Erinevus HP WebOS puuteplaadi ja Android Motorola Xoomi vahel - Tehnoloogia\nHP WebOS puuteplaat vs Android Motorola Xoom\nHP puuteplaat ja Motorola Xoom on vaid kaks paljudest tahvelarvutitest, mis on paljudele kasutajatele saadaval. Nende kahe peamine erinevus on võrk, millega nad saavad töötada. Xoom on CDMA-seade, mis on mõeldud Verizonile ja ei tööta GSM-võrkudega. Teisest küljest, kuigi see pole veel kinnitatud, viitavad kõik märgid puuteplaadile kui GSM-seadmele, mis on parem, kuna GSM-i kasutatakse laialdaselt kogu maailmas. Ilma ühe või teiseta saate endiselt kasutada mõlemat seadet, kuna mõlemad on varustatud WiFi-ga.\nTeine oluline erinevus on operatsioonisüsteemis. Xoom kasutab nüüd väga tuttavat Android-operatsioonisüsteemi, samal ajal kui HP uurib WebOS-iga tarkvara. Kui soovite proovitud süsteemi, on Android selleks õige tee. Kuid neile, kes soovivad midagi uut, saavad nad proovida WebOS-i; kuigi pole garantiid funktsioonidest või vigadest, mis tal oleks või kui sellel oleks lai valik rakendusi.\nKaamera on veel üks ala, kus Xoom võidab puuteplaati. Xoomil on 5-megapiksline tahapoole suunatud kaamera, mis suudab jäädvustada kõrge eraldusvõimega pilte ja 720p eraldusvõimega videot. Videokõnede jaoks on ka eesmine 2-megapiksline kaamera. Puuteplaadil on videokõnede jaoks ainult 1,3-megapiksline kaamera. Need, kes soovivad pildistada, peavad eesmise kaameraga leppima ja olema loovad.\nXoomil on HDMI-port, mida saab kasutada seadmega ühenduse loomiseks HD pilt voogesituse ja HD-kvaliteediga video jaoks. Kuna puuteplaadil pole HD-võimalusi, oleks HDMI-port üsna kasutu. Tore funktsioon, mis puuteplaadil ja muudel HP toodetel on, on Touchstone. See võimaldab puuteplaati laadida ilma juhtmeta; lihtsalt seadme kontaktivabale dokile asetamine käivitab laadimise.\n1. Puuteplaat on GSM-seade, samas kui Xoom on CDMA-seade.\n2. Puuteplaadil on HP enda WebOS, samal ajal kui Xoom kasutab Google'i Androidi.\n3. Xoomil on paremad kaamerad kui puuteplaadil.\n4. Xoom suudab HD-videot salvestada, puuteplaat aga mitte.\n5. Xoomil on HDMI-port, puuteplaadil aga mitte.\n6. Puuteplaadil on Touchstone tehnoloogia, mida Xoomil pole.\nHillsongi ja Hillsong Unitedi erinevus\nHillsong vs Hillsong United Hillsong on nelipühi kogudus, mis on seotud Austraalia kristlike kirikute või Austraalia jumalakogudega. See\nErinevus norskamise ja apnoe vahel\nNorskamine vs apnoe norskamine on kähe heli, mis tekib siis, kui teie hingamine on magamise ajal mingil viisil osaliselt takistatud. Apnoe tähendab täielikku seiskamist või\nTHI vs inflatsioon Inflatsioon ja tarbijahinnaindeks (THI) ei erine, kuna viimane on esimesega nii tihedalt seotud. Tarbijahinnaindeks on keskmine\nPehmekaaneline ja kõvas köites erinevus\nerinevus psühhodünaamilise ja psühhoanalüütilise vahel\nabistavate verbide loetelu ja verbide linkimine


Jõhvi koalitsioon on lagunemas - Uudised - Põhjarannik\nJõhvi koalitsioon on lagunemas\nMartin Repinski ja Eduard East olid rohkem kui aasta tagasi Jõhvis valla võimuladvikus koos. Nüüd on Repinski riigikogus ja see, kas East oma volikogu esimehe koha lõppkokkuvõttes säilitab, pole sugugi selge.\nJõhvi volikogu Keskerakonna fraktsiooni lagunemine võib tähendada ka praeguse koalitsiooni lõppu. Umbusaldusohtu sattunud keskerakondlasest vallavanem Max Kaur peab kõnelusi uue koalitsiooni moodustamiseks. Keskerakond tahab aga oma ridadest välja visata keskfraktsiooni esimehe Arthur Sepperni ning volikogu esimehe Eduard Easti.\nPühapäeval erakorraliselt kokku tulnud Keskerakonna Jõhvi osakond tegi Keskerakonna juhatusele ettepaneku heita erakonnast välja volikogu esimees Eduard East ja volikogu keskfraktsiooni esimees Arthur Seppern. Samal ajal lükati tagasi keskfraktsiooni kuuluva volikogu liikme Allan Männi soov astuda Keskerakonda. East, Seppern ja Mänd olid nende 11 saadiku seas, kes koos ettevõtja Nikolai Ossipenko valimisliidu Jõhvi − Meie Kodu saadikutega esitasid eelmisel neljapäeval umbusaldusavalduse vallavanem Max Kaurile. Umbusaldusega ühines ka keskfraktsiooni kuuluv Jõhvi vene põhikooli direktor Irina Šulgina, aga tema ei ole Keskerakonna liige.\nRepinski: erakonna juhatus arutab küsimust


Xavi: Barcelona on ülim eesmärk, aga mulle meeldiks ka Premier League'is - Soccernet.ee - Jalgpall luubi all!\n23. SEPTEMBER 2019, 16:53 VÄLISMAA\nBarcelona legend Xavi (39) tunnistas, et ihkab treenerina ühel päeval klubisse naasta, kuid teda köidaks ka Inglismaal töötamine.\nSisuliselt kogu mängijakarjääri Barcelonas veetnud Xavi riputas kevadel putsad varna ja alustas treenerikarjääri, esimesi kogemusi omandab ta Kataris Al Saddi juures. Endine poolkaitsja aga tunnistab, et Katalooniasse naasmine on suur siht silme ees.\n"Ma ei üritagi peita, et tahan tagasi Euroopasse ja Barcelonasse, aga ma alles õpin seda tööd ja naudin Kataris töötamist," rääkis Xavi Sky Sportsile. "Barcelona juhendamine oleks privileeg, sinna naasmine oleks privileeg. See on mu eesmärk, aga kellele ei meeldiks Premier League? Atmosfäär, pilgeni täis staadionid ... Seal mänginud inimesed ütlevad, et see on erakordne."\nMängijana Xavi Inglismaale ei jõudnud, kuid tunneks huvi eelkõige tipptiimi juhendamise vastu. "Kui peaksin valima, siis muidugi võtaksin mõne suurest: City või Unitedi, Chelsea, Arsenali, Tottenhami," loetles legend.


Millised värvid on kaabli juhtmed: faas, null, maa - Tööriist\nFaasi nimetus ja null. Faasil L, null N ja maapinnal värv tähistused\nPraegu toodab tootmisharu erinevate ristlõigetega elektrijuhtmeid, mille tähtnumbrilised ja värvilised veenid moodustavad kogu traadi pikkuse. Mis tahes märgistuse peamine ülesanne on iga üksiku juhtraua visuaalne äratundmine ettenähtud otstarbel, samuti juhtmete paigaldamise ja kasutamise hõlbustamine (kiirendamine).\nLisaks on veenide eraldamine värvidega elektrienergia ahelas ka üks tänapäevaseid ohutusnõudeid, mida reguleerib GOST.\nElektrijuhtmeid kasutatakse laialdaselt tootmises ja igapäevaelus nagu vahelduvvoolu ahelates (ühefaasiline võrk 220V või kolmefaasiline võrk 380V) ja DC ahelates. Elektriline traat võib olla ühe südamikuga ja keeruline. Traadijuhid võivad olla ühe või mitme traadi külge.\n220V ühefaasiline kahesuunaline võrk\nKahe traatvõrgu elektriline võrk koosneb kahest elektrijuhtmest. Üks juht on faasijuht, teine on null. Tänapäeval on kahesuunaline elektrivõrk endiselt vanades majades tavapäraste elektrijuhtmete kujul. Vana elektrijuhtmed on valge isolatsiooniga kahetuumaline alumiiniumtraat ("nuudlid").\nKahetorulist traati kasutatakse lülitite, tavaliste pistikupesade, lampide ühendamiseks.\nKuna Kuna mõlemad sellise juhe juhtmed on sama värvi, on faas visuaalselt eristatav nullist üsna keeruline. Sellepärast, et määrata, kus faas ja kus nulli, kasuta kruvikeeraja näidikut, sondi, diali, testerit, multimeedrit või muud elektrilist mõõteriista.\nSelleks, et eristada faasi nulli töötamise ajal, kasutatakse paigaldamisel kahte südamikku, mis koosneb eri värvi juhtmetest või kahest ühest südamikust.\nPainduv traat pruuni ja sinise (helesinise, sinise) südamikuga kasutatakse sageli kahe tuumina. Tungivalt soovitatakse kasutada faasijuhina pruunjuundajat ja neutraaljuhina sinist juhi.\nSageli on kahetuumalised juhtmed, millel on erinevad juhtmevärvid. Näiteks sellistes juhtmetes ei pruugi faasijuhe olla pruun, vaid punane, must, hall või muu värv.\nKahe eraldi südamikuga juhtmete puhul on märgistamiseks kaks võimalust. Esimene on erinevate värvide juhtmete kasutamine. Näiteks võib faasi kasutada punast traati ja nullena sinist traati.\nKui kasutatakse sama värvi juhtmeid, siis võib faasi- ja nulljuhtmeid tähistada kas värvitud lint või värvilise termokahaneva toru abil. Värvilise elektriplindi kasutamisel põimitakse faasijuhtme alguses ja lõpus bituumen ja sinine lint kinnitatakse neutraalkaablile.\nKuumuse vähenemise kasutamisel on ühevärviliste juhtmete märkimine peaaegu sama kui elektrilindi puhul. Punase kuumuse kokkutõmbamine pannakse faasjuhtmele ja sinine termokahanev aine pannakse neutraalasendisse.\nKodus saate märgistada juhtmete ja muude värvide juhtmeid.\nVärvimärgistus ühefaasilisel kolmjuhtmestikul 220B\nKolmekordne elektrivõrk on kolme elektrijuhtmega võrk. Praegu on kolme juhtmega võrk üha tavalisem, eriti seoses uute juhtmestikega.\nNagu kahesuunalisest võrgust, on üks juhi faasijuht, teine juhe on null, kuid kolmas juhe on kaitsev maandusjuhe, mida kasutatakse elektrilöögi eest kaitsmiseks. Kolme traadiga võrgul kasutatakse tavaliselt kolmetuumat traati pruuni, sinise ja kollas-rohelise südamikuga.\nPruun südamik on faas, sinine südamik on neutraalne juht, roheliselt kollane südamik on kaitse maandusjuht. Segiajamise vältimiseks ei ole soovitatav kasutada kollakasrohelist juhti faasi või neutraaljuhtina.\nKolmekordse traadiga, millel on värvilised juhtmed, kasutatakse tänapäevaste Euroopa stiilis pistikute ühendamiseks, mis lisaks faasi- ja nullkontaktile on kontaktis maandusjuhtme ühendamiseks. Laternate ühendamiseks kasutage ka kolmetorujuhtmeid.\nJuhtmete värv tähistamine kolmefaasilises võrgus 380V\nKolmefaasiline elektrivõrk võib olla neli-juhtmeline või viie juhtmega, st nelja või viie traadiga juhtmega. Ainus erinevus on kaitsva maandusjuhtme olemasolu või puudumine. Ie Neli-juhtmeline võrk koosneb kolmefaasilistest juhtidest, null töötavatest juhtmetest ja kaitsev maandusjuhtme puudumine. Viie juhtmega võrk koosneb kolmefaasilisest juhtmest, null-toitejuhe ja maandusjuhtme olemasolu.\nNii nelja- kui ka viie traadiga võrkudes kasutatakse sinist südamikku nulljuhtmena ja kuldkollast südamikku kasutatakse maandusjuhina. Kolme faasi A, B ja C puhul on kõige sagedamini kasutatavad pruunid, mustad ja hallid veenid. Kuid on ka teisi värve elanud juhtmed.\nNeli-südamikku ja viiekorrust juhtmeid kasutatakse kolmefaasiliste koormuste ühendamiseks või ühefaasiliste koormuste eraldamiseks rühmadesse.\nElektrilises alalisvooluvõrgus on tavaliselt kasutusel kaks juhtmest. Esimene dirigent on pluss ja teine dirigent on miinus. Positiivse juhina kasutatakse punast juhti ja negatiivse juhinaks kasutatakse sinist juhi.\nEespool öeldut silmas pidades tuleb märkida järgmist: hoolimata teatud standardnõuetest juhtmete värvimärgistamise kohta, ei ole soovitav täielikult kontrollida traadi ühe või teise traadi värvi ilma eelneva kontrollita.\nJuhtmete värviline kodeerimine pole kaugeltki tootjate reklaami "trikk", nagu arvavad mõned uued elektrik. See on spetsiaalne tähis, mis võimaldab elektrikul määrata nulli, maapinna ja faasi ilma täiendavate mõõteseadmeteta.\nKui kontaktid ei ole korralikult ühendatud, võib lühike seade olla ebameeldiv ja inimese surm.\nVärvimärgistuse peamine eesmärk on kontaktide ühendamiseks ja elektritööde ajal turvalise keskkonna loomiseks vajaliku aja vähendamine. Praegu on vastavalt PUE ja Euroopa standarditele iga tuumal oma selgelt määratletud värv.\nMe räägime, millise värvi neutraalne traat on, maandus ja faas.\nStandardite kohaselt on maa isolatsioon värvitud kollakasroheliseks varjundiks. Mõned tootjad kasutavad madalikule juhi pikisuunalisel ja põiksuunaliselt kollakasrohelist triipu. Harvadel juhtudel, kuid ikkagi esinevad, kestad on puhas roheline või puhas kollane.\nElektrilistele ahelatele "maa" tähistatakse kahe ladina tähega "PE". Maandust nimetatakse tihti nullkaitsmiseks, kuid see ei ole null töötav, seda ei tohiks segi ajada.\nNii ühefaasilises kui ka kolmefaasilistes elektrivõrkudes on neutraalne värvus sinine või sinine. Elektrilühes on null tähistatud ladina tähega "N". Neutraalist nimetatakse nulliks või neutraalseks töökontaktiks.\nSõltuvalt tootjast on see traat tähistatud järgmiste värvidega:\nKõige tavalisemad faaside määramise värvid on mustad, valged ja pruunid.\nVaatamata näilisele lihtsusele on värvimärgisel mitmeid funktsioone, mis pakuvad algajatele järgmisi küsimusi:\n2. Kuidas määrata faas, maandus ja null, kui isolatsioonil on mittestandardne värv või on see üldiselt värvitu?\nMe tegeleme iga kirjega.\nVananenud TN-C maandussüsteem täna koosneb maapinnast ja neutraalsest kombinatsioonist. Selle peamine eelis on elektritöö kiirus. TN-C puuduseks on elektrivoolu suur kahju tõenäosus korteri või maja juhtmestiku paigaldamisel.\nKombineeritud traadi tähistamise peamine värv on kollakasroheline, kuid isolatsiooni otstel on sinist värvi, mis on iseloomulik neutraaljuhtmele.