesta u istim.\nPrema rečima Markovića, u planu je izgradnja još jedne montažne garaže, na lokaciji iza Nacionalne službe za zapošljavanje, sa oko 300 parking mesta.\n– U toku je opremanje zemljišta i kada budemo završili ovu garažu izmeniće se i režim saobraćaja i parkiranja u užem centru grada. Istovremeno, stiču se i uslovi za povezivanje biciklističkih staza na potezu Jasički put-Bruski put – kazao je on.\nU Kruševcu trenutno ima oko 1.600 obeleženih parking mesta. Cena parkiranja u ekstra zoni iznosi 40 dinara, odnosno, 35 i 25 u prvoj i drugoj zoni. Povlašćene karte koštaju 90, 1.400 i 1.990 dinara.\n08.09.2021 0 334\n26.08.2021 1 615\n23.08.2021 0 325\n19.08.2021 0 229\n19. septembra 2021., 08:10


I Tijana Ajfon ode u pevačice, snimila pesmu! - PRess Serbia | PR PRess team\nJoš jedna starleta u nizu, Tijana Ajfon ode u pevačice\nTijana Ajfon ozbiljno je rešila da postane pevačica!Popularna starleta već je sa bivšim cimerom iz “Parova” Banetom Čolakom uradila pesmu “Slatke laži“, a na redu je snimanje spota, pa potom i nastupi!\n– Konačno sam odlučila da uradim pesmu. Da se razumemo, ja sam još posle prošlog izlaska iz “Parova” rekla da ću snimiti neki hit, međutim nešto se izjalovilo. Posle moje te ideje su sve počele da snimaju. I ova pesma je top. Stanija i njoj slične mogu slobodno u penziju, ionako su više u pitanju bili pokušaji a nikakvi uspesi. Pokazaću im kako se to radi- kaže Tijana i dodaje da će sve biti “skupa priča” sa novom i dobrom ekipom.\n– “Opium tim” mi sve organizuje. To je grupa mladih ljudi koja se bavi organizacijom i promocijom žurki na kojima se izvode razni performansi. Do sada su radili u Srbiji po najpoznatijim klubovima, ali se sada šire. Imaju i igračice. Rade za svaki nastup specijalne kostime, a neke ću i ja imati na sebi. Oni su učestvovali u realizaciji spotova Marine Visković, Cvije, Sandra Afrike, Relje i mnogi drugih- zaključuje novopečena pevačica.\nTagovibane ćolak Opium tim Slatke laži snimila pesmu Tijana Ajfon


Kako javlja Roda Roda - Glas Podrinja\nSrpski dnevnik izveštača iz Prvog svetskog rata\nKako javlja Roda Roda\nU Narodnom muzeju predstavljena je knjiga „Roda Roda - Srpski dnevnik izveštača iz Prvog svetskog rata“. Na promociji govorili su mr istoričar Branislav Stanković, urednik IK Prometej Zoran Kolundžija, književnik Vule Žunić i autorka dr Gordana Ilić Marković.\nKnjiga donosi nova saznanja o stvaralačkom opusu Roda Rode (austrijskog pisca Aleksandra Rosenfelda poznatijeg po pseudonimu Roda Roda), koji je predstavljen i analiziran isključivo kao satiričar, kao i prevode tekstova ovog pisca koji do sada nisu objavljeni na srpskom jeziku. Delovanje Roda Rode autorka knjige posmatra u kontekstu austrougarskog Ratnog presbiroa, gde je bio angažovan kao ratni izveštač i prvi stigao u Srbiju. Posebnu pažnju dr Gordana Ilić Marković posvetila je tekstovima vezanim za Srbiju i vreme Prvog svetskog rata. Prilikom svog istraživanja je koristila obimnu neobjavljenu građu iz bečkih arhiva u kojima se čuva zaostavština Roda Rode.\n- Knjiga je samo deo veće studije upoređivanja propagande Kraljevine Srbije i Austro-Ugarske u vreme Prvog svetskog rata i onda se Roda Roda pojavio kao najzanimljivijia ličnost u tom kontekstu. Alkesandar Rosenfeld odrastao je u Slavoniji i poznavao je jezik, kulturu i zbog toga njegovo pisanje ima drugačiju vrednost u odnosu na ostale ratne izveštače tog perioda. Počinje da piše u vreme Aneksione krize. On je izuzetan književnik i kritičar društva. Imali smo tu sreću ili nesreću da je izveštavao u ratu protiv Srbije. Prvi kome je dozvoljeno da dođe na osvojenu teriotoriju bio je upravo Roda Roda i došao je u Šabac iz Galicije. Na duhovit i vrlo suptilan način je provlačio propagandu kroz svoje tekstove. Zbog toga je bio odličan izveštač i čitaoci su verovali u ono što je pisao. Koristio je bogat rečnik, iako je u pitanju propaganda i to ne očekujemo, ali to je odlika Rode Rode i njegovog književnog stila. Po završetku rata prelazi na kritiku nemačkog društva i potpuno drugu stranu – istakla je dr Gordana Ilić Marković.


