Релігійний портал "Жива Вервиця" - Сімейне щастя\nДата публікації: 10-08-2012\nУ людей різні характери, різноманітні смаки, неоднакові потреби. Але є в житті дещо таке, без чого не може обійтись жодна людина – це любов. Любити хочуть всі, але як же розуміти цю прекрасну властивість людської душі?! В наш час засобами масової інформації (ЗМІ) через фільми, „передові” школи, продукцію, якою ми користуємося... любов рекламується як задоволення плотської похоті. Тому й недивно, що висновки соціологічних досліджень показали, що молоді люди вважають нормальним мати багато „партнерів” до весілля. Так думають з опитаних 64% юнаків і 54% дівчат; і не бачать нічого поганого в тому, що дівчина позбудеться цноти до 15 років. Така реальність. Але давайте не будемо бездумними маріонетками ЗМІ і розберемося: чи вірно те, що нам нав’язується. Прибічники „вільного сексу” до шлюбу звичайно говорять: Статевий потяг закладений в нас природою, подавляти його протиприродно.\nЗ тим, що статевий інстинкт природній, сперечатися ніхто не буде, однак беззаперечно й інше: ЗРІЛІСТЬ ХАРАКТЕРУ ЛЮДИНИ ВИЗНАЧАЄТЬСЯ ТИМ, В ЯКІЙ МІРІ ВОНА КОНТРОЛЮЄ СВОЇ ПОТЯГИ – САМЕ ЦИМ МИ ВІДРІЗНЯЄМОСЯ ВІД ТВАРИН. І КОНТРОЛЮВАТИ СВОЇ БАЖАННЯ – ЦЕ ЗОВСІМ НЕ ТЕ САМЕ, ЩО ПРИГНІЧУВАТИ ЇХ. Але тут виникає питання: „А навіщо мучити себе контролем своїх сексуальних потягів? Чи не простіше їх задовольняти?” Відповідь на ці запитання може бути подана з двох точок світосприйняття. Якщо ти як дарвіністи вважаєш, що ти походиш від мавпи, то запитання про контроль над своїми інстинктами не має змісту , оскільки для приматів закони не писані, тобто нащадок тварини і живе як тварина. (Слов’янською мовою слово „живот” означає життя. Значить тварина (животное – рос.) – це груба плоть, що володіє деякою життєвою силою. Хоча вона в Священному Писанні і називається душею, але не є такою ж досконалою, як людська. А якщо ти віриш, що ти створений Богом, то тоді запитання про контроль своїх бажань має найбільш повний зміст, оскільки він дає нам можливість залишатися схожими на Бога і відображати в собі Його якості, або образ Божий – БЕЗСМЕРТЯ, СВОБОДУ ВОЛІ, РОЗУМ, БУТИ ОСОБИСТІСТЮ... Цим Творець, на відміну від тварини, вшанував людину і підняв її на високий п’єдестал царя над усім Своїм творінням, і закликав до спілкування з Собою.\nЯкщо свої бажання не контролювати, то людина швидко розбещується. Вона з подібної Богу , вільної, закликаної до творчої праці людини перетворюється на двоногу біоістоту , яка не має права називатися людиною, яка живе тільки біопроцесами (поїв, поспав, попрацював, розмножився), нездатна до сприйняття Бога і спілкування з Ним у Вічності. Так, ми вільні і, при такій потужній рекламі тваринного способу життя залишатися людиною нелегко. І, звичайно, ми можемо відмовитися від високого покликання бути образом Божим, але тоді прийдеться відповідати за те, чому ми відкинули волю Божу про себе і дозволили дияволу принизити нас (звести до рівня тварин) і цим образити Бога в нашій душі.\nОсь чому так важливо контролювати свої бажання, особливо ниці (низькі) і не дати їм взяти владу над собою. Адже будьякий потяг перетворює природну потребу в некеровану пристрасть і може цілком підкорити собі людину , її поведінку і мислення (живи з притиском!). І якщо ми дозволяємо собі нескромно розглядати особу іншої статі, отруюємо свою уяву еротичною вульгарністю, читаємо книги і дивимося фільми подібного змісту , захоплюємося порнографією, то ми цим розпалюємо в собі дуже сильну похіть. І тоді думаємо лише про це і дивимося на людей лише з цієї точки зору . Досвід життя показує, що молоді люди, захоплюючись вище наведеними „заняттями” , звиклі до егоїстичного життя в своє задоволення, до флірту і безладних інтимних стосунків, В СИЛУ СВОЄЇ РОЗБЕЩЕНОСТІ НІКОЛИ НЕ БУДУТЬ ВІРНИМИ У ШЛЮБІ І НЕ МОЖУТЬ СТВОРИТИ МІЦНОЇ СІМ’Ї. А даремно витрачені на випадкових „партнерів” сили душі уже не будуть пролиті в повноті на свою другу половину . Це призведе до „безбарвних” стосунків у шлюбі, які в сою чергу перетворять сімейне життя в „обридну лямку” , з усіма наслідками, які звідси випливають. Адже кожна неупереджена людина може зрозуміти, що перегляд фільмів, в яких „ненав’язливо” показують, як чоловік зраджує дружині, а у дружини на стороні є коханець, аж ніяк не допомагає вихованню в людях вірності і жертовного кохання – цієї основи сімейного щастя. І хто тут вистоїть, коли це беззаконня подається в кольорі, під музику , в романтичному вигляді, як дещо позитивне.\nЗакон Божий вчить відганяти нечисті бажання, щоб не розпалювати в собі похоті, і зберегти себе в чистоті до шлюбу . ( Ми – не євнухи, ми знаємо, що так буває, але, на відміну від вас, ми чудово уявляємо ті загрози,що їх таїть в собі ця сила) І НЕ ПОТРІБНО СПРИЙМАТИ ЦЕРКОВНІ ВИМОГИ ЯК ПОХМУРИЙ ЗВІД ЗАБОРОН НА ГАРНЕ І ПРИЄМНЕ ЖИТТЯ. Адже Господь не забороняє нам радіти життю, а лише відгороджує від шлюбного беззаконня, яке обов’язково зруйнує сімейне життя. І ті, кому заповіді Божі не вказівка, самі прирікають себе на подружні зради, розвал сім’ї, страждання, п’янство „з горя” , одинокість, а своїх дітей на сирітство і зламані долі.