\nElektrilöögi ajal on selline kontakt tähistatud kolme tähestikulise tähisega "PEN".\nKuidas leida faasi, maa ja null?\nOn juhtumeid, kui leibkonna elektrivõrgu remontimisel selgub, et kõigil juhetel on sama värv. Kuidas sel juhul määrata, kus traat on.\nÜhefaasilisel võrgul, kus on ainult kaks juhtmest, ilma maandamiseta, on teil vaja ainult spetsiaalset näidikukruvikeerajat. Esmalt peate elektrienergia välja lülitama jaotusplaadile. Seejärel eemaldati juhtmed ja lahutati ümber. Nüüd lülitage elektrienergia uuesti sisse ja vahetage mõlema juhtme indikaator. Kui kokkupuutel kruvikeerajaga põleti, siis tähendab see, et see on faas ja teine tuum on seetõttu null.\nKui elektrivõrk on kolmefaasiline, siis on teil vaja keerukamaid seadmeid - multimeeter koos katsejuhtmetega. Alustuseks seadke seadme väärtus üle 220 voldi. Fikseerime ühe sondi faasis ja teine määrab maa ja nulli. Nulliga kokkupuutel peaks tester näitama pinget 220 volti. Maandusjuhe näitab veidi pinget.\nKui pole näidiku kruvikeerajat või mitmesilindrit käsitsi, siis saab juhtme lisaseadet määrata isolatsiooniga. Siin on tähtis teada, et sinine koor on alati neutraalne. Isegi kõige mittestandardse märgistuse korral ei muutu see värv. Kaks teist juhtmest on raskemaks paigaldamiseks.\nEsimene meetod põhineb ühendustel. Näiteks enne, kui olete värviline ja valge või must kontaktisik. Tavaliselt tähistatakse maa valge või mustana. Seetõttu on ülejäänud traat faas.\nTeine võimalus. Neutraalne jälle jäetakse kõrvale. Jäi punaseks ja mustamaks. PUE sõnul on valge isolatsioon faas. Siis punane juht on maa.\nDC-ahelates on miinus- ja plussmärgistus vastavalt tähistatud musta ja punase isolatsiooniga. Trafo kolmefaasilises võrgus on iga faas värvitud üksiku värviga:\nNull, nagu alati, on sinine ja maandamine on kollakasroheline. 380 voldiga kaablite puhul on juhtmed tähistatud järgmiselt:\nKaitse- ja neutraaljuhtmed ei erine eelmise versiooni märgistusest.\nMäärake juhtmed ise\nVisuaalse tähise puudumisel tuleb pärast remonditööd täpsustada juhtmete omandilist kuuluvust. Selleks teeb hele isoleerlint või kuumuskindel toru.\nVastavalt GOST-ile tuleb juhtmete tähistamine läbi viia juhtmete otstes - kohtades, kus nad puutuvad kokku bussiga.\nSellised märgised hõlbustavad oluliselt edaspidist remonti ja hooldust.\nIgaühel võib tekkida vajadus parandada elektrijuhtmeid või osta mitmesuguseid kaablikooteid tulevase uue kodu jaoks ning elektrisüsteemide juhtmete värv on oluline roll. Põhjused on erinevad, kuid pärast kõrvaldamist on väärt loota ühele julgustavale tegurile, et juhtmed on värvilised. Tasub mõista, mis see on ja miks see on tehtud.\nElektrivõrkudes, mille vahelduvvool on kuni tuhat kilovolti, on juhtmete ja kaablite värvimärgistus rangelt reguleeritud riiklike õigusaktidega, näiteks elektripaigaldiseeskirjadega (PSE), nimelt peatüki seitsmenda väljaande jaotises peatükkides 1.1.29 - 1.1.30. See sätestab, et "juhtmete juhete identifitseerimine värvide või digitaalsete tähiste abil" tuleb rakendada vastavalt GOST P 50462-92 (MEK 446-89). Märgistusel on põhinimetused:\n3-faasiliste vahelduvvoolukomplektide lülitid on värvitud:\nkollane - L1 (faas A);\nroheline - L2 (B);\npunane - L3 (C);\nsinine - null töötava juhe N plokk;\nvahelduvad pikisuunalised või põiksuunalised ribad samast kollase-rohelise laiuse poolest - PEN maanduse buss.\nSee on tähtis! Kui elektriplaadi keha toimib samaaegselt maanduskontaktiga, siis märgitakse koht, kus juhtmed on ühendatud, märgiga (maapinnaga) ja on värvitud kollakasroheline.\nPUE lubab teil tähistada põhijuhtmete faasi värvi, mitte kogu rehvi pikkust, vaid ainult kontaktidega ühendamise kohtades, kui buss on nähtamatu - seda pole lubatud joonistada.\nSee on tähtis! Kui samas hoones paiknevate elektriseadmete paigaldamisel kasutatakse juhtmete ja kaablite värvimärgistust, on vaja kasutada samu värvilahendusi.\nMe ei tohi unustada, et värvi juhtmete tähistamine ei tohiks mingil juhul vähendada elektriseadmete ohutust ja mugavust elektriseadmete remondi või hoolduse osas.\nSelleks, et maksimaalselt kaitsta inimest võimaliku elektrilöögi eest, võeti vastu elektrilised ohutussüsteemid, mida iseloomustab üks või mitu tegurit:\nvõrkude eraldamine trafo abil.\nOlemasolevate kuni 1 kV elektripaigaldiste ohutuks kasutamiseks kasutatakse viit maandussüsteeme: TN-C, TN-S, TN-C-S, TT, IT, erinevad maandamise meetodid, maandus ja võrgu eraldamine. PUE määrab kõik süsteemid järgmiselt:\nТN-С, kus N-nulli ja PE-maandurit ühendavad üks PEN-traat. Seda iseloomustab: kolmefaasilise võrgu nelja juhtmekaabli kasutamine ja ühefaasilise kahesuunalise kaabli kasutamine. See on vanim elektrivõrkude seade, mis on endiselt üldlevinud, näiteks ökonoomika, tänavavalgustuse puhul.\nТN-S, kus töö N-juht ja maandus PE eraldatakse alates toitetrafo ja lõpptarbijani. Sellised võrgud on valmistatud viiendistest kaablitest kolmefaasilise võrgu ja kolmefaasiliste juhtmete jaoks ühefaasilises võrgus.\nTN-C-S, kus on nelja südamiku kaabli ühendatud PEN-juhe, alates toitetraktorist kuni grupi paneelini hoone sissepääsu juures, mis jaguneb vastavalt viieks ja kolme juhtmevabaks juhtmeks vastavalt N ja PE-deks. See on kõige tavalisem hoonete ja rajatiste elektrivarustuse võrgustike loomise süsteem.\nTT, kus on ainult üks N-tüüpi dirigent ja ainult elektriseadmete korpus on maandatud. Sellises süsteemis kasutatakse nelja ja kahetoru juhtmeid. Niisiis, peamiselt paigaldatud õhuliinid.\nIT, kus elektripaigaldis on elektritoitevõrgust eraldatud trafos ja on täielikult maapinnast eraldatud. See on ohutum süsteem inimestele, seda kasutatakse ainult eriotstarbelistele tarbijatele.\nSeega võimaldab elektrijuhtmete ja faasi null, L ja N värv elektriseadmetes seda elektrilist võrku rakendatud turvasüsteemi visuaalselt kindlaks määrata.\nKoos vahelduvvooluga kasutatakse DC-ahelasid, näiteks sõiduki elektrisüsteemides ja kodumasinates. Selles juhtmestikus puudub faasiavad ja null. Alalisvoolu elektrijuhtmete värvi reegel on palju lihtsam, kuna on olemas ainult kaks positiivset potentsiaali, mis on tähistatud elektrilülitustes (+) ja negatiivne (-) tähis. Selliste juhtmete värvid on lihtsalt meelde jäetud: pluss - punane ja miinus - must.\nSee on tähtis! Kodumajapidamisseadmete puhul on need värvid tõesed ainult elektriülekandeliinide puhul, ülejäänud osa ahelast võib positiivne traat erineda.\nKui alustate otseselt elektritööd või parandate elektrijuhtmestikku, võite kokku puutuda värtust käsitlevate määruste mittetäitmisega, mis on kehtestatud regulatiivsete dokumentidega. Nagu näitab praktika, ei ole see juhtum reegel, vaid erand.\nTe saate osta kolmeastmeline kaabel tüüpi BBG 3x1.5, millel on valge, punase ja pruuni värvi juhtmed;\nsageli leitakse kogu pikkusega kaablitoodet koos valge juhtmega, mille värviline riba on must, hall või sinine;\njuhtmestikus, mida varem tehti, üldiselt leiate kahe- või kolmekiire valge.\nOlemasolevate võrkude parandamisel tuleb kasutada elektrilisi ohutusseadiseid, nagu pinge indikaator või indikaatorkruvikeeraja. Nende abil saab alati määrata traadi faasi värvi.\nKui kaablitoodete õige värvimärgistus puudub, siis osta vajalikku värvi kambrilist või isoleerlinti. Peaasi on tähistada kollase-rohelise värvi maandusjuhtme värvi, sinise värviga töötav nulli ja elektrisüsteemides L-faasis võite valida mis tahes muu värvuse.\nUue juhtmestiku paigaldamiseks kasutage sama brändi kaablit, et elektrikutes ei oleks segadust elektrijuhtmete värviga.\nKõigi kolmandate riikide maapealse traadi PE ja sinise nullprofiiliga nullist N-kollane kollane roheline marker on kõikides SRÜ riikides täiesti identsed, samas kui need on selgelt ühtsed Euroopa Liidu riikidega. Faasijuhtme värvimärgistus varieerub mõnevõrra, kuid see ei ole elektriohutuse seisukohalt fundamentaalne.\nTeistes riikides, näiteks Brasiilias, USAs, Kanadas, Austraalias ja Uus-Meremaal, on maandusjuhe PE koos kollase-rohelise värviga lihtsalt roheline ja töötaja null n tähistab must, valge või sinine.\nSuurbritannias, Austraalias, Uus-Meremaal, Kanadas ja Ameerika Ühendriikides ei tohi PE-dirigenti üldse isoleerida.\nSee on tähtis! Varasemas NSV Liidus oli PUE vana versiooni kohaselt värvimärgistus täiesti täiesti erinev. Seega näitas musta värvi kurdiga maandatud neutraalne ja kõik maandusjuhtmed ning traadi valge värv vastas nullile.\nTasub meeles pidada, et elektritöödeks on vaja elektrikute teadmisi elektriseadmete ja ohutuse kohta. Teades selgelt, ei tõsta märgistus enam küsimust, kuidas valida traadi õiget värvi töötamise ajal, ning elektrijuhtmete või seadmete paigalduse parandamine pole mitte ainult ohutu, vaid ka mugav.\nJuhtmestiku juhtmed on värviga kodeeritud, mis võimaldab elektrikul kiiresti leida nulli, faasi ja maanduda. Kui need kontaktid on üksteisega ebaõigesti ühendatud, võib lühis tekkida ja mõnel juhul tabab inimest elektrivoolu. Seepärast loob juhtmete värvimärgistus elektriliseks tööks ohutu keskkonna ning vähendab oluliselt kontaktide otsimiseks ja ühendamiseks kuluvat aega. Praegu peab elektripaigaldise reeglite (PUE) ja vajalike Euroopa standardite kohaselt olema igal juhtmel oma spetsiifiline värv.\nElektrisüsteemide erivärvid ei valita juhuslikult. Elektriliseks ohutuks tööks on vaja värvilist juhtmestikku lühikeste ja elektrilöögi vältimiseks. Varem oli juhi värv must või valge, elektrikute tulemusel tekitas see suuri ebamugavusi. Kui see lahti ühendati, oli vajalik toide juhi juurdevoolule, seejärel määrati null ja faas juhtseadise abil. Värvide kasutamine on leevendanud kõiki neid piinamisi, sest kõik on muutunud väga selgeks.\nVärvilisi märgiseid kasutatakse peaaegu alati kogu dirigendi pikkuses. See aitab määrata iga dirigendi sihtpunkti konkreetsesse rühma, et hõlbustada nende vahetamist. Elektril on kolm liiki juhtmeid: faas, null ja maapinnal.\nMida näeb välja maandusjuhe ja null?\nPUE sõnul on maandusjuhtmel järgmised värvid:\nPidage meeles, et tootjad kasutavad sellisel juhi puhul ka pikisuunas ja põikisuunas kollakasrohelisi triibu. Elektrilülituses tähistatakse maandust ladina tähtedega "PE". Sageli nimetatakse maandust nullkaitseks ja seda ei tohiks segi ajada nulliga töötades.\nÜhefaasilistes ja kolmefaasilistes elektrivõrkudes tähistab nulljuhe tavaliselt sinist või sinist valget värvi. Elektrilühes on null tähistatud ladina tähega "N". Nulli nimetatakse ka neutraalseks või nulliga töökontaktiks.\nFaasjuhtme märgistus (L) on esitatud järgmiste värvidega:\nKuid enamasti on faasijuht pruun, valge ja must.\nKuidas eristada nulli ja "maapinda"\nNull erineb maandusest asjaolust, et koormuse ühendamisel tekib selle kaudu elektrivool ja "maapinda" kasutatakse selle kaitsmiseks elektrilöögi eest, mis ei lekkida läbi selle juhi, ning on ühendatud seadme juhtmetega.\nMaandusjuhtmeid ja nulli saab eristada järgmistel viisidel:\nOhomeetri abil mõõdetakse maandusjuhtme takistust (mis tavaliselt ei ületa 4 oomi). Enne seda peaksite kontrollima, et mõõtmispunktide vahel pole pinget.\nVoltmetri abil mõõdetakse ükshaaval faasijuhtme ja kahe ülejäänud juhtme vahelist pinget. Sellisel juhul on "maa" alati väärtuslik.\nKui on vaja mõõta pinge "maa" ja maandatud seadme vahel (näiteks keskkütte aku või kommutaatori korpus), siis pole voltmeeter absoluutselt midagi. Ja kui samamoodi kohaldada nulli - seal on väike pinge.\nKui juhtmete värvus on nullfaas täpselt sama, siis määratakse juhtmete abil indikaatorkruvikeeraja, milles käepide on valmistatud läbipaistvast plastikust ja sisse paigaldatud diood. Enne juhtmete määramist tühjendatakse ruum või maja, juhtmestik otstes eemaldatakse ja lahutatud küljest, vastasel juhul võivad nad juhuslikult puududa ja lühis tekib.\nPärast seda ühendavad nad elektrit, võtavad kruvikeeraja käepideme abil ning asetavad nimetissõrme ja pöidla kokku pistikupesaga. Seejärel peate kruvikeeraja otsa katma paljasjuhtmega ja jälgima selle reaktsiooni. Kui lamp põleb, tähendab see, et see on faas, kui mitte - null. Kuid selline kruvikeeraja ei suuda juhtmeid määrata, kui on olemas kolmas traat - maapind.\nElektril värvimärgistuste kasutamine lihtsustas inimesi, kes peavad erinevatel põhjustel teadma, millised juhtmed elavad. Kuid siiski peaksite elektrienergiaga töötamisel olema ettevaatlik, et hiljem ei oleks kurja tagajärgi.


