ТОВ БРАЙТ ХАЙВ — Код ЄДРПОУ 42309556\nТОВ БРАЙТ ХАЙВ\nLIMITED LIABILITY COMPANY BRIGHT HIVE (BRIGHT HIVE LLC)\nТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ БРАЙТ ХАЙВ\nТОВ "БРАЙТ ХАЙВ"\nКУЧЕРЕНКО ТЕТЯНА МИХАЙЛІВНА\nАдреса: 79014, Львівська обл., місто Львів, Личаківський район, ВУЛИЦЯ БОГДАНА КОТИКА, будинок 7\nУчасники та бенефіціари 42309556\nАдреса засновника: 79049, Львівська обл., місто Львів, Сихівський район, ВУЛИЦЯ АНТОНИЧА, будинок 12, квартира 1\nДата (період) обрання або переходу на єдиний податок: 13.07.2018\nНомер взяття на облік: 130618162393\nНомер взяття на облік: 10000001238022\n15.07.2018 Змінилось найменування юридичної особи ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "БРАЙТ ХАЙВ"\n( ТОВ "БРАЙТ ХАЙВ")\n15.07.2018 Змінився вид діяльності 68.20 - Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна\n15.07.2018 Змінився розмір статутного капіталу 400 000 грн.\nІнформація про компанію "БРАЙТ ХАЙВ"\nОтримайте юридичну інформацію про бізнес "БРАЙТ ХАЙВ". Повноцінне досьє про бізнес допоможе засновнику бізнесу в аналізі, співпрацювати з постачальником або не варто. Ці дані знаходяться у відкритих реєстрах. Таку інформацію отримують завдяки ІПН компанії 42309556.\nДані про компанію "БРАЙТ ХАЙВ"\nЗа кодом компанії, що називається номер запису в ЄДР, можна дізнатися, в якому місці знаходиться ця компанія - для "БРАЙТ ХАЙВ" це Львів, в нашому каталозі на букву Б. Юридична адреса компанії 79014, Львівська обл., місто Львів, Личаківський район, ВУЛИЦЯ БОГДАНА КОТИКА, будинок 7, а також більш докладні відомості можна дізнатися в повній версії нашого сервісу. За кодом ОКПО на сайті містяться дані про засновників і підписантів, прізвища, імена та по батькові цих осіб. Ключові особи цієї компанії - керівник Кучеренко Тетяна Михайлівна, підписант Кучеренко Тетяна Михайлівна, а також засновники Кучеренко Тетяна Михайлівна. У повній версії сайту знаходяться судові рішення по цій компанії, дані з податкового реєстру і сума статутного капіталу компанії. Форма власності компанії – ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ Дивіться інші компанії в Львів або в каталозі на букву Б\nТОВ "ШКОЛА ДРУЖНЯ ДО ДИТИНИ СИХІВ"\nТОВ "ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНИЙ ЦЕНТР "ЛЬВІВ"


В обласній бібліотеці для дітей триває тиждень сучасної української літератури • Телеканал «Лтава»\n11 жовтня 2016, 16:19\nВ обласній бібліотеці для дітей триває тиждень сучасної української літератури\nГерої книг Віктора Сердюка ожили перед юними читачами на зустрічі із цим письменником. Про незвичний формат заходу та враження дітей – у сюжеті наших кореспондентів.\nЧотирикласниця Маша розповідає, що із творчістю Віктора Сердюка знайома. Читала із задоволенням.\nМаша, учениця 4 класу: У мене вдома є казочка «Казки старого дуба та Анусин сон». Мені подобається ця книжка тим, що вона розказує про дитинство однієї дівчинки. І в цій книжці розказує казки старий дуб. І на галявинці збираються тваринки.\nТепер Маша та її однокласники зустрілись із автором особисто в обласній бібліотеці для дітей імені Панаса Мирного. Діти дізнались багато нового, говорить дівчинка.\nМаша, учениця 4 класу: Письменник розказував, хто брав участь у його творах, розказував повну історію цих казок.\nЗустріч провели у форматі театралізованого дійства. Письменник перевтілився у героя однієї зі своїх казок - Ворона. Такі зустрічі надихають, говорить Віктор Сердюк.\nВіктор Сердюк, письменник: Особливо, коли розумієш, що вони будуть корисними маленьким читачам.Хочеться творити, хочеться писати ще і ще.\nВ обласній дитячій бібліотеці такий захід організовують не вперше. Останнім часом із проханнями про зустрічі почали звертатися самі учителі, адже це популяризує дитячу книгу.\nМарина Зінченко, заввідділу розвитку читання: Для дітей дуже цікаво побачити як би живого письменника, та ще й дитячого, та ще й такого цікавого, який вміє так цікаво розповідати. Вони задають питання, цікавляться такими різними аспектами його життя, написання даного твору.\nЗа творами Віктора Сердюка не раз ставили вистави у школах міста. Працівники бібліотеки теж інсценізували казку «Зачарований ворон». Учениця 4 класу Катя каже, що лялькова вистава сподобалась.\nКатя, учениця 4 класу: Зацікавило про ворона, зачарованого ворона. Я дізналася, що ворон ще буває добрим у казках …\nПолтавський письменник Віктор Сердюк написав уже близько десятка книг. Зараз працює над новою - «Учні годинникового майстра», вихід якої планує на наступний рік.\nТеги: книги, бібліотека, література, діти


Сосновий насінний клоп – загроза лісовідновленню й лісорозведенню\nВирощуванню стійких і продуктивних лісів сприяє застосування насіння високої якості, створення насаджень на лісотипологічних засадах, доречне та вчасне виконання лісогосподарських і лісозахисних заходів. Провідне місце серед лісових порід на території України посідає сосна. Певна частина лісів відтворюється завдяки розвитку природного поновлення, але вчасно заліснити всі заплановані для лісовідновлення та лісорозведення площі наразі неможливо без створення лісових культур. Тому доводиться у великих обсягах заготовляти шишки.\nЧоловічі шишки сосни\nНа відміну від жолудів, які легко зібрати на землі, шишки сосни – високо у кронах. На землі лежать вже розкриті, з яких вилетіло насіння. Тому часто шишки збирають з невисоких дерев або на зрубах. Значно ефективніше збирати їх на об’єктах постійної лісонасінної бази та одержувати насіння з цінними спадковими властивостями й високою посівною якістю. На таких об’єктах є можливість формувати дерева з низько опущеними широкими, добре освітленими кронами. Це не тільки сприятиме ранньому й рясному плодоношенню, але й полегшить заготівлю шишок. Водночас освітлені крони не тільки сприятливі для розвитку шишок, але й приваблюють їхніх шкідників. По-перше, там багато шишок, по-друге, вони розвиваються раніше та швидше, а по-третє, розвиток комах залежить від температури, в тепліших умовах вони швидше пройдуть необхідні стадії й уникнуть несприятливих погодних умов чи своїх ворогів – ентомофагів.\nШишки сосни розвиваються тривалий час. На верхівках молодих пагонів дерев сосни, які спроможні до плодоношення, навесні з’являються маленькі жовто-зелені або пурпурові жіночі шишечки – мегастробіли, а біля основи пагонів – чоловічі шишечки – мікростробіли. У мікростробілах формується пилок, який під час запилення потрапляє на мегастробіли. Лише наступної весни відбувається запліднення, внаслідок чого починає розвиватися майбутня насінина – зародок, оточений ендоспермом, у якому містяться живильні речовини. Молоді шишки зелені й порівняно м’які. Поступово вони твердішають і темнішають, до осені достигають. Коли шишки розкриваються, насіння вивільняється та готове проростати.\nКлопи живляться та відпочивають групами\nВодночас за тривалий період розвитку насінин деякі з них гинуть у зв’язку з несприятливими погодними умовами під час запилення та після нього, деякі уражують збудники хвороб, а інші пошкоджують комахи. Тому якщо насіння потрібне у господарстві, його вилучають із зібраних шишок у спеціальних шишкосушарках, надсилають для аналізу в лісонасінну інспекцію і лише після одержання позитивного висновку використовують у теплицях чи розсадниках.\nШироко відомі шишкова вогнівка та шишковий смолюх мають гризучий ротовий апарат, тому заподіяні ними пошкодження легко розпізнати за зовнішнім виглядом шишок.\nНімфи соснового насінного клопа\nЗелені шишки сосни\nШишкова вогнівка (Dioryctria abietella) – метелик із родини вогнівки Pyralidae (Phycitinae), відкладає яйця біля основи шишок по одному або по кілька штук. Після вилуплення гусінь вгризається в шишку, живиться лусочками й насінням, але залишає стрижень. Восени шишки буріють і опадають, а гусінь зимує у ґрунті в коконах, навесні лялькуються, а потім із лялечок вилітають метелики. Пошкоджені вогнівкою шишки буруваті, зі скупченнями червонувато-коричневих екскрементів на поверхні. Такі шишки до збору й не потрапляють, але знати про наявність шкідника потрібно, щоб забезпечити необхідні заходи захисту врожаю.\nШишковий смолюх (Pissodes validirostris) – представник родини довгоносиків (Curculionidae). Жук пошкоджує шишки під час додаткового живлення. Потім самка відкладає яйця по одному чи кілька та приклеює їх до поверхні шишки. Личинки після вилуплення вгризаються в шишку, живляться всередині, лялькуються там, а молоді жуки вилітають і зимують у лісовій підстилці. Пошкоджені шишки не розкриваються і не дають насіння. У місцях живлення жуків-батьків видно краплі смоли та бурі плями, у місцях вильоту молодих жуків – круглі отвори. Ходи личинок заповнені жовтою масою їхніх екскрементів.\nНа відміну від шишкової вогнівки та шишкового смолюха, інвазійний сосновий насінний клоп (Leptoglossus occidentalis) із родини крайовики, або ромбовики (Coreidae), слідів майже не залишає, тому що не гризе, а висмоктує частково чи повністю вміст насінини, вона зморщується та не сходить. Водночас він пошкоджує не всі насінини в шишці (це залежить від щільності популяції клопів), і певна частка урожаю залишається. Про цього клопа ми писали раніше (ЛВ №11-12, 2018), але загроза зростає, і треба про неї знати.\nСосновий насінний клоп має походження із заходу Північної Америки. Від Каліфорнії у 90-ті роки минулого століття він поширився до східного узбережжя (штати Нью-Йорк і Пенсильванія), а у 1999 році його виявлено у Європі – в Північній Італії. У наступне десятиліття соснового насінного клопа виявили у Європі від Іспанії до Скандинавських країн, на сході – до Воронежа (Росія), а також у Тунісі (Північна Африка), Японії, Китаї, Кореї (Азія) та Чилі (Південна Америка). Цей клоп пошкоджує насіння 48 видів хвойних порід.\nВ Україні соснового насінного клопа виявлено у 2005 році в Харківській і Херсонській областях, у 2011-2012 роках – у Запорізькій, Дніпропетровській, Донецькій і Луганській областях, у 2018 році – в Житомирській. Наразі його наявність підтверджено також у Закарпатській, Одеській, Черкаській, Київській областях і АР Крим, а фактично повсюдно – просто не скрізь є ентомологи, а працівники лісового господарства ще не мають акцентованої інформації про необхідність його впізнавати.\nАнглійська назва клопа – західний хвойний насінний клоп, або листоногий клоп. Перша назва пов’язана з його походженням із західного узбережжя, а друга – з будовою ніг, які мають характерні розширення. Російська та українська назви (сосновий насінний клоп) пов’язані з його виявленням спочатку на сосні.\nСосновий насінний клоп має в різних регіонах від одного до трьох поколінь, причому в останньому випадку шкода від нього збільшується.\nКоли сосновий насінний клоп з’явився у Середземномор’ї, там забили на сполох, оскільки насіння сосни італійської (пінії) розміром 17×9 мм вживають у їжу, і падіння врожаїв стало відчутним для економіки.\nЄ відомості про спроможність соснового насінного клопа переносити збудника діплодіозу – хвороби, яка уражує різні органи сосни та інших хвойних порід у насадженнях різного віку (зокрема в незімкнених культурах). Також повідомляють про збільшення інтенсивності дотістромозу в регіонах поширення цього шкідника.\nЗагалом на стані дерев живлення соснового насінного клопа не відбивається. У мішаних лісах він пошкоджує до 25% шишок, що мало впливає на природне відновлення насаджень. Водночас на насінних плантаціях, де представлені дерева одного виду та однакового віку, а урожай шишок бажано зібрати весь, цей шкідник є дуже небезпечним.\nКладка яєць соснового насінного клопа\nЯкщо клоп пошкодив шишки на початку розвитку, насіння не формується, а якщо у процесі його розвитку, схожість може помітно зменшитися.\nКладка яєць соснового насінного клопа, з якої вилупилися німфи\nКрім економічних збитків, поява в лісових екосистемах соснового насінного клопа, який має доволі великий розмір і живиться великими групами, може відбитися на складі трофічних ланцюгів і біорізноманіття загалом.\nЯк розпізнати клопа?\nДорослі особини соснового насінного клопа сягають завдовжки майже 2 см. Вони червоно-бурі. На передньокрилах – повернута біла літера V. Форма ніг дуже характерна. Клоп активний і помітний, не ховається в укриття (тільки взимку від холоду). Добре літає й відразу злітає, якщо його потурбувати. Під час польоту чути гучне дзижчання, і клоп за розміром, кольором та оранжево-чорним черевцем здалека нагадує джмеля.\nНімфа соснового насінного клопа старшого віку\nЯйця бочкоподібні, завдовжки до 2 мм, завширшки 1,25 мм, спочатку світлі золотисті, потім темніші. Відкладені на хвоїнки ланцюжком, причому задній кінець одного яйця торкається переднього кінця наступного. Нижній бік яйця міцно приклеєний до хвоїнки краплею прозорого безбарвного цементу.\nІмаго соснового насінного клопа\nЛичинки – так звані німфи – оранжеві, з віком темнішають, загалом проходять у розвитку п’ять віків. Наймолодші 3 мм завдовжки. Поступово розмір збільшується. У німф третього віку з’являються рудиментарні крила. У міру кожного линяння німфа наближується за будовою до дорослої особини.\nЛіт, відкладання яєць і розвиток усіх стадій клопа відбуваються неодночасно у різних частинах насадження, й навіть у разі одного покоління можливе одночасне виявлення різних стадій цієї комахи.\nІмаго та німфи різних віків живляться разом великими групами на одній шишці на сонячному боці крон. Вони також відпочивають на одній гілці, а імаго зимують великими скупченнями. Під час живлення клоп проколює шишку в ретельно вибраній точці, розміщує на її поверхні передні лапки, а між ними встромляє хоботок через лусочки шишки до насінин на всю довжину. Коли хоботок проник у насінину, клоп вводить через нього слину, яка містить ферменти, а потім всмоктує розчинений вміст. Живлення може тривати кілька годин. При цьому вилучається значна частина твердої частини ендосперму. Після закінчення живлення клоп швидко виймає хоботок. Прокол на насіннєвій оболонці відзначається дуже дрібною білою плямою. Ендосперм насінин, які висмоктував клоп, сильно зморщений і має вигляд губки. У насінинах, які найсильніше пошкоджені, ендосперм майже суцільно знищений, але залишається зморщена жовта пластина. Цим пошкоджені насінини відрізняються від таких, що є порожніми внаслідок невдалого запилення. Якщо запилення невдале, оболонка насіння має вигляд зморщеної крейдяно-білої циліндричної структури.\nМасовий аналіз для виявлення пошкодженого клопом насіння у різних країнах здійснюють шляхом рентгенівського опромінювання. Такі насінини можна розрізнити також методом флотації, оскільки сильно пошкоджені та порожні насінини не тонуть. Інтенсивність пошкодження насінини можливо оцінити на зрізі під бінокуляром, але таке насіння вже не посієш.\nІмаго соснового насінного клопа молодого покоління з’являються у серпні та живляться насінням шишок, що достигають, до холодів, а потім шукають укриття і там зимують, у лісі – в норах різних тварин та дуплах, у населених пунктах – в приміщеннях, біля труб теплопостачання. Німфи зазвичай не витримують зимових холодів, хіба що особини останнього віку. Навесні клопи залишають місця зимівлі та скупчуються на прогрітих частинах крон або навіть на стінах будівель. Потім перелітають до лісу на кілька сотень метрів. Якщо нічого не заважає, повертаються на ті ділянки, де народилися («де народився, там і згодився»). Якщо насадження вирубали або якщо на шляху трапилася нагода проїхати «автостопом» (зокрема на лісовозах), переміщуються на далекі відстані.\nНасіння сосни кримської, одержане з шишки, на якій живився сосновий насінний клоп\nУ насадженнях клопи з’являються в квітні-травні (залежно від регіону та погодних умов) і живляться на зелених шишках і чоловічих «суцвіттях» сосни. В останньому випадку навколо місць живлення клопів виникають некротичні плями, а продукція пилку зменшується. Самки починають відкладати яйця у травні, цей процес може тривати кілька тижнів. Залишки яєць, із яких вилупилися німфи, ще довго видно у кронах. Під деревами можна побачити линяльні шкірки німф, щільність яких найбільша в серпні. Іноді вітром здуває й німф.\nВиявити соснового насінного клопа у насадженні, де про його присутність досі не було відомо, можливо шляхом оглядання крон і лісової підстилки та «косінням» крон сачком на довгій ручці. Водночас можливо у кожному лісгоспі проаналізувати динаміку схожості насіння сосни за останні кілька років за даними, одержаними від зональних лісонасінних інспекцій. Різке зниження цього показника може свідчити про появу соснового насінного клопа та про необхідність здійснити детальний нагляд у відповідних кварталах і виділах.\nФото Сергія НАЗАРЕНКА