Latinka Perović: "Konstantinović hronika - Radivoj Cvetićanin"\nAko je Ivo Andrić bio u pravu kad je rekao da nema nekorisne knjige, onda knjižni resurs na srpskom jeziku nikako nije neznatan. Ovog leta taj resurs je obogaćen izvrsnom knjigom Radivoja Cvetićanina Konstantinović. Hronika.\nRadivoj Cvetićanin, Konstantinović. Hronika, Dan Graf, Fondacija „Stanislav Vinaver“, Beograd 2017, str. 815\nLatinka Perović | Liberalno demokratska partija | Beograd 4. Sep 2017 | U fokusu\nU Kragujevcu se oktobra 1971. godine održava Kongres kulturne akcije, najširi skup inteligencije u Srbiji posle 1945. godine. Konstantinović okleva da učestvuje iz bojazni da se Kongres ne pretvori u manifestaciju srpskog nacionalizma. Ipak dolazi, a u govoru („Između višeglasja i apsolutnog jedinstva“) konstatuje da smo „teško opterećeni uverenjem da je istina samo u apsolutnom jedinstvu“, i ustaje protiv te opterećenosti: „Mislim da doživljavamo izvanredno dramatičan trenutak u kome se sa višeglasjem što se iskazuje na svim ravnima, i upravo zbog njega, i naglašeno javlja ova težnja, i to tako da ona dostiže, ponekada, oblike agresije“. Suština drame je upravo u susretu višeglasja i apsolutnog jedinstva: „Sva naša iskušenja, su tu. Sve snage i probe odatle su“.\nRadivoje Cvetićanin nigde ne govori o eventualnom kraju druge epohe života i rada Radomira Konstantinovića, iz prostog razloga što u izvorima nema eksplicitnog dokaza za to. Međutim, kraj rada na Biću i jeziku jeste granica.\nPrvu polovinu osamdesetih godina obeležavaju smrti oca Mihaila Konstantinovića i Miroslava Krleže, te prijatelja Dušana Matića, Oskara Daviča, Samuela Beketa. Odjeci Bića i jezika: prikazi i okrugli stolovi (Treći program Radio Beograda, maja 1982; Sava centar, aprila 1984). Nolit počinje Dela Radomira Konstantinovića, poduhvat koji će ostati nedovršen. Odlazak u Sarajevo na skup posvećen Miroslavu Krleži („Miroslav Krleža nas ponovo okuplja“). Prihvata da bude član Glavnog odbora Socijalističkog saveza radnog naroda Srbije, jednog širokog društvenog pokreta. I to mu je, posle 2000. godine, upisivano u veliki greh, i to u isto vreme kada je tražena rehabilitacija kvislinškog režima u Srbiji. Na sednici Glavnog odbora Socijalističkog Saveza, na dan (14. decembar 1987) kada je sa mesta predsednika Predsedništva Republike Srbije uklonjen Ivan Stambolić, učestvujući u raspravi o kulturi, Konstantinović kaže: „Ako mi danas imamo tako strahovit prodor nacionalizma, rekao bih čitavu restauraciju nacionalističkog duha, za ovo treba da zahvalimo, u prvom redu praksi i svesti birokratizma“.\nU vreme antibirokratske revolucije Slobodana Miloševića (Zoran Đinđić ju je kvalifikovao kao birokratska kontrarevolucija - L.P.), na skupu u Sarajevu povodom dvadesetogodišnjice Filosofije palanke (1989), Konstantinović govori da je u kontekstu aktuelne jugoslovenske krize - duh palanke: „Iskustvo nam je palanačko“. Filosofija palanke proizašla je i iz njegovog sopstvenog iskustva:\n„Poznajemo se - duh palanke i ja - još od pedesetih godina kada me je optuživao za tzv. ’nama tuđe uticaje’, za ’dekadenciju’, naravno, za besmisao iracionalizma, nihilizam, destrukciju… U inspiraciji ’Filosofije palanke’ svakako ima i tog iskustva koje se ne zaboravlja, koje me, uostalom, i čini ovim što jesam“. A to je?\nNakon svega što se dogodilo na kraju 20. veka, smatran je i izdajnikom i prorokom. O ovom prvom govorio je više puta, najeksplicitnije u dnevniku tokom bombardovanja Srbije 1999. godine. O drugom, u poslednjem tekstu koji je napisao i objavio za života (Pismo Grujici Spasoviću, glavnom uredniku lista Danas, 31. decembra 2003. godine). Prorok se može biti „samo u bezizglednom svetu“. „Samo u svetu u kome nema nade ni za najmanju promenu. A to je svet o kome sanja, kome teži duh palanke, utoliko više što taj svet očitije ne postoji. To je svet kolektiviteta koji ne trpi nikakvo, pa ni najmanje, odstupanje od njega. Svet za koji je greh svaka demonstracija individualiteta, a samim tim i svaki pokušaj kritičkog mišljenja koga nema bez individualiteta… Kolektivizam (svaki, ne samo plemenski) isključuje kritički govor onako kako isključuje individualitet“.\nTo je suština onog središta kojim je Radomir Konstantinović postao za redakciju Trećeg programa Radio Beograda, za slušaoce njegovih Prelistavanja, komentatore njegovih knjiga, za višenacionalnu intelektualnu zajednicu u Sarajevu.\nA zatim, kako je Radivoju Cvetićaninu tačno rekla Tanja Petovar - „U ono crno vreme“, misleći na vreme pripreme rata, i sam rat, Radomir Konstantinović je bio „jedna svetla tačka naših života“. Središte okupljanja Nezavisnih pisaca, Beogradskog kruga, Saveza antifašista, tumača njegovog poslednjeg romana Dekartova smrt… On, pobornik raznovrsnosti i višeglasja, govorio je o drugačijoj Srbiji, različitoj od Srbije apsolutnog jedinstva. Ali, kad je već stvorena sintagma Druga Srbija, on nije odbijao da je definiše: „To je ona Srbija koja se ne miri sa zločinom“. To jest: ni sa kojim nacionalizmom, uključujući i „demokratski nacionalizam“ posle 5. oktobra 2000. godine.\nNajnapadaniji srpski intelektualac, Radomir Konstantinović je, usuđujem se da tvrdim, uvek, od svoje pojave do danas, posle svoje smrti, provocirao dijalog. Dijalog o književnosti, to je bio i dijalog o srpskom društvu, i njegovim mogućnostima. Knjiga Radivoja Cvetićanina Konstantinović. Hronika to neoborivo dokazuje.\nTrinaest godina posle Bića i jezika pojavio se u izdanju novosadskog izdavača Misli i reči, roman Radomira Konstantinovića Dekartova smrt. On će još napisati knjigu Beket prijatelj, ali pomenutim romanom je zaokružen njegov književni opus. Sam Konstantinović ga je tako video: „Ja samo znam da je to knjiga mog života i mog oca. I moje smrti“. Nije bio sklon rangiranju svojih dela. Istina, na Filosofiju palanke vraćao se češće nego što bi se to moglo znati bez knjige Radivoja Cvetićanina. Ali je u razgovoru sa prijateljem o Dekartovoj smrti rekao: „Možda je ovo najbolje što sam napisao“.