Agios Giannis Kastri rand Skopelos, rannad, SKOPELOS.COM\nAgios Giannis Castro Rand Skopelos, skopelos rannad agios giannis kastreerimine, skopelose rand ai yiannis kastreerimine, Skopelos ai Yiannis kastreerimine, agios giannis kastreerimine rand, mamma mia saar, Põhja-Sporad, Kreeka, suvepuhkus, Kreeka saared.\nAi Giannise kirik Castro sai Hollywoodi filmi kaudu populaarseks Mamma Mia, kuna just kirik tähistas peategelaste abielu. Ilmselt köitis maastik filmitootjaid, sest see köidab teid kahtlemata, kui tõusete kabelisse jõudmiseks vajalikest 106 astmest. Pealegi on maastiku võlu kõikjal. Naudite Skopelose ainulaadse taustaga ujumist.\nAgios Ioannis Castro rand on 30 km kaugusel Skopelos linn. Teel läige satute paremas käes olevale teele, mis jõuab teele Agios Ioannise kirik. On märke, mis juhatavad teid.


Järjend ja tsükkel – Tarkvaraarendus\n5 Järjend ja tsükkel\nKui maatriks on esitatud kahemõõtmelise järjendina, siis märkame, et maatriksi iga rida on omakorda eraldi järjend, veerg aga ei ole. Tegelikult saame isegi programmikoodis maatriksi ridu loetavalt välja tuua:\nKui see tabel ekraanile väljastada (print(tabel)), siis ilmub tabel ühele reale pressituna:\n[[1, 2, 4], [1, 5, 0]]\nTabelikujulise väljundi jaoks võime väljastada tsükli abil iga rea eraldi:\nNäiteprogramm. Kahemõõtmelise järjendi sisemiste järjendite printimine\ntabel = [ [1, 2, 4], [1, 5, 0] ]\nSee programm väljastab:\nNeed konstruktsioonid saab omavahel kokku panna nii, et iga rea korral väljastatakse kõik selle rea elemendid ükshaaval:\nNäiteprogramm. Kahemõõtmelise järjendi sisemiste elementide printimine\ntabel = [ [1, 2, 4], [1, 5, 0] ]\nEelmise näiteprogrammi abil saame tõesti kõik elemendid maatriksist (või kahekordsest järjendist) väljastada, kuid tegelikult ei ilmu nad ekraanile siiski tabelina. Põhjus on selles, et funktsioon print väljastab pärast igat väljakutset lisaks elemendile ka reavahetuse. Seda käitumist saab muuta, kui anda print funktsioonile nimelise argumendina nimega end ette sõne, mis tuleb alati lõpuks väljastada.\nSelle programmijupi käivitamisel ilmuvad elementide vahele reavahetuste asemel tühikud. Samuti võiks me end=" " asemel kirjutada näiteks end="", et elementide vahele pandaks tühjad sõned (ehk ei pandaks mitte midagi) või hoopis midagi muud – kõik sõned on sinna lubatud. Huvi korral saate rohkem lugeda funktsiooni print võimaluste kohta Pythoni dokumentatsioonist.\nSellist programmi käivitades ilmuvad elemendid küll ilusate vahedega, kuid erinevate ridade elemendid väljastatakse ikkagi samale reale. Selle parandamiseks saame väljastada tavalise print funktsiooniga ühe reavahetuse iga kord, kui minnakse elementide vaatamisel järgmise rea juurde:\nNäiteprogramm. Kahemõõtmelise järjendi ilus printimine\nSiin on reavahetust väljastav print just välimise tsükli sees, mitte sisemise. Nii rakendub see ainult siis, kui sisemine tsükkel on kõik mingi rea elemendid (tühikutega eraldatult) väljastanud ja välimisel tsüklil on aeg minna järgmise rea (välimise tsükli uue sammu) juurde.\nKui tahame arvestada ka asjaolu, et elemendid võivad tabelis olla erineva pikkusega, siis võib tühiku asemel kasutada tabulatsioonimärki "\_t" või huvi korral uurida käsu rjust kohta.\nEespool kasutasime Pythoni mugavaid for-tsükli võimalusi, et järjendit elementhaaval läbida ilma indeksite peale mõtlemata. Sageli on aga vaja tegeleda ainult teatud kohtadel paiknevate elementidega ja sellisel juhul on kasu indeksitest. Järgmises programmis kasutame indekseid, et järjendist elemente kätte saada:\nNäiteprogramm. Järjendi läbimine indeksi põhjal\nFunktsiooni range abil omandab tsüklimuutuja i järjest väärtusi lõigust 0 kuni len(a) - 1. Sellisel juhul saab muutuja i väärtuseks järjest 0, 1, 2, 3, 4, 5, 6 ja 7.\nSamuti saame indeksite abil läbida kahekordseid järjendeid. Siis võetakse sageli (aga mitte kohustuslikult) tsüklimuutujateks i ja j. Tabeli väljastamise saaksime indeksite abiga teha nii:\nVälimine tsükkel käib ikka ridahaaval, i saab väärtusi lõigust 0 kuni len(tabel)-1. Sisemine tsükkel võtab tol hetkel vaadeldava rea (tabel[i]) elemente (tabel[i][j]) vastavalt j väärtustele, järjest 0 kuni len(tabel[i])-1. See programm töötab ka siis, kui read ei ole ühepikkused – iga rea korral muutub j just vastavalt konkreetse rea pikkusele.\nVahel on vaja teada, kus teatud tingimustele vastav element paikneb. Järgmine programm väljastab ekraanile negatiivsete arvude asukohad (indeksid):\nNäiteprogramm. Negatiivsete arvude indeksid\nEelmine: Lisalugemine: Maatriks\nJärgmine: Järjend ja funktsioon


Contra -Urvaste süda: Tõrvast Valka\nposted by konnula contra at 1:06 AM\nüks tüüp eksiski ära(ma ei mäleta kas ta oli enne või peale tüdrukuid),tuli finishisse teisest otast,spordihoone tagant ronides üle käsipuude.oli sealt bauhofi poe mant tartu peale ära keeranud ja surnuaia juures arvanud,et midagi on vist viltu.linnakodanikud näitasid mehele õige suuna kätte.muidu seisis alles selveri juures üks korraldajatest kollase lipuga küsides,kas tean kuhu pöörata.\nenda vormi hoidis lõpukilomeetritel üleval Lepikutest möödumine ja Kaja Valsi tagaajamine.kaja naeris hiljem,et ta on ennegi meeste laisad jalad kiiremini liikuma pannud.\nBy arts, at 2:25 AM\njah ma keerasin ka ju tegelikult sealt tartu peale ära, kahtlesin küll hoolega\ntegelikult see vasakule tartu peale käändmine nägi välja nagu otsejooksmine\najah - mees, kes suudab kaja valsi taga ajada, on üsna kõva jooksumees, müts maha\nBy konnula contra, at 4:19 AM\nmüts maha, 30 km on ikka paras jupp maad maha silgata. siinkohal tuleb meelde üks Paide-Türi jooksudest, kus saime sõbraga isand Contrale alles Kirna mäe peal järgi ja möödagi, tee ääres memmed plaksutasid veel Contrale, vististi ühest telesaatest tuttav nägu või on Contra ka sealkandis käinud riime ritta seadmas? edu igal juhul tolleks maratoniks!!\nBy kah Margus, at 4:47 AM\njah, olen Türil käinud isegi oma luulekogu esitlemas\nBy konnula contra, at 12:59 AM


Vere mineraalid - Emboolia 2021\nVere mineraalne koostis (mmol / l). Erütrotsüütides: Na 17-20, K 80-115, Ca jäljed, Cl 50-56, P anorgaanilised jäljed. Veres: Na 130-150, K 4-5, Ca 2,2-2,8, Cl 95-110, P anorgaaniline 0,6-1,6.\nNaatrium on rakkude peamine rakuväline element, mõjutab vee jaotumist kehas, neuromuskulaarse tooni säilitamist, osmootse rõhu püsivust, osaleb vere puhversüsteemi töös. Sisu vähenemine: ebapiisav tarbimine, füüsilise töö ajal, higiga kaotus, oksendamine, kõhulahtisus, naatriumi sadestumine kehaõõntesse; äge ja krooniline neerupealiste puudulikkus (aldosterooni langus). Suurendage järgmiselt: oliguuria, vedeliku tarbimise piiramine, hüperaldosteronism.\nKaalium. Rakusisene katioon - 98%. Allikas - aprikoosid, banaan, kuivatatud aprikoosid. Osaleb ainevahetuses, lihaste kokkutõmbumises, lihaste põnevuses, energia ainevahetuse protsessides. Sisu vähenemine (hüpokaleemia) koos: ebapiisav imendumine organismis soolekahjustusega patsientidel; diureetikumidega ravimisel; suurenenud kaotus (kõhulahtisus, oksendamine, maoloputus); kortikosteroidhormoonidega ravi ajal; diabeetiline kooma; alkaloos. Suurenenud sisaldus (hüperkaleemia) koos anuuria või oliguuriaga; äge või krooniline neerupuudulikkus, neerupealiste puudulikkus; suures koguses kaaliumi sisseviimine atsidoosiga.\nKaltsium: Piimatooted, kaunviljad, teraviljad, pähklid. Ta osaleb neuromuskulaarse erutuvuse protsessides (kaaliumioonide antagonistina), lihaste kokkutõmbumine, vere hüübimine, moodustab luustiku struktuuri aluse, mõjutab rakumembraani läbilaskvust. Fosfaadid: kalatooted. See on vajalik luustiku ehitamiseks, suure energiasisaldusega ühendite moodustamiseks, nukleiinhapete, kompleksvalkude, fosfatiidide sünteesiks ja KOR-i säilitamiseks. 80–85% fosfaatidest leidub luu- ja kõhrekoes. Sisu suurenemist täheldatakse kõrvalkilpnäärmete funktsiooni vähenemisega, D-vitamiini üleannustamisega, neerupuudulikkuse ja hulgimüeloomiga. Rahhiidi vähenemine, kõrvalkilpnäärmete suurenenud funktsioon, neerude atsidoos.\nAvaldamise kuupäev: 2015-01-25; Loetud: 930 | Lehe autoriõiguste rikkumine\nVeri on teatud tüüpi sidekude ja see koosneb moodustunud elementide (erütrotsüüdid, leukotsüüdid ja trombotsüüdid) suspensioonist lahuses - plasmas (vt joonis 1.5.2). Lisaks sisaldab see rakke (fagotsüüte) ja antikehi, mis kaitsevad keha patogeensete mikroobide eest.\nKui inimene kaalub 65 kg, on tal verd 5,2 kg (7–8%); 5 liitrist verest on vett umbes 2,5 liitrit.\nPlasma (see moodustab 55%) sisaldab mineraale (naatrium, kaltsium ja paljud teised) ja orgaanilisi (valgud, glükoos jt). Plasma osaleb ainete transportimisel ja vere hüübimisel.\nPunased verelibled on punased verelibled. Enamik neist on vererakkude hulgas. Erütrotsüüdid sisaldavad hemoglobiini, mis annab neile punaka värvuse. Tänu temale osalevad erütrotsüüdid gaasivahetuses: hemoglobiin on vajalik hapniku transportimiseks ja süsinikdioksiidi eemaldamiseks kudedest. Erütrotsüüdid osalevad happe-aluse tasakaalu reguleerimisel ning paljudes ensümaatilistes ja metaboolsetes protsessides. Erütrotsüüdid moodustuvad punases luuüdis ja eksisteerivad 100-120 päeva. Iga päev moodustub surnute asemel kuni 300 miljardit uut erütrotsüüti. Nende iseloomulik omadus on võime üksteisega "kokku jääda", moodustades konglomeraate, mida nimetatakse mündikolonnideks. Selliste ühendite suurenenud moodustumise korral on oht verehüüvete tekkeks kardiovaskulaarsüsteemis..\nLeukotsüüdid on valged verelibled. Nad täidavad keha immuunsüsteemi osana kaitsefunktsiooni. Need on aktiivsed rakud, mis võivad liikuda iseseisvalt, tungida läbi veresoonte seinte, liikuda erinevate kudede rakkude vahel.\nTrombotsüüdid on trombotsüüdid. Nende eluiga on 5–7 päeva. Need sisaldavad tromboplastiini, mis on hüübimisfaktor ja mängib olulist rolli verejooksu peatamisel.\nOn vaja teada, et terve organismi vere ja hematopoeetiliste organite rakuline koostis on dünaamilises tasakaalus süsteem: vererakkude pidev hävitamine on tasakaalus uute moodustumisega hematopoeetilistes organites. Seda tasakaalu reguleerivad erilised tegurid, mis mõjutavad hematopoeesi. Niisiis, verekaotuse korral suureneb vere hapnikupuudus, põletikulised protsessid, nakkushaigused, vereloome, paljude haigustega (raua puudus kehas, mõned vitamiinid ja muud seisundid) - väheneb. Lisaks võivad luuüdis esineda patoloogilised protsessid, mille peamine sümptom on vere noorte (ebaküpsete) rakuliste elementide suurenemine..\n- veres on 35 miljardit leukotsüüdi, 1250 miljardit trombotsüüti ja 25 000 miljardit punast vereliblesid. Kui panete kõik leukotsüüdid ritta, saate 525 km pikkuse joone, kui panete trombotsüüte järjestikku - 2500 km (kaugus Pariisist Moskvasse) ja erütrotsüüte - 175 000 km (saate maakera 4 korda ümbritseda);\n- 2–3 miljonit erütrotsüüti imbub verre igal sekundil ja sama palju erütrotsüüte sureb pärast 4-kuulist elamist.\nMeditsiinis kasutatakse erinevaid vereanalüüsi meetodeid (mõned neist on toodud jaotises 2.1.2, mis võimaldavad tuvastada vere koostise muutuste olemust isegi haiguse varases staadiumis inimestel, kes ei pea end haigeks..\nMeie keha puutub pidevalt kokku kõige mitmekesisemate ja muutlikumate välisteguritega. Nii et vere omadused ei sõltu mitte ainult meie keha algseisundist, vanusest, mis tahes haiguse olemasolust ja selle olemusest, vaid need määratakse ka kliima järgi, milles inimene elab..\nEsiteks ütleme, et veri kui vedel keskkond täidab teatud füüsikalisi seadusi ja tal on teatud voolurežiimid. Järjestatud voolu korral liigub veri justkui kihtidena, mis on paralleelsed voolu suunaga. Voolukiiruse suurenemisega (näiteks lihastööga), vasokonstriktsiooni piirkonnas (näiteks aterosklerootilise naastu moodustumisel) või vere viskoossuse vähenemisega (raske aneemia korral) toimub vedelike kihtide intensiivne segunemine ja voolus ilmnevad arvukad keerised. Selline kursus on seotud täiendava energiakuluga, seetõttu võib see vereringesüsteemis põhjustada südamele täiendavat stressi..\nVälised mõjud võivad muuta ka vere reoloogilisi omadusi. Näiteks on tõestatud, et õhu õhurõhu kõikumine vähendab vere küllastumist hapnikuga, tekitades nn baromeetriliste “süvendite” efekti. Päikese aktiivsuse ja Maa magnetvälja muutused (geomagnetilised häired ja tormid) võivad mõjutada verevoolu. Nende mõju avaldub 1-2 päeva enne ilma muutumist. Suurenenud meteosensitiivsusega inimesed peaksid neid tegureid arvesse võtma ja võimalusel sellistel ebasoodsatel päevadel oma tervisele rohkem tähelepanu pöörama..