\nНе послухаєш голосу Церкви, не навчишся у неї техніки життєвої безпеки – постраждаєш. І лише, на жаль, тоді, по достоїнству оціниш шкоду від телевізійних „безневинних” розваг і інших спокус, які сформували твоє внутрішнє життя і погляди на життя і підготували тебе до такого життєвого краху . Наступна теза: статеве утримання шкодить здоров’ю і рано чи пізно закінчується неврозами... Чи чули ви, щоб хтонебудь помер від статевого стримування, як помирають від голоду і спраги? Навпаки, відомі приклади, коли цнотливе життя звільняло духовну і інтелектуальну енергію у людей, які направляли її наблаго інших. Адже, якщо стримування було б таким „смертельним” , то чоловічих і жіночих монастирів не існувало б стільки тисяч років. І якщо ті, хто обрали шлях чернецтва, зберігають себе все життя, то невже ж молоді люди не зможуть зберегти себе в чистоті ВСЬОГО ЛИШЕНЬ до шлюбу?\nЩо ж стосується шкоди для здоров’я від статевого утримання (на що звичайно посилаються прибічники дошлюбних стосунків), то це найбільш небезпечна брехня, яка насаджується молоді сексуально нестриманими людьми і тими, хто не гидує заробляти гроші, торгуючи вседозволеністю. І ще про „шкоду” від утримання. Молоді жінки, навіть вступивши в шлюб і вирішивши все-таки народжувати, довгий час не можуть виносити дитину . Їх організм через аборти, прийоми „протизапліднюючих” засобів і безвідповідальне статеве життя розладнаний. Тому відбувається декілька викиднів, перш ніж вагітність закінчиться пологами. А 30% шлюбів залишаються на все життя безплідними. Так що утримання збереже ваше здоров’я. А ДОБРОВІЛЬНО І СВІДОМО НАКЛАДЕНІ НА СЕБЕ ОБМЕЖЕННЯ НІКОЛИ НЕ ПРИВЕДУТЬ ДО РОЗВИТКУ НЕВРОЗІВ або інших психологічних комплексів. Отець Іван ЛЕЩИК, настоятель Свято-Пантелеймонівської церкви м. Миколаєва (обласного). Декілька слів про „протизапліднюючі” засоби. Медики добре знають, що спіраль не перешкоджає проникненню чоловічого сім’я в маточні труби з наступним заплідненням яйцеклітини, і що її призначення не проти запліднювальне, а абортивне! Спіралі призначені не дозволити дитині імплантуватися (попасти) в матку для подальшого розвитку . Якщо, борючись за життя, дитині все ж таки вдається попасти в матку , то тоді спіраль перешкоджає прикріпленню плода до її стінки. Оскільки спіраль – це чужорідне тіло, то від неї відбувається запалення слизистої оболонки матки, тому і як при „протизапліднювальних” таблетках не виділяється необхідний для живлення глікоген, так що плід помирає найчастіше від голоду у віці до 9 днів. Т аблетка чи спіраль вбивають дитину найчастіше саме в цей період. Жінка думає, що кровотеча є показником місячного очищення, але насправді, і в більшості випадків, це витікають залишки її чергової ненародженої дитини. Т акож потрібно знати, що СНІД поширюється завдяки і презервативам, оскільки гума, з якої вони виробляються, має мікропори розміром від 5-ти до 50-ти мікрон, а розмір вірусу СНІДу – менше 1 -го мікрона!!! І ще.\nЯкщо після медичної консультації вам скажуть, що плід розвивається погано і потрібно робити аборт , то не поспішайте. Вас на цей гріх будуть штовхати деякі недобросовісні медики, які не мало наживаються на проведенні абортів. Обов’язково проконсультуйтеся у знайомого і надійного лікаря, а також у священика. Так навіщо ж все-таки стримуватися до шлюбу? Відповідь на це запитання допоможе вам не обманутися невірною тезою, що „досвід інтимних відношень до шлюбу дозволяє уникнути помилок у виборі партнера і досягнути гармонії у шлюбі” . Можна почути й таке: „Я не згідний з стримуванням до шлюбу , але й не прибічник розбещеності. Однак, якщо людина пізнає все лише в першу шлюбну ніч, то це веде до численних зламаних доль. Як, зрештою, і безладне статеве життя. У всьому повинна бути золота середина” . Потрібно сказати, що „золотої середини” в сексі до шлюбу бути не може, як не може бути „золотої середини” у злодійстві і прийомі наркотиків. Є дві крайнощі, з яких одна правильна. ПСИХОЛОГИ СТВЕРДЖУЮТЬ, ЩО ПЕРШИЙ ДОСВІД ІНТИМНОЇ БЛИЗЬКОСТІ ДВОХ ЛЮДЕЙ ВОЛОДІЄ УНІКАЛЬНОЮ ЦІННІСТЮ – ТАКОЇ МИТІ У ВАС БІЛЬШЕ НЕ БУДЕ НІКОЛИ. Особливо це важливо для жінки. В цей момент люблячі люди дарують себе один одному, відкриваються повністю. Попередній сексуальний досвід позбавляє цю подію її високої значимості. Секс до шлюбу – значить відносини, які позбавлені обов’язків один перед одним. І не можна „попробувати” , що таке справжній шлюб у відносинах, які наперед позбавлені їх. Тому так звані „пробні шлюби” виявилися непереконливими і вони менш стабільні. Статистика показує, що пари, які мали зв’язок до шлюбу , розходяться вдвічі частіше. Ці дані спостережень за 50-річний період. Крім того, у чоловіка, який мав безладне статеве життя до шлюбу , неминуче падає повага до жінки як такої, і він проти волі буде вважати її знаряддям насолоди.