Співаючий ректор випустив атмосферний кліп "А нам сьогодні 50" | Новини на Gazeta.ua\nСереда, 14 квітня 2021 10:01\nПрогресивний співаючий ректор Михайло Поплавський, про якого нещодавно зняли документальний фільм, здивував новим атмосферним кліпом на пісню "А нам сьогодні 50".\nВін упевнений і своїм прикладом доводить, що в цьому віці життя тільки починається. І це не пусті слова. Адже сам він у 43 роки очолив Університет культури, а в 50 став суперзіркою. І сьогодні підтверджує свій статус новими проєктами, яскравими кліпами, які знімає з використанням суперсучасних технологій: 3D віртуальної реальності, LED cube, Unreal Engine, traking systems та інших.\n"Півстоліття – це дуже важливий історичний період в житті кожної людини. У 50 років багато хто впадає в депресію, вважає, що кращі часи вже минули і живе за інерцією. Але, я впевнений, у 50 років життя тільки починається. І прожити його потрібно на всі сто, кожен день – до останнього патрона. Адже на завтра Бог нікому нічого не обіцяв. Життя – це свято. І якщо у вашому житті не вистачає радості, свято потрібно самому організувати, відчувати повноту життя у всіх його проявах. Кожен прожитий день повинен бути насиченим і яскравим", – сказав Поплавський.\nУ ювілейному шедеврі відтворена епоха 20-х років минулого століття. Кліп стилізовано під "Великого Ґетсбі": розкішні декорації, дорогі костюми, красиві жінки в елегантно-вишуканому вбранні і коштовностях. Спеціально для зйомок орендували раритетний кабріолет "Ford" 1937 року випуску, який підкреслив розкіш тих часів.\nПоплавський з'явився в образі імпозантного ліричного героя, який відзначає з гостями своє 50-річчя, його оточують красуні – дівчата з бек-вокалу і балету. До речі, Михайло Михайлович вперше залучив до зйомок студенток першого курсу. Він кружляє в танці із чарівною жінкою і згадує щасливі моменти, прожиті разом.\nІсторію кохання відображає пристрасне танго у виконанні лауреатів міжнародних конкурсів, студентів Університету культури Олександри Коняшиної та Річарда Германовича. У фіналі весела компанія підіймає келихи з шампанським за іменинника, його нове яскраве, успішне й щасливе життя.\n"У 50 життя тільки починається": Поплавський представив свою філософію\n"50 років називають екватором, золотим ювілеєм, і цей кліп із побажаннями нових перемог та любові до життя ми присвячуємо всім іменинникам", – сказав під час презентації Поплавський.\nАртисти вже називають кліп "хлібним" і пророкують йому успіх на корпоративах. Але Михайло Михайлович каже, що він – дуже дорогий артист.\nЗараз ви читаєте новину «Співаючий ректор випустив атмосферний кліп "А нам сьогодні 50"». Вас також можуть зацікавити свіжі новини України та світу на Gazeta.ua\nМеган Маркл випустила дитячу книгу Переглядів: 27


Post by ipnkofwakrvx » Tue Sep 15, 2020 6:37 am\nТарас дивитись онлайн З хати повибігали діти, вгляділи страшне закривавлене бабине лице й підняли ґвалт. Собаки гавкали на писаря та на голову, аж скиглили. З села почали збігатись люди. Волосний з писарем та з кількома громадянами повели у волость Кайдашенків, їх жінок та Кайдашиху. Вони насилу розплутали їх справу і присудили Карпові одірвати хату й поставити окроми на своєму городі, бо Лаврін, як менший син, мав право зостаться в батьковій хаті і за те був повинен додержать матір до смерті. Громада присудила розділити ґрунт між Кайдашенками пополовині. Пан прогнав Миколу й Кавуна з-перед очей, одначе поступився громадi бiльшим снопом. Вiн боявсь, щоб часом люди i справдi не пiшли на графський лан на заробiтки. – Я був по всiх усюдах в цих краях, був i в Криму, був в забродських ватагах на Днiстрi, служив i в панiв, а тепер думаю простувать на Бассарабiю. Тарас. Повернення фільми дивитися онлайн Довго служив Микола в забродськiй ватазi й заробив чимало грошей. Вiн поставив собi землянку, почав навiть хазяйнувати, але йому було тяжко й сумно жить самому, i вiн пристав до товариства. Тим часом з Вербiвки все втiкали люди од лихого пана Бжозовського. Багато їх тинялось по сахарнях, багато пiшло на заробiтки до Одеси. Буваючи в Одесi, Микола стрiчався з вербiвцями i затягав їх до Ковбаненкової ватаги. Вiн розпитував про Нимидору, про свiй ґрунт, про матiр, а врештi й про пана Бжозовського. Вiн добре знав, що вертаться до Вербiвки не можна, доки животiтиме старий пан. Тим часом Бжозовський багато втратив своїх панщанних людей i почав їздить скрiзь по сахарнях та зганяти їх додому. Чимало людей половив вiн i вернув до Вербiвки, та нiде не знаходив Джерi. По всьому дворi й по тому мiстi сновигали позамазуванi робiтники, в чорних сорочках, з чорними видами. Скрiзь було чути гук, шум, гам, свист. Машини в заводах стукотiли та гуркотiли, аж стiни гули й трусились. З високих виводiв завжди валували стовпи чорного, смердючого диму. Бурлаки дiйшли до сахарнi й почали розпитувать, хто приймає людей на роботу. Робiтники показали їм на один дiм, де жив посесор тих заводiв. – Як то? За свого невірного гнилого кабана та ви взяли нашого коня! – репетувала Мотря, піднявши лице вгору. .\n– Доливай-бо! Не жартуй лиш зо мною! – крикнув Микола. – О так, – мовила пані, – то дуже красно. Адже ж добре старі люди говорили: чого замолоду навчишся, те потім як знайдеш. Тілько не знаю, пане Євгенію, як би ми се уладили. У мене тепер чотири панночки беруть лекції щодень від осьмої до дванадцятої і від третьої до п’ятої. – Хіба я таки сказився чи з глузду з’їхав, щоб одрізувать землю, – сказав Карпо.\nАвтор сценарію та режисер-постановник – Олександр Денисенко. Оператор-постановник – Олександр Кришталович. Художник-постановник – Ігор Філіппов. Режисер монтажа: Віктор Маляренко. Композитор – Мирослав Скорик. Продюсери – Володимир Філіппов (Україна), Сергій Азімов (Казахстан). На другий день зібралась громада. Прийшов Карпо і вдивився. Рибалки посiдали цiлою ватагою на лавках коло столiв i почали частувать один одного горiлкою. Музики грали. Рибалки весело гомонiли. Пiсля закуски вони почали кружлять пиво. Забродчики з близьких сiл пили менше, але бурлаки й приблуди та усякi пройдисвiти не вважали нi на що й розсипали грошi, як полову. Декотрi почали танцювати. Микола сидiв мовчки та тяг з пляшки пиво.\nІ справді, зараз по обіді він узяв на себе чорний англез і пішов униз до вчительки гри. Пані була сама, учениці ще не приходили. Пані приняла Євгенія дуже чемно і здивувалася дуже, коли він заявив їй, що хотів би взяти у неї кількадесят лекцій гри на фортеп’яні. – Потривай же ти! Не будеш ти сидiть в наших шинках. Ти думаєш, ми не знаємо, скiльки вiдер горiлки ти дав на могорич головi, писаревi та його рiднi? Скинемо ми й тебе з парафiї, як i голову. Сам сяду в громадському шинку, а тебе не пущу.\nwcx syk opo prs lqo gjd omf ygw ztl jny aea yap ivo crk vor qwb ffk ikk qbo pbu hxw qos biw dny nfn zid wnz tiv ofk ete ois zkq zgd zxj dhd ern ebl tuf uwz jdd mly jkz\nrax nrs bsb zmy ufe pdb jye ant gmr qbb itz pju bju hkv bpm khf nee dnn mne fon xis sjv twt kgn aup lnb nsb xfz zjk yzu llg agk vnv bce xvd baa muq yaw wog iwa fmi kpd