\nNäiteks on USA teadlased leidnud, et umbes 7% aafrikaameeriklastest võib ennustada ilmamuutusi, mis on tingitud teatud valkude lahustuvuse muutustest veres. Õhuniiskuse suurenemisega muudavad erütrotsüüdid oma kuju, vereringe on häiritud, tekivad veresoonte päritoluga valud, ennustades nagu baromeetril näiteks vihmade lähenemist.\nNagu on korduvalt märgitud, vajab keha normaalseks toimimiseks pidevaid olemasolu tingimusi. Seega säilitavad plasma valgud vesinikioonide (H +) kontsentratsiooni range püsivuse kergelt leeliselisel tasemel. Arteriaalse vere aktiivne reaktsioon (pH) on 7,4; venoosne - 7,35; väärtuste äärmised piirid - 7,0–7,8. Ainult selliste väärtustega on võimalik organismi enamiku biokeemiliste protsesside optimaalne kulg.\nVereproteiinid mängivad olulist rolli vere hüübimisprotsessides, tagades vere vedelate olekute säilimise, samuti aitavad verejooksu peatada veresoonte seinte kahjustuste korral. See on kaitsereaktsioon, mis hoiab ära verekaotuse ja patogeenide tungimise organismi..\nKui evolutsiooni käigus ei õppinud veri hüübima, siis võib anumate tiheduse rikkumine põhjustada selle täieliku kadumise. Arvatakse, et 10% verekaotus on vastuvõetav, 30% - ohtlik, 50% - surmav. Tõenäoliselt pöörasite tähelepanu asjaolule, et kergemate haavade korral verejooks peatub 3-4 minuti pärast ja haavas on näha paksenenud verd. Mis verega juhtus? Veri “õppis”, jäädes anumatesse vedelaks, moodustades kahjustuse korral trombi. Selleks töötab kehas nn hemostaasi süsteem, mis tagab tasakaalu vere hüübimise ja fibrinolüüsi protsesside vahel (fibriini lõhustamine - valk, mis on trombi aluseks). See on inimese üks olulisemaid bioloogilisi süsteeme. Selle süsteemi töö on skemaatiliselt kujutatud joonisel 1.5.7. Loomulikult ei näita see joonis kõiki selle kõige keerukama protsessi osalejaid. Hüübimissüsteemis on umbes 20 ainult plasmas esinevat (plasmas esinevat) faktorit ning lisaks on rakulisi (trombotsüüdid, erütrotsüüdid, leukotsüüdid, endoteel) tegureid, sealhulgas aktivaatorid ja inhibiitorid. Vere hüübimissüsteemi tegurid on seotud tromboplastiini moodustumisega, samuti koos tromboplastiiniga ja kaltsiumioonide juuresolekul mitteaktiivse protrombiini valgu muundamisel aktiivseks ensüümiks trombiin.\nJoonis 1.5.7. Vere hüübimise ja fibrinolüüsisüsteemide dünaamiline tasakaal:\n1 - veresoone sein; 2 - anuma seina kahjustus; 3 - trombotsüüdid; 4 - trombotsüütide adhesioon ja liitumine; 5 - tromb; 6 - hüübimissüsteemi tegurid\nNagu näete sellel joonisel, põhineb vere hüübimine lahustuva plasmavalk fibrinogeeni muundamisel tihedaks valguks - fibriiniks. Protsessiainete hulka kuuluvad kaltsiumiioonid ja protrombiin. Kui lisate värskele verele väikese koguse naatriumoksalaati või tsitraatnaatriumit (naatriumtsitraat), siis hüübimist ei toimu, nii et need ühendid seovad kaltsiumiioone tugevalt. Seda kasutatakse annetatud vere hoidmisel. Teine aine, mis on vajalik vere hüübimisprotsessi normaalseks kulgemiseks, on eelnevalt mainitud protrombiin. Seda plasmavalku toodetakse maksas ja selle moodustamiseks on vajalik vitamiin K. Eespool loetletud komponente (fibrinogeen, kaltsiumiioonid ja protrombiin) leidub vereplasmas alati, kuid veri ei hüübimist tavatingimustes..\nFakt on see, et protsess ei saa alata ilma teise komponendi - tromboplastiinita - trombotsüütides ja kõigi keha kudede rakkudes sisalduva ensüümvalguta. Kui lõikate sõrme, vabaneb kahjustatud rakkudest tromboplastiin. Tromboplastiin vabaneb ka vereliistakutest, mis verejooksu tagajärjel hävitatakse. Suhtlemisel kaltsiumioonide tromboplastiini ja protrombiini juuresolekul viimane lõhustub ja moodustab ensüümi trombiini, mis muudab lahustuva valgu fibrinogeeni lahustumatuks fibriiniks. Trombotsüüdid mängivad olulist rolli verejooksu peatamise mehhanismis. Kuni anumad pole kahjustatud, ei kleepu trombotsüüdid anumate seintele, kuid kui nende terviklikkust rikutakse või kui patoloogiline karedus (näiteks aterosklerootiline naast) ilmub, asetuvad nad kahjustatud pinnale, kleepuvad üksteise külge ja vabastavad vere hüübimist stimuleerivaid aineid. See moodustab verehüübe, mis kasvades muutub verehüüveks..\nTrombide moodustumise protsess on erinevate tegurite koostoime keeruline ahel ja koosneb mitmest etapist. Esimeses etapis toimub tomboplastiini moodustumine. Selles faasis osalevad mitmed plasma ja trombotsüütide hüübimisfaktorid. Teises faasis muundab tromboplastiin koos vere VII ja X hüübimisfaktoritega ning kaltsiumioonide manulusel mitteaktiivse protrombiini valgu aktiivseks ensüümiks trombiiniks. Kolmandas faasis muudetakse lahustuv valk fibrinogeen (trombiini toimel) lahustumatuks fibriiniks. Tihedasse võrku kootud fibriinniidid koos hõivatud trombotsüütidega moodustavad trombi - trombi - veresoone sulgumisdefekti.\nVere vedel olek normaalsetes tingimustes säilitab antikoagulandi - antitrombiini. Seda toodetakse maksas ja selle ülesandeks on vere trombiini väikese koguse neutraliseerimine. Kui sellest hoolimata tekib tromb, siis algab trombolüüsi või fibrinolüüsi protsess, mille tagajärjel tromb järk-järgult lahustub ja anuma läbilaskvus taastatakse. Kui vaatate uuesti joonist 1.5.7 või õigemini selle paremat külge, näete, et fibriini hävitamine toimub ensüümi plasmiini toimel. See ensüüm moodustub selle lähteainest plasminogeenist teatud tegurite toimel, mida nimetatakse plasminogeeni aktivaatoriteks.\nSeega tagavad kehas hemostaasi (verejooksu peatamise) kaks süsteemi - trombi moodustav (koaguleeriv) ja trombolüütiline (fibrinolüütiline - lahustuv fibriin). Mõlemad on dünaamilises tasakaalus ja koos teostavad nad inimese ühe olulisema kaitsva bioloogilise reaktsiooni - säilitades veresoonte vere voolavust ja põhjustades trombi moodustumist, kui need on kahjustatud.\nNende süsteemide mis tahes lüli rikkumised võivad vere hüübimise vähenemise korral põhjustada spontaanse verejooksu, kui hüübimine suureneb patoloogiliselt - verehüübe moodustumiseni ja anuma blokeerimiseni. Siis pöördume ravimite poole. Verehaiguste raviks kasutatavate ravimite kohta leiate lisateavet peatükist 3.6..\nInimese vere keemilise koostise peamiste näitajate dešifreerimine\nVere keemiline koostis tervislikul inimesel ei muutu. Isegi kui toimuvad mõned nihked, on keemiliste komponentide tasakaal regulatiivsete mehhanismide abil kiiresti tasandatud. See on oluline kõigi keha organite ja kudede normaalse töö tagamiseks. Kui vere keemiline koostis muutub märgatavalt, viitab see mõnele tõsisele patoloogiale, seetõttu on iga haiguse kõige tavalisem diagnostiline meetod vereanalüüs.\nInimese vere orgaaniline koostis\nVeri on liikuv vedelik, mis koosneb plasmast ja korpusest\nInimese täisveres ja plasmas leidub suur kogus orgaanilisi ühendeid: valgud, ensüümid, happed, lipiidid, lipoproteiinid jne. Kõik inimveres olevad orgaanilised ained jagunevad lämmastik- ja lämmastikuvabadeks. Lämmastik sisaldab mõningaid valke ja aminohappeid, kuid ei sisalda glükoosi, kolesterooli, rasvhappeid.\nInimese vere keemilise koostise määravad orgaanilised ühendid umbes 9%. Anorgaanilised ühendid moodustavad vett mitte rohkem kui 3% ja umbes 90%.\nFibrinogeen. See on vere valk, mis vastutab verehüüvete eest. See on see, kes lubab moodustada verehüübeid, mis vajadusel peatavad verejooksu. Kudede, veresoonte kahjustuste korral suureneb fibrinogeeni tase ja vere hüübimine. Seda valku leidub trombotsüütides. Selle tase tõuseb enne sünnitust märkimisväärselt, mis hoiab ära verejooksu.\nAlbumiin. See on lihtne veri, mida leidub inimese veres. Vereanalüüsid viitavad tavaliselt seerumi albumiinile. Selle tootmise eest vastutab maks. Seda tüüpi albumiini leidub vereseerumis. See moodustab üle poole kõigist plasmavalkudest. Selle valgu põhiülesanne on veres halvasti lahustuvate ainete transportimine..\nKusihappe. Kui mitmesuguste ensüümide toimel veres olevad valguühendid hävitatakse, hakkab kusihape vabanema. See eritub kehast soolte ja neerude kaudu. Kehasse akumuleeruv kusihape võib põhjustada podagra (liigesepõletik).\nKolesterool. See on vere orgaaniline ühend, mis on osa koerakkude membraanidest. Kolesterool mängib rakumaterjali ehitusmaterjalina olulist rolli ja selle taset tuleb säilitada. Suurenenud selle sisalduse korral võivad tekkida kolesteroolilaigud, mis põhjustavad veresoonte ja arterite blokeerimist..\nLipiidid. Lipiidid, see tähendab, rasvad ja nende ühendid täidavad energeetilist funktsiooni. Need annavad kehale energiat, osalevad erinevates reaktsioonides, ainevahetuses. Kõige sagedamini tähendavad lipiididest rääkides kolesterooli, kuid on ka teisi sorte (kõrge ja madala tihedusega lipiidid).\nKreatiniin. Kreatiniin on aine, mis tekib keemiliste reaktsioonide abil veres. See moodustub lihastes ja osaleb energia ainevahetuses.\nInimese vereplasma elektrolüütide koostis\nElektrolüüdid on mineraalsed ühendid, millel on väga olulised funktsioonid\nInimese vereplasma sisaldab umbes 90% vett, mis sisaldab lahustunud orgaanilisi ja anorgaanilisi komponente. Vere elektrolüütide koostis on katioonide ja anioonide suhe, mis on kokku neutraalsed.\nNaatrium. Naatriumioone leidub erütrotsüütides ja vereplasmas. Suur hulk naatriumi sisaldust veres viib ödeemi ja vedeliku kogunemiseni kudedes ning selle puudumine dehüdratsioonini. Naatrium mängib olulist rolli ka lihaste ja närvisüsteemi erutuvuses. Lihtsaim ja hõlpsasti kättesaadav naatriumiallikas on tavaline lauasool. Vajalik kogus naatriumi imendub soolestikus ja ülejääk eritub neerude kaudu..\nKaalium. Rakkudes leidub kaaliumit suuremas koguses kui rakkudevahelises ruumis. Vereplasmas on seda vähe. See eritub neerude kaudu ja seda kontrollivad neerupealiste hormoonid. Suurenenud kaaliumisisaldus on organismile väga ohtlik. See seisund võib põhjustada hingamise seiskumist ja šokki. Kaalium vastutab närviimpulsside juhtimise eest lihases. Selle puudumisel võib tekkida südamepuudulikkus, kuna südamelihas kaotab võime kokku leppida.\nKaltsium. Plasma sisaldab ioniseeritud ja ioniseerimata kaltsiumi. Kaltsium täidab paljusid olulisi funktsioone: see vastutab närvilise erutuvuse, vere hüübimisvõime eest ja on osa luukoest. Kaltsium eritub ka neerude kaudu. Kehas on nii kõrge kui ka madal kaltsiumisisaldus raskesti talutav.\nMagneesium Enamik inimkeha magneesiumist on koondunud rakkudesse. Palju rohkem seda ainet leidub lihaskoes, kuid seda leidub ka vereplasmas. Isegi kui vere magneesiumitase väheneb, täiendab keha seda lihaskoest.\nFosfor. Fosforit leidub veres erinevas vormis, kuid kõige sagedamini peetakse anorgaanilist fosfaati. Fosfori taseme langus veres viib sageli rahhiidini. Fosforil on oluline roll energia ainevahetuses, närvilise erutuvuse säilitamises. Fosfori puudus ei pruugi ilmneda. Harvadel juhtudel põhjustab tõsine puudulikkus lihasnõrkust ja teadvushäireid.\nRaud. Veres sisaldub raud peamiselt erütrotsüütides, vereplasmas on seda vähe. Hemoglobiini sünteesi ajal tarbitakse rauda aktiivselt ja lagunedes vabaneb see.\nVere keemilise koostise diagnostika\nVere keemilise koostise paljastamist nimetatakse biokeemiliseks analüüsiks. Praegu on see analüüs kõige mitmekülgsem ja informatiivsem. Iga eksam algab sellest..\nBiokeemiline vereanalüüs võimaldab teil hinnata kõigi keha organite ja süsteemide tööd. Biokeemilise vereanalüüsi näitajate hulka kuuluvad valgud, lipiidid, ensüümid, vererakud, vereplasma elektrolüütide koostis.\nDiagnostikaprotseduuri võib jagada kaheks etapiks: analüüsi ettevalmistamine ja vereproovide võtmine ise. Ettevalmistavad protseduurid on väga olulised, kuna need aitavad vähendada analüüsitulemuste vigade tõenäosust. Hoolimata asjaolust, et vere koostis on üsna konstantne, reageerivad verepildid kehale avaldatavale mis tahes mõjule. Näiteks võivad verepildid muutuda stressi, ülekuumenemise, jõulise füüsilise koormuse, ebatervisliku toitumise ja teatud ravimitega kokkupuute tõttu.\nKui rikutakse biokeemilise vereanalüüsi ettevalmistamise reegleid, võivad testid põhjustada vigu.\nMõni päev enne vere annetamist on soovitatav hoiduda raskest füüsilisest tegevusest, suitsetamisest, alkohoolsete jookide, rasvade ja valgurikaste toitude, kiirtoidu ja säilitusainete joomisest ning lõpetada kõigi ravimite võtmine..