\nДошлюбні „зв’язки” є також ґрунтом для порівнянь, підозр, взаємної недовіри. Т ому руйнівні для сімейного союзу конфлікти в такій сім’ї неминучі. А поняття „сексуальна несумісність” – просто виправдання для тих, хто не вміє кохати. Любов – це здатність жити один для одного, жертвувати собою, поважати, розуміти, бути безкорисливим... А ЯКЩО ЦЬОГО НЕМАЄ, ТО ІНТИМ І СЕКСУ АЛЬНА „ДОСВІДЧЕНІСТЬ” НЕ Є ГАРАНТОМ ДОБРИХ ВІДНОСИН. Але ще більш згубні наслідки дошлюбних відносин для майбутнього потомства. На жаль не всі знають, що саме від дівочої чистоти залежить, якими будуть ваші діти... В наш час зв’язок цнотливості з якістю потомства змогли пояснити генетики, які відкрили в позаминулому столітті явище телегонії (від „теле” – далеко і „гони” – народження). Його суть у тому , що вирішальний вплив на потомство жінки має перший в її житті чоловік. САМЕ ВІН, А НЕ МАЙБУТНІЙ БАТЬКО ДИТИНИ, ЗАКЛАДАЄ ГЕНОФОНД ПОТОМСТВА КОЖНОЇ ЖІНКИ. Той, хто порушив цнотливість, стає ніби генним батьком для всіх майбутніх дітей жінки. Чи повинні знати це сучасні дівчата, які вирішили до шлюбу почати інтимне життя? Безперечно. Приблизно 150 років тому конярі, які виводять нові породи коней, для підвищення витривалості вирішили схрестити коня з зеброю. Досліди не вдалися: і їх припинили, думаючи, що діло закінчене. Однак через декілька років у кобил, які були задіяні в дослідах, від породистих жеребців стали народжуватися смугасті лошата!.. Приголомшений науковий світ назвав це явище телегонією. Досліди сучасників Ч. Дарвіна – професора Флінта, Фелікса Ладантека й інших вчених – з іншими тваринами – підтвердили даний феномен. Ф. Ладантек написав книгу „Індивід, еволюція, спадковість і неодарвіністи” (М. 1889 р.), де в розділі „Телегонія, або вплив першого самця” описав проведені досліди. Тільки практики-собаківники не здивувалися, оскільки давним-давно знали: якщо хоча б раз породиста сука пов’яжеться з кобелем-дворнягою, то від неї породистого потомства нічого й чекати. Відомо це й тим, хто розводить голубів. Якщо непородистий голуб „потоптав” породисту голубку , її зразу вбивають, тому що, навіть при „найелітнішому партнері” , у неї чистого потомства не буде: то пір’ячко у хвості не те, то колір дзьоба... З тваринами зрозуміло, а як же в людей?! Вченими проводилися фізіологічні, антропологічні, соціологічні дослідження, які підтвердили, що ефект телегонії, навіть в найбільш яскраво вираженій формі поширюється й на людей! Ось тут і опустилася завіса секретності!\nВідкриття телегонії одразу ж було заховано від людей, так як вона закривала дорогу для всякого роду сексуальних революцій, а це не входило в плани ворога роду людського і його слуг . Навіть була внесена в енциклопедію зручна фраза: що нібито „результати досліджень і дослідів” явище телегонії не підтвердили і що рахуватися з нею – це не поважати себе і свої бажання. Більшість противників телегонії – люди зацікавлені, тому якщо це явище буде вивчатися дітьми зі шкільної лавки, то індустрія порнографії потерпить суттєві збитки. Т ому для них прибутковіше, якщо наші діти почнуть вивчати в школі програму „Планування сім’ї” (читай руйнування сім’ї). Однак сучасною наукою було ще раз підтверджено явище телегонії. В 1985 році науковий співробітник Інституту фізикотехнічних проблем АН СССР Петро Гаряєв виявив дивний ефект . Він працював з препаратом молекул спадковості – ДНК, використовуючи метод кореляційної лазерної спектроскопії. Суть його в тому , що лазерні фотони, проходячи через розчин ДНК, „записують” інформацію їх властивостей – розмір, масу, можливість змішуватися з водою і т.д. Ці характеристики відображаються на дисплеї у вигляді спектрів. І ось учений, якось знявши декілька спектрів, витягнув пробірку з ДНК з приладу , а через неуважність вставив туди іншу , але порожню. Він хотів замінити її, але подивився на дисплей і... був вражений. Спектри порожньої пробірки були дуже схожі на ті, що перед цим знімалися з розчину ДНК! Подумавши, що на пробірці залишилися сліди ДНК, він замінив її на ідеально чисту . Т акий же результат. Колега злякався, що Петро Г аряєв зламав спектрометр і вимкнув його. Дослідження поновилися тільки в 1993 році в Інституті високих температур РАН. Вчені старанно протирали кюветне відділення і навіть продували його чистим азотом. Результат такий самий. Подальші експерименти не залишали ніяких сумнівів: після видалення ДНК в приладі залишається якийсь фантом (невидимий, нематеріальний слід) молекул ДНК, який взаємодіє з променем лазера. Аналогічний ефект в 1990 р. виявили відомі американські дослідники Алісон і Пекора.