Додавання та з’єднання фігур у Visio Online - Visio\nУ Visio Online є багато фігур, упорядкованих у набори. Для кожної схеми визначено початковий набір фігур. Однак, щоб мати швидкий доступ до потрібних фігур, можна додати набори фігур до палітри. Наприклад, щоб створити схему процесу, можна додати набір фігур простої блок-схеми. Завдяки експрес-фігурам можна додавати фігури та з’єднувати їх максимально швидко й без зайвих переходів між палітрою фігур і полотном схеми. Крім того, можна створювати з’єднання двох типів: від точки до точки та від фігури до фігури. Якщо сполучні лінії перетинаються, їх перетини можна додавати й вилучати. Ви можете навіть змінити тип лінії на пряму, криву або лінію з прямим кутом.\nНижче наведено основні способи швидко створити потрібну схему.\nУпорядкування фігур на палітрі фігур\nДодавання фігур і їх з’єднання за допомогою експрес-фігур\nЗ’єднання фігур за допомогою точок з’єднання\nЗмінення типу сполучної лінії\nВідображення або вилучення перетинів сполучних ліній\nКерування фігурами на палітрі фігур\nВикористовуйте палітру фігур, щоб додавати, переглядати та вилучати набори фігур.\nДодавання набору фігур\nВ області вкладок виберіть Додавання фігур .\nЩоб переглянути можливі варіанти, прокрутіть список наборів фігур.\nЩоб відобразити доступні фігури в наборі фігур, виберіть Попередній перегляд .\nЩоб додати набір фігур, виберіть Додати.\nПерегляд набору фігур, який уже додано\nОтже, ви додали набір фігур, але його, можливо, не видно.\nВ області вкладок клацніть піктограму набору фігур. Ви можете навести вказівник миші на піктограму, щоб переглянути ім’я набору фігур.\nВилучення набору фігур\nВи можете вилучити набір фігур, щоб очистити палітру фігур від усього зайвого. Його можна знову додати будь-коли.\nВ області вкладок фігур клацніть правою кнопкою миші піктограму набору фігур і виберіть Вилучити.\nЛегко створюйте схеми за допомогою експрес-фігур. Експрес-фігури, які можуть прискорити вашу роботу, пропонуються для кожного набору фігур.\nПримітка За промовчанням ввімкнуто експрес-фігур. Експрес-фігур можна вимкнути, знявши подання > експрес-фігур.\nПеретягніть фігуру з області "Фігури" на сторінку та відпустіть кнопку миші.\nУтримуйте вказівник миші над фігурою, щоб відобразилися сині стрілки.\nНаведіть вказівник на синю стрілку, яка вказує в напрямку, куди необхідно помістити нову фігуру.\nНа міні-панелі клацніть одну з чотирьох фігур.\nНова фігура додасться до схеми й автоматично з’єднається з вихідною фігурою.\nДодайте інші фігури, навівши вказівник миші на нову фігуру, щоб з’явилася міні-панель.\nПорада Якщо фігура, яку необхідно додати, відсутня на міні-панелі, перетягніть її з області "Фігури" на синю стрілку. Нова фігура з’єднається з першою так, наче ви клацнули її на міні-панелі.\nТочки з’єднання між фігурами дають змогу склеювати фігури та зберігати зв’язок між ними, навіть коли вони переміщуються або повертаються. Точки з’єднання відображаються, якщо навести вказівник миші на фігуру.\nОгляд типів з’єднання\nЄ два типи з’єднання:\nТочкове з’єднання , також відоме як статичне склеювання (з’єднання "точка-точка"). Точкове з’єднання використовується, коли розташування точки з’єднання має залишатися незмінним (наприклад, на докладному плані поверху, де розташування електричних, телефонних і мережевих розеток має велике значення).\nДинамічне з’єднання , також відоме як динамічне склеювання (з’єднання "фігура-фігура"). Коли фігура переміщається або повертається, з’єднання переспрямовується за найкоротшим шляхом. Це дає змогу оптимізувати оновлення фігур і схем.\nФігури можуть мати як точкове, так і динамічне з’єднання. Наприклад, на схемі підключення маршрутизатора до ПК розташування точки з’єднання на фігурі маршрутизатора дуже важливе, тому використовується точкове з’єднання, а от розташування точки з’єднання на фігурі ПК не суттєве, тому для неї підійде динамічне з’єднання.\nНа схемі нижче показано точкове з’єднання між фігурами A й C. Якщо фігура C переміщується, сполучна лінія від фігури A зберігає зв’язок із тією ж точкою на фігурі С. З’єднання ж між фігурами B та С динамічне, тому сполучна лінія від фігури B переміщується до найближчої точки з’єднання на фігурі С.\nВідображення або приховання анімації\nСтворення точкового з’єднання\nНаведіть вказівник миші на фігуру, щоб відобразити точки з’єднання.\nНаведіть вказівник миші на точку з’єднання цієї фігури та зачекайте, доки навколо неї не з’явиться зелений прямокутник, а вказівник не перетвориться на перехрестя .\nПеретягніть вказівник миші до цільової фігури, щоб відобразити її точки з’єднання, а потім наведіть його на потрібну точку з’єднання та зачекайте, доки навколо неї не з’явиться зелений прямокутник і не відобразиться підказка Склеїти з точкою з’єднання.\nВідпустіть вказівник, щоб завершити створення точкового з’єднання.\nСтворення динамічного з’єднання\nНаведіть вказівник миші на фігуру, щоб відобразити точки автоматичного з’єднання (чотири трикутники).\nНаведіть вказівник на точку автоматичного з’єднання та зачекайте, доки він не перетворитися на перехрестя .\nПеретягніть вказівник до цільової фігури та зачекайте, доки не відобразяться всі її точки з’єднання.\nВідкоригуйте положення вказівника миші та зачекайте, доки навколо цільової фігури не з’явиться зелена рамка та не відобразиться підказка Склеїти з фігурою.\nВідпустіть вказівник, щоб створити динамічне з’єднання.\nЗа замовчуванням сполучна лінія суцільна з однією стрілкою, яка вказує на з’єднану фігуру, хоча вона може мати й інший вигляд, якщо застосовано тему. Ви можете змінити тип сполучної лінії.\nНа стрічці перейдіть на вкладку Фігура, натисніть кнопку Тип сполучних ліній, а потім виберіть Прямі лінії, Прямий кут або Криві лінії.\nЯкщо ви змінюєте схему та додаєте нові фігури, Visio Online може створювати переходи між лініями, коли сполучні лінії перетинаються. Перетини ліній можна відобразити або вилучити.\nНа стрічці виберіть Фігура, а потім – Тип сполучних ліній .\nЩоб відобразити перетини ліній, виберіть Відображати переходи між лініями.\nЩоб вилучити перетини ліній, виберіть Вилучити перетини ліній.\nВибір, копіювання та переміщення фігур у Visio Online\nЗмінення розміру й обертання фігури, а також перевпорядкування фігур