\nRasvade rohkus veres viib selleni, et vereseerum hüübis liiga kiiresti ja muutus analüüsimiseks kasutamatuks. Veri antakse tühja kõhuga ja eelistatavalt hommikul. 8-10 tundi enne testi ei ole soovitatav midagi süüa ega juua, välja arvatud puhas ja vaikne vesi.\nKasulik video - biokeemiline vereanalüüs:\nMõne näitaja kõrvalekaldumise korral on soovitav vereproovi korrata, et välistada vea tekkimise võimalus. Vereproove võtavad laboris meditsiinitöötajad. Veri võetakse veenist. Samal ajal võib patsient istuda või lamada, kui ta ei talu protseduuri. Patsiendi küünarvarre tõmmatakse žguttiga ja süstla või spetsiaalse kateetri abil võetakse küünarnuki painutamisel olevast veenist verd. Veri kogutakse katseklaasi ja viiakse laborisse mikroskoopiliseks uurimiseks.\nKogu vereproovide võtmise protseduur võtab aega mitte rohkem kui 5 minutit. See on üsna valutu, kui seda teeb kogenud spetsialist. Tulemused antakse patsiendile järgmisel päeval. Dekodeerimise peaks tegema arst. Kõiki verepilte hinnatakse koos. Kõrvalekalle ühes indikaatoris võib olla vea tulemus.\nVere keemilise koostise normid sõltuvad vanusest ja soost ning näitajate kõrvalekalle normist on murettekitav märk, mis nõuab uurimist\nIgal biokeemilise vereanalüüsi näitajal on oma norm. Normist kõrvalekaldumine võib tuleneda füsioloogilistest põhjustest, samuti patoloogilistest seisunditest. Mida rohkem näitaja normist kõrvale kaldub, seda suurem on organismi patoloogilise protsessi tõenäosus.\nHemoglobiin. Tavaliselt peaks hemoglobiin täiskasvanul olema üle 120 g / l. See valk vastutab hapniku transportimise eest elunditesse ja kudedesse. Hemoglobiini taseme langus näitab hapnikunälga ja aneemiat, patoloogiline liig (üle 200 g / l) näitab teatud vitamiinide ja mikroelementide puudumist organismis.\nAlbumiin. Seda valku peaks veres leiduma koguses 35–52 g / l. Kui albumiini tase tõuseb, siis kannatab keha mingil põhjusel dehüdratsiooni all, kui tase langeb, siis võib probleeme olla neerude ja sooltega.\nKreatiniin. Kuna see aine moodustub lihastes, on meestel norm veidi kõrgem kui naistel (alates 63 mmol / l, samas kui naistel - alates 53). Kreatiniini taseme tõus viitab valgutoidu ületarbimisele, raskele lihastööle või lihaste lagunemisele. Kreatiniini taseme langus lihaste düstroofias.\nLipiidid. Reeglina on kõige olulisem näitaja kolesterooli tase. Tervisliku inimese veres leidub üldkolesterooli koguses 3-6 mmol / l. Suurenenud kolesterool on südame-veresoonkonna haiguste, südameatakkide riskifaktor.\nMagneesium Magneesiumi norm veres on 0,6 - 1,5 mmol / l. Magneesiumipuudus ilmneb alatoitumise või soolestiku häirete tagajärjel ja põhjustab krampide sündroomi, lihaste düsfunktsiooni, kroonilist väsimust.\nKaalium. Kaaliumi on terve inimese veres 3,5-5,5 mmol / l. Erinevad vigastused, operatsioonid, kasvajad, hormonaalsed häired võivad põhjustada hüperkaleemiat. Suurenenud kaaliumisisaldusega veres tekib lihasnõrkus, südamepuudulikkus, rasketel juhtudel põhjustab hüperglükeemia hingamisteede lihaste halvatust.\nVereanalüüs näitab kõrvalekaldeid teatud elundite töös, kuid diagnoos pannakse reeglina pärast täiendavat uurimist. Sel põhjusel ei tohiks te ise diagnoosi panna, parem on analüüsitulemuste dekodeerimine usaldada arstile..\nVere mineraalse koostise väärtus (Na, K, Ca) südametöö näitel\nSüdame aktiivsus sõltub vere elektrolüüdi koostisest.\nOluline roll südame normaalses töös on elektrolüütidel.\nMuutused kaaliumi- ja kaltsiumisoolade kontsentratsioonis veres avaldavad väga olulist mõju südame ergastamise ja kokkutõmbumise automatiseerimisele ning protsessidele..\nKaaliumiioonide ülejääk pärsib südame aktiivsuse kõiki aspekte, toimides negatiivselt kronotroopselt (aeglustab südame löögisagedust), inotroopselt (vähendab südame kontraktsioonide amplituudi), dromotroopselt (halvendab südame ergastuse juhtivust), batmotroopselt (vähendab südamelihase erutatavust). K + ioonide liia korral peatub süda diastoolis. Südame aktiivsuse järsud rikkumised ilmnevad ka K + ioonide sisalduse vähenemisega veres (hüpokaleemiaga).\nKaltsiumiioonide liig toimib vastupidises suunas: positiivselt kronotroopne, inotroopne, dromotroopne ja batmotroopne. Ca 2+ ioonide liia korral peatub süda süstoolis. Ca 2+ ioonide sisalduse vähenemisega veres nõrgenevad südamelöögid.\nTabel. Kardiovaskulaarse süsteemi neurohumoraalne regulatsioon\nFaktor Süda Laevad Vererõhu tase\nKaltsiumiioonid suurendada rütmi ja nõrgestada kokkutõmbeid kitsendada madalam\nKaaliumioonid aeglustada rütmi ja nõrgendada kontraktsioone laienema madalam\nNaatrium on peamine rakuväline katioon. Mängib suurt rolli osmootse rõhu säilitamisel - 90%. Osaleb PP ja PD tekkimises ja säilimises, kaalium ja naatrium on rakutasandil antagonistid, s.t. naatriumi suurenemine viib rakus kaaliumi vähenemiseni.\n11. Hemolüüsi ja selle tüüpide õpik\nHemolüüs on erütrotsüütide membraani hävitamine, millega kaasneb hemoglobiini vabanemine vereplasmas, mis muutub punaseks ja muutub läbipaistvaks ("lakiveri").\nPunaste vereliblede hävimise võib põhjustada osmootse rõhu langus, mis viib esmalt turseni ja seejärel punaste vereliblede hävitamiseni - see on nn. osmootne hemolüüs (tekib siis, kui erütrotsüüte ümbritseva lahuse osmootne rõhk on normaalsega võrreldes poole väiksem). NaCl kontsentratsioon rakku ümbritsevas lahuses, millest algab hemolüüs, on erütrotsüütide nn osmootse resistentsuse (resistentsuse) näitaja. Inimestel algab hemolüüs 0,4% NaCl lahuses ja 0,34% lahuses hävitatakse kõik erütrotsüüdid. Erinevates patoloogilistes tingimustes võib erütrotsüütide osmootne resistentsus väheneda ja täielik hemolüüs võib toimuda isegi NaCl suurte kontsentratsioonide korral lahuses.\nKeemiline hemolüüs toimub erütrotsüütide valgu-lipiidmembraani hävitavate ainete - eetri, kloroformi, benseeni, alkoholi, sapphapete, saponiini ja mõnede muude ainete mõjul.\nMehaaniline hemolüüs toimub tugevate mehaaniliste mõjude mõjul, näiteks ampulli verega raputamise tagajärjel.\nHemolüüs põhjustab ka vere korduvat külmumist ja sulatamist - termiline hemolüüs.\nBioloogiline hemolüüs võib kehas esineda mõnede madude, mikroobide ja vereparasiitide (hemolüütiline streptokokk, gaasigreeni kepp, plasmoodium malaaria jne) mürgi mõjul, kokkusobimatu vere ülekandmisel jne..\n12. Rh-süsteemi veregrupid Operatsioon 3.13 - lk 95\n13. Inimese verre kuuluvuse Rh määramine. Rh väärtus Operatsioon 3.13 - lk 95\n14. Hemoglobiini koguse määramine veres Sali meetodil, töö 3.3 - lk 77\nHemoglobiini koguse määramine. Määramise põhimõte on kolorimeetriline (uuritava vere värvuse võrdlus standardlahustega). a) Hemomeetria: Sali hemomeeter on väike kolme katseklaasiga riiul, kus testveri asetatakse keskmisesse tuubi ja ülejäänud kaks tuubi sisaldavad võrdlemiseks standardlahust. Uuritav veri segatakse soolhappega (hemolüüsi ja pruuni soolhematiini moodustumise jaoks). Seejärel lisage destilleeritud vett, kuni vereanalüüs ei ole standardlahustega sama värvi. Keskmisel katseklaasil on hemoglobiini koguse skaala mõõtühikutes. Normaalne hemoglobiinisisaldus on 130–160 g / l. b) Fotoelektrokolorimeetria (kasutades FEK-i).\nHemoglobiinisisalduse mõõtmiseks on palju meetodeid, sealhulgas:\n1) seotud O hulga määramine2 (1 g Hb võib lisada kuni 1,36 ml O2);\n2) rauasisalduse analüüs veres (rauasisaldus hemoglobiinis on 0,34%);\n3) kolorimeetria (vere värvuse võrdlus standardlahuse värviga);\n4) ekstinktsiooni mõõtmine (spektrofotomeetria). Hemoglobiinisisalduse rutiinse määramise korral on eelistatud viimane meetod, kuna koos\nJoonis: 22.5. Hemoglobiinisisalduse sagedusjaotus täiskasvanud meestel (♂), täiskasvanud naistel (♀) ja vastsündinutel. Ordinaat on esinemise suhteline sagedus, abstsiss on hemoglobiinisisaldus; μ - keskmine väärtus (mediaan), st - standardhälve (väärtuste levikut iseloomustav väärtus; vastab kaugusele normaaljaotuskõvera mediaanist selle kõvera kõige järsemale osale vastava väärtuseni)\nkahe esimese meetodi kasutamine nõuab keerulisi seadmeid ja kolorimeetria meetod on ebatäpne.\nSpektrofotomeetriline analüüs. Meetodi põhimõte seisneb Hb sisalduse määramises veres monokromaatilise valguse kustutamise teel. Kuna lahustunud hemoglobiin on ebastabiilne ja väljasuremine sõltub hapnikuga varustatuse astmest, tuleb see kõigepealt muuta stabiilseks vormiks..\nHemoglobiinisisalduse spektrofotomeetrilised mõõtmised viiakse läbi järgmiselt. Veri tõmmatakse kapillaaripipetti ja segatakse seejärel kaaliumferrotsüaniidi (K2) sisaldava lahusega3[Fe (CN)6]), kaaliumtsüaniid (KCN) ja naatriumvesinikkarbonaat (NaHCO3). Nende ainete mõjul hävivad erütrotsüüdid ja hemoglobiin muundatakse tsüanogeen-methemoglobiiniks HbCN (sisaldab rauda), mis võib püsida mitu nädalat. Spektrofotomeetrias valgustatakse tsüanomethemoglobiini lahust monokromaatilise valgusega lainepikkusega 546 nm ja määratakse ekstinktsioon E. Teades ekstinktsioonikoefitsienti e ja lahuse kihi d paksust, on Lamberti-Õlle seaduse [võrrand (2)] põhjal võimalik määrata lahuse C kontsentratsioon otse ekstiini E. Sagedamini eelistatakse siiski kustutuskaala eelkalibreerimist standardlahusega. Praegu peetakse tsüanomethemoglobiini meetodit kõige täpsemaks hemoglobiinisisalduse mõõtmise üldtunnustatud meetoditest .\nVeri kuulub tugitrofilistesse kudedesse. See koosneb rakukujulistest elementidest ja rakkudevahelisest ainest - plasmast. Erütrotsüüdid, leukotsüüdid ja trombotsüüdid kuuluvad vererakkudesse. Vereplasma on vedelik. Veri on ainus kude kehas, kus rakuväline aine on vedel.\nMoodustunud elementide eraldamiseks plasmast tuleb verd kaitsta hüübimise eest ja tsentrifuugida. Kujulised elemendid, nagu raskemad, settivad ja nende kohal on läbipaistva, kergelt opalestseeruva kollase vedeliku - vereplasma - kiht.\nKui vere maht võetakse 100%, siis moodustuvad moodustunud elemendid umbes 40,45% ja plasma - 55,60%. Veres olevate vererakkude, peamiselt erütrotsüütide hulka nimetatakse hematokriti väärtuseks või hematokriti väärtuseks. Hematokriti võib väljendada protsentides (40,45%) või liitrites erütrotsüütides 1 liitris veres (0,40,45 l / l).\nKui looma pole pikka aega kastetud või ta on kaotanud palju vedelikku (tugev higistamine, kõhulahtisus, rohke oksendamine), suureneb hematokriti väärtus. Sel juhul räägitakse vere paksenemisest. See seisund on kehale ebasoodne, kuna vere vastupanuvõime suureneb selle liikumise ajal märkimisväärselt, mistõttu süda tõmbub tugevamalt kokku. Kompenseerimiseks liigub vesi koevedelikust verre, väheneb selle eritumine neerude kaudu ja selle tagajärjel tekib janu. Hematokriti vähenemine toimub sageli haiguste korral - erütrotsüütide moodustumise vähenemisega, nende suurenenud hävitamisega või pärast verekaotust.\nVere keemiline koostis: vereplasma sisaldab 90,92% vett ja 8,10% kuivjääki. Kuiv jääk koosneb valkudest, lipiididest, süsivesikutest, nende ainevahetuse vahe- ja lõppproduktidest, mineraalidest, hormoonidest, vitamiinidest, ensüümidest ja muudest bioloogiliselt aktiivsetest ainetest. Oluline on märkida, et hoolimata pidevast ainevahetusest vere ja kudede vahel ei muutu vereplasma koostis oluliselt. Üldvalgu, glükoosi, mineraalide - elektrolüütide sisalduse väga kitsad kõikumised. Seetõttu põhjustavad nende taseme väikseimad kõrvalekalded, mis ületavad füsioloogilisi piire, tõsiseid häireid kehas. Teistel vere koostisosadel - lipiididel, aminohapetel, ensüümidel, hormoonidel jne - võib olla laiem kõikumiste spekter. Veri sisaldab ka hapnikku ja süsinikdioksiidi.\nMõelge veres sisalduvate üksikute ainete füsioloogilisele tähendusele.\nValgud. Vereproteiinid koosnevad mitmest fraktsioonist, mida saab eraldada erineval viisil, näiteks elektroforees. Iga fraktsioon sisaldab suurt hulka spetsiifiliste funktsioonidega valke.\nAlbumiin. Moodustunud maksas on nende molekulmass väike, võrreldes teiste valkudega. Kehas täidavad nad troofilist või toitumisalast funktsiooni, olles aminohapete ja transpordi funktsioon, osaledes rasvhapete, sapipigmentide ja mõningate katioonide ülekandmisel ja seondumisel veres.\nGlobuliinid. Neid sünteesitakse maksas, samuti mitmesuguste rakkude poolt - leukotsüüdid, plasmarakud. Globuliinide molekulmass on suurem kui albumiinil. Valkude globuliini fraktsiooni saab lisaks jagada kolme rühma - alfa-, beeta- ja gamma-globuliinid. Alfa- ja beeta-globuliinid on seotud kolesterooli, fosfolipiidide, steroidhormoonide ja katioonide transportimisega. Gamma-globuliini fraktsioon sisaldab erinevaid antikehi.