\nЗначить, кожен чоловік, що має фізичну близькість із жінкою, залишає в ній свій хвильовий „автограф” на все життя. Він „розписується” на її генетичному коді, і цей „розпис” вже нічим не зітреш. Ця хвильова програма потім буде формувати тіло і душу майбутніх дітей. Як же бути після всього цього зі всетаки схожістю дітей і батьків? А це як у голубів: то пір’ячко в хвості не таке, то дзьоб, то в характері незнайомі для батьків дивацтва... Відомо, що навіть через декілька років після позашлюбних зв’язків із заїжджими гастролерами на міжнародних фестивалях і спортивних олімпіадах наші радянські дівчата народжували від білих генетично здорових СВОЇХ чоловіків – дітей не схожих ні на батька, ні на матір, а на заїжджого молодця. Відомі навіть такі випадки, коли за гріхи матері розплачувалась донька, яка народжувала дитину негроїдного типу , не бачивши негра в своєму житті жодного разу . Підготував отець Іван ЛЕЩИК, настоятель Свято-Пантелеймонівської церкви м. Миколаєва (обласного). (Продовження. Початок у №1, 2010 р.). (Закінчення. Початок у № 1, 2, 2010 р.). Причиною появи цих „малюків” була генетична мутація хромосомного ланцюга; позашлюбний зв’язок, багаторічної давності став причиною сімейних трагедій. До цих пір ми говорили про передачу зовнішніх, тобто тілесних ознак батька, а чи передаються його душевні якості? Так, і це в телегонії найбільш небезпечний і значущий фактор! Навіть враження душі матері, її емоції можуть призвести до мутації генів. Адже душа впливає на тіло і, почуття матері передаються дитині, яка перебуває в її лоні. Якщо мати про щось думає – це обов’язково відіб’ється на дітях, і вони обов’язково народяться схожими на того, кого вона покохала вперше – тому , що почуття це дуже сильне і незабутнє. Святий Амвросій Медіоланський називав його „даром першого шлюбу” від Бога. Воно виникає навіть за відсутності фізичної близькості, - саме тому раніше дівчат до шлюбу утримували вдома. Наші предки знали про це: вони вміли помічати, що від розпусної жінки не буває доброго потомства і аморальну дівчину вважали зіпсованою, недостойною заміжжя. Ось чому майже всі релігії говорять про необхідність збереження цноти до шлюбу . Тому у всіх народів блудниць зневажали, шмагали біля ганебного стовпа, а то й закидали камінням чи спалювали.\nЦі суворі заходи можна назвати інстинктом самозбереження народу , а не релігійним ханжеством, як вважають ті, хто хоче жити за інстинктами, а не за совістю. Ось ще „аргумент” прибічників вільного кохання: „Секс створює атмосферу довіри” . Не у всіх і не завжди. Довірливі відносини будуються на повній віддачі, чесності, любові і відповідальності. Дівчата, почасти не знаючи психології розбещених чоловіків, жорстоко обманюються, потрапляючи в красиві словесні тенета „полум’яних освідчень і обіцянок” . А після інтимної близькості пожинають достойні плоди своєї легковажності. А ось і гірке зізнання: „Одного разу мене використали, і цього достатньо. Чоловіки дивляться на нас як на потримані автомобілі, на яких можна вчитися їздити. Коли ж вони стають досвідченими, то шукають собі іншу машину . Особисто я вирішила більше не спати ні з ким до шлюбу” . Випадковий інтим – це розвага, яка символізує свободу . СЕКС – ДО ШЛЮБУ НЕ СВОБОДА, НАСЛІДОК ЛЮДСЬКОГО РАБСТВА. Ті, хто стоїть за „індустрією розваг” , знаючи схильність людини до гріха, через пресу, радіо, телебачення, оточення.., рекламуючи розбещеність, розпусту, нахабно експлуатують її інтимні інстинкти. Цим самим вони позбавляють відірвану від своїх історичних і релігійних коренів людину права вільного вибору . Молоді немає куди подітися від безальтернативного „способу життя” , який грубо нав’язується і підпорядковує її собі і, з покликаних до творчої праці людей вони перетворюються в двоногу біомасу егоїстів, які несамовито шукають лише розваг . І чому після цього дивуватися, якщо вони щастя і свободу бачать не в цноті до шлюбу , а в сміховинному сурогаті зміни партнерів. І невже зможуть дарувати свободу один одному „партнери” – жалюгідні раби своїх пристрастей, які не мають в душі жодних благородних прагнень, окрім як егоїстично отримати насолоду від чужого тіла? Проте незавжди це буває обопільною насолодою. Більшість молодих жінок і дівчат зізнаються, що дошлюбні стосунки частіше розчаровують. Вони відчувають себе приниженими, коли свої тіла віддають на одну ніч. Якщо ти не виявляєш своєї сексуальності, ти просто недалекий і відсталий. Неправда. Статеві стосунки до шлюбу несуть в собі хвороби і проблеми. Вони негативно впливають на психіку, особливо жіночу, і на майбутнє життя в шлюбі. Тому цнотливі виявляють саме далекоглядність і сучасність, спрямовану на майбутнє. І, нарешті, говорять: ми живемо в ХХІ столітті! Та й що? Перетворюватися тепер на кроликів?!\nКількість покинутих дітей зростає, чиїсь життя ламаються через тимчасові задоволення. Чи не краще почекати трохи, а потім пізнати всю повноту відчуттів у шлюбі? Виявляється, що шлях, вказаний Богом, – не лише єдино вірний, але й єдино здоровий для всіх. Численні молоді пари нині обвінчуються в церкві. Кожна з них оголошує, що приймає іншого навіки, як дар, посланий від Бога. А якщо молоді люди вже „співживуть” до шлюбу , це означає, що замість того, щоб дочекатися дару, вони поспішно і грубо вирвали його в Бога (а, маючи зв’язки з іншими „партнерами” , вирвали у Бога чужий дар). Вінці над головами наречених – символ їх дошлюбної чистоти і цноти. Якщо вони вже співжили, то їх союз починається з брехні, яка вимовляється перед Богом і людьми. Це стосується не лише віруючих людей. Не починайте спільне життя з брехні, цнота – міцна моральна основа благополучного шлюбу Є в природі вітер, який називається самум. Дує він з пустелі і сам надзвичайно спекотний, виснажливий, згубний для всього