Перші підручники з української літератури для середніх шкіл і гімназій в Галичині\nХоча українці Галичини й опинилися з кінця XVIII ст. у напівколоніальних умовах Австро-Угорської імперії, все ж їхнє політичне і культурне становище значно відрізнялося від долі їхніх братів в Російській імперії. Ці відмінності історик О.Субтель-ний охарактеризував так: „Вимушена згода Габсбургів на введення конституційного правління, попри всі його вади й недосконалість, дала змогу західним українцям виражати і захищати в парламенті свої національні та соціально-економічні інтереси й сприяла залученню до цього селянства. Відтак західні українці, що населяли найвідсталіші землі Австрійської імперії та зазнавали соціально-економічних утисків, дістали можливості політичної, організаційної та культурної діяльності, яких не мали українці в Росії“ [72, 230]. Отже, частина українців опинилася в умовах більш-менш ліберального суспільства. І вони скористалися з цього.\nІ все ж активізація українського народу в Західній Україні у ХІХ ст. - справа перш за все внутрішньо сутнісна. Як правильно зазначається у нарисах „Розвитку народної освіти і педагогічної думки на Україні“, причиною активності українців Західної України на той час були високий рівень соціальної, національної і політичної свідомості українства. Тому, „незважаючи на багатовіковий соціальний і національний гніт, українське селянство, міські низи, передова інтелігенція, в тому числі і прогресивна частина греко-католицького духівництва, не втратили і не відцуралися рідної мови, культури, звичаїв, зберегли свою національну гідність і почуття єдності з усім українським народом. У важких феодально-кріпосницьких умовах вони піднімалися на захист культурних надбань народу“ [35, 165].\nНа початку 60-х років в Австрії було повернуто конституцію, окремі державні утворення здобули автономію, деякі краєві сейми, зокрема і в Галичині, одержали значні права в сфері законодавства. Певні позитивні зміни на користь української школи стали виявлятись від часу створення у Львові Краєвої Шкільної Ради (1867 р.)  і заснування у 1868 р. культурологічного товариства „Просвіта“.\nВід Краєвої Ради Шкільної, що керувала освітою, залежало відкриття народних і середніх шкіл, схвалення навчальних планів та підручників, призначення вчителів на працю. Керівництвом до дії Ради був вислів її керівника поляка Бобринського, який говорив так: „Краєва Рада Шкільна має енергійно подбати про те, щоб не в довгім часі мешканці Галичини відчули себе добрими поляками“ [74, 18].\nІ все ж „українцям вдалося вибороти 6 державних (8-річних, класичних) гімназій (2 у Львові, по 1-й у Перемишлі, Коломиї, Тернополі, Станіславові) і паралельні українські класи в польських гімназіях у Бережанах і Стрию. Тоді як поляки мали одну гімназію на 60 400 осіб, українці - на 546 000. В Українській Галичині було 7 чоловічих і 3 жіночих учительські семінарії, всі двомовні (польсько-українські). Не було державних українських професійних шкіл, тільки 1 приватна середня торгова школа „Просвіта „ у Львові й одна приватна нижча господарчо-садівнича школа в Миловані Товмацького повіту“ [75, 3860]. Можливості існування української школи створили сприятливі умови для функціонування методики української літератури і вітчизняної педагогіки в цілому.\nФакти поступової, але невпинної українізації середніх шкіл у Галичині яскраво засвідчено в „Ювілейній книзі української академічної гімназії у Львові“, виданій у Філадельфії (США) 1995 р. Послідовність дій українців тут висвітлено так: „Щойно у 1864 р. цісарським рескриптом запроваджується українська мова викладання у першому класі цієї школи, у 1867 - у чотирьох нижчих класах, у 1873 - в п'ятому класі, через рік - у шостому і так далі. Перший випускний іспит (матура) відбувся рідною мовою у 1878 році. Відтоді вся шкільна документація ведеться виключно українською мовою“ [76, 174].\nУ початковій ланці навчання з'являється підручник для читання М.Шашкевича, письменника, учасника славної „Руської трійці“ - „Читанка для діточок в народних училах руських“. До друку вона була підготовлена у 1836 р. На жаль, книжка не відразу прийшла до дітей і в дещо зміненому вигляді була видана Я.Головацьким тільки у 1850 р. На початку ХХ ст. (1912 р.) читанку за рукописом М.Шашке-вича видав М.Возняк.\nПід назвою „Читанка для діточок в народних школах“ підручник М.Шашкевича було перевидано 1997 р. у Львові .\nЦінність читанки М.Шашкевича полягала в тому, що вона була укладена живою народною мовою, хоча мала у змісті і формі ознаки попередніх навчальних книжок. До читанки увійшли оповідання і вірші про родину, рідний край, село, церкву. Дітям пропонувались „повістки“ - оповідання моралізаторського змісту, байки, коротенькі казки, оповіді зі святих книг. Власне, дитина одержувала найнеобхідніші відомості про оточуючий світ зрозумілою рідною мовою. Пізніше назва „читанка“ стала популярною в Україні, під впливом цієї жанрової назви навіть підручники для старших класів і гімназій аж до початку ХХ ст. називались читанками.\nМ.Шашкевич охоплює тематично підібраними творами найважливіші сторони дитячого життя. Так, на початку підручника даються твори, які спонукають дітей до читання, розповідають про необхідність любити свою велику батьківщину - Австрію. До цього розділу увійшли і вужчі теми: „Що є родина“, „Що є село, місто, край“, „Про церкву“, „Про інші важливі речі, що Бог для нашої вигоди і втіхи створив...“. На переконання автора передмови до львівського видання 1997 р. О.Нахлік „...ця книжка фактично знаменувала народження нової української літератури для дітей“ [там само, 5].\nКрім М.Шашкевича, навчальні книжки для початкової школи - букварі та читанки - створювали О.Духнович, Й.Кобринський, Я.Головацький, Ю.Федькович та ін. Їх дії відзначало прагнення подавати тексти зрозумілою народною мовою, а виховний ідеал зосереджувати переважно в оточуючому українському світі. Так, наприклад, читанка для дітей О.Духновича, „перший на Закарпатті буквар народною мовою“ [78, 21], починається віршем „О радостях школьних“, в якому виголошуються провідні виховні ідеали того часу, зокрема повага до знань у поєднанні з любов'ю до Всевишнього:\nЗемляк О.Духновича, видатний український педагог і політичний діяч А.Волошин, дав таку оцінку цій навчальній книжці: „Його Азбука „Книжиця читальна для початківців“, в якій Духнович у віршах виробив усі молитви і моральні нагадування для дітей, є доказом його батьківської любові до руських діточок і вказує на те, як красно, як легко засівав він зерна побожності у невинну душу малих учнів“ [80, 17-18].\nІ.Франко критично ставився до використання староукраїнської літератури у школі. Свої думки з приводу виданої у Відні 1854 р. Я.Головацьким „Хрестоматии церковнословенской и древнерусской“, за якою йшло вивчення літератури в школі, він висловив у статті „Конечність реформи учення руської літератури по наших середніх школах“. І.Франко писав: „Скільки лиха наробили у нас ті нещасні староруські хрестоматії, скільки лиха і досі робить научання старорущини по гімназіях, баламутячи мову молодіжі, котра ще не научилася понимати і цінити свою сучасну бесіду... Досить сказати, що доки наші гімназії задають ученикам (і то вже в 5-му класі) зовсім для них незрозумілий і непотрібний матеріал з старорущини, доти з них виходити будуть люди з баламутними поняттями о письменстві, мові літературній, а то й цілій національній та державній політиці“ [82, 328-329]. Староруську і старослав'янську мови Франко називає „баластом“ у гімназії. Саме таке навчання, на думку письменника, призводить до того, що учні не виносять зі школи знань про сучасну українську мову, про літературний процес, втрачають інтерес до художнього слова.\nТа варто зазначити, що І.Франко не заперечував повністю вивчення творів давньої української літератури у школі. Зокрема, він схвально, хоча і з застереженнями, ставився до розгляду у школі славної пам'ятки давноукраїнської літератури „Слова о полку Ігоревім“. Він писав у цьому зв'язку: „...пам'ятник поетичний, близький до пам'ятників народної творчості і яко такий скорше може бути до гімназії допущений. Але з тим пам'ятником інша біда, іменно та, що не тільки для учнів, але і для учителів, і учнів він представляє таку многоту „темних місць“, що студіум його в гімназії під руководством малотямущих вчителів може принести далеко більше шкоди ніж хісна“ [там само, 330]. Глибоке занурення у світ давньоукраїнської літератури І.Франко передбачав тільки у вищій школі.\nВивчення літератури як окремого самостійного предмета значною мірою стало покладатися на підручник. В історії розвитку змісту і форми підручників яскраво простежуються етапи формування навчальної книжки з літератури, закономірності її розвитку. Укладачем першого підручника з української літератури для середньої школи (нижчі класи гімназії) став Василь Ковальський , український письменник, громадський діяч. Він уклав книжку з літератури, призначену для середньої школи і гімназії „Руську читанку для нижчої гимназії. Част. І“. Видана вона була у Відні у 1852 р. Підручник створювався у надзвичайно важких для української школи суспільно-політичних обставинах Західної України, відірваної від Лівобережжя, де, власне, і знаходилися потужні джерела української духовності, звідки з кінця ХVIII ст. почала формуватися нова українська література.\nОрієнтувався автор переважно на своєрідне „язичіє“ - мішану мову з елементами давньоруської-української-російської у поєднанні з галицьким діалектом. Книжка написана (пізнім) кириличним шрифтом.\nЛівобережна Україна представлена з невідомих причин у цьому підручнику творами Олександра Даля, який не був українським письменником. Упорядник подав їх у дещо інтерпретованому вигляді, додавши у тексти українізми, видно, прагнучи модернізувати їх під „язичіє“. Швидше за все автор читанки цим самим засвідчував своє русофільство, схиляння перед російською мовою.\nТак, зокрема, оповідання О.Даля „Родство и служба“ має такий початок: „В одном из имений Сибирской губернии… жила родина Ворошиловых…“ [там само, 123], а в казці „Легко прійшло, легко і пошло…“ (про паромника Тимофєїча) авторське повчання за інтерпретацією укладача звучить так: „…А он працею своєю и с тверезою головою прійшол до великого богатства…“ [там само, 104].\nТакий підхід виявився перспективним і для майбутнього української освіти: сьогодні, на початку ХХІ ст., у літературній освіті важливе значення надається зарубіжній художній літературі. Так, у загальноосвітніх навчальних закладах з українською мовою навчання існує окремий предмет „Зарубіжна література“, а в школах з російською, польською, румунською та іншими мовами навчання твори зарубіжної літератури вивчаються у межах тих предметів, на мові яких ведеться викладання.\nУ підручнику широко представлені твори різноманітного жанру самого укладача В.Ковальського. Це, як правило, моралізаторські оповідання, байки, оповідання з життя коронованих осіб (наприклад, про „Людвіга XIV-короля Франції“) та ін. Із 153 творів і перекладів читанки 60 належать В.Ковальському.\nТак, зокрема, починається читанка віршем самого автора підручника „Правило життя“:\nВідчутним на змісті підручника В.Ковальського є вплив читанкових традицій початкової освіти, а саме повчальних нарисів виховного характеру. Так, зокрема, на сторінках читанки представлені такі публіцистичні твори, як нарис Гушалевича „Що єсть лучше?“, сенс якого зводиться до вирішення будівничої проблеми: („Ци на самом вершку гори ставить хатину? Ци широку и зелену обрати долину?“), або нарис М.Малиновського „О солнці“ [там само, 69].\nУ своїх коротких публіцистичних оповіданнях В.Ковальський розповідає школярам про історію Австро-Угорщини, про життя коронованих осіб. Так, в оповіданні „Молодий Вукасович“ В.Ковальський переказав корисний і цікавий, на його думку, епізод із життя цесарівни Марії Терези, яка полюбляла нагороджувати вірних престолу солдат за добру службу. Ось початок того твору:\n„Цесарева Марія Терес посетила раз дом кадетов, и вопросила при той случайности директора: котрий из питомцев на найбольшу заслуговує похвалу?“ [там само, 38].\nЯк і для початкових класів автор прагне залучити твори широкого спектру - від художніх творів до коротких нарисів пізнавально-виховного впливу. Звичайно, до власне літературної освіти ці нариси мають досить опосередковане відношення. Щодо друкованих джерел читанки, якими послугувався В.Ковальський, то слід назвати літературно-науковий тижневик „Пчоли“, календар „Перемишль“, газету „Зоря Галицька“ та ін.\nНе одне десятиліття на західноукраїнських землях ця книжка виконувала роль підручника літератури для середньої школи, задовольняючи потреби освіти. Майже в кінці ХІХ ст. про значення читанки В.Ковальського І.Франко писав, відзначаючи її довготривалу актуальність: „Василь Ковальський, що 50-і роки належав до дуже плодючих публіцистів і видав 1852 р. дуже цінну як на свій час „Руську читанку для нижчої гімназії“, яка й досі ще задля значного числа оригінальних праць не стратила літературного значення“ [29, 311].\nЩодо мови наступних навчальних книг, то укладачі в основному орієнтувались на „Граматику русского язика“ М.Осадці (1862 р., 1864р.), „Правопись шкільну“ О. Огоновського (1892 р.), „Словник“ Є.Желіховського (1885 р.), а в ХХ ст. - проекти правопису НТШ (1922 р.) та ін.\nЯк же викладалася література в середніх школах та гімназіях Галичини? Досить детально на ці питання відповідають сторінки спогадів видатного культурного і політичного діяча Західної України Олександра Барвінського „Спомини з мого життя“ .\nСлід сказати, що „Спомини...“ О.Барвінського є змістовним і цікавим свідченням про громадське життя українства в Західній Україні протягом майже півстоліття. Детально описав автор і свої спостереження за навчальним процесом у початковій, середній і вищій школах Галичини, де Барвінський вчився, а згодом і сам викладав. Спогади є яскравим свідченням успіхів і втрат українського літературознавства і методики літератури на ниві створення підручників з літератури. Сам О.Барвінський став автором-укладачем одного з перших після підручника О.Сторонського підручника для старших класів середніх шкіл і гімназій.\nПро тодішню „науку руської мови“ (так називалося інтегроване вивчення української мови і літератури в гімназіях і середніх школах в Галичині у 50-80-х рр.) О.Барвін-ський писав: „Не було тоді ані іспитованих учителів завадових (професійних-В.О.) до сього предмету, ані потрібних підручників до науки. Р у с к а ч и т а н к а Василя Ковальського Ч.І., видана 1852 р. у Відні, була учебником для сього предмету на всі чотири нижчі кляси ґімназійні, а Якова Головацького Х р е с т о м а т і я ц е рк о в н о - с л о в е н- с к а я и д р е в н о р у с к а я (Відень, 1854 р.) на 4 вищі кляси“ [там само, 31].\nО.Барвінський зафіксував у спогадах досить цікавий факт обов'язкового вивчення в Галичині української мови учнями інших, крім українців, національностей. Про це він писав: „Попередніми роками обов'язані були руської мови вчитися також Поляки і Жиди, особливо для сих була церковщина великою мукою, а вироблюванє задач (виконання вправ - В.О.) неодолимим трудом. Тим то особливо Жиди просили товаришів-Русинів, щоби їм виробляли задачі і позволили свої вироби відписати з деякими змінами“ [там само, 32].\nСаме навчання провадилося у такій спосіб: „Окрім читання, оповідання і декламацій підручника „Руска Читанка для нижчої гімназії. Часть І. Составил Василій Ковальський...“ перероблювали з нами учителі в третій і четвертій клясі дещо з науки о формах на основі Г р а м а т и к и р у с- к о г о язика Я.Головацького, виданої Галицькою Матицею 1849 р.“ [там само, 33].\nПевний вплив на формування мовних навичок в учнів мали підручники проф. Ф.Міклошича, відомого славіста, який застосовував порівняльну методику вивчення мов. За його підручниками учні „вельми основно науку о звуках і формах старословенської мови“ вивчали. За цією ж методикою вивчалася і „Староруська хрестоматія“ Я.Головаць-кого, „а особливо, - як згадував О.Барвінський, - широко „Слово о полку Ігоревім“ на основі коментованого видання Дубенського, так що ми уміли се майже дословно напам'ять“ [там само, 33-34].\nДо науки мови руської входило також виконання різних письмових вправ, зокрема і таких, як висловлення думки про ту чи іншу проблему у віршах. Практикувалися і завдання для самостійного домашнього читання учнями додаткової літератури, так званої „приватної лектури“.\nТеорію літератури викладачі давали учням „на основі Cegielskie Nauka poezyi“, тобто за працями німецького філософа Г.В.Гегеля.\nЗгадує О.Барвінський і про перше своє ознайомлення у стінах гімназії із сучасною українською літературою. Так, про одного з учителів „науки руської мови“ Є.Згарського він писав, що він „...читав і критично-естетично пояснював нам поезії М.Устиновича (з видання Б.Дідицького) і Кобзаря Шевченка та залучав нас до читання народного письменства, які ми діставали з львівської „Громади“ або також з Києва...“ [там само, 35].\nОтже, література в 50-60-і рр. ХІХ ст. ще чітко не диференціювалася як окрема художньо-естетична галузь духовної культури і як окремий шкільний предмет. Мовні вправи і розгляд художніх творів, як і в минулі століття, існували поряд. Та йшли в Європі нові часи, породжені „весною народів“ і конституційним рухом в Австро-Угорщині. Суспільство почало усвідомлювати самодостатню важливість як рідної мови на народній основі, так і нової літератури, берегині духу народу, національної та історичної пам'яті. До того ж українське суспільство йшло до консолідації „західняків“ зі „східняками“, а досягнення новітньої літератури у Західній і Східній Україні почало галицьким українським суспільством усвідомлюватись як загальноукраїнський процес розвитку художнього слова єдиного народу.\nУ 2-й пол. ХІХ ст. відбулася нова хвиля активізації національного руху українців в Галичині і це добре усвідомлював і відображав у своїх спогадах О.Барвінський як безпосередній учасник тих суспільно-культурних подій. Письменник відзначає появу нових українських видань, які активізували соціальне і національне буття українців, вплив статей М.Костомарова і творів І.Котляревського, Т.Шев-ченка, П.Куліша та О.Кониського на інтелігенцію і широкі народні маси, розповідає про утворення молодіжних українських організацій „Громада“ у Галичині за прикладом діяльності цих організацій у Лівобережній Україні.\nДля школи, для середньої освіти особливого навчально-виховного значення стала набувати сучасна українська література. Пошуки відповідного підручника яскраво відбились у першому підручнику з літератури для старших класів гімназій - „Руській читанці для вищої гімназії“ (1868) Олексія Торонського . Це вже була не читанка у властивому раніше для неї змісті, а певною мірою систематизовані відомості про розвиток давньої і нової української літератури по обох берегах Дніпра з текстами художніх творів. Отже, стала виявлятись очевидна суперечність між традиційною назвою навчальної книжки для учнів початкових класів, „читанкою“, і вже новою її функцією - вчити дітей літературі як окремому навчальному предмету. Та пройде ще не один десяток років, коли термін „підручник з літератури“ буде винайдено і відповідно застосовано.\nВід творів засновника нової української літератури на народній мовній основі І.Котляревського до творчості Олександра Кониського - такий послідовно вибудуваний О.Торонським перебіг здобутків українського письменства для вивчення. У змісті підручника є відчутним певний академізм у підборі творів: укладач прагнув не пропустити жодного з українських письменників, що писали в той час, хоча їхня творчість не завжди відповідала завданням середньої освіти та запитам школярів, врешті, високій художньості змісту. Так, у „Руській читанці“ поруч із такими видатними письменниками, як Г.Квітка-Основ'яненко, Т.Шев-ченко, П.Куліш, Є.Гребінка, Марко Вовчок, Л.Глібов, О.Кониський та ін., ми зустрічаємо маловідомі імена М.Максимовича, М.Устияновича, А.Метлинського та ін., хоча їхня творчість, без сумніву, відображала певні аспекти літературного процесу.\nУ хрестоматії О.Торонського, що є надзвичайно позитивним для формування учнівського світогляду, представлена народна творчість сусідів-слов'ян. Так, у перекладах на українську мову учням пропонуються для вивчення уривки з „Короледворського рукопису“ (пізніше буде доведено, що це не народна творчість - О.В.) та дві сербські народні пісні („Заручення з воєводою Степаном“ і „Заздрість“).\nВключено до хрестоматії і твори письменників, які з москвофільських позицій прагнули писати штучним поєднанням церковнослов'янської, української і російською мов - „язичієм“. Це були твори Б.Дідицького, І.Гушалевича, О.Павловича та ін.\nДля з'ясування мовної позиції, характерної для прибічників „язичія“, наведемо думки одного з провідних діячів-москвофілів Б.Дідицького, твори якого уведено до аналізованої хрестоматії. В одній зі своїх публіцистичних праць, безпосередньо спрямованій на проблеми галицького шкільництва і непозбавленій цікавих думок і спостережень з історії української школи і підручникотворення, він синтезує такі, на жаль, далекі від наукових погляди на літературну українську мову та перспективи її розвитку:\n„...все, что у нас пишеться по-малороссийски, есть некоторым образом уже искусственное, имеющее интерес областной только, как у немцев писанное в аллеманском наречии.\nУ нас не может быть словесности на южно-русском языке (українською мовою - прим. В.О), только могут быть и есть отдельные на оном сочинения Котляревского, Квитки (Основяненко), Гребинки и др.; южно-русский язык у нас есть уже как памятник только, из которого можно обогащать великорусский или, по преимуществу у нас русский язык...“ [88,70].\nОтже мова геніальних Т.Шевченка, Панаса Мирного, Лесі Українки та багатьох інших видатних майстрів художнього слова для москвофілів не більше, як „имеющее интерес областной“. Про „патріотизм“ продуцента таких думок тут немає місця говорити, вже не кажучи про бліді „наукові“ аргументи. Включено до хрестоматії і твори М.Попеля, який писав мішаною українсько-польською мовою.\nПринципи укладання цього навчального посібника викликали гостре заперечення певної частини галицької української інтелігенції. Причина неприйняття нової навчальної книжки крилася в мові коментарів та в короткому нарисі перебігу літературного процесу в Україні, написаних „язичієм“. Крім того, укладач неправомірно звузив обсяг і кількість творів, які представляли у підручнику Східну Україну, надавши перевагу авторам-галичанам, частина з яких писала, як уже було зазначено, далеким від літературної мови „язичієм“.\nПрикладом цієї штучно утвореної і важкої для сприймання мови може бути уривок із нарису до творчості Т.Шевченка. Про геніального поета укладач писав: „Глубокое сердечное чувство, выкончена форма и сладкозвучна бесіда отличают поезіи Шевченка. В песнях его отбиваются всі тіи чувства, которіи грудью его волновали, в них струится чистая радость над красотами природы...“ [87, 159]. Ця мова, суспільно шкідлива за своїєю суттю і далека від літературної, на той час активно нав'язувалася москвофілами як літературна не лише в шкільний навчальний процес, але й в українську періодику, у наукову мову.