\nAlbumiini ja globuliini koguse suhet nimetatakse valgu suhteks. Hobustel ja veistel on globuliine rohkem kui albumiinis, samas kui sigades, lammastes, kitsedes, koertes, küülikutes ja inimestes domineerib albumiin. See funktsioon mõjutab mõningaid vere füüsikalis-keemilisi omadusi..\nValgud mängivad olulist rolli vere hüübimisel. Niisiis, globuliini fraktsiooni kuuluv fibrinogeen muutub hüübimise käigus lahustumatuks - fibriiniks ja saab verehüübe (trombi) aluseks. Valgud võivad moodustada komplekse süsivesikute (glükoproteiinid) ja lipiididega (1 ipoproteiin).\nSõltumata iga valgu funktsioonist ja vereplasmas on neid kuni 100, määravad nad koos vere viskoossuse, loovad selles teatud kolloidse rõhu ja osalevad vere püsiva pH hoidmises.\nVere üldvalgu koguse füsioloogilised kõikumised on seotud loomade vanuse, soo, produktiivsusega, samuti nende söötmise ja hooldamise tingimustega. Seega pole vastsündinud loomade veres gammaglobuliine (looduslikke antikehi), nad sisenevad kehasse koos ternespiima esimeste osadega. Vanusega suureneb globuliinide sisaldus veres ja samal ajal väheneb albumiini tase. Lehmade suure piimatoodangu korral suureneb valgusisaldus veres. Pärast loomade vaktsineerimist suureneb immunoglobuliinide toimel valkude sisaldus veres. Tervetel loomadel on valgu üldkogus veres 60,80 g / l ehk 6,8 g / 100 ml.\nNagu teate, on valkude keemilise koostise iseloomulik tunnus lämmastiku olemasolu, seetõttu on selle määramiseks palju meetodeid-\nVere ja kudede valkude hulga arvutamine põhineb valgulämmastiku kontsentratsiooni määramisel. Kuid lämmastikku leidub ka paljudes teistes orgaanilistes ainetes, mis on valkude laguproduktid - need on aminohapped, kusihape, karbamiid, kreatiin, indikaan ja paljud teised. Kõigi nende ainete (välja arvatud valgulämmastik) üldlämmastikku nimetatakse jääk- või mittevalguliseks lämmastikuks. Selle kogus plasmas on 0,2. 0,4 g / l. Lämmastiku jääk veres määratakse valkude ainevahetuse seisundi hindamiseks: valgu suurema lagunemise korral organismis suureneb lämmastikujäägi sisaldus.\nL ja p ja d s. Vere lipiidid jagunevad neutraalseteks lipiidideks, mis koosnevad glütseroolist ja rasvhapetest (mono-, di- ja triglütseriidid) ning komplekssetest lipiididest - kolesteroolist, selle derivaatidest ja fosfolipiididest. Veres on ka vabu rasvhappeid. Üldlipiidide sisaldus veres võib varieeruda laiades piirides (näiteks lehmadel kõiguvad normaalsed lipiidid vahemikus 1,10 g / l). Veres sisalduvate lipiidide sisalduse suurenemisega (näiteks pärast rasvaste toitude söömist) hakkab plasma märgatavalt opalestseeruma, muutub häguseks, omandab piimja tooni ja kanadel, kui plasma seisab, võib rasv paksu tilga kujul üles hõljuda..\nSüsivesikud. Vere süsivesikuid esindab peamiselt glükoos. Kuid glükoosisisaldus määratakse mitte plasmas, vaid täisveres, kuna glükoos adsorbeerub osaliselt erütrotsüütidele. Imetajate veres hoitakse glükoosi kontsentratsiooni väga kitsastes piirides: ühe kambri maoga loomadel 0,8..L, 2 g / l ja mitmekambrilise maoga 0,04. 0,06 g / l. Lindudel on vere glükoosisisaldus suurem, mida seletatakse süsivesikute ainevahetuse hormonaalse regulatsiooni iseärasustega..\nLisaks glükoosile sisaldab vereplasma veel mõningaid süsivesikuid - glükogeeni, fruktoosi, aga ka süsivesikute ja lipiidide vaheainevahetuse tooteid - piim-, püroviin-, äädikhape ja muud happed, ketoonkehad. Mäletsejaliste veres on lenduvaid rasvhappeid (VFA) rohkem kui teiste liikide loomadel, see on tingitud kassikoja seedimise iseärasustest. Vererakkudes on väike kogus glükogeeni.\nNagu juba mainitud, sisaldab veri mitmesuguseid bioloogiliselt aktiivseid aineid - ensüüme, hormoone, vahendajaid jne..\nVere mineraalne koostis. Anorgaanilised ained veres võivad olla nii vabas olekus, see tähendab anioonide ja katioonide kujul, kui ka kinnises olekus, sisenedes orgaaniliste ainete struktuuri. Suurem osa verest sisaldab naatriumi, kaaliumi, kaltsiumi, magneesiumi katioone, kloori anioone, vesinikkarbonaate, fosfaate, hüdroksüülrühma OH. "Veri sisaldab ka joodi, rauda, vaske, koobaltit, mangaani ning muid makro- ja mikroelemente. Mineraalide üldsisaldus verekonstant (kuni 10 g / l) igat tüüpi loomadele.\nTuleb meeles pidada, et üksikute ioonide kontsentratsioon vereplasmas ja moodustunud elementides ei ole sama. Niisiis leidub plasmas peamiselt naatriumi, kaltsiumi, kloori, vesinikkarbonaate, samas kui erütrotsüütides on suurem kaaliumi, magneesiumi ja raua kontsentratsioon. Kuid nii erütrotsüütides, leukotsüütides kui ka vereplasmas on üksikute ioonide kontsentratsiooni tase (ionogramm) konstantne, mida hoiab ioonide pidev aktiivne ja passiivne transport läbi poolläbilaskvate rakumembraanide.\nFüsioloogilised kõikumised mineraalide sisalduses veres tulenevad toitumisest, vanusest, loomade produktiivsusest ja nende füsioloogilisest seisundist. Vere omadused, nagu tihedus, pH, osmootne rõhk, sõltuvad nende sisaldusest..\nLisamise kuupäev: 2014-11-29; Vaatamisi: 1550; autoriõiguse rikkumine?\nKeharakkude normaalne elutegevus on võimalik ainult siis, kui selle sisekeskkond on püsiv. Keha tõeline sisekeskkond on rakkudevaheline (interstitsiaalne) vedelik, mis on otseses kontaktis rakkudega.\nRakkudevahelise vedeliku püsivuse määrab suuresti vere ja lümfi koostis, seetõttu hõlmab sisekeskkonna laias mõistmises selle koostis rakkudevahelist vedelikku, verd ja lümfi, seljaaju, liigese- ja pleura vedelikku.\nVere, rakkudevahelise vedeliku ja lümfi vahel toimub pidev vahetus, mille eesmärk on tagada rakkudele pidev vajalike ainete tarnimine ja nende elutegevuse saaduste eemaldamine sealt.\nSisekeskkonna keemilise koostise püsivust ja füüsikalis-keemilisi omadusi nimetatakse homöostaasiks..\nHomöostaas on sisekeskkonna dünaamiline püsivus, mida iseloomustavad paljud suhteliselt konstantsed kvantitatiivsed näitajad, mida nimetatakse füsioloogilisteks või bioloogilisteks konstantideks. Need konstandid pakuvad optimaalseid (parimaid) tingimusi keharakkude elutähtsaks aktiivsuseks ja teiselt poolt peegeldavad nad selle normaalset seisundit..\nKeha sisekeskkonna kõige olulisem komponent on veri.\nVeresüsteem ja selle funktsioonid\nVere kui süsteemi kontseptsiooni lõi G.F. Lang aastal 1939. Selles süsteemis sisaldas ta nelja osa:\nanumate kaudu ringlev perifeerne veri;\nhematopoeetilised organid (punane luuüdi, lümfisõlmed ja põrn);\nvere hävitamise organid;\nneurohumoraalse aparatuuri reguleerimine.\nTranspordifunktsioon on erinevate ainete (energia ja teave, vangid nendes) ja soojuse transportimine kehas. Veri transpordib ka hormoone, muid signaalmolekule ja bioloogiliselt aktiivseid aineid..\nHingamisfunktsioon - kannab hingamisteede gaase - hapnikku (02) ja süsinikdioksiidi (CO?) - nii füüsiliselt lahustunud kui ka keemiliselt seotud kujul. Hapnik tarnitakse kopsudest seda tarbivate organite ja kudede rakkudesse ning süsinikdioksiid - vastupidi - rakkudest kopsudesse..\nToitumisfunktsioon - veri varustab kõiki keharakke toitainetega: glükoos, aminohapped, rasvad, vitamiinid, mineraalid, vesi; viib toitained elunditest, kus need imenduvad või ladestuvad, ka nende tarbimiskohta.\nEkskretoorne (erituv) funktsioon - toitainete bioloogilise oksüdeerimise käigus moodustuvad rakkudes lisaks CO2 ka muud metaboolsed lõppproduktid (karbamiid, kusihape), mida veri transpordib eritusorganitesse: neerud, kopsud, higinäärmed, sooled.\nTermoregulatsiooni funktsioon - tänu oma suurele soojusvõimele tagab veri soojusülekande ja selle ümberjaotumise kehas. Veri kannab umbes 70% siseorganites tekkivast soojusest nahale ja kopsudele, mis tagab nende soojuse hajumise keskkonda. Kehal on mehhanismid, mis tagavad naha anumate kiire kitsenemise, kui välisõhu temperatuur langeb, ja veresoonte laienemise, kui see tõuseb. See viib soojuskao vähenemiseni või suurenemiseni, kuna plasma koosneb 90–92% veest ning selle tulemusena on sellel kõrge soojusjuhtivus ja erisoojus..\nHomöostaatiline funktsioon - veri osaleb vee-soola ainevahetuses organismis, säilitab paljude homöostaasikonstantide stabiilsuse - pH, osmootne rõhk jne; vee ja soola vahetuse tagamine vere ja kudede vahel - kapillaaride arteriaalses osas satuvad vedelik ja soolad kudedesse ning kapillaaride venoosses osas verre tagasi.\nKaitsefunktsioon seisneb peamiselt immuunvastuste pakkumises, samuti vere- ja koetõkete loomises võõrkehade, mikroorganismide ja enda keha defektsete rakkude vastu. Vere kaitsefunktsiooni teine ilming on selle osalemine vedeliku agregatsiooni (voolavuse) säilitamisel, samuti verejooksu peatamisel veresoonte seinte kahjustuste korral ja nende defitsiidi taastamise järel..\nLoominguliste seoste rakendamine. Plasma ja vererakkude kantavad makromolekulid viivad läbi rakkudevahelise teabe edastamise, mis tagab valgusünteesi rakusiseste protsesside reguleerimise, rakkude diferentseerumisastme säilimise, koe struktuuri taastamise ja säilitamise.\nVeri - üldteave\nVeri koosneb vedelast osast - plasmast ja selles suspendeeritud rakkudest (moodustunud elemendid): erütrotsüüdid (punased verelibled), leukotsüüdid (valged verelibled) ja trombotsüüdid (trombotsüüdid).\nPlasma ja vererakkude vahel on teatud mahulised seosed. Leiti, et moodustunud elementide osakaal moodustab 40–45%, veri ja plasma - 55–60%.\nTäiskasvanu kehas on vere üldkogus tavaliselt 6–8% kehakaalust, s.t. umbes 4,5-6 liitrit. Ringleva vere maht on suhteliselt püsiv, hoolimata vee pidevast imendumisest maost ja soolestikust. Selle põhjuseks on vee tasakaalu ja organismist väljutamise range tasakaal..\nKui võtta vee viskoossus ühikuna, siis vereplasma viskoossus on 1,7–2,2 ja täisvere viskoossus on umbes 5. Vere viskoossus on tingitud valkude ja eriti erütrotsüütide olemasolust, mis nende liikumise ajal ületavad välise ja sisemise hõõrdejõu. Viskoossus suureneb koos vere paksenemisega, st. veekadu (näiteks kõhulahtisuse või rohke higistamisega), samuti vere punaliblede arvu suurenemine veres.\nVereplasma sisaldab 90-92% vett ja 8-10% kuivainet, peamiselt valke ja sooli. Plasma sisaldab mitmeid valke, mis erinevad nende omaduste ja funktsionaalse olulisuse poolest - albumiini (umbes 4,5%), globuliine (2-3%) ja fibrinogeeni (0,2-0,4%). Valgu üldkogus inimese vereplasmas on 7-8%. Ülejäänud tihedast plasmajäägist moodustavad muud orgaanilised ühendid ja mineraalsoolad.\nKoos nendega on veres valkude ja nukleiinhapete (karbamiid, kreatiin, kreatiniin, kusihape, organismist erituvad) laguproduktid. Pool kogu plasmast mittevalgulist lämmastikku - nn jääklämmastikku - on karbamiid..\nLooma kehas ringleva vere keemiline koostis on verre sisenevate ja verest erituvate ainete hulga dünaamilise tasakaalu tõttu konstantne..\nVeri sisaldab valke, rasvu, süsivesikuid, mineraale, ensüüme, vitamiine ja hormoone. Erinevat liiki loomadel ei ole nende komponentide sisaldus sama..\nVeiste kogus veiste veres väheneb vanusega. Seevastu täiskasvanud veiste üldlämmastikusisaldus on suurem kui vasikatel. Veiste rasvasuse suurenemisega täheldatakse lämmastiku üldsisalduse suurenemist. Samamoodi suureneb kuivjääkide sisaldus veres. Veiste veres leidub kõige rohkem valku 3-aastaselt, hiljem see väheneb ja jõuab miinimumini 12 aastaks.\nVere mineraalne koostis on üsna mitmekesine. Pealegi sisaldab kõige suurem osa anorgaanilisi aineid vormitud elementides. Niisiis on mineraalide üldsisaldus veres 0,9% ja moodustunud elementides 1,2%.\nVeri sisaldab ka vitamiine ja hormoone. Vitamiinide hulka kuulub tiamiin (B1), riboflaviin (B2), askorbiinhape (C), anticeroftalmiline (A), antirahhiitne (D), biotiin (H), pantoteenhape (B)3), tokoferool (E), antihemorraagiline aine (K), kobalamiin (B.12).\nHormoonid on füsioloogiliselt aktiivsed ained, mis on spetsiifilised metaboolsed tooted, mis sekreteeritakse endokriinsete näärmete kaudu verre ja koevedelikku. Niisiis, veres leidub insuliini, adrenaliini, hüpofüüsi hormoone, samuti suguelundeid ja piimanäärmeid.\nArvukatest ensüümidest tuleb märkida. redoksprotsesse reguleeriv katalaas, tärklist lagundav amülaas, rasvu lagundav lipaas, samuti proteolüütilised ensüümid, mille mõjul toimub valkude lagunemine - pepsiin, trüpsiin ja kümotrüpsiin.