живого. Подібна до самуму вседозволеність у людських відносинах, теж сушить і знищує в душах людей все живе й прекрасне. Мимоволі пригадується вислів: „Часом жіноче серце, як сніг . Ледь опоганений, він негайно перетворюється в бруд!” І чи варто потім дивуватися, що нас захлинула епідемія венеричних хвороб, що число абортів сягає мільйонів. Греблю, яка стримує напір сексуальної енергії, прорвало, і плоть стала ідолом, який вимагає постійно нових жертв. Розпад духу сучасної людини – так говорить про це явище Церква. Суспільство називає дошлюбні зв’язки вільним коханням, а Біблія – блудом. Апостол Павло сказав, що статева розпуста є гріхом проти власного тіла. „Блудників і перелюбів судить Бог” – говорить Біблія і підкреслює, що „ніхто з тих, хто віддається блуду, або чинить перелюб, не наслідує Царство Боже” . „Уникай будьяких порочних бажань, властивих юності.\nПрагни праведності, віри, любові і миру і роби це разом з тими, хто щиро звертається до Господа” – радить апостол Павло молодій людині Тимофею. Тому ті, хто зберіг ще свою цноту, бережіть її і надалі як найцінніший скарб. Є чудове порівняння жіночого серця з озерною лілією: виростаючи на болоті, в каламутній воді, вона зберігає свої пелюстки білосніжними. Такою повинна бути дівчина до шлюбу. Якщо ж дівчина дозволила собі втратити невинність, то вона подібна до городу зі зламаною огорожею, і будь-яка худоба прагне залізти й ухопити з нього хоч оберемок. І самій після цього важче буде втриматися від гріха: подібно до того, як з-під колеса возу вийняти каміння, і він потроху починає котитися вниз. Такий віз ще можна зупинити, але важливіше зрозуміти помилку і кинути знову під колесо камінь, тобто твердо наважитися жити в чистоті. Дівочість зберегти непросто, а повернути честь – ще більша праця. Проте і нагорода велика: діти, народжені від цнотливих батьків – це благословення Боже. Вони на радість в житті і допомогу в старості, а не на ганьбу і страждання. Усі великі люди народжувались від цнотливих батьків. Що ж робити, якщо життєво важлива помилка зроблена і за легковажність вже доводиться розплачуватись?! Найперше, не треба впадати у відчай, а то диявол, посміявшись над людиною, довівши її до гріха, навіює накласти на себе руки для того, щоб вона потрапила в пекло. Збережи Господи від такого божевільного вчинку! Бог допоможе впоратись зі всім, що обтяжує вашу совість. У Православній Церкві – в таїнстві хрещення і покаяння можна набути друге народження. Покайтеся перед Богом за дошлюбні зв’язки перед православним священиком, якому дарована влада “в’язати і відпускати” людям гріхи (Ін. 20, 22-23; 1 Ін. 1, 9) і потім знову бережіть себе у чистоті для вашої другої половини, освятивши свій шлюб таїнством вінчання. Якщо людина через покаяння примирюється з Богом, то Він звільнить її від наслідків гріха чи, принаймні, у виховних цілях обмежить його наслідки. Але покаяння має бути щирим, з достойними плодами, тобто життя повинне бути глибоко церковним. Живучи у такий спосіб, за\nБожими заповідями, людина внутрішньо змінюється, очищається душею і перетворюється. Звісно, перемогти в собі запущені гріхи ми самі не зможемо. Але якщо людина свідомо, з Божою допомогою захоче навчитися керувати своїми потягами, Бог дасть їй сили перемогти пристрасті, якими б сильними вони не були, і вони перестануть панувати над нами. Ми бачимо, як невіруюча молодь розважається до шлюбу, і багато хто їм заздрить. Але повірте, це буде недовго, тому що неможливо безкарно зневажати волю Божу. Рано чи пізно за все доведеться розплачуватися. І не тому, що Бог жорстокий, а тому, що Він створив нас для радісного спілкування з Ним у вічності, а не для пекла. Господь виховує людину, як любляча мати – свою дитину, і не дасть їй загинути. Але якщо людина вперта, то застосовується й ремінь, – не з метою завдати болю, а через біль виховати. Недарма кажуть, що доки грім не гряне, мужик не перехреститься. А що робити, якщо ми неслухняні? Гріх – це бумеранг , запущений в юності, він повернеться і згодом дуже боляче вдарить. Тому слідуйте Господнім заповідям з початку вашого життєвого шляху, щоб не страждати потім. На завершення хочу підкреслити, що молоді люди, надивившись еротичних фільмів і порножурналів, хочуть жити „не напружуючись” в своє задоволення і ні за що не відповідати. Якщо дівчина до шлюбу до себе не підпустить, то цим і виясниться: чи хлопець дійсно її кохає, чи лише хотів „погратися” . Якщо кохає, то буде чекати, а якщо легковажний, то кине й буде шукати схожу на себе. Таким чином дівчина позбудеться майбутніх зрад, принижень і сліз. І якщо хлопець, якого, як вам здається, ви кохаєте, наполягає на близькості, а при відмові погрожує залишити вас, то хай собі йде. Це вже характеризує його не з кращого боку. Не намагайтеся втримати його за будь-яку ціну і тим більше заради цього не жертвуйте своєю чистотою. Вона дорожча від його хтивої примхи. Сімейне щастя – це дар Божий, і залежить він від вашого життя за Його заповідями, а не від догоджання примхам егоїста. Якщо будете вірними Богові і будете молитися, то Господь пошле достойного вашій вірності чоловіка.