\nRoman je dočekan sa interesovanjem, a sam Konstantinović je njegove odjeke pratio i sa emotivnom angažovanošću. Povodom opširnog teksta Bore Ćosića u Reči, u dnevniku piše: „Čitao ga do kasno u noć… Plakao…“ Jedina promocija neke svoje knjige na koju je otišao, i govorio bila je promocija Dekartove smrti u Subotici (aprila 1997), gradu u kome je njegov otac započeo akademsku karijeru, i u kome je on rođen.\nNa pojavu Dekartove smrti prvi je reagovao književni kritičar Aleksandar Jerkov u Ninu (oktobar 1996). Opširan prikaz završio je rečenicom: „Dekartova smrt je izvanredna knjiga i, naravno, suvišna“. To mu neće oprostiti sastavljači zbornika tekstova o romanu Dekartova smrt. Oni će, zaboravljajući na raznovrsnost i višeglasje kao princip samog Konstantinovića, izostaviti tekst Aleksandra Jerkova. Sledili su novi prikazi Dekartove smrti (Borba, Vreme, Reč). Laslo Vegel i Dragan Velikić videli su roman kao „životno delo“ Radomira Konstantinovića, odnosno kao „svetsku knjigu“. Tatjana Rosić je figuru oca upoređivala sa ocem u prozama Kiša i Albaharija.\nTreći program Radio Beograda organizovao je okrugli sto o Dekartovoj smrti (Milorad Belančić, Branka Arsić, Nenad Daković, Dragan Stojanović, Rade Kuzmanović i, kao moderator, Radmila Gligić). Komentarisanje romana nastavljeno je i sledeće, 1998. godine (Filip David, Branko Vukićević, Čedo Kisić, Rada Iveković, Bora Ćosić).\nTumači Dekartove smrti budili su u Konstantinoviću nadu da se u Srbiji javlja jedna generacija koja ume da misli. Tumačenje romana mlade filozofkinje Branke Arsić bilo mu je najbliže. „Ovo ipak nije knjiga o ocu nego o Dekartu“, rekla je Arsićeva u razgovoru na Trećem programu Radio Beograda. A jednom drugom prilikom - „’Dekartova smrt’ je zapis o jednom načinu stalnog iskušavanja mišljenja“.\nU već pomenutom razgovoru Dragan Stojanović je insistirao na tome da anotacija na kraju knjige - „U Beogradu. Devedeset treće“ - nije uobičajeno datiranje završetka pisanja. On je anotaciju dovodio u vezu sa građanskim protestima koji su se te, 1993. godine, održavali u Srbiji zbog izborne krađe na lokalnim izborima. Pozivao se na Hrista, kao - uz Dekarta, Montenja, Paskala - važnu ličnost u romanu. U Dekartovoj smrti je povučena linija, mišlju civiliste postavljena brana „pred onima koji kradu dok umiru“ - smatrao je Stojanović tvrdeći da niko ne može da ga uveri u drugačije značenje anotacije: „U Beogradu. Devedeset i treće“.\nŠta o ovome nalazi Cvetićanin kod samog Konstantinovića? Još za vreme protesta, Konstantinović govori za Radio France Intarnationale, i kaže: „Mi pokušavamo da progovorimo, o Srbiji, eto, to je to“. U isto vreme, on ne gubi iz vida „kako je aktuelni predsednik došao na vlast, masovno oduševljeno pozdravljen (Slobo, Srbine), da bi zatim vladao ovom zemljom celu jednu deceniju“. Radomir Konstantinović ne bi bio to što jeste kada ne bi sumnjao. Skeptičnom, kritičnom, njemu se, kaže, čini da je „ruganje aktuelnoj vlasti čak i u svojevrsnoj funkciji odlaganja (svakako duboko nesvesnog) ovoga suočavanja osnovnog subjekta nacionalizma sa samim sobom“.\nKako će se, dakle artikulisati pokušaj „da progovorimo“, šta će biti posle i od čega će to zavisiti - nova su iskušenja mišljenja za Radomira Konstantinovića. Svih onih godina od Bića i jezika do Dekartove smrti: Od 1983. do 1993. godine. Ili, svejedno, do i posle 1995. godine: do varljivog mira u kome je, pod okriljem „demokratskog nacionalizma“ nastavljen rat drugim sredstvima.\nZa Radivoja Cvetićanina hronika je prvi korak prema biografiji. Ali njegova je Hronika već i biografija ne samo Radomira Konstantinovića, nego i osnova za biografije dve bitne ličnosti u Radomirovom životu: oca Mihaila Konstantinovića i životne saputnice Kaće Samardžić.\nMihailo Konstantinović je trajno, od početka do kraja, prisutan u delu Radomira Konstantinovića. Na osnovu tog dela, mogla sam, i bez Dekartove smrti, da zamislim biografiju Mihaila Konstantinovića. To me je i odvelo njegovoj ostavštini koja se čuva u Biblioteci Pravnog fakulteta u Beogradu. Tek povodom toga došli su razgovori o Mihailo sa Radomirom koje je on veoma voleo. Šta je, onda, Dekartova smrt? Svakako ne knjiga o biološkom ocu, već knjiga o ocu kao sažetoj istoriji modernog intelektualca u Srbiji prve polovine 20 veka. Jednom od onih, za koje se Isidora Sekulić pitala zašto se gase već u drugoj generaciji.\nRadomir Konstantinović je Dekartovu smrt pisao kad je sasvim bilo izvesno da se Konstantinovići sa njim gase. Ali, pisao ju je i posle Filosofije palanke i Bića i jezika, posle katastrofe Srbije na kraju 20. veka. Dovoljno da posumnja u kraj jedne mogućnosti koju je predstavljao njegov otac; sa njim i on sam.\n„Otac je uvek isti… zapamtimo matematika u strastima. To je bio Mihailo u Radomirovim očima, i privatno, i literarno. Od rođenja, do smrti“ - kaže Radivoje Cvetićanin u Hronici. To je ona ubrzana istorijska geneza koju nije mogao da prođe kolektiv, ali je mogla individua koja je, kako bi rekao Radomir, „iskočila“ iz kolektiva.\nDete čobanice i nadničara, Mihailo Konstantinović je, kao đak, otišao u Prvi svetski rat. Prešao je Albaniju; bio je nosilac Albanske spomenice. Bio je u onoj grupi srpske omladine koju je prihvatila Francuska. Tamo je završio studije prava, i odbranio doktorat. Akademsku karijeru započeo je na Pravnom fakultetu u Subotici, a nastavio na Pravnom fakultetu u Beogradu. Bio je kraljev učitelj, ministar u Vladi Dragiše Cvetkovića, arhitekta sporazuma između Srba i Hrvata. O tim pregovorima vodio je beleške. Zaveštao je da se beleške, posle njegove smrti, ne objavljuju. Radomir je, protivno očevoj želji, uz pitanje - „Oče, jesam li dobro radio?“ - beleške objavio. Početkom 1999. godine u Novom Sadu, kod izdavača koji je objavio Dekartovu smrt, pojavila se knjiga Mihaila Konstantinovića Politika sporazuma. Dnevničke beleške 1939 - 1941. Londonske beleške 1944 - 1945. Knjiga je, dakako, važna za razumevanje ključnog pitanja jugoslovenske države, njenog unutrašnjeg uređenja, ali i one osnove na kojoj su nastale knjige Filosofija palanke, Biće i jezik, Dekartova smrt.\nIma istoričara koji smatraju da je ideja o federalizaciji Jugoslavije bila sazrela, i da je, u predvečerje Drugog svetskog rata, bila široko prihvaćena u Srbiji. Zaključci Mihaila Konstantinovića kao autora Sporazuma Cvetković - Maček (1939) bili su realističniji. Bio je svestan teškoća koje će imati sa političarima: „Jedna mi je stvar sasvim jasna: političari gledaju svoje račune, državnu brigu brinu ako je istovremeno i njina. Kako ću izdržati sa njima“.\nU razgovorima koje je započeo sa predstavnicima intelektualne elite Mihailo Konstantinović je nailazio na velike rezerve prema Sporazumu. U dnevničkim beleškama registrovao je reakcije uticajnih pojedinaca. Tako mu Milan Nedić kaže: „More neka način strada, samo da se postigne cilj“. A vladika Nikolaj Velimirović da je on „uvek mislio da Srbi treba da imaju svoju državu i da se ne mešaju sa drugima. To je i Pašić mislio… Pašić je hteo srpsku državu… ne sme (se) ići dalje i praviti neke banovine“… Iako se u Srpskom kulturnom klubu (1937) koncepcijski (velikosrpsko ili jugoslovensko rešenje) razilazio sa kolegom i prijateljem, profesorom Slobodanom Jovanovićem, Mihaila Konstantinovića je iznenađivalo njegovo mišljenje o Sporazumu: „da smo se mogli sporazumeti sa Nemcima, a ne sa Hrvatima“.\nZa razliku od svojih sagovornika, Mihailo Konstantinović (matematika u strastima) polazio je od činjenice da „Hrvati žele slobodu“. Glavno je, dakle, pitanje: „Koje su pravne mogućnosti da se oni zadovolje a da državna celina bude nedirnuta“. Pripadao je onoj manjini srpske intelektualne elite koja je od stvaranja jugoslovenske države 1918. godine smatrala: „Jedinstvo, ne jednoobraznost i snaga države“. Nastojao je da objasni onaj odnos prema državi koji, u suštini, dovodi u pitanje dugoročne interese srpskog naroda. Nalazio ga je u zatvorenosti i ignorisanju drugoga. Navodio je manifestacije te zatvorenosti: „Naši ljudi sami se proglasili autoritetima“, u mnogom je „duh Brankovića“ - „vrednosti narodne pesme“, „zadocnjavaju u shvatanjima“, „lenji su) i pretenciozni“. U korenu te zatvorenosti i samodovoljnosti, koje će se u sledećoj generaciji artikulisati kao duh palanke, jeste kolektivizam (etnički, socijalni, kulturni). Osnova svih totalitarnih ideologija (fašizam, komunizam, nacional-socijalizam) kolektivizam je razumljiv kao reakcija na individualizam. Pitanje je, međutim, „može li se izmeniti osnovno načelo moderne civilizacije“. To jest: „Hoće li primarnost kolektiva biti moguće svuda provesti“. Drugačije, nego nasiljem.\nČovek znanja, Mihailo Konstantinović je oličenje modernog intelektualca, tek i kao čovek visokih vrednosti. Pre Drugog svetskog rata, protivnik je progona levičara. U Londonu, 1944. godine, povodom Sporazuma Tito - Šubašić: „ne mogu prestati da igram ulogu onoga koji spasava legalitet a zna da svojim postupcima žrtvuje taj legalitet“. Dva puta odbija poziv da bude izabran za člana Srpske akademije nauka, jer u njoj je pravni autoritet Toma Živanović, koji je, dok je on bio u izbeglištvu, uz pomoć okupatora, iz njegovog stana izbacio porodicu, i uselio se u njega. Na pismo Kaće Samardžić koja mu kaže da ga je Radomir u Filosofiji palanke osvetio za napade i uvrede zbog toga što je Hrvatima „dao“ banovinu, Mihailo, smesta, odgovara da on neće nikom da se sveti.\nRadomir je, pokazuje Cvetićanin, otkrivao Mihaila kroz celo svoje delo. Ako mu je, ponekad, kao što neskrivenim besom pokazuje u svom pariskom dnevniku, i „izmicao“, on ga je u Dekartovoj smrti„sustigao“.\nKao hroničar života i rada Radomira Konstantinovića, ličnosti koja je više od pola veka bila u središtu intelektualne kontroverze u Srbiji, Radivoje Cvetićanin je nastojao da akribijom pruži sliku i o jednoj i o drugoj strani te kontroverze. Obe su bile prožete strašću i u izvesnoj perspektivi su se, nesvesno, dodirivale. Gde je stajao sam Radomir Konstantinović?\nU govoru koji je održao kao laureat nagrade sarajevskog časopisa Odjek koja je nosila ime Miroslava Krleže, Konstantinović se suprotstavio i negaciji i dogmatskoj institucionalizaciji Miroslava Krleže. Da je imao u vidu i sebe, pokazuje njegov razgovor sa redakcijom Odjeka (15. decembar 1985) povodom Nagrade „Miroslav Krleža“. „Postoje“, rekao je u ovom izuzetno važnom razgovoru, „neke vernosti koje nas ubijaju. Postoje neke nevernosti koje nam služe. Oduzmite mi negaciju i prognali ste me iz života“. Kao da je predosećao ono što će se, kako kaže Ivan Lovrenović, desiti sa Ivom Andrićem i što se, zahvaljujući Stanku Lasiću, neće desiti sa delom Miroslava Krleže.\nRadomir Konstantinović - to su otvorenost i višeglasje, prostor slobode. U očajanju zbog negacije njegovog dela koja je bila i negacija naših egzistencija, razumljivo je što je Filosofija palankesmatrana našom Biblijom (Filip David, Dragan Velikić). I što je traženo ustanovljenje zakona po kome se nikome ne bi mogla priznati zrelost ako ne može da podnese svedočanstvo da je proučio Filosofiju palanke i razumeo prirodu palanačkog duha (Branka Arsić).\nKnjigu Radivoja Cvetićanina ne smatram pobedom pristalica konstantinovićevske paradigme, već veoma značajnim prilogom dijalogu o delu Radomira Konstantinovića. O Srbiji. Ali i pledoajeom za sabrana dela Radomira Konstrantinovića kao izvorom znanja bez koga nema ni dijaloga.