\nVerekeskkonna reaktsiooni püsivus säilib puhverdussüsteemide olemasolu tõttu selles - karbonaat, fosfaat ja valk. Karbonaatpuhver hoiab süsinikhappe suhet naatriumsoolaga konstantsel tasemel (1/20) ja fosfaatpuhver säilitab happelise fosfaadi ja leeliselise (1/4) suhet. Pärast fosfaat- ja karbonaatpuhvrite ammendumist on söötme pH hoidmisel konstantsel tasemel valgu puhverdussüsteemid.\nOluline on teada plasma ja vormitud elementide keemilist koostist.\nEnamik plasma ja vererakkude kuivjääkidest on valgud, mis on suure molekulmassiga lämmastikuained, millel on mitmesugused omadused. Teatud tingimustel on valgud võimelised lagunema aminohapeteks, mis jagunevad olulisteks, tinglikult olulisteks ja mitteolulisteks.\nAsendamatud on aminohapped, mida ei saa organismis sünteesida ja mida tuleb toiduga varustada. Nende hulka kuuluvad valiin, leutsiin, isoleutsiin, lüsiin, metioniin, treoniin, trüptofaan ja fenüülalaniin. Vähemalt ühe loetletud aminohappe puudumine söödas viib ainevahetushäirete, kasvu peatumiseni ja lõpuks looma surmani. Kõiki asendamatuid aminohappeid sisaldavaid valke nimetatakse täielikuks.\nTinglikult asendamatute aminohapete hulka kuuluvad arginiin, histidiin ja türosiin. Nende moodustumine loomaorganismis on aeglane ja ei rahulda alati selle vajadust..\nKõik valgud jagunevad lihtsateks (valk-valgud), mis hüdrolüüsil lagunevad ainult aminohapeteks ja kompleksideks (valk-proteiinid), mis hüdrolüüsil vabastavad peale aminohapete mitte-valgurühma. Lihtsate valkude hulka kuuluvad albumiin, globuliinid, kompleksvalgud - hemoglobiin.\nOsakeste kuju järgi jagunevad valgud fibrillaarseteks ja globulaarseteks. Fibrillaarsed valgud on peamiselt valgud, millest moodustub nahk, luu, kabjad, juuksed, see tähendab, et nad täidavad keha struktuurifunktsioone. Globulaarsed valgud täidavad füsioloogilisi funktsioone. Nende hulka kuuluvad albumiin, globuliin ja müosiin.\nVereplasma peamised valgud on seerumi albumiin, seerumi globuliin ja fibrinogeen.\nSeerumi albumiinid on seotud happe-aluse tasakaalu reguleerimisega ja mängivad olulist rolli erinevate ühendite transportimisel.\nSeerumi globuliinid on seotud ka erinevate ainete transportimisega. Need on alfa-, beeta- ja gamma-globuliinide segu ning gamma-globuliin on võimeline reageerima võõrvalkude - antigeenidega. Seetõttu nimetatakse neid antikehadeks. Seega on gamma-globuliin organismi kaitsvate omaduste kandja..\nSeerumi globuliinide erinevate fraktsioonide sisaldus loomade vereplasmas ei ole sama. Kuid kõigil juhtudel moodustab gammaglobuliin neist kõige rohkem..\nFibrinogeeni leidub plasmas ja seerumis puudub. See osaleb vere hüübimises, muutudes fibriiniks.\nLoetletud plasmavalkud on täielikud, kuna sisaldavad tervet asendamatute aminohapete kompleksi. Neist kõige väärtuslikum on fibrinogeen, mis sisaldab võrreldes teiste plasmavalkudega rohkem trüptofaani (3,5%), lüsiini (9%) ja metioniini (2,6%)..\nMoodustunud elementide peamine valk on hemoglobiin. See on keeruline valk, mis koosneb globiini valguosast ja proteiinivabast (proteesi) osast - heemist. Hemoglobiin on peamine osa erütrotsüütidest ja sisaldub neis 30–41%. Hemoglobiin viib hapniku ülekande rakkudesse, kus toimuvad intensiivsed bioloogilised oksüdatsiooniprotsessid. Selle kontsentratsioon erinevate loomade veres ei erine erütrotsüütide arvu ja nende suuruse oluliste erinevuste tõttu..\nHemoglobiini molekul koosneb neljast alaühikust. Iga allüksus on seotud heemiga. Heem on protoporfüriin IX ja raua kompleksühend. Teemas sisalduv raud asub keskosas ja on seotud pürroolirõngaste lämmastikuga kahe peamise ja kahe täiendava valentsiga. Oksüdeerimisprotsessis: raudraud läheb rauda.\nHeem erinevatel loomadel on ehituselt sama. Erinevate loomade vere hemoglobiinide liigierinevused tulenevad selle valguosast - globiinist, mis erineb molekuli aminohapete kombinatsioonis. Heem on ebastabiilne ühend. Globiinist eraldudes oksüdeerub see molekulis kergesti hemiiniks\nmilline raud on kolmevalentne. Hemoglobiinilahuste töötlemisel lahjendatud mineraalaluste ja hapetega vabaneb hemagematiini oksüdeeritud vorm. Äädikhappe ja naatriumkloriidi juuresolekul oksüdeeritakse ja vabaneb heem kloorhemeenina ning kontsentreeritud väävelhappega töötlemisel hematoporfüriin.\nNative globiini saab hemokliinilahusele hoolikalt lisada vesinikkloriid- või oblikhappeid. Sellisel juhul eraldatud hemiin ekstraheeritakse dietüüleetriga ja globiin sadestatakse üle atsetooni või sadestatakse lauasoolaga. Seda meetodit kasutatakse värvimata globiinvalgu saamiseks hemoglobiinist.\nSubjekti oksüdeerumise tagajärjel toimub selle värvimuutus, millel on vere ja vormielementide toiduainete kasutamise ulatuse laiendamiseks suur praktiline tähtsus. Vere hemoglobiini ja vererakkude oksüdeerimise meetodit vesinikperoksiidi abil ensüümi katalaasi juuresolekul kasutatakse lihatööstuse ettevõtetes laialdaselt kuiva valgusegu saamiseks ja selle kasutamiseks erinevate lihatoodete tootmisel, samuti pagari- ja kondiitritoodetes..\nÜlaltoodud andmetest nähtub, et aminohappe isoleutsiini puudumise tõttu ei saa hemoglobiini omistada tervetele valkudele. Trüptofaani ja metioniini olemasolu tõttu on see valk aga parem seerumi albumiinist ning lüsiini - fibrinogeeni ja seerumi globuliini sisalduse poolest. Kõik see lubab meil järeldada, et toidu ja söödatoodete tootmisel on soovitatav seda kasutada koos teiste valkudega..\nVere ja selle fraktsioonide koostis sisaldab koos valguainetega mittevalgulisi lämmastik- ja lämmastikuvabu aineid, mineraale, pigmente, vitamiine, lipiide.\nLämmastike mittevalguliste ainete hulka kuuluvad karbamiid, ammoniaak, aminohapped, kreatiin, kreatiniin, kusihape, puriinid ja muud ühendid. Lämmastikuvabad ained hõlmavad peamiselt süsivesikuid: glükoosi, fruktoosi, glükogeeni, samuti piima- ja püroviinhappeid.\nMineraalainete hulka kuuluvad naatrium, kaalium, magneesiumkloriidid, naatriumvesinikkarbonaat, kaltsiumkarbonaat, naatriumsulfaat, kaltsiumfosfaat, kaaliumi, naatriumi happelised fosfaatsoolad jne..\nVerepigmentide hulka kuuluvad hemoglobiin, bilirubiin, bilverdiin, lipokroomid, luteiin, urobiliin. Lipokroomid kuuluvad karotenoidide rühma, luteiinid on taimepigmendid. Seega on veiste vereseerumi punakaskollane värvus tingitud märkimisväärse koguse karoteenide ja ksantofiilide olemasolust ning seavereseerumi kollase värvi põhjustab nende pigmentide ülimadal sisaldus selles..\nLipiide esindavad peamiselt neutraalsed rasvad ja nende lagunemissaadused, samuti letsitiin, tsefaliin, kolesterool.


Tiina Lippant: koduse jäätise tegemine on imelihtne - Maitsemeel - sõbranna.ee\nTiina Lippant: koduse jäätise tegemine on imelihtne\n1. august 2012, 12:53\nEesti Piimandusmuuseumi giid-pedagoog Tiina Lippant õpetab jäätist valmistama.\nEesti Piimandusmuuseumi giid-pedagoog Tiina Lippanti sõnul on tänapäeva kõige populaarsem kodune jäätiseretsept kümme korda lihtsam kui see, mida ta oma lapsepõlvest mäletab.\n«Mäletan lapsepõlvest muna-jäätise retsepti, mida oli vaja alguses kuumutada ja siis käia iga poole tunni tagant sügavkülmas vahustamas,» jutustas Tiina Lippant ja lisas, et vaatamata pikale valmistamise perioodile oli jäätis imemaitsev.\n«Tänapäeva kõige populaarsem kodune jäätiseretsept on aga kümme korda lihtsam, kuigi ka siin on erinevad variandid,» lubas ta.\nVärsked maasikad, vaarikad või mustikad\nLahustuv kohv (pool Nescafe 3 in 1 pakist)\n«Kuna iga naine peab siiski mõtlema figuurile ja selle hoidmisele, võib 400 milliliitrile vahukoorele lisada ka vaid pool purki kondenspiima,» märkis Imaveres Eesti Piimandusmuuseumi töötoas jäätise valmistamist õpetav Tiina.\n«Vahukoor tuleb vahustada üsna tugevaks vahuks, aga siin on omad riskid,» hoiatas ta.\n«Kui vaht on liiga nõrk, siis kondenspiim teeb segu jälle vedelaks ja kondenspiim vajub külmumise ajal põhja,» selgitas Tiina Lippant ja lisas, et mida tugevam vaht, seda rohkem rasv eraldub ja siis jääb süües rasvakiht suulakke.\n«Kui vahukoor on vahtu aetud, tuleb kondenspiim õrnalt sinna juurde segada - hästi vaikselt ja õrnalt,» õpetas ta. Ja siis on jäätise põhi valmis.\nLisandid annavad jäätisele värvi ja parema maitse\nJäätisemassi sisse võib Tiina sõnul lisada vaarika– või mustasõstramoosi. «Vaarikamoos teeb jäätise Hello Kitty värvi roosaks ja mustasõstra oma Tinky-Winky värvi lillaks,» lisas ta.\n«Lisaks võib röstida ka kookoshelbeid - need lähevad ilusaks kuldseks ja jäätis tuleb ilus ja õhuline,» märkis Tiina Lippant.\nOma lemmikjäätiseks peab Tiina jäätist lahustuva kohviga (jäätise hulka õrnalt segatud Nescafe 3 in 1 pakist umbes pool pulbrit).\n«Kui jäätisemass on valmis, tuleb see kandilise või ümmarguse karbiga sügavkülma panna ning seda pole vaja vahepeal segamas käia,» õpetab jäätise valmistaja.\nKülmas soovitab ta jäätis hoida 6-8 tundi, siis on ta juba läbi külmunud, aga ka veel pehme -see oleneb ka karbist.\n«Kui jäätist väikeste portsjonite kaupa teha (näiteks plastmassist viinapitsidesse ja väike plastmasslusikas sisse torgata), läheb vähem aega, sügava karbiga läheb jälle natuke rohkem aega,» selgitas Tiina.\nÜle nädala ei soovita ta jäätist külmikus hoida, sest koor võtab ruttu külmkapis olevad lõhnad endale külge ja jäätis kaotab oma värskuse. «Ja ega ta ei säili ka nii kaua - meil vähemalt,» ütles Tiina ja lisas, et tavaliselt süüakse kogu jäätis korraga ära.\nTäiskasvanud võivad lisada jäätisesse mõnda koorelikööri. Ma pole ise proovinud, aga legend räägib, et lusikatäis viina või mõnda muud alkoholi teeb jäätise eriti õhuliseks. Ilma et jäätises oleks tunda alkoholimaitset.\nMarju ja vedelikke ei soovita ta jäätise sisse enne külmutamist panna, sest marjad kipuvad «lumeks» minema ja kristallid pole süües head.\n«Praegusel marjarikkal ajal on kõige lihtsam valmistada tavaline valge jäätis ja selle kõrvale lisada värskeid maasikaid, vaarikaid või mustikaid ning lisaks veel piparmündioksake,» märkis Tiina.\nKodus valmistatud jäätise eeliseks peab Tiina värskust: «Täna teed ja homme sööd - ja sa tead, mida sa sinna sisse paned».\nSamas kiidab Tiina ka Eestis valmistatud jäätiseid, mis on samuti väga maitsvad ja kasulikud.\n«Kui tootja ütleb, et nad ei kasuta säilitusaineid, siis ma usun neid ja ma päris nii ei ütleks, et ma enam poejäätist ei söö,» märkis ta ning lisas, et probleem on hoopis selles, et selleks ajaks, kui ta jäätise söödud saab, on ta juba poest nii kaugel, et ta ei raatsi enam tagasi minna, et uut osta.\nKodus valmistatud jäätisekarp süüakse Tiina sõnul koos värskete marjadega korraga tühjaks. «Ja mis seal salata, osa talveks kogutud maasikamoosist on ka juba läinud jäätise nahka,» tunnistas ta.\nVaata ka jäätise valmistamise õpetust : VIDEO (juhendab Riina Annus)


Märgid, et kõhupiirkonnad lähevad eemale 💉 Tervis, Ilu, Toitumise ... 2019\nPõhiline » Tervis » Märgid, et kõhupiirkonnad lähevad eemale\nSügelus on vähem tõsine\nNahas on vähem märgatavaid lööke ja jälgi\nRüpsised on naha nakkushaigus, mida põhjustavad väikesed lestad, tuntud kui Sarcoptes scabiei, mis on naha all. Inimene ei pruugi teada, et tal on mõne nädala jooksul pärast nakatumist kaelust tingitud kõhupiirkonda - kui lestade närvide pindala põhjustab inimese sügelust. Rupsi on nakkav ja levivad füüsilise kontaktiga. Seda seisundit on siiski võimalik ravida arsti poolt välja kirjutatud paikselt manustatavate ravimite või pillidega.\nVastavalt WebMD-le on sügelus esimene märgatav sümptom nende seas, kes on nakatunud kaelust. Nõrk on põhjustatud allergilisest reaktsioonist lestale, munadele ja väljaheitele (scybala). Hea märk sellest, et kaelapõie kaob, on see, kui nakatunud isik tunneb vähem sügelust, eriti öösel või pärast suplemist. Haiguste tõrje keskused (CDC) väidavad, et see võib kesta kuni neli nädalat pärast nahaõõne ravi lõpetamist, et sügelus peatuda.\nKui inimesel on infektsioon, on naha vahel sõrmed ja randme, põlvede või küünarnukkide vahel pliiatsi märgid, vastavalt Medline Plus-ile. Need märgid pärinevad lestadest, mis munadele ladestuvad inimese nahka. Kui lestad liiguvad inimese naha alla, moodustuvad väikesed veenilaadsed jäljed. Beebi lestad võivad lapsel olla nagu väikesed villid või vistrikud. Märgi kaklad lähevad ära närnide ja lugude kadumise.\nLööve, kellel on kaelus, tekib allergilise reaktsiooni tagajärjel. Lööve võib põhjustada inimesel kriimustada kahjustatud piirkonda, mis põhjustab veelgi ärritust, põletikku ja naha kuivamist. Äärmuslikel juhtudel võib naha kriimustamine põhjustada bakteriaalse nahainfektsiooni, vastavalt CDC-le. Kui hakkab hakkama hakkama, tekib naha sümptomid väiksema tõenäosusega, kõik tekkinud lööbed hakkavad selgeks muutuma ja põletik vähendab, mis aitab nahal paraneda. Siiski märgib CDC, et kui isikul on pärast nelja nädala möödumist närbumistõve ravi alustamisest tingitud uusi lööbeid, on võimalik, et paikselt manustatud ravim või tabletid ei tapa kõiki lesta.\nEelmine PostKarotiidarteri vs. Jugular Vein\nJärgmine PostitusKuidas ravida ilma ravimita hüpotüreoidismi