Гідроізоляція: WEBER.TEC 905 ВИСОКОЯКІСНЕ, АРМОВАНЕ ФІБРОЮ БІТУМНЕ ПОКРИТТЯ\nWEBER.TEC 905 ВИСОКОЯКІСНЕ, АРМОВАНЕ ФІБРОЮ БІТУМНЕ ПОКРИТТЯ\nWeber.tec 905 використовується для захисту старих бітумних рулонних покрівельних гідроізоляцій, бетону, фіброцементних поверхонь, металевих дахів, штукатурок, цегляних кладок, поверхонь з цинку від дії вологи та іншого впливу навколишнього середовища. Weber.tec 905 також придатний для захисту елементів з металу від впливу корозії при контакті з ґрунтом. Стійкий до дії хімічних речовин, промислових газів, солей, кислот, лугів, а також агресивних сполучень, що містяться у ґрунті.\nВиберіть варіант 33 л\nБітумний матеріал на основі розчинника. Водонепроникний стійкий до атмосферного впливу, хімікатів, промислових газів, солоної води, більшості кислот та лугів, а також речовин викликаючих корозію, що присутні в ґрунті.\nЗахист старої рулонної гідроізоляції\nЗахист бетонних покрівель, фіброцементних листів, металевих дахів\nЗахист поверхонь з цинку\nЗахист цегляних кладок, бетону, штукатурок.\nДля ремонту старих рулонних покрівель\nМоже використовуватись як на горизонтальних так і вертикальних поверхнях\nМістить мікроволокна та розчинник\nВисока стійкість до УФ-випромінювання\nWeber.tec 905 – це напіврідке, бітумне захисне покриття, що містить фібру і розчинник. Після затвердіння формує пружну пластичну плівку. Спеціальні добавки дозволяють наносити матеріал на злегка вологі поверхні. Пластифікатор перешкоджає ефекту крошення. Абсорбуючі ультрафіолет добавки уповільнюють ефект старіння і пошкодження від впливу ультрафіолетового випромінювання. weber.tec 905 - водонепроникний і стійкий до атмосферних впливів, хімікатів, промислових газів, солоної воді, більшості кислот і лугів, а також речовин що викликають корозію, присутніх в грунті.\nОсновами можуть бути цегла, бетонні блоки, бетон, цементні штукатурки, старі бітумні рулонні покриття, металеві покрівлі, цинкові покриття. Бетонні поверхні повинні бути попередньо відшліфовані. Шви в цегляних кладках повинні бути повністю заповнені. Цегляні кладки рекомендовано попередньо оштукатурити. Не потребує попереднього оштукатурення поверхні. Може наноситись одразу на цегляну кладку. Дозволяється нанесення як на суху так і на вологу поверхню.\nБітумна емульсія, фібра, розчинник, хімічні добавки.\nВміст розчинників містить\nКонсистенція після змішування напіврідка\nГустина приб. 1,1 кг/л\nПерерва між нанесенням шарів 12 год.\nСухий залишок 60%\nПовне висихання 1-3 дні\nКоефіцієнт супротиву дифузії μН20 прибл.8000\nТочка розм’якшення (метод кільця та шарика) прибл. +95°С\nВодонепроникність 3 бар (200 год)\nПідготовку основи виконують відповідно до ДСТУ-Н Б А.3.1-23:2013 та ДБН В.2.6-22- 2001. Основа має бути міцною, стабільною, очищеною від пилу, бруду, мастил, жирів та інших речовин, що здатні вплинути на міцність зчеплення з основою. Нестабільні та неміцні ділянки основи слід видалити та виконати ремонтні роботи. Поверхні з високим та нерівномірним водопоглинанням попередньо обробити бітумним ґрунтуючи засобом, що містить розчинник weber.tec 902. Ґрунтовка weber.prim 801 використовується тільки по сильно абсорбуючим поверхням та таким, що сильно пилять.\nСильно зношенні старі рулонні покрівлі необхідно попередньо відремонтувати з використанням weber.tec 911. Всі стики та шви закрити weber.tec 911. Також при ремонті дуже старих та нестабільних рулонних покрівель рекомендується у шар weber.tec 905 утоплювати нетканий текстиль зі скловолокна.\nweber.tec 905 наноситься кровельною щіткою 2-3 шари. У разі старої покрівлі шар армується нетканим текстилем. Для цього у свіжонанесений шар weber.tec 905 вкладається та утоплюеться нетканий текстиль зі скловолокна. Накладання сусідніх полотен повинно складати не менше 5 см. Після повного висихання 1-го шару виконується нанесення 2-го шару до повного перекриття та насичення текстилю.\nПри нанесенні на металеві поверхні попереднє грунтування не виконується. Але поверхня металу повинна бути чистою – без слідів корозії або інших речовин.\nПри гідроізоляції елементів споруд, що контактують з ґрунтом – зворотна засипка виконується тільки після повного висихання weber.tec 905. В засипці не повинно бути колотого каменю, сміття, тощо. Тільки грунт з піском.\nОчищення інструменту та тари виконувати розчинником безпосередньо після висихання матеріалу.\nУникати контакту зі шкірою та попадання в очі. При попаданні в очі - ретельно промити чистою водою та звернутися до лікаря. При попаданні на шкіру – змити водою використовуючи мило. У випадку появи подразнення – звернутися до лікаря.\nПри виконанні робіт рекомендується використовувати індивідуальні засоби захисту (захисні рукавиці, окуляри, спец. одяг). Під час виконання робіт у приміщенні необхідно забезпечити достатню вентиляцію.\n24 місяців від дати виготовлення зазначеній на упаковці, при виконанні правил зберігання і транспортування, які наведені в актуальному описі продукту.\nЗберігати у фірмовій (заводській) упаковці в сухому приміщені на дерев’яних піддонах за температури повітря від +1 °С до +35 °С.\nУмови експлуатації Витрата матеріалу*\nПо рулонній ізоляції 0,45-0,75 л/м2\nПо бетону 0,75-0,9 л/м2\nЗ текстилем 1,8-2,7 л/м2\n* - Витрата матеріалу залежить від ступеню рівності основи та професійних навичок виконавця робіт\nКомбінована упаковка 10 л\nКомбінована упаковка 33 л