Srbija na vodi i suvom hlebu - Intervju: Dušan Dobromirov, ekonomista - Nedeljnik Vreme\nIntervju: Dušan Dobromirov, ekonomista\nfoto: duško medić\nSrbija na vodi i suvom hlebu\n“Kada se stvara dug, a časte se strani investitori obilatim subvencijama, zidaju spomenici i raspevane fontane kojima ne znamo cenu, deli se novac i šakom i kapom bez utvrđenih kriterijuma, onda to ostavlja utisak ‘domaćina’ koji podigne kredit, ode u kafanu, napije se, čašćava i sve potroši. Problem nastaje kada dug dođe na naplatu. Nije mi jasno kako je zamišljeno da pesma sa fontane vrati dug? Znamo da posle takvih provoda slede mamurluk i glavobolja”\nDušan Dobromirov je redovni profesor na Departmanu za industrijsko inženjerstvo i menadžment novosadskog Fakulteta tehničkih nauka, gde predaje na predmetima Finansijska tržišta, Korporativne finansije, Novac i bankarstvo i Algoritamska trgovina. Diplomirao je finansijski menadžment u Sent Luisu, na Vebster univerzitetu, a magistrirao i doktorirao na Univerzitetu u Novom Sadu. Posebna oblast njegovog naučnog interesovanja jesu finansijska tržišta i korupcija, kao i primena veštačke inteligencije u oblasti finansija. Objavio je nekoliko značajnih naučnih radova koji se bave korupcijom, kao što su “Povezanost korupcije i nivoa BDP-a” i “Uticaj korupcije na razvoj istočnih evropskih tržišta”. Od 2001. do 2004. bio je direktor Produktne berze u Novom Sadu, potom član saveta Narodne banke Srbije. Od 2006. do 2016. godine član je borda direktora OTP banke u Srbiji.\nVREME: Krenimo u razgovor sa stanogradnjom, odnosno tržištem nekretnina. Mnogim građanima je nejasno zašto je ova grana privrede u tako snažnom usponu. Gradi se svuda, na svakom ćošku, i to ne samo u Beogradu i Novom Sadu – stanova je sve više, a istovremeno cena kvadrata dramatično raste, dok je platežna moć stanovništva i dalje mala. Kako odgonetnuti ovu “misteriju”?\nDUŠAN DOBROMIROV: Tržište nekretnina treba posmatrati kao deo šireg finansijskog tržišta a trendovi koji postoje su logični. Globalno finansijsko tržište je preplavljeno sveže odštampanim novcem i to je izazvalo inflaciju u većini svetskih ekonomija. U uslovima kada inflacija umanjuje vrednost valuta, svi se trude da sačuvaju vrednost svog novca kupujući imovinu za koju veruju da neće usled inflacije izgubiti vrednost. Zbog toga u svetu postoji znatan rast cena nekretnina, akcija, kriptovaluta i druge imovine. Primera radi, cene nekretnina u Evropskoj uniji su u periodu od 2016. do 2021. godine porasle za 40%. U slučaju Srbije, treba uzeti u obzir specifičnost da je ulaganje u nekretnine trenutno jedina mogućnost očuvanja vrednosti ušteđevine i “pošteno zarađenog novca”. Kamate na depozite u srpskim bankama su blizu nule, finansijsko tržište praktično ne postoji, a inflacija u evro-zoni po podacima iz januara 2022. godine je 5,1% godišnje. Drugim rečima, građanin koji poseduje značajniji novac može ili kupiti nekretninu, za koju veruje da će joj cena rasti, ili taj novac držati u banci i gledati kako inflacija evra umanjuje kupovnu vrednost tog novca.\nDa, ali za razliku od EU, u koju pristiže radna snaga (sa istoka, recimo), Srbija prema svim istraživanjima ima sve manje stanovnika, što zbog mortaliteta, što zbog odliva ljudi. A istovremeno se intenzivno grade nove stambene jedinice, a cene dramatično rastu?\nTržište nekretnina podleže istim pravilima kao i drugi delovi finansijskog tržišta. Na cenu utiču ponuda i tražnja, ali i stvarna vrednost imovine koja se kupuje. To znači da na cene nekretnina u Srbiji utiču i porast cena građevinskog materijala i energenata i nedostatak kvalifikovane radne snage. U uslovima relativno niskih poreza na imovinu i troškova komunalnih usluga, mnogim građanima se i dalje više isplati da ulažu u kupovinu stanova, pa makar im oni bili prazni, uz očekivanje da će cena nekretnina nastaviti da raste. Sa druge strane, građani EU mogu novac ulagati u akcije, investicione fondove i druge finansijske instrumente, pa to ne stvara toliki pritisak na tražnju na tržištu nekretnina.\nMislite li da je to odgovor i na pitanje zašto se stanovi navodno prodaju još u izgradnji, ali da iz sopstvenog iskustva i iskustva prijatelja i poznanika znamo da su mnogi od njih u dužim periodima neuseljeni.\nPotražnja za nekretninama u Srbiji ne potiče, kako pravilno zapažate, od povećanja broja stanovnika i realne potrebe za stambenim prostorom, već od značajnih sredstava koja pojedinci poseduju i investiraju u nekretnine. Uz današnje plate, zdravorazumski je pretpostaviti da novac za nov stan ne dolazi od građana koji žive od nje. Možemo pretpostaviti da pojedinci kroz takvu investiciju pokušavaju da sakriju stvarnog kupca imovine i kao vlasnika imenuju “tetku iz Kanade”.\nA šta zapravo znači ta “tetka iz Kanade”?\nPostoje bizarni slučajevi gde se imovina ogromne vrednosti vodi kao vlasništvo firmi čiji su vlasnici maloletna lica ili ofšor firme za koje nije moguće utvrditi stvarnog vlasnika. Prikrivanje stvarnog vlasnika jasno ukazuje na to da su sredstva za kupovinu imovine stečena na nezakonit način i da stvarni vlasnik ne bi mogao da objasni poreklo novca.\nŠta se, na kraju, krije iza velikih projekata kao što su “Beograd na vodi” ili najavljeni projekat “Novi Sad na vodi”? Kako izgleda u tim slučajevima finansijska konstrukcija investitora? Da li se može govoriti o pranju novca?\n…foto: duško medić\nSpecifičnost investiranja u nekretnine je da se sve najvažnije dozvole, UTU i tehnički uslovi obezbeđuju kroz dogovore i saradnju sa lokalnim vlastima. U slučaju velikih projekata, kao što su “Beograd na vodi” i “Novi Sad na vodi”, videli smo da pojedini investitori mogu bez teškoća obezbediti saglasnost i viših grana vlasti. Kada se obezbedi sva potrebna dokumentacija za budući objekat, na scenu stupaju tri zlatna pravila tržišta nekretnina: lokacija, lokacija i lokacija! I započinje prodaja. Izgradnja se finansira iz unapred prodatih stanova, ali postoji i opravdana sumnja da neki investitori u procesu izgradnje koriste nelegalnu gotovinu. Novac stečen od trgovine narkoticima i drugim kriminalnim aktivnostima, pa i kroz koruptivne radnje koje takođe predstavljaju vid kriminala, nije moguće legalno uneti u zvanične tokove. Kako se u procesu izgradnje objekata materijal i radovi mogu plaćati i gotovinom, onaj koji želi da opere novac tako dolazi do vlasništva nekretnine. Kada se tako stečena nekretnina proda, novac je opran jer postoji legalan osnov za priliv sredstava. Pranje novca u širem smislu podrazumeva i sakrivanje pravih izvora prihoda, poreske utaje na osnovu falš-dokumentacije i sakrivanje stvarnog vlasništva. Zdravorazumski je pretpostaviti da se mnoge nekretnine kupuju i na taj način, imajući u vidu prosečnu zaradu stanovnika Srbije.\nJedan od čestih načina da se prikrije stvarni vlasnik imovine u Srbiji su ofšor kompanije koje osnuju svoju kompaniju u Srbiji i onda kupuju imovinu. U poslednje vreme se često javljaju ofšor kompanije iz UAE, gde je moguće za 4-5 hiljada evra registrovati kompaniju bez poreskih obaveza i vođenja knjiga i uz fiksne godišnje troškove od oko 2000 evra. Specifičnost ofšor firmi iz UAE je 100% garantovana tajnost vlasništva. Naravno da u Srbiji postoje i značajni i renomirani poslovni partneri iz UAE, ali ovde se misli na kompanije koje nemaju ni internet sajt, a rade ozbiljne i velike poslove sa našim državnim preduzećima.\nO kojim kompanijama je reč?\nNa primer, firme koje izvoze oružje uglavnom svoje partnere imaju u netransparentnim ofšor firmama.\nUspon stanogradnje neki povezuju, između ostalog, i sa činjenicom da se Srbija znatno zadužuje kineskim kreditima?\nKineski krediti predstavljaju legitiman kineski poslovni interes gde je uslov dobijanja kredita angažovanje kineskih kompanija koje izvode radove. Pritom, visoke cene izvođenja radova kineskih kompanija u sebi verovatno sadrže i različite “konsultantske” provizije koje se, opet, verovatno uplaćuju na ofšor kompanije. I eto nas nazad kod kuće na tržištu nekretnina!\nLepo zatvoren krug! Kada već govorimo o kineskim kreditima, da li se može reći da Vučić podršku većeg dela međunarodne zajednice plaća tako što je ekonomsku politiku zemlje uskladio sa njihovim interesima? Odnosno, interesima raznih međunarodnih korporacija sa Zapada i Istoka koje ovde uspešno posluju?\nKaže se: prema svecu i tropar! U visokokorumpirane ekonomije investiraju oni kojima takav vrednosni sistem ne smeta i koji će se u takvim uslovima dobro snalaziti. Svedoci smo činjenice da su skoro sve strane investicije praćene različitim kontroverzama i da nisu transparentne. Korupcija proizvodi i probleme sa nepoštovanjem ekoloških standarda i probleme sa nepoštovanjem zakonom propisanih radnih prava. Poruka investitorima je: Dogovorite se sa kim treba da se dogovorite i sve vam je dozvoljeno!\nŠto se tiče ekonomskih interesa Zapada, Kine i Rusije, mislim da je Srbija suviše mala da bi takvi interesi opredeljivali njihove akcije i da su u pitanju geopolitički interesi. Kompletan BDP Srbije za 2021. godinu iznosi oko 60 milijardi dolara. Poređenja radi, u Kini je nedavno u poslovne probleme zapao veliki investitor na tržištu nekretnina, korporacija Evergrande. Ta kompanija je zapala u finansijske probleme i trenutno ima dug od 300 milijardi dolara, znači pet puta veći od našeg BDP-a.\nPa u čemu je onda tajna toliko reklamiranog privrednog “uspeha” naprednjačkog režima?\nPrivredni “uspeh” naprednjačkog režima jednostavno ne postoji! On se svodi na jeftinu propagandu! Stalno se kao dokaz uspeha pominje ukupan BDP, što je podatak kojim se lako može manipulisati. Mnogo je važniji podatak o BDP-u po glavi stanovnika, koji pokazuje životni standard prosečnog građanina u nekoj državi. Prema podacima Svetske banke za 2020. godinu, BDP po glavi stanovnika u Srbiji je iznosio 7,666.24 USD, u Hrvatskoj 13,828.47 USD, a u Sloveniji 25,179.67 USD. Ovi podaci nam pokazuju kakav nam je standard u odnosu na komšije sa kojima volimo da se poredimo. Inače, kada čujem režimske medijsko-propagandne manipulacije o tome kakav nam je BDP, setim se poznatog govora Roberta Kenedija iz 1968. godine, gde on o BDP-u kaže sledeće: “BDP meri puno toga, ali ne govori nam ništa o zdravlju i kvalitetnom obrazovanju naše dece, lepoti naše poezije, kvalitetu javne debate, integritetu i poštenju državnih službenika, našoj hrabrosti i našoj posvećenosti dobrobiti naše države. BDP meri sve osim onoga što čini život vrednim i ispunjenim.”\nU jednom tekstu ste napisali da je Vučić imao sreće, jer je svet, po njegovom dolasku na vlast, izašao iz recesije i ostvario generalno pozitivan trend u ekonomiji.\nDa, Vučićev režim je imao sreće da započne vladavinu 2012. godine, a na globalnom nivou 2010. godine je započeo finansijski rast, koji je trajao do pojave pandemije. Taj desetogodišnji period karakterišu izuzetno niske kamatne stope, rast vrednosti imovine i visok stepen ulaganja u međunarodne poslove, pogotovo u tržišta u razvoju kojima Srbija pripada. U takvoj međunarodnoj finansijskoj situaciji bilo je jednostavno izmiriti stare kredite novim jeftinijim zaduživanjem, obezbediti investicije i finansirati budžetski deficit. Izbijanjem pandemije, centralne banke širom sveta su počele još veću emisiju primarnog novca kako bi sprečile pad zaposlenosti i privredne aktivnosti. Mi se u Srbiji još sećamo kako je devedesetih godina prošlog veka emisija novca bez pokrića prouzrokovala veliku inflaciju. Slično se dešava i danas u vodećim svetskim ekonomijama, naravno u mnogo manjem obimu. Da bi se problem visoke inflacije rešio, neke centralne banke su podigle kamatne stope, a neke su to najavile. Sa novim visokim kamatnim stopama, Srbija će se naći u poziciji u kojoj su bili naši građani koji su podigli kredit u švajcarskim francima.\nU ovom periodu, proteklih deset godina, inostrani dug Srbije dramatično je porastao, prešao je 30 milijardi evra…\nVeći problem je za šta je taj dug napravljen. Kada se zadužujemo da bismo uložili novac u nešto što će nam doneti zaradu, iz čega ćemo taj dug vratiti, nije problem zadužiti se. Ili kada se zadužujemo da bismo otplatili postojeći dug sa većom kamatom, i to je racionalno. Ali, kada se stvara dug, a časte se strani investitori obilatim subvencijama, zidaju spomenici i raspevane fontane kojima ne znamo cenu, deli se novac i šakom i kapom bez utvrđenih kriterijuma, onda to ostavlja utisak “domaćina” koji podigne kredit, ode u kafanu, napije se, čašćava i sve potroši. Problem nastaje kada dug dođe na naplatu. Nije mi jasno kako je zamišljeno da pesma sa fontane vrati dug?! Znamo da posle takvih provoda slede mamurluk i glavobolja. Smatram da je važno što pre raspojasanom “domaćinu” oduzeti ovlašćenje u banci i sprečiti ga da dalje pravi dugove koje ćemo svi vraćati.\nKako se Srbija u periodu naprednjaka privredno formatirala? Kao država jeftine radne snage i prljave tehnologije?\nProblem Srbije je to što imamo rentijersku ekonomiju. Današnje moderne ekonomije su preduzetničke i nova vrednost se stvara kroz inovacije i znanje. U našoj verziji rentijerske ekonomije glavni resurs koji se rentira je povezanost sa vladajućim strukturama. Time se obezbeđuje poslovni uspeh i to dovodi do bujanja korupcije. Definisao bih našu poziciju kroz onu staru: Dođite da se dogovorimo!\nBavite se istraživanjem korupcije u celoj istočnoj Evropi. Šta bi bilo karakteristično za ovaj deo sveta u tom pogledu?\nBavim se istraživanjem finansijskog tržišta i ta oblast je u vezi sa institucijama koje ga regulišu. Prilikom jednog od istraživanja, pravilno sam pretpostavio da je nivo korupcije u obrnutoj srazmeri sa snagom institucija. Kao meru snage institucija sam uzeo obim trgovine na lokalnom berzanskom tržištu akcija. Naime, poznato je da uređeno finansijsko tržište može dobro funkcionisati samo u okruženju gde postoji vladavina prava, gde su svi učesnici ravnopravni i imaju podjednake šanse za uspeh. To je mera “ekonomske demokratije” i dobro može ilustrovati snagu nezavisnih institucija i nivo korupcije. Uzeo sam u obzir i veličinu svake od država istočne Evrope koje su bile obuhvaćene istraživanjem i formirao koeficijent godišnjeg obima trgovine na berzi po glavi stanovnika. U Srbiji je taj obim trgovine u 2019. godini bio 34,55 USD godišnje po stanovniku, dok je u Crnoj Gori on iznosio 69,91 USD godišnje po stanovniku. U najbolje rangiranoj od zemalja istočne Evrope – Poljskoj, vrednost koeficijenta za 2019. godinu je 1.331,77 USD godišnje po stanovniku. Ove obime trgovine treba sagledati iz perspektive da je na najlikvidnijem tržištu na svetu – američkom, dnevni promet preko 2.000 USD po stanovniku.