Ilmus Riigikogu Toimetiste 28. number - Riigikogu\nIlmus Riigikogu Toimetiste 28. number\n19.12.2013 / Pressiteated\nTänasest on võimalik lugeda parlamentaarse ajakirja Riigikogu Toimetised (RiTo) 28. numbrit. Ajakirjas on artikleid rohkem kui 30 autorilt ja postkontseptualistliku fotokunstniku Dénes Kalev Farkasi tööde reproduktsioonid.\nKäesoleva numbri essee ja vestlusring käsitlevad selle sügise kõige diskuteeritavamat teemat – kultuuri. Vabakutseline kunstnik Peeter Laurits ja Tallinna Ülikooli kultuuride uuringute doktorant Karina Talts teevad essees „Loovus ja kultuuripoliitikaˮ teoreetilise ja praktilise ekskursi läbi ja ümber eesti kultuuri.\nLaurits ja Talts kirjutavad: Kui poliitikute dialoogivõimetus on viimaste aastate jooksul korduvalt ja üha intensiivsemalt ühiskondliku tähelepanu keskmesse tõusnud, siis kultuuriinimeste kapseldumine on jäänud suurema tähelepanuta. Eesti Humanitaarinstituudi 25. sünnipäeva puhul korraldatud konverentsi „Eesti humanitaarne tulevikˮ sõnavõttudest ja hilisemast arutelust jäi südant kriipima samasugune eestlaslik suhtlemisvõimetus. Inimesed, kellel on ühesugused eesmärgid ja sarnane uurimisobjekt, satuvad harva või ei satu mitte kunagi omavahel rääkima. Ühes ja samas kõrgkoolis toimivad keskused, kes ühel või teisel moel tegutsevad haridusvallas, ei jaga omavahel strateegiaid ja tegevusplaane. Sama mure iseloomustab ka enamikku loomeringkondi. /…/ Eesti kultuuri objektiivne ja faktipõhine olukorra kirjeldus pole enam mitte murettekitav, vaid tõsiselt masendav. See on peeglisse vaatamise koht. Ilmselt on haritlaskond oma funktsiooni ühiskonna kesknärvisüsteemina hooletusse jätnud. Kui tahame elada riigis, millel on muid eesmärke peale kildkondlike hetkehuvide, peame kiiremas korras uuesti läbi mõtlema haritlaskonna ja loovtöötajate ühiskondliku rolli.”\nAjakirja vestlusringis „Kultuur kui vaimne julgeolekˮ rääkisid kultuuripoliitikast teatriteadlane Ott Karulin, Riigikogu liige Mart Meri (Sotsiaaldemokraatlik Erakond) ja ajakirja Vikerkaar peatoimetaja Märt Väljataga.\nKüllo Arjakas ja Peet Kask käsitlevad artiklis „Demokraatia areng Eestis: avalikustamisest iseseisvuse taastamiseni (1986–1991)ˮ 1986. aasta teisel poolel Eestis alanud teist ärkamisaega, kui lühikese aja jooksul toimus kolm hiigelsuure tähendusega pööret: iseseisva riigi taastamine (pööre riikluses), demokraatia ülesehitamine (pööre ühiskonnakorralduses) ja plaanimajanduse asendamine turumajandusega (pööre majanduselus).\nAjakirjas on artiklid Euroopa Parlamendi valimisest, kohaliku omavalitsuse valimise järel moodustatud koalitsioonidest, tulemuseelarvestamisest, inim- ja autoriõigustest. Lugeda saab erakonna seaduste kujunemisest, soolisest palgalõhest ja skvottimisest.\nKaks korda aastas ilmuva ajakirja peatoimetaja on Riigikogu Kantselei infonõunik Helle Ruusing. Ajakirja põhitiraaž jagatakse raamatukogude ning uurimis-, õppe- ja riigiasutuste vahel. Uut numbrit on võimalik osta raamatupoodidest ja lugeda elektrooniliselt aadressil: https://www.riigikogu.ee/rito/


Christinas Clinicu uus liige - dr Mari Laasma - Christinas Clinic\nChristinas Clinicu uus liige – dr Mari Laasma\nTere tulemast Christinas Clinicu tiimi, dr Mari Laasma!\nMeiega on liitunud dr Mari Laasma, kes hakkab Christinas Clinicus tegema pisikirurgiat ja esteetilist dermatoloogiat ning teostama järgmisi protseduure:\n– nahakasvajad: sünnimärgid, keratoos jt\n– naha aluskoe kasvajad: lipoomid, ateroomid, dermoidtsüstid ja dermatofibroomid ehk naha sidekoekasvajad jt\n– viiruslikud nahahaigused: papilloomid, kondüloomid, viirustüükad jt\nDr. Laasma võtab hea meelega vastu ka lapsi, sest Christinas Clinicu kõrvalt töötab ta Tallinna Lastehaiglas ning Helsinki Lastehaiglas kirurgina.\nLoe allpool edasi sünnimärkidest ja nende eemaldamisest.\nAlati ei ole vaid vaatluse teel võimalik eristada healoomulist pigmentneevust (rahvakeeli sünnimärki) algavast melanoomist. Täiesti kindlalt saab aga hea- või halvaloomulisuse tuvastada histoloogilise uuringu abil. Eemaldatud pigmentneevus tuleb dr Laasma sõnul alati saata laborisse uuringule, kuna ka pealtnäha healoomuline moodustis võib osutuda melanoomiks.\nEemaldamist vajaksid sünnimärgid, mis on häirivad kas riietumisel, juuksuri juures, raseerides, kosmeetiliselt või muudel asjaoludel. Kindlasti ka juhul kui sünnimärk on hakanud muutuma. Dr. Laasma soovitab vähemalt kord aastas käia nahaarsti juures ja lasta kõik oma sünnimärgid üle vaadata.\nLaser vs kirurgiline eemaldamine\nSünnimärke eemaldame nii kirurgilisel teel kui laseri abil. Dr. Laasma selgitab, et see, millist meetodit valida, oleneb sünnimärgist ja piirkonnast, kus see asub. Õige meetod otsustatakse tema sõnul kirurgi ja nahaarsti koostöös. Laseriga lihvimise abil on võimalik eemaldada pindmiseid ja healoomulisi sünnimärke, mis on nahaarsti poolt üle vaadatud.\nKirurgiline eemaldamine – operatsiooni käik\nKõigepealt süstitakse eemaldatava nahamoodustise piirkonda lokaalanesteetikumi. Seejärel eemaldatakse pigmentneevus tervetest kudedest marginaaliga 1mm. Haav suletakse üksikõmblustega, mis eemaldatakse 7-10 päeva möödudes. Kohe pärast õmbluste eemaldamist on parima kosmeetilise tulemuse saavutamiseks soovitav alustada armiraviga (silikoonplaastrite, -geelide jne kasutamisega). Operatsiooni käigus eemaldatud sünnimärk saadetakse histoloogilisse uuringusse, kus selgub täpselt kasvaja tüüp ja sellest lähtuvalt edasine ravitaktika. Dr Laasma leiab, et see on kõige muretum lahendus: „Patsient saab olla 100% kindel, et kirurgilisel teel eemaldatud healoomuline sünnimärk ei muutu tulevikus pahaloomuliseks.“\nDr Laasma töötab hellalt nagu lastega\nKuna dr Laasma töötab lastekirurgina ja on õppinud psühholoogiat ja hüpnoteraapiat, on tema eriliseks andeks viia läbi protseduure nii valutult kui vähegi võimalik. Paljud patsiendid lükkavad kirurgiat edasi just hirmu tõttu valu ees, kuid dr Laasma lausub lohutavaid sõnu: „Kõiki protseduure on võimalik teha praktiliselt valuvabalt kui kasutada õigeid valutustamise meetodeid“. Eriti oluliseks peab ta sooja ja mõistvat suhtumist patsiendi ja arsti vahel: „Ainult nii saab ravitav end võimalikult mugavalt ja turvaliselt tunda.“\nhttps://www.christinasclinic.ee/wp-content/uploads/Vidmantas_pranevicius.jpg 675 1200 Ingrid https://www.christinasclinic.ee/wp-content/uploads/Christinas-Clinic-LOGO.png Ingrid2018-12-21 15:05:532019-01-14 14:24:19Raskendatud hingamine või sagedased mandlipõletikud? Kõrva-nina-kurguoperatsioone teostab dr. Pranevicius\nNinast mööda vaadata ei saa Patsiendi lugu: Botox keeras higikraanid kinni


Lyme'i tõbi – Vikipeedia, Tseftriaksooni ravi liigeste, Kaalulangus parast lymei ravi\nKaalulangus parast lymei ravi. Spordimehest sai juurvili\nHaigus ei anna immuunsust. Emakakaela osteokondroosi soovitatakse ravida seadmega Almag Diamag. Tasub aga meeles pidada, et alati ei pruugi nakatumisel iseloomulikku punetavat sõõri tekkida ja seega ei saa selle sümptomi puudumisel eeldada, et ei olda borrelioosi nakatunud. Need tulid järk-järgult ja algasid näost, suu ümbrusest. Ravi valikud sõltuvad ka seotud kehapiirkondadest. RHK kodeerimissüsteemi kasutamisel sobivad koodid 24 : G30 Alzheimeri tõbi R41 Tunnetuse ja teadlikkusega seotud muud sümptomid ning tunnused.\nBorrelioosi nakatumise kõige ilmsem märk on ovaalne või ringikujuline punetav laik kehal. Shutterstock Kuula artiklit Oluline on puuk võimalikult kiiresti nahalt eemaldada, sest mida kauem ta küljes on, seda rohkem haigusetekitajaid meile oma süljega üle kannab.\nPuukentsefaliidiga nakatumine võib toimuda mõne minuti jooksul, kuid puukborrelioosi ülekandumine võtab kauem aega ning seetõttu aitab puugi kiire eemaldamine nakatumisohtu oluliselt maandada. Puugi eemaldamine Puuk tuleb nahalt eemaldada ettevaatlikult, võttes puugist kinni võimalikult naha lähedalt ja vältides tagaosa pigistamist.\nEemaldamisel on abiks ka spetsiaalne puugieemaldusvahend või pintsetid, nende puudumisel võiks proovida puuki sõrmeotstega ettevaatlikult välja tõmmata. Hammustuse koht tuleb kindlasti desinfitseerida või pesta vee ja seebiga. Kõik puugid ei ole haigusekandjad, aga kuna Eestis esineb puugihaigusi kaalulangus parast lymei ravi sageli, peab pärast iga puugihammustust oma tervist eriti hoolikalt jälgima.\nPuukborrelioosi haigusnähud vōivad avalduda juba teisel päeval pärast nakatunud puugi käest hammustada saamist. Borrelioosi korral tekib umbes pooltel juhtudel 1—4 nädala jooksul nahale — näiteks seljale, kehale, keto os ja kaalulangus piirkonda, jalale või kaenlaauku — punane sõõr, hiljem viitavad haigusele ka gripiga sarnased sümptomid nagu kerge palavik, pea- liigeste ja lihaste valu, pearinglus, nõrkus ja kaalulangus.\nTasub aga meeles pidada, et alati ei pruugi nakatumisel iseloomulikku punetavat sõõri tekkida ja seega ei saa selle sümptomi puudumisel eeldada, et ei olda borrelioosi nakatunud. Vaktsiin alati ei aita Kui puukentsefaliidi vastu saavad nii täiskasvanud kui ka lapsed end lasta vaktsineerida, siis puukborrelioosi vastu vaktsiini veel pole.\nSamuti ei teki borrelioosi vastu immuunsust nagu puukentsefaliidi korral ning inimene võib haigust põdeda korduvalt. Ravimata jäänud borrelioos võib põhjustada tõsised terviseprobleeme nagu närvisüsteemi, südame või liigeste kahjustused.\nSeetõttu tuleb kindlasti oma tervisel pärast puugi avastamist silm peal hoida ja kahtluse korral lasta ennast testida, kas perearsti juures või apteegis. Apteeki tuleks testi tegema tulla mitte varem kaalulangus parast lymei ravi 3—4 nädalat pärast puugihammustust, kui verre on tekkinud vastavad antikehad.\nTesti tegemiseks võetakse sõrmeotsa verd ja testi tulemus on teada juba 10 minuti pärast.


Veeventiilide kasulikud funktsioonid. Seadmete klassifikatsioon ja suurus - Ühendus 2021\nKontrollklapi paigaldamine veele\nKontrollklapp paigaldatakse torusüsteemidele, et tagada keskkonnas (aur, gaas, vedelik) liikumine ühes suunas. Sõna "tagasikäik" tähendab seda, et ventiil takistab keskmise liikumist vastupidises suunas.\nKontrollklapi paigaldamine on soovitav, kui keskmise vastupidine liikumine kahjustab, häirib või muul viisil neutraliseerib protsessi, mida peetakse normiks.\nKontrollklapi paigaldamine on tehtud:\nsüvendisse või süvendisse pärast pumpamist;\nKontrollventiil ja veevarustus\nLäbilaskvus- ja kontrollventiilide seade.\nAutonoomse veevarustuseta tagasilöögiklapp on üks kesksemaid seadmeid, mis hoiavad veesurvet torustikus ja tagavad kasutajale veevarustuse järjepidevuse. Seadmel on vasest valmistatud silinder, mille sisemusse on sisestatud survevedrust, mis omab ümmargust kattuvat plaati. See paigaldatakse kas otse pumbale, kui see on kujundatud, või pumbajaama ette.\nVedru all olev plaat blokeerib vee liikumise pumba poole ja hoiab torujuhtme sees kindlaksmääratud veesurve. See funktsioon muudab pumba säästlikumaks, kuna see ei pea uuesti sisestama vett ja tekitama survet, vaid selleks, et kohe pärast kraanide avamist anda kohe vett.\nTuleb märkida, et kontrollklapi paigaldamine mõjutab pumba võimsust, vähendades seda 0,5 atmosfääri võrra. Võimsus ületatakse kattuva plaadi hoidmiseks mõeldud vedru takistus. Paigaldatud seade peab vastama toru läbimõõdule, millele paigaldamine toimub.\nKus ja kuidas paigaldada veekraan?\nKui veevarustussüsteemis on ühendatud pumbajaam, võib ventiili paigaldada otse pumbajaama ette või vahetult pärast imitoru põrkmehhanismi. Teine võimalus on eelistatav, sest paigaldus vahetult jaama ette võib vähendada imemise torusse juhtimiseks vajalikku vett ja seejärel pumba käepidet, kui see sisse lülitatakse. Lisaks sellele võib pump koos veega tõkestada õhu, mis täidab imitoru pärast vee ärajuhtimist.\nKombineeritud filtri kontrollklapi struktuurskeem.\nLinnakodanike seas arvatakse, et tänapäevane torustik on nii keeruline, et kogenud on ainult kvalifitseeritud professionaalseid käsitöömeistreid ja sellega saab töötada kallid tööriistad.