16.05.2020, 04:13 • 965 • 0\n"Їжа без солі не має смаку", – стверджувала героїня німецької народної казки, яку зберегли для нас брати Грімм. Не знаю, як там у німців, а в українців є непорушний принцип – на кухні може не бути нічого, але сіль має бути завжди, пише для "Еспресо" Олексій Мустафін\nНасправді потреба людини в солі є цілком природною. Та поки наші далекі пращури були мисливцями, цю потребу вони цілком задовольняли сіллю, що містилася в м’ясі чи крові впольованих тварин. А ось із переходом до землеробства та збільшенням у щоденному меню долі рослинних страв сіль перетворилася на окремий продукт, який доводилося додавати до їжі.\nТим, хто жив на узбережжі морів чи солоних озер, було, звісно, легше – страви можна було просто поливати морською (чи, відповідно, озерною) водою. Втім навіть у ній концентрація солі зазвичай не була великою. Та й носити чи возити воду, навіть на невеликі відстані, незручно. Тож люди почали збирати знайдені ними на узбережжі кристалики солі. Ну майже так само, як це робив коротун Пончик у "Пригодах Незнайка на Місяці". Або ж осад, що утворювався на дні озер – так звану "самосадну сіль", якою, скажімо, славилися Крим і таврійські степи. Власне саме за таким "самосадом" їздили свого часу до Чорного моря українські чумаки.\nЧумаки на картині Івана Айвазовського\nІз часом, коли зібраної руками солі вже не вистачало, люди почали випаровувати кристалічну сіль із морської води – використовуючи енергію сонця (мешканці Півночі, де сонце не було таким пекучим, сіль навпаки виморожували). Потім її навчилися виварювати на вогні – у керамічному або металічному посуді. Це значно пришвидшило процес. Врешті-решт – і це було справжньою знахідкою для далеких від морів країв – сіль почали видобувати як копалини, вирубуючи в горах твердий мінерал (знайому нам усім "кам’яну сіль" так і зараз роблять, наприклад, в українському Бахмуті) або дістаючи із глибоких колодязів насичений розчин (ропу, це вже традиційний галицький спосіб солеваріння).\nЧим нагальнішою ставала потреба в солі, чим більше з’являлося способів її застосування – тим запекліша боротьба точилася за можливість виробляти, зберігати та розподіляти потрібний усім продукт. За поширеною версією і перші міста, оточені мурами, виникали спочатку як своєрідні сховища, центри накопичення багатств – збіжжя, металів і солі. Не дивно, що найдавніше у світі міське поселення, знайдене на місці сучасного Єрихона, було розташоване лише в 12 кілометрах від Мертвого моря, яке й зараз називають "найбільшою сільничкою планети".\nВже невдовзі потреба в солі перетворилася на рушій державного будівництва. І це сталося зовсім поруч із Мертвим морем – у Стародавньому Єгипті.\nЄгиптяни споживали сіль не лише як приправу до щоденних страв. А й як консервант, що захищає продукти від псування та дозволяє зберігати їх місяцями, якщо не роками. До того ж мешканці долині Нілу солили не лише рибу й овочі, а й... мерців. Саме за допомогою солі (хоча, звісно, не лише її) тіла померлих перетворювали на мумії – без цього, на їхнє переконання, небіжчики просто не могли упокоїтися з миром. Оскільки ж життя в потойбічному світі для стародавніх єгиптян було навіть важливішим за тимчасове перебування серед живих – до солі ставилися з надзвичайною пошаною.\nЗрештою вся велична будівля держави фараонів була зведена на соляному фундаменті. Адже саме у Стародавньому Єгипті була запроваджена перша в історії державна соляна монополія. Усю сіль, що видобували у країні, мали за володареву власність. Її збирали та зберігали в державних сховищах, і саме з них – із фараонової волі – одержували сіль для своїх потреб храми й окремі міста. Сіль "від володаревого дому" була частиною утримання жерців, сановників і загалом державних службовців, нею платили також робітникам і селянам, які виконували повинності на користь держави.\nЗвісно, надлишки отриманої плати піддані могли продати або ж обміняти на інші товари. Так само, як і сіль, зібрану власноруч – деякі селяни привозили її на ринок разом із овочами, які самі й вирощували. Приватна торгівля сіллю в роздріб в Єгипті заборонена не була. Проте йшлося саме про невеликі обсяги, які не могли зашкодити державній монополії. Фараонові піддані насправді не могли обійтися без "володаревої солі" й уже тому перебували під його абсолютною владою.\nНа здатність солі зміцнювати державну владу досить рано звернули увагу й китайці. Навіть стародавній ієрогліф, що позначав у їхній мові сіль, поєднував зображення посудини для її виробництва та царського наглядача. Вочевидь соляна монополія існувала в більшості китайських держав, а згодом її винахід почали приписували легендарному імператорові Юю з династії Ся, якої насправді могло й не існувати.