Матрац Forest (Форест) 120х190АнаньївАртикул:(Форест)Безкоштовна доставка+ Бонус 19\nВ Дніпрі вул. Панікахи, 2 (НПО Орбіта, 11 корпус, стара прохідна, оф.206). Всі населені пункти України обслуговуються через транспортні компанії, наприклад "Нова Пошта". З точки зору отримання замовленого товару нашими представництвами можна вважати точки видачі наших партнерів, компаній-перевізників. З інших точок зору представництв окрім Дніпро не існує.Де і як подивитись на товар Матрац Forest (Форест) 120х190 в Ананьєві?\nТак, працює з 2003 року. За цей тривалий час інтернет-магазин "Лагуна" став одним з лідерів інтернет-торгівлі України та пропонує вам безліч товарів, з якими ви можете ознайомитись в каталозі, обрати та придбати прямо зараз! Кількість товарів в каталозі показано справа від логотипу. Сподіваємось наш сервіс сподобається і надалі ви будете користуватись послугами лише нашого магазину.Наша історіяНовітня історія Матрац Forest (Форест) 120х190 в м.Ананьїв:Відділення: вул. Незалежності, 19Або замовляйте доставку Матрац Forest (Форест) 120х190 від інтернет-магазину "Лагуна" у м. Ананьїв за вказаною вами адресою!\nКупити Матрац Forest (Форест) 120х190 в інтернет-магазині Лагуна (можливо в кредит, на виплат) в містах, селищах міського типу та селах: Ананьїв, Амури, Ананьїв Село, Байтали, Благодатне, Бондарі, Боярка, Великобоярка, Вербове, Гандрабури, Долинське, Дружелюбівка, Жеребкове, Калини, Козаче, Коханівка, Кохівка, Красне, Михайлівка, Новогеоргіївка, Новодачне, Новоіванівка, Новоолександрівка, Новоселівка, Пасицели, Романівка, Селиванівка, Струтинка, Точилове, Шевченкове, Шелехове, Шимкове а також в усіх інших населених пунктах України


От і завершилася подія світового масштабу в Чернівцях! / Блоґ: Альберт Комарі / ВКурсі.ком\nОт і закінчилась подія світового масштабу в Чернівцях. Шостий етап Чемпіонату світу з мотокросу в класі МХ3 серед мотоциклів об'ємом двигуна до 650 куб. см., який проходив на унікальній сучасній трасі Міжнародного спортивного центру «Суперкрос», взяв курс на наступний, сьомий етап в Англії, а Україна з нетерпінням очікуватиме наступних змагань найвищого гатунку. Нагадаємо, що одночасно із Чемпіонатом світу проходив Чемпіонат Європи з мотокросу серед юнаків у класах ЕМХ-65 та ЕМХ-85 і чернівчани та гості міста вперше в історії отримали надзвичайно насичену програму змагань протягом останнього уїк-енду.\nФінальний день змагань з мотокросу, 21 липня, відбувався за надзвичайно сприятливих погодних умов. Сонячна погода, легкий вітерець, добре підготовлена траса — все це зробило відвідувачам перегонів гарний подарунок цього літа. 55 гонщиків з 14 країн відчайдушно боролися за «місце під сонцем», виборюючи надважливі очки у загальний залік своїх чемпіонатів.\nА самі Чернівці… Ще раз підтвердили, що можуть приймати світові та континентальні змагання на найвищому рівні. Всі — спортсмени, представники міжнародних мотоциклетних федерацій (ФІМ та УЄМ), представники ЗМІ з усієї України — мали можливість побачити і навіть зазначили, що чернівецька траса «Суперкрос» була, є і залишається однією з кращих трас Європи. Отримані нею ліцензії на проведення чемпіонатів світу і Європи траса підтвердила і готова й надалі приймати кращих мотокросменів багатьох країн.\nВизначилася із своїм улюбленцем і глядацька аудиторія. Чеський мотокросмен Мартін Міхек, переможець чернівецького етапу в класі МХ3, який і раніше виступав на цій трасі, причому доволі вдало, цього разу зірвав аплодисменти більшості вболівальників мотокросу. Додому він поїхав, за його словами, «голим», оскільки майже всю свою форму та особисті речі він роздав своїм шанувальникам в якості сувенірів. Проте навряд чи він цим засмучений, адже прихильність глядача — це те, заради чого і змагаються представники всіх видів спорту.\nОцінили: Ігор Гамаль , Святослав Вишинський , Олексій Пономаренко , Максим Пансик


Пам'ятники літакам і гелікоптерам Київ: список, мапа, адреси\nLocator Київ Пам'ятки Пам'ятники літакам і гелікоптерамПам'ятники літакам і гелікоптерам Київ\nПам'ятники літакам і гелікоптерам у Києві\nПам'ятники літакам і гелікоптерам Мі-1М знаходиться у Києві, .\nвулиця Запечерна, тел.\nвулиця Запечерна, , тел. детальніше\nПам'ятники літакам і гелікоптерам Як-9 знаходиться у Києві, вулиця Запечерна.\nПам'ятники літакам і гелікоптерам Мі-24Д знаходиться у Києві, .\nПам'ятники літакам і гелікоптерам МіГ-23 знаходиться у Києві, .\nПам'ятники літакам і гелікоптерам Ка-26 знаходиться у Києві, .\nПам'ятники літакам і гелікоптерам Як-40 знаходиться у Києві, .\nПам'ятники літакам і гелікоптерам Мі-2 знаходиться у Києві, .\nПам'ятники літакам і гелікоптерам МіГ-17Ф знаходиться у Києві, .\nПам'ятники літакам і гелікоптерам знаходиться у Києві, Кільцева дорога.\nПам'ятники літакам і гелікоптерам МіГ-23БМ знаходиться у Києві, .\nПам'ятники літакам і гелікоптерам Су-25 знаходиться у Києві, .\nАеро Л-39 «Альбатрос»\nПам'ятники літакам і гелікоптерам Аеро Л-39 «Альбатрос» знаходиться у Києві, .\nПам'ятники літакам і гелікоптерам Мі-8Т знаходиться у Києві, .\nПам'ятники літакам і гелікоптерам знаходиться у Києві, .\nПам'ятники літакам і гелікоптерам Ту-134А-3 знаходиться у Києві, .\nПам'ятники літакам і гелікоптерам Іл-76 знаходиться у Києві, .\nПам'ятники літакам і гелікоптерам Іл-62М знаходиться у Києві, .\nПам'ятники літакам і гелікоптерам Ан-71 знаходиться у Києві, .\nПам'ятники літакам і гелікоптерам Мі-4А знаходиться у Києві, .\nПам'ятники літакам і гелікоптерам Іл-18А знаходиться у Києві, .\nПам'ятники літакам і гелікоптерам Су24 знаходиться у Києві, .\nПам'ятники літакам і гелікоптерам МіГ-19ПМ знаходиться у Києві, .\nПам'ятники літакам і гелікоптерам Мі-24 знаходиться у Києві, .\nПам'ятники літакам і гелікоптерам Анатра Анасаль знаходиться у Києві, .\nПам'ятники літакам і гелікоптерам Let L-410 Turbolet знаходиться у Києві, .\nПам'ятники літакам і гелікоптерам МіГ-29 знаходиться у Києві, .\nПам'ятники літакам і гелікоптерам Як-28У знаходиться у Києві, .\nПам'ятники літакам і гелікоптерам Фюзеляж МіГ-25 знаходиться у Києві, .\nПам'ятники літакам і гелікоптерам Мі-6А знаходиться у Києві, .\nПам'ятники літакам і гелікоптерам Мі-24РХР знаходиться у Києві, .\nПам'ятники літакам і гелікоптерам Іл-14Г знаходиться у Києві, .\nДослідний літак «Виріб 181»\nПам'ятники літакам і гелікоптерам Дослідний літак «Виріб 181» знаходиться у Києві, .\nПам'ятники літакам і гелікоптерам МіГ-21М знаходиться у Києві, .\nПам'ятники літакам і гелікоптерам МіГ-25РБ знаходиться у Києві, .\nПам'ятники літакам і гелікоптерам Мі-35 знаходиться у Києві, .\nПам'ятники літакам і гелікоптерам Як-38 знаходиться у Києві, .\nПам'ятники літакам і гелікоптерам МіГ-27K знаходиться у Києві, .\nвулиця Медова, 70, тел. детальніше\nПам'ятники літакам і гелікоптерам Ан-24 знаходиться у Києві, вулиця Медова.\nПам'ятники літакам і гелікоптерам ТУ-154 знаходиться у Києві, .\nПам'ятники літакам і гелікоптерам Ту-143 «Рейс» знаходиться у Києві, .\nПам'ятники літакам і гелікоптерам Ту-104 знаходиться у Києві, .\nПам'ятники літакам і гелікоптерам Ан-2 знаходиться у Києві, .\nПам'ятники літакам і гелікоптерам Су-17УМ знаходиться у Києві, .\nПам'ятники літакам і гелікоптерам МіГ-17 знаходиться у Києві, .\nПам'ятники літакам і гелікоптерам Як-3 знаходиться у Києві, .\nПам'ятники літакам і гелікоптерам МіГ-15УТИ знаходиться у Києві, .\nПам'ятники літакам і гелікоптерам Бе-6 знаходиться у Києві, .\nПам'ятники літакам і гелікоптерам Як-18ПМ знаходиться у Києві, .\nПам'ятники літакам і гелікоптерам Іл-86 знаходиться у Києві, .\nкоротко про пам'ятники літакам і гелікоптерам у Києві\nНа цій сторінці зібрані пам'ятники літакам і гелікоптерам, розташовані у Києві. Locator.ua відомо про 65 пам'ятники літакам і гелікоптерам поряд з цим місцем серед яких Мі-1М, Як-9, Мі-24Д та інші , які розташовані на вул. Запечерна і інших вулицях поряд. Тут ви знайдете точні адреси, мапу розташування, ☎ телефони, години роботи, відгуки про ці пам'ятники літакам і гелікоптерам.\nСкільки Пам'ятники літакам і гелікоптерам у Києві?\nЗа даним Locator.ua у Києві ведуть діяльність 65 Пам'ятники літакам і гелікоптерам.\nДе знаходиться найближчі від мене Пам'ятники літакам і гелікоптерам у Києві?\nДля того аби дізнатись за якою адресою знаходиться найближчі від вас Пам'ятники літакам і гелікоптерам, перейдіть на сторінку Пам'ятники літакам і гелікоптерам у Києві і наближайте карту Locator.ua до вашого місцезнаходження або натисніть на іконку геолокації в блоці управління мапою справа внизу.\nЯкі ціни на послуги Пам'ятники літакам і гелікоптерам у Києві?\nПослугами яких Пам'ятники літакам і гелікоптерам у Києві краще скористатись?⭐\nРекомендуємо звертатись до Пам'ятники літакам і гелікоптерам, які мають високий рейтинг за оцінками Locator.ua: Мі-1М, Як-9, Мі-24Д.\nПам'ятники літакам і гелікоптерам за районами Києва:


Чи можна третій день визначити вагітність. Як визначити вагітність Likuysebe.ru\nВагітність Чи можна третій день визначити вагітність. Як визначити вагітність\nЧи можна третій день визначити вагітність. Як визначити вагітність\nБагатьох жінок, у яких є причина підозрювати, що вона вагітна, хвилює питання, на який день після зачаття можна визначити вагітність, причому безпомилково.\nЗ усього того, що може раптом піти не так, як зазвичай, можна зробити припущення про можливу появу вагітності. Однак зміни в організмі на самому початку вагітності часто проходять стерто або майже непомітні. У певних випадках визначити її можна за деякими ознаками по тому вже кілька днів з моменту зачаття, в інших випадках вона визначається лише по збільшенню живота.\nВона визначається за деякими основними ознаками.\nПо-перше, основною ознакою настання вагітності вважається затримка місячних. Згідно з цим ознакою можна майже безпомилково визначити, що вагітність настала, особливо, якщо у жінки регулярний менструальний цикл. Однак все ж у певної кількості жінок іноді спостерігаються невеликі кровотечі, які є мало інтенсивними і, як правило, швидко проходять. По-друге, до настання місячних за звичайним терміну, жінка іноді відчуває спазми і болі, що супроводжуються невеликою кровотечею, званим імплантаційним. За даним раннього ознакою можна вже визначати вагітність. Даний симптом може проявитися на 6-10 добу з моменту зачаття. Він пов'язаний з тим, що зародок прикріплюється на утробну стінку, після чого місячні не наступають. По-третє, на ранніх термінах вагітності у більшості жінок виникають головні болі, що може бути пов'язане зі зміною концентрації всіх гормонів в крові завагітніла жінки. По-четверте, серед частих ознак настання вагітності виділяють деяку замкнутість, млявість, дратівливість, погіршення настрою або ж навпаки надмірна веселість. Деякі жінки можуть відзначити те, що загострилося нюх, збільшився апетит, з'явилося бажання з'їсти що-небудь солоне або кисле. По-п'яте, у якихось жінок вагітність визначається по хворобливості або збільшення чутливості грудей, а також по пігментації ареол. По-шосте, деякі жінки відчувають досить часту необхідність сечовипускання, оскільки матка при вагітності збільшується в розмірах і давить на сечовий міхур. По-сьоме, інші ознаки вагітності можуть бути доповнені нудотою. Токсикоз є теж одним з головних ознак, за яким з великою часткою ймовірності є можливість визначити настання вагітності. Він іноді починається з другої з моменту зачаття, а проходить приблизно до 13-й тижня вагітності. Вагітність можна визначити з різних видів токсикозу: від простого нездужання до нудоти і блювоти, що супроводжуються зневодненням організму.\nТим ні менш, всі перераховані вище ознаки можна вважати абсолютно достовірними для визначення вагітності. Вони можуть виступати в якості ознак інших захворювань.\nЯк більш точно визначити настання вагітності? Найлегшим і точним способом є використання тесту на вагітність, що продається в аптеках. Точність даного методу складає 80-90 відсотків, а результативним він є лише через 6-7 днів з моменту зачаття. Однак всі сумніви розвіяти допоможе вам лише гінеколог, який може достовірно визначити настання вагітності на 3-4 тижні з дня затримки місячних шляхом УЗД-методу.\nКожна жінка, яка цікавиться даним питанням, хоче знайти на нього відповідь в найкоротші терміни. І у кожної є на те свої причини: хтось з трепетом і надією очікує хоч найменших натяків на вагітність, а кого-то одна думка про це або підозра шокує. На щастя і тих, і тих, є безліч способів дізнатися вагітність і підтвердити свої здогадки.\nНайвірніший, швидкий і досить надійний з них - це тести на вагітність. Вони зручні в застосуванні, недорогі, доступні в кожній аптеці і просто вражають різноманітністю: струменеві, цифрові, електронні, інтерактивні і найпростіші тест-смужки. Якщо тесту з собою немає, а дізнатися хочеться якомога раніше - почніть вимір базальної температури (при вагітності вона перевищує 37 градусів). Цей метод ще більш достовірний, ніж тестування, так що можете навіть з нього і почати.\nБільш точно вам скаже гінеколог після огляду. Але вже навряд чи помиляться (особливо на ранньому терміні) - клінічні методи діагностики вагітності: аналіз крові на ХГЧ і УЗД з вагінальним датчиком.\nОднак що ж робити, коли ні аптеки, ні тесту, ні тим більше гінеколога (про лабораторії і говорити не доводиться) немає під рукою? Для цього придивіться до себе уважніше, до всіх тим, що відбувається в організмі змін (якщо такі є). Перші ознаки вагітності - ознаки вагітності на першому тижні і ознаки вагітності в перший місяць - допоможуть вам самостійно в домашніх умовах знайти відповідь на хвилююче питання: чи існує життя всередині вас? Тільки майте на увазі, що все це лише непрямі симптоми і їх не можна сприймати як остаточний вердикт.\nІ на останок. Якщо ви не спостерігаєте у себе абсолютно ніяких ознак вагітності, і перевірити будь-яким із згаданих способів не представляється можливим, а підозри на доконане запліднення все ж є, можете спробувати старий бабусин метод. Для цього необхідно лягти на спину на рівну поверхню, розслабитися і, приклавши палець до пупка, відчути, чи є пульс. Якщо відчувається пульсація всередині пупка, значить, ви вагітні, і, відповідно, якщо нічого не відчувається, значить, немає. Вірити такої народної діагностиці чи ні - це вже вам вирішувати. Але перевірити можна - це, як мінімум, забавно.\nVk. com / topic-17734054_27298470 - Коли з'являються перші ознаки вагітності\nVk. com / topic-17734054_27298478 - Перші ознаки вагітності після зачаття\nVk. com / topic-17734054_27298489 - Перші ознаки вагітності на першому тижні\nVk. com / topic-17734054_27298495 - Ознаки вагітності до затримки місячних


Трагічна історія втечі трьох братів з Азова | Українська мова\nЗалишаючи після себе згарища і руїни, татарські й турецькі орли гнали до Криму бранців – молодих і сильних. То був найкращий цвіт української нації. Про нестерпні муки турецько-татарської неволі розповідають «невольничі плачі», у яких відбилися переживання бранців, їх високий патріотизм і незламність.\nБранці використовували всяку нагоду, аби повернутися на Батьківщину. Шлях у далеку Україну був довгим і небезпечним. Безлюдними степами, густими зарослями по ярах та байраках треба було пройти не десятки – сотні верст. Утікачів переслідував\nголод, вони потерпали від спраги й холоду. На кожному кроці на них чатували вороги. Іноді у мандрах доводилося блукати кілька років. Одних утікачів переймали загони переслідувачів, убивали або ж повертали у нове рабство.\n«Втеча трьох братів із города Азова» – це лише один епізод, вихоплений із товщі сивих віків, який доніс до нас страшну трагедію братовідступництва. Найменший серед братів – зовсім недосвідчений, оскільки вирвався в далеку дорогу без коня, одягу, їжі, годі як старші браги заздалегідь усе обдумали. Найповніше розкривається характер «пішого-пішаниці» та нестерпність становища, у якому він опинився, через монологи персонажа:\nНайменший браг ледве встигає наздоганяти кінних братів, у проханні «братці, коней попасіте» вчувається втома, бажання хоч трохи відпочити після виснажливої подорожі, бо він вже\nДругий монолог засвідчує глибокий відчай молодшого брата, його нестерпні фізичні муки після важкої дороги. Гелер він не тільки «словами промовляє», а й «сльозами обливає»:\nВесь трагізм ситуації підкреслює звертання «братики мої рідненькі, миленькі, як голубоньки сивенькі», в якому вчувається благання й розпука. Так може просити тільки вкрай знеможена й зневірена людина. Але гіркий розпач минає, натомість повертається бажання жити, побачити рідну землю.\nХай пішки, хай через небезпеки, але «піший-пішаннця» знаходить у собі сили продовжити шлях. Яскравим штрихом до характеристики найменшого брата є його щире розчулення, коли він знаходить тернові гілочки, зламані для нього брагами. Його серце сповнене щирої подяки за гаку увагу. А як хвилюється втікач за долю старших братів, коли піднімає з землі червону китайку: «чи їх постріляно, чи їх порубано, чи живими в руки забрано…»\nДалі в думі небагатослівно, проте досить точно відтворено страждання «пішого-пішаниці» від «трьох недоль»: «безвіддя», «безхліб’я», він навіть від подихів степового вітру падає з ніг. так знесилів. Кульмінацією трагедії «пішого-пішаниці» є його повільне згасання.\nСвій довічний спочинок знайшов найменший брат під яворами, оскільки вони завжди були символами смутку, свідками нещасть і смерті. Детальний опис смерті наймолодшого брата посилює емоційне сприйняття думи, розкриває глибину трагедії, що сталася. Звичайно, симпатії виконавців і слухачів цієї думи були на боці «пішого-пішаниці».\nЛегендарний образ жінки-полонянкн в думі «Маруся Богуславка» Як засвідчують історичні документи, втікати з неволі могли переважно чоловіки. Українські жінки, котрі потрапляли до полону, могли звільнитися з ненависного рабства тільки під час козацьких походів чи в результаті викупу, а це траплялося вкрай рідко. Доля українських бранок була не менш трагічною, аніж у чоловіків. Більшість із них працювали на виснажливих роботах у маєтках феодалів Туреччини та Кримського ханства.\nТак відтворила душевні переживання і роздуми українки-полонянки поетеса Ліна Костенко у вірші «Чадра Марусі Богуславки».\nПолонянки тужили за рідною землею, нерідко, ризикуючи власним життям, прагнули помститися своїм поневолювачам. Про долю однієї з них і розповідає дума «Маруся Богуславка».\nУ кам’яній темниці «на Чорному морі» ось уже тридцять літ перебувало сімсот «бідних невольників». Маруся Богуславка допомогла невільникам залишити ненависне рабство, однак цей факт не став центральним у творі. Для творця думи важливішим було показати страждання і тугу за вітчизною української жінки, яка, потрапивши у полон, згодом стала дружиною вельможі.\nПро походження Марусі в думі сказано небагато. Жила вона колись у місті Богуславі в сім’ї священика. Мабуть, ще дівчиною погранила у полон, де й стала дружиною «пана турецького» (очевидно, турецького наші), який довіряє їй в усьому. Історичні джерела свідчать, що зовнішня та душевна краса українських жінок, тонкий розум і почуття власної гідності сприяли тому, що вони навіть у неволі мали високе становище.\nІ Маруся Богуславка – не виняток. Але навіть за умов рабського існування чи звички жити у «розкоші турецькій» жінки не втрачали любові до отчого краю, до свого народу. Прийнявши «віру бусурменську», Маруся Богуславка все-таки пам’ятає «нашу землю християнську», її любов до рідної землі засвідчує епітет «наша».\nВідчуваючи, що її батьки нічого не пошкодують заради викупу, Маруся Богуславка пояснює причину своєї відмови від повернення додому: «Бо вже я потурчилась, Побусурменилась». Незважаючи на таке зізнання, героїня думи не викликає зневаги чи осуду. У ній живе невгасима любов до рідного народу, вітчизни, про що з глибоким ліризмом розповідає дума, викликаючи щире співчуття до українки-полонянки.\nВідображаючи високі патріотичні почуття українців, їхню глибоку віру у визволення від турецьких набігів, дума «Маруся Богуславка» ось уже протягом кількох століть відіграє велику виховну роль. Недарма про «дівку-бранку, Марусю попівну Богуславку» написано драми («Маруся Богуславка» Михайла Старицького, «Ясні зорі» Бориса Грінченка), інші твори.\nОсуд насильства людини над людиною в “Думі про Марусю Богуславку” У нашій історії багато прикладів, коли дівчата бранки допомагали втекти з неволі нашим козакам. Звичайні українські дівчата ставали дружинами турецьких вельмож, навіть правителів. Це давало їм змогу якось полегшити долю...\nРомантична і трагічна історія Емми Боварі (за твором Г. Флобера “Пані Боварі”) І. Монастирське виховання та мрії. (Емма Боварі була дочкою фермера і мала прізвище Руо до заміжжя. Вона виховувалася у монастирі урсулинок, де читала багато романтичних книг. Емма гарно танцювала, малювала,...\nРозповідь про життя Нимидори після втечі Миколи Тяжко переживала вона розлуку, “йшла на панщину – плакала, йшла з панщини – так само плакала”. їй все здавалося, що Микола десь поблизу. Минуло десять років, і стара Джериха померла....\nНародні думи невільницького циклу Народ створив багато дум про турецько-татарську неволю. У них на повний голос звучить невимовна туга за рідним краєм, за “ясними зорями”. Серед дум невільницького циклу помітне місце належить думі “Маруся...\nТвір на тему: Жінка-полонянка Маруся Богуславка Дума про Марусю Богуславку відтворює ті часи, коли український народ боровся проти турецьких і татарських загарбників, які спустошували міста й села, гнали в неволю наш народ. Це була тяжка доба...\nЖінка-полонянка Маруся Богуславка (за народною думою) Дума про Марусю Богуславку відтворює ті часи, коли український народ боровся проти турецьких і татарських загарбників, які спустошували міста й села, гнали в неволю наш народ. Це була тяжка доба...\nПопередній Попередній запис: Робінзонада головного героя роману Дефо «Життя та незвичайні пригоди мореплавця Робінзона Крузо»\nНаступний Наступний запис: Українські звичаї і обряди у романі «Вершники»


На Житомирщині рятувальники вивільнили травмованого водія з автомобіля » Новини Житомира | Новости Житомира\nНа Житомирщині рятувальники вивільнили травмованого водія з автомобіля\nАвтор: news_maker от 17-07-2017, 21:39, Переглядів: 632\n17 липня о 07:46 до Служби порятунку «101» надійшло повідомлення про те, що терміново необхідна допомога рятувальників у дорожньо-транспортній пригоді, що трапилася на 122 км автодороги Київ-Ковель, поблизу с. Йосипівка Малинського району.\nВже на місці пригоди стало відомо, що легковий автомобіль «Opel Vivaro» зіткнувся з вантажівкою. Пасажир першого транспортного засобу загинув на місці пригоди, а водія затисло металевими конструкціями. Водій вантажівки не постраждав.\nРятувальники за допомогою бензорізу розрізали конструкції автівки, деблокували травмованого водія та передали медикам. В подальшому його госпіталізували до травматологічного відділення Малинської центральної районної лікарні з травмами різного ступеню важкості.\nДо проведення аварійно-рятувальних робіт залучалося 4 чоловік особового складу та 1 одиниця пожежної техніки.\nО 08:50 чергове відділення повернулося у розташування частини.\nНа Житомирщині рятувальники деблокували водія з пошкодженого автомобіля\nНа Житомирщині «Peugeot Partner» зіткнувся з відбійником\nНа Житомирщині рятувальники деблокували травмованого водія з пошкодженого л ...


Реферат “Промислові відходи”\nПромислові відходи – це відпрацьовані матеріали, сировину та інші елементи, які втратили свої якості. Джерело відходів залежить від специфіки підприємства (металургійна, легка, важка, хімічна). Вони утворюються в різних галузях, але в подальшому або утилізуються, або вдруге використовуються.\nТПВ промислових підприємств\nТоксичні елементи в промисловому смітті\nПромисловий сміття буває різних видів:\nзола і шлаки;\nзалишки харчових продуктів та інше.\nВсі ці категорії сміття завдають величезної шкоди навколишньому середовищу, а якщо в складі є отрута, ртуть та інші шкідливі речовини, то це підвищує небезпеку для екології.\nНа підприємствах збираються відходи, упорядковано відповідно до класифікації небезпеки. Існують документи, які регламентують поводження з відходами. Після збору сміття, він повинен вивозитися на полігони і утилізуватися. Це можуть здійснювати тільки компанії, які мають спеціальні ліцензії. Вони повинні гарантувати безпечне транспортування матеріалів і використовувати спеціальне обладнання. Небезпечні токсичні речовини необхідно перевозити в герметичних ємностях. Ті матеріали, які придатні для вторинного використання, потрібно відправити на фабриці з переробки сировини.\nЩоб визначити подальшу долю відходів з промислових об’єктів, потрібно визначити характеристики цих матеріалів:\nв якій галузі промисловості утворився;\nна якій стадії виробництва з’явилися відходи;\nвплив його на здоров’я людей;\nякий завдається шкода екології;\nчи можна його переробити;\nякі методи утилізації застосувати.\nУ багатьох видах промислового сміття містяться токсичні елементи, які завдають шкоди не тільки навколишньому середовищу, а й негативно впливає на здоров’я людей. Такі матеріали не можна повторно використовувати. Їх потрібно знезаразити, а потім утилізувати. Для цього є спеціальні поховання і полігони для відходів підвищеної небезпеки. До токсичним небезпечних видів сміття промисловості слід віднести прилади, що працюють з хімічними речовинами, нафтопродукти, прилади, в складі яких містяться хімічні елементи, речовини, що використовуються в лабораторіях і медицині, обладнання для перекачування газу. З цими та іншими видами відходів необхідно звертатися дуже обережно.\nЗа ступенем шкідливого впливу на екологію існує п’ять класів небезпеки промислового сміття:\n1 – самі небезпечні відходи з вмістом ртуті і гальваношлами. Ці матеріали наносять незворотної шкоди середовищу, можуть призвести до екологічної катастрофи.\n2 – високий клас небезпеки. Вплив речовин цієї групи усувається тільки за 30 років. До них відносяться батарейки, масла, фарби, лаки, елементи зі свинцем і кислотами.\n3 – середньої небезпеки. Після впливу цих відходів середу відновлюється протягом 10 років. Це машинне масло і предмети зі свинцем.\n4 – практично не небезпечні речовини, оскільки шкідливий вплив усувається всього за 3 роки. Найчастіше, в цю групу відносять будівельне сміття.\n5 – клас безпечних відходів. Це метали, паперова продукція, деревина та інші матеріали.\nВсі ці відходи можна переробляти і вони не шкодять середовищі.\nДля утилізації сміття з підприємств розроблені норми. Спочатку відходи збираються і зберігаються у відведеному для цього місця. Потім вони поділяються на ті, які будуть утилізуватися, і ті, які будуть перероблятися. Варто відзначити, що харчові відходи будуть відправлені на корм тваринам. Коли всі моменти улагоджені, то проводиться вивезення відходів. Сміття, що відправляється на утилізацію, буде похований на полігоні. Нерідко рідкі відходи змиваються у водойми, але перед цим їх потрібно знезаразити.\nДля вивезення промислових відходів компанія повинна мати ліцензію на цю діяльність. Транспортування сміття здійснює спеціально обладнаний транспорт. Найчастіше відходи перевозять в уже сортованому стані, що робиться заздалегідь відповідно до спеціального реєстру. Для перевезення кожного виду матеріалів існують свої вимоги. Наприклад, відходи 1-го класу небезпеки необхідно перевозити дуже обережно в спеціальних контейнерах, щоб не завдати шкоди екології.\nЩоб скоротити шкідливий вплив брухту на навколишнє середовище, існують механізми контролю утилізації. Спеціальні органи контролюють виконання санітарних та екологічних норм. Також здійснюється нагляд над процесом усунення сміття, від його збору до повного знищення. Всі організації, які займаються утилізацією, постійно перевіряються. Ці та інші заходи дозволяють захистити природне середовище від впливу промислового сміття.\nРеферат “Промислові відходи” Посилання на основну публікацію


Харків'ян запрошують на вакцинацію домашніх вихованців проти сказу\n13 березня 2019 11:55 Суспільство\nПланова вакцинація домашніх тварин проти сказу проводиться з 11 березня по 18 квітня на всіх 66 ділянках КП «Жилкомсервіс» у Харкові.\nЯк повідомила сьогодні, 13 березня, начальник відділу Департаменту житлового господарства Вікторія Богатир, з початку старту вакцинації - за два дні - в місті прищепили близько 70 собак і кішок. Вакцинація проводиться безкоштовно, власникам тварин необхідно сплатити тільки довідку (в розмірі 5 грн) про те, що тварина щеплена.\n«Планова вакцинація проводиться щорічно в березні-квітні для власників тварин, що проживають в багатоповерхових будинках комунальної форми власності. Другий етап стартує в травні - в цей період будуть робити щеплення тваринам, які проживають у приватному секторі. Вакцина закуповується за кошти державного бюджету і розподіляється по областям. Завдання нашого департаменту - проінформувати жителів міста про те, де можна зробити тварині щеплення, а також допомогти ветеринарній службі організувати цю роботу», - зазначила Вікторія Богатир.\nСьогодні, 13 березня, за перші 20 хвилин роботи до ветфельдшера Інни Ягнюк, яка вакцинує тварин на ділянці «Жилкомсервісу» №45, господарі привели трьох собак. Так, харків'янка Ірина Капиця прийшла з вихованцем Филимоном, якого жінка знайшла на вулиці торік і дала йому притулок.\n«Я прочитала оголошення про вакцинацію, яке висіло на нашому під'їзді, на і відразу прийшла. Я дуже люблю собак, вони у мене все життя живуть, і я завжди їх прищеплювала. У мене сусіди і діти маленькі поруч живуть, навіщо я буду хвилюватися. Він, звичайно, добродушний у мене, але хто знає, що він може зробити», - сказала пенсіонерка.\nЗа словами ветфельдшера Інни Ягнюк, тварин прищеплюють з 3-місячного віку. Перед щепленням вихованець повинен бути здоровий. Вакцинація проводиться препаратом українського виробництва «Рабістар», для одного щеплення використовується 1 мл ліки незалежно від ваги тварини.\n«Харків'яни йдуть на щеплення активно, тому що знають, що сказ - дуже небезпечне гостре інфекційне захворювання, яке вражає нервову систему і завжди закінчується для тварини летальним результатом. Тому необхідно вчасно проводити вакцинацію тварині. Щеплення діє один рік, потім проводиться ревакцинація», - повідомила Інна Ягнюк.\nВона зазначила, що в разі зараження тварини на сказ явні ознаки, в тому числі прояв агресії, можна виявити приблизно на 10-й день після інфікування. Також для хворої тварини характерні світлобоязнь і боязнь води, слинотеча і судоми.\nЗа інформацією Департаменту житлового господарства, в рамках планової вакцинації в середньому в рік в місті прищеплюють від 4 до 6 тис. тварин.\nНагадаємо, власники домашніх тварин, які проживають у будинках ОСББ, ЖБК, відомчих будинках і гуртожитках, можуть звертатися за інформацією до найближчого відділку КП «Жилкомсервіс» або по тел. (057) 775-33-10.\nТеги: вакцинація, щеплення, сказ, тварина


Першоквітневі розіграші, які запам'ятаються надовго — Життя у Львові\nПершоквітневі розіграші, які запам'ятаються надовго\n1 квітня 2017 - In Lviv\nЯкщо ви обожнюєте жартувати над оточуючими і чекаєте 1 квітня, щоб зробити це «легально», то ця стаття якраз для вас. Втім, вона буде корисна і тим, хто за все цього не любить: ви дізнаєтеся, чого варто уникати в День сміху.\nДля цього розіграшу вам знадобляться карамельні цукерки без начинки. Рано вранці, поки ваша «жертва» ще спить, відкрутити головку душа, вкладіть в неї цукерку і акуратно затягніть назад. Нічого не підозрюючи, чоловік прийме солодкий душ, після якого доведеться вимитися ще раз. Але, будь ласка, не практикуйте таке по відношенню до тих, хто схильний до алергії.\nПончики з майонезом\nЯкщо ваші сусіди по квартирі люблять пригощатися вашої їжею без дозволу, 1 квітня — прекрасний день, щоб відучити їх від цієї звички. Купіть апетитні пончики без начинки і банку майонезу, а потім за допомогою кулінарного мішка або шприца наповніть ці пончики. Залиште приманку на видному місці і чекайте, коли жадібні руки любителів смачненького потягнуться до нудотного ласощів.\nКошмар на стелі\nУ багатьох офісах використовуються навісні стелі — прекрасна можливість полякати колег. Замініть одну із стельових плиток страшної картинкою з фільму «Дзвінок» або «Прокляття» і чекайте криків переляканих «жертв». Але не дивуйтеся, якщо вас потім поб'ють, — ми попередили.\nУнітаз, яким неможливо скористатися\nІ, нарешті, один з класичних «туалетних приколів», який ви можете спробувати на свій страх і ризик. Для цього вам знадобиться харчова плівка і, зрозуміло, фаянсовий друг. Відкиньте сидіння, обмотайте унітаз плівкою, можна в кілька шарів, поверніть сидіння на місце і чекайте не найбільшу уважну «жертву». Результатом розіграшу буде калюжа на підлозі та інший безлад, прибирати який, швидше за все, змусять саме вас.\nПотрібно або підфарбувати розсікач крана рідким барвником, або піти важким, але ефективним шляхом: відкрутити розсікач крана і покласти туди таблетку харчового барвника. Ефект буде більш тривалим. Для страхітливого ефекту можна вибрати барвник червоного кольору.\nМило не милить\nКласичний, але такий необхідний прийом на 1 квітня: покрити мило прозорим лаком для нігтів, для того щоб воно не пінилось.\nРоздруковане обличчя, банка з водою — і розіграш не для слабкодухих готовий.\nТеги: розішраші, першоквітневі розіграші, першоквітневі жарти, день дурака, 1 квітня\nРейтинг: 0 Голосів: 0 19275 переглядів


Конотопські поліцейські викрили кримінальний “дует”, який цілий місяць обкрадав магазин | Голос Конотопа\nКонотопські поліцейські викрили кримінальний “дует”, який цілий місяць обкрадав магазин\nКримінал | 08:08, 8.02.2016\nЧоловіка та його спільницю, які протягом місяця скоювали крадіжки з магазину, конотопські оперативники встановили за допомогою камери відеоспостереження. Наразі зловмисники зізналися у скоєнні п’яти злочинів.\nПовідомлення про крадіжку дрібних товарів надійшло до поліції Конотопа від охоронця одного з магазинів. На місце пригоди виїхала слідчо-оперативна група.\nОпитаний працівник торгівельного закладу розповів, що один з покупців досить незвичайно поводився, а на вимогу охорони показати вміст своєї сумки кинувся тікати. Проглянувши записи з камер відеоспостереження, поліцейські впізнали в дивному відвідувачі 35-річного місцевого жителя, який нещодавно мав проблеми з Законом за скоєння майнових злочинів.\nПравоохоронці знайшли підозрюваного за місцем його мешкання. Там же були знайдені та вилучені викрадені речі: гаманці, гігієнічні засоби, косметика, парфуми та інші товари.\nУ скоєному чоловік зізнався. Та коли почав розповідати більш детально, як саме скоював крадіжки, ненароком обмовився і про свою подругу, котра йому у цьому допомагала. З‘ясувалось, що пара, вирушаючи «на справу», щоразу змінювала свій зовнішній вигляд. Як твердить затриманий, діяли вони за відпрацьованою схемою: заходили до магазину, ходили між рядами, а потім, ніби не знайшовши потрібного товару, швидко виходили повз каси.\nЯк повідомляє Сектор комунікацій ГУНП в Сумській області, наразі за даним фактом слідчі поліції відкрили кримінальне провадження за ч.1 ст.185 КК України «Крадіжка». Спільникам загрожує до трьох років позбавлення волі.


Образ Пузиря у п’єсі І. Карпенка-Карого “Хазяїн” (ІII варіант) | Шкільні твори\nОбраз Пузиря у п’єсі І. Карпенка-Карого “Хазяїн” (ІII варіант)\nІван Карпенко-Карий – один з найвидатніших драматургів в українській літературі. Він був новатором драматичної форми, створив чимало нових жанрових різновидів драми, йому належить вісімнадцять оригінальних п’єс. “Хазяїн” – найвище досягнення І. Карпенка-Карого в жанрі соціальної комедії.\nСам автор писав до свого сина Назара: “Комедія ця дуже серйозна, і я боюся, що буде скучна для публіки, котра від комедії жде тільки сміху. “Хазяїн” же – зла сатира на чоловічу любов до стяжанна, без жодної іншої мети. Стяжання для\nстяжання!…” Зміст повісті не досить простий: мільйонер Пузир бажає збагачення будь-якими шляхами. Але це не все. Карпенко-Карий відходить від усталених форм побудови драматичного твору. Основна драматична колізія – участь Пузиря в злісному банкрутстві Петьки Михайлова – губиться серед інших драматичних ситуацій та сцен, разом з ними підпорядкована основному завданню: якнайповніше показати тип мільйонера-стяжателя” і весь рух його “хазяйського колеса”.\nОтже, головний герой, Пузир, – хазяїн-мільйонер. Його образ – тип українського багатія-землевласника, що виринув на поверхню суспільного\nжиття наприкінці дев’ятнадцятого століття. Колись Пузир був хазяїном “так собі”, “з середнім достатком”, але, побудувавши своє життя за принципом “аби барин, то все можна”, досягнув високого становища. Сам Пузир твердив, що своє багатство він здобув ціною важкої, тривалої праці: “Я сорок літ недоїдав, недопивав, недосипав, кровію моєю окипіла кожна копійка…” Однак із збільшенням багатства не ослабнув, а ще більше посилився потяг до “стяжательства”.\nЖадоба наживи не має меж. А його бездушна жорстокість проявляється у його родинному побуті, у його взаєминах із людьми. Щоправда, Пузир не позбавлений розуму, та розум цей діє тільки в сфері його власних інтересів.\nПузир добре знає, що робітник там дешевий, “де землі нема, де нема за що рук зачепить, де бідність”. Він сам створює цю бідність: “Як мужик зостанеться без землі – роби з ним, що хочеш”. Думки про допомогу обездоленим, як і все інше, що безпосередньо не стосується прибутків, йому видаються якимись химерними: “Чудні люди! Голодних годуй, хворих лічи, школи заводь, пам’ятники якісь став… Повигадують собі ярма на шию і носяться з ними, а вони їх мулять, а вони їм кишені продирають”.\nСкориставшись з того, що під Херсоном через нестачу кормів голодні селяни спродують худобу, Пузир посилає туди своїх економів скуповувати за безцінь овець, сподіваючись на них згодом добре заробити. Черствим і жорстоким виступає Пузир і в стосунках зі своїми підлеглими. Через його бездушність кінчає самогубством чесний юнак Зозуля, на якого звели наклеп економи.\nТакож хазяїн не зважає на почуття своєї дочки Соні: він не дає згоди на її шлюб з учителем Калиновичем, бо хоче мати зятем багатія Чоботенка. Чи має Пузир позитивні риси характеру? Я вважаю, що має. Він – хазяїн.\nЦе ділова, добре обізнана у фінансових справах, працьовита людина. У нього є талант господаря-аграрія, чого бракує нині багатьом нашим підприємцям. Але всім цим не можна виправдати хижацьку натуру Пузиря.\nНаприкінці п’єси хазяїн помирає: “Хазяйство його меч, від нього й смерть!” Такого безглуздою смертю автор доводить, що нажива не приводить до добра, а скупість, жорстокість і егоїзм не роблять честі людині.\nОбраз Пузиря в комедії “Хазяїн” І. Карпенко-Карого Терентій Гаврилович Пузир – великий український капіталіст-землевласник, який вийшов із середняків. Він ще не звикся зі своїм становищем мільйонера і тому в ньому ще живе дух ненажерливості, хворобливої ощадливості, властивий дрібним власникам. Його жінка згадує: “Ми були так собі хазяїни, з середнім достатком”. Через тридцять п’ять років землі Пузиря, за висловом німця-купця, уже нагадували ціле […]...\nОбраз капіталіста в комедії Карпенко-Карого “Хазяїн” В кінці XІX століття на Україні починає бурхливо розвиватися капіталізм. Він проникає і в сільську місцевість, де народжуються крупні капіталісти процес відбився і в українській літературі. У 1890 році Карпенко-Карий створює комедію “Сто тисяч”, герой якої, Терасим Калитка, мріє про сто тисяч карбованців, щоб скупити навколишні землі. Через десять років (1900 р.) драматург створює сатиричну […]...\nПравдивий образ промисловця і “Глитай” з селян у драмі І. Карпенко-Карого “Хазяїн” (1 варіант) Талановитий драматург-новатор Іван Карпенко-Карий збагатив українську літературу творами різноманітних жанрів. Невмирущу славу принесли митцеві сатиричні комедії “Мартин Боруля”, “Суєта”, “Сто тисяч”. Однією з найкращих комедій є “зла сатира на чоловічу любов до стяжання” під назвою “Хазяїн”, що з’явилася з-під пера майстра у 1900 році. Проблематика цієї п’єси, визначена самим тогочасним життям, майстерно втілена в яскраві, […]...\nПравдивий образ промисловця і “Глитай” з селян у драмі І. Карпенко-Карого “Хазяїн” (2 варіант) Які твори стають класичним літературним зразком? Мабуть ті, в яких письменник розкриває таємницю людського серця, людського характеру. Від того, наскільки майстерно й правдиво він це зробить, залежить подальше життя твору в часі. Деякі твори залишаються актуальними навіть через кілька сотень років після їх народження, незважаючи на те, що людство іде вперед великими кроками, змінюються історичні […]...\n« Гуманістична позиція автора в розкритті образу героя в оповіданні “Гранатовий браслет”


Олександр Михельсон: За повернення Криму | site.ua\nЗа повернення Криму\nСім років тому Росія розпочала операцію із захоплення Криму. Принаймні, саме дату 20 лютого 2014 року відображено в українському законодавстві, зверненнях нашої держави до міжнародних судів та, last but not least, на російській медалі "За возвращение Крыма", яка негайно потрапила у вільний продаж за досить невисокою ціною, бо хоч наказ про її запровадження і підписав цілий міністр оборони Шойгу, формально державною нагородою вона не є, і за торгівлю нею статтю не дадуть.\nСама окупація оформлювалась у такому ж "проксі-режимі", як і оця, з дозволу сказати, медаль. І конкретна дата тут досить умовна. Півострів завжди був для адептів "русского мира" об'єктом не географічним, а сакральним. І це треба визнати великим успіхом імперської пропаганди, починаючи ще з царювання Катерини Другої.\nТоді окупація Криму за підсумками російсько-турецьких війн була не просто "убезпеченням кордонів держави від набігів кримських татар". Ще середньовічні московські правителі всіляко заохочували поширення казочок про себе як нібито єдиних достойних спадкоємців остаточно зруйнованої 1453 року Візантії; так виникли ідеї про "Москву як Третій Рим" чи, скажімо, про константинопольське походження "шапки Мономаха", яка й самому-то київському князеві ніколи не належала, годі й казати про візантійських імператорів. По суті, московські царі, а з Петра Першого - імператори, так само бавилися в "спадкоємництво" від однієї частини Римської імперії, як набагато раніше Карл Великий і його нащадки - від іншої.\nАле з катерининських часів Чорне море стало предметом геополітичного інтересу Росії, і аж до 1917 року в Петербурзі майже офіційно вважали своєю місією "повернення Константинополя й контроль над Дарданелами". Важко сказати, наскільки всерйоз (точніше, в різні періоди по-різному) - але як пропагандистське гасло це було популярним. Ну а Крим, звичайно ж, мав служити відправною точкою.\nЗа радянських часів Крим став "незнищенним авіаносцем": на відміну від сучасного чорноморського узбережжя РФ, там і тільки там були годящі для військово-морських сил порти. І оскільки хоч якийсь вихід до Середземномор'я, де в цілому панували американці, ці бази все-таки давали, військово-політичне значення півострова переоцінити було неможливо. Тим паче, на іншому березі моря і в тих самих Дарданелах панувала учасниця НАТО Туреччина. (Пригадуєте, до речі: "карибська криза" почалася саме з розміщення американських ракет в Туреччині, і всім нам таки пощастило, що цей світ не скінчився ще 1962-го року, коли Хрущов вирішив відповісти на це за допомогою друга Фіделя).\nА під це геополітичне значення підверстувалася і міфологія: досить згадати ту ж оборону Севастополя від гітлерівців під час Другої світової війни. Цій міфології ніяк не заважав навіть акт передачі Криму до складу УРСР тим-таки Хрущовим, здійснений з простих і цілком логічних адміністративно-господарських міркувань. "Союз нерушимый республик свободных" здавався стабільною штукою, і якщо в плані "свободи" республік у притомних людей виникали великі питання, то "нерушимость" здавалася... ну, непорушністю.\nСловом, кримське питання було лакмусом імперськості. Ним воно лишається й тепер. Так само, як і тепер півострів має для Кремля в першу чергу військове значення. Свідчень тому безліч, як і доказів того, що зміцнення військової присутності Росії в Криму відбувається за рахунок усіх інших сфер. О ні, не те щоб ці інші сфери перебували зовсім поза увагою окупантів - але пріоритети надто очевидні.\nВтім, якщо та ж оборона Севастополя дійсно має в історії серйозне, залите великою кров'ю місце, то гібридне "повернення Криму" - це з іншої опери. Не кажучи вже про поняття "героїчної оборони Криму" від міфічних бандерівців, на честь чого, ви будете сміятися, теж є медаль саме з таким формулюванням, випущена вже колабораціоністською місцевою владою.\nВ цьому відношенні творення ідеологічної концепції Українського Криму - справа, важливість якої за сім років по анексії зовсім не зменшилася. Природно, Крим Киримли має бути в цій концепції невід'ємним компонентом. Свого часу Володимир Зеленський багато говорив про необхідність просування українських месиджів на тимчасово окупованих територіях - і говорив правильно, але по суті робота держави тут зводиться, як і за часів Порошенка, до якихось спорадичних рухів. Навіть протидією дезінформації здебільшого займаються громадські активісти, а такої протидії замало ж: потрібен конструктивний, позитивний Міф.\nСконструювати його можна і без участі держави. Але зробити наріжним каменем інформаційної війни - ні.\nОскільки такий Міф не може бути міфом у звичайному розумінні слова, а повинен ґрунтуватися на справах, Українська держава в першу чергу мала б гідно подбати про тих, хто не зрадив її сім років тому. Від військових до звичайних громадян, що не побажали приймати паспорт із двоголовим орлом і переїхали на материк. Їх чимало, і вони живуть вірою у відновлення правди, але держава звертає на це мінімальну увагу, і поки що це ніяк не залежить від зміни осіб президентів чи складу парламенту.\nЙдеться не тільки про матеріальну підтримку, хоча подібні дії були б більш ніж доречними, раз протягом семи років їх було вкрай недостатньо. Але потрібна і підтримка організаційна, і інформаційний супровід. Сотня банальних сюжетів-нагадувань про вкрадений Крим чи пропагандистських блогів про проблеми з водою не замінить хорошої story з перших вуст. Ці історії є кому розповісти: чи не більшість тих, хто не прийняв окупації - це люди творчих професій та науковці.\nМаємо зробити все, щоб ці наші співвітчизники повернулися до свого Криму - а він до них.\nLite Point, Alexandr Lekruber, Олена Касьян, Ирина Красноступ, Yurii Tutko та ще 19 користувачів