\nSrbija, dakle, stoji katastrofalno loše kada je “ekonomska demokratija” u pitanju?\nKako izgleda sistem korupcije u Vučićevoj Srbiji? Prema nekim drugim istraživanjima, od Srbije u regionu jedino gore po percepciji korupcije stoje Albanija i BiH.\nOdgovor je već dobrim delom sadržan u vašem pitanju, jer kažete “Vučićeva Srbija”. Korupcija kao mehanizam podrazumeva da se ne može ništa uraditi u skladu sa pravilima već da neko ima arbitrarno pravo da nešto dozvoli ili ne. To se često relativizuje pojmom “podmazivanje zupčanika”, gde to treba da ubrza neki proces. Dugoročno, korupcija uništava institucije i time trajno sprečava razvitak nekog društva. Relativno dobra vest za nas kojima korupcija smeta jeste da je Bajdenova administracija u decembru 2021. godine donela strategiju borbe protiv korupcije i da će ta strategija značajno uticati na međunarodne odnose. Neki rezultati te strategije se već vide kroz uvođenje ličnih sankcija pojedincima povezanim sa režimom i najavom proširenja liste korumpiranih.\nDa li možemo reći da je tokom Vučićeve vlasti kroz enormnu korupciju došlo da ozbiljne preraspodele društvenog bogatstva? Da li je stvorena i zacementirana “nova elita”?\n“Novu elitu” čine pojedinci povezani sa režimom, koji kroz veze sa vlašću SNS-a ostvaruju prava koja u normalnim okolnostima ne bi imali. Pritom, ovde ne mislim samo na lukrativne poslove sa državom, gde se ostvaruje enormna ekonomska korist, nego i na sve one koji sa kupljenim diplomama zauzimaju pozicije koje im po znanju i stručnosti ne pripadaju. Sve to predstavlja malignu korupciju koja uništava šanse za normalizaciju i napredak Srbije.\nPa, šta će očekivati neku sledeću vlast? Sa jedne strane su ogromni dugovi, a sa druge prebogata naprednjačka elita, koja će ostvarivati i iz opozicije značajan politički i društveni uticaj?\nBojim se da sledeću vlast čeka neprijatno iznenađenje kada jednog dana dođe do otvaranja tajnih ugovora. Kao pravni naslednik moraće da poštuje preuzete obaveze, kao što će morati i da vraća kredite. Što se tiče prebogate naprednjačke elite, nadam se da će se obistiniti ona narodna: Kako došlo, tako i otišlo! Tome treba da doprinese lustracija kojoj mora prethoditi ponovno uspostavljanje i osnaživanje institucija. Snaga institucija najviše zavisi od poštenja, integriteta i hrabrosti ljudi koji su im na čelu i nadam se da tu neće biti polovičnih rešenja i kompromisa.\nNa kraju, još jedno pitanje koje brine građane. Cene rastu, neke čak i dramatično, dok se kurs evra i dalje čvrsto drži. Pitam vas kao nekadašnjeg člana saveta Narodne banke Srbije: šta je smisao takve monetarne politike?\nMonetarna politika koju vodi NBS svodi se na održavanje stabilnog kursa dinara u odnosu na evro. Takav pristup odgovara uvoznicima i investitorima, a štetan je za domaću proizvodnju. Vezujući se za evro, NBS je praktično prepustila vođenje monetarne politike Evropskoj centralnoj banci (ECB), i kada poraste inflacija u evro-zoni, ta se inflacija prenosi i kod nas. U januaru ove godine u evro-zoni je zabeležena bazna inflacija od 5,1%, a bazna inflacija ne uzima u obzir cene hrane i energenata, pa je sveukupna stopa inflacije u evro-zoni znatno veća. To znači da je pogrešno misliti da nam je plata ista ukoliko se nije promenila protivvrednost u evrima. Za istu platu u evrima možemo kupiti manje hrane, goriva, platiti usluga – kako u Evropi tako i u Srbiji. Treba posmatrati kupovnu moć i vrednost potrošačke korpe, i svejedno je da li je to u dinarima ili u evrima koji imaju fiksiran kurs. Nisam veliki optimista za period koji nam sledi, pogotovo kada čujem samouverene izjave iz NBS kako će inflacija proći sama od sebe i kako nam je baš super. Bojim se da ćemo, posle Beograda na vodi i sve izvesnijih Novog Sada i Niša na vodi, dobiti Srbiju na vodi – i na suvom hlebu.\nŽivot u Vučićistanu\nVisoko podignuti ulog\nDogađa se u Beogradu\nFestival slavskih politikanata\nIzbori za Beograd\nMoramo, jer Beograd zove\nNa licu mesta: Dolina Jadra\nDa li je Rio Tinto zaista otišao\nTajne jedne kumovske veze\nNovak Đoković i korona virus\nAlternativna razmišljanja i stvarni gubici


U Mayoko showroomu u Vodicama pronađite najbolju opremu za vaše objekte! :: ŠibenikIN News Portal\nU Mayoko showroomu u Vodicama pronađite najbolju opremu za vaše objekte!\nŽupanija | Autor: ŠibenikIN promo | 11.03.2022 u 10:34\n- Obratite nam se s povjerenjem, jer tu smo da vam pomognemo i da vas savjetujemo kako pripremiti vaše ugostiteljske objekte za nadolazeću sezonu na najbolji mogući način. Uz veliki izbor opreme, sve naše klijente savjetujemo i asistiramo pri uređenju objekata. Nudimo i projektna rješenja šankova i profesionalnih kuhinja uz personalizirani pristup svakom klijentu i prostoru. Naša najveća vrijednost je zadovoljstvo i povjerenje naših kupaca – naglašavaju u Mayoku.