\nОдначе китайці здогадалися за допомогою солі не лише контролювати співвітчизників, а й поповнювати скарбницю. Першим цю ідею теоретично обґрунтував і втілив в життя Гуань Чжун – філософ, який керував урядом (такі поєднання траплялися в історії Піднебесної) у царстві Ці на межі 7-го й 6 сторіч до нашої ери. За його порадою сіль володаревим підданим продавали за твердою ціною. Але ціна ця була навмисно завищена, і різниця йшла в доходи держави. Ба більше – за тією ж ціною продавали й дешеву сіль, яку Ці купувало в сусідніх держав. Гуань Чжун знав, що обійтися без солі мешканці його царства не можуть, тому платитимуть за неї стільки, скільки вимагатимуть.\nРецепт Гуань Чжуна взяв на озброєння перший китайський імператор Цінь Ши Хуан-ді, який наприкінці 3 сторіччя об’єднав під своєю владою всю країну. Монопольна висока ціна на сіль дозволила йому не лише контролювати своїх підданих, а й наповнити скарбницю, створити й озброїти величезну армію та збудувати Великий мур, який мав захищати Китай від нападів кочовиків – гунів.\nЩоправда, країна була виснажена, розпочався голод, під час якого загинули мільйони, й імператорового наступника скинули із престолу. Новий імператор, засновник династії Хань, контроль за цінами на сіль скасував, і китайці зітхнули з полегшенням. Проте менше ніж за століття держава знову відчула гостру потребу в грошах, і соляну монополію відновили, хоча податки вже не збирали з такою жорстокістю, як раніше.\nПодібним шляхом рухалися й на Заході. Хоча ми не можемо сказати напевно, коли і як це відбулося. Можливо, вже в Єгипті на початку 2 тисячоліття, а може – вже за перської доби запровадили перший "податок на смак" – тобто на сіль. Сіль була потрібна кожному з володаревих підданих, тож кожен змушений був сплачувати й податок.\nДавні греки ані монополії на сіль, ані соляних податків не знали. Втім варто було Александрові Македонському завоювати перські володіння, як податок – так званий "галіке"– встановили (а радше відновили) у державах, створених його полководцями – діадохами. Принаймні ми знаємо, що у птолемеївському Єгипті та селевкідській Вавилонії (що потім скоротилася до Сирії) його точно стягували з підданих.\nТеракотове військо в усипальні Ціня Ши Хуан-ді\nДеякі дослідники бачили в цьому певну закономірність – мовляв, соляна монополія та податок на сіль існують лише в деспотіях, натомість там, де державою керують самі громадяни, як у Греції доби Перикла та Платона, їх уникають. Певна логіка в цьому, звісно, є. Бодай тому, що підтрика соляної монополії, не кажучи вже про збір податку, зазвичай вимагає великої кількості зайнятих цією рутинною працею людей. А чим більше чиновників і бюрократії загалом, тим деспотичнішою є влада.\nОдначе сіллю навчилися маніпулювати й у стародавніх республіках, у тому ж Римі наприклад. Легенда, щоправда, приписує створення соляної монополії ще цареві Анку Марцію, який здобув землі біля гирла річки Тибр і влаштував на них славнозвісні солеварні Остії. А після того, як царську владу у Вічному місті скинули – скасували й монополію.\nПроте в цю легенду вірять не всі. Натомість ми точно знаємо, хто й навіщо встановлював завищені державні ціни на сіль уже за республіки. Першим це зробив Марк Лівій у 204 році до нашої ери – аби зібрати кошти для ведення війни проти Карфагену. За що власне й отримав він громадян насмішливе прізвисько Салінатор – тобто "солільник". Можливо, спочатку це сприймали як надзвичайних захід. Однак його не стали скасовувати. Через століття римські легіонери вже й отримували за службу плату сіллю з державних запасів – "саларіум", як єгипетські вояки доби фараонів.\nОтже, соляна монополія існувала й у Римі. А створення великої бюрократії вдавалося уникати завдяки тому, що збором податків за часів республіки займалися не чиновники, а самі ж громадяни, що "відкупали" це право в держави. Платникам податків від того було не легше, навпаки – набагато важче. Утім римські громадяни податків не сплачували, тож на стогони підданих могли й не звертати уваги. А мешканці підкорених Римом елліністичних держав могли просто не відчути різниці – адже й соляні податки, і відкупники існували в них і до приходу римлян.\nІз перетворенням Римської республіки на імперію, збір податків таки взяла до рук держава. І "збір за сіль" значився серед них уже за правління першого імператора Августа. Зберігся й едикт про покарання контрабандистів, які продавали сіль за ціною, нижчою від державної (інакше б у них її й не купували б), виданий на межі 4-го та 5 сторіч імператорами Гонорієм й Аркадієм, тобто вже після поділу єдиної римської держави на західну та східну. Цей едикт без змін увійшов до кодексу найвідомішого "імператора Сходу" Юстиніана, який правив вже в наступному, 6 столітті. Тож Візантія зберегла та зміцнила монополію, що приносила скарбниці величезні прибутки.\nАрабські завойовники, що захопили в 7 сторіччі Сирію та Єгипет, а потім і всю Північну Африку й Іспанію, скасували більшість візантійських податків. А ті, що зберегли, були прямими – тобто платили їх "подушно" та "поземельно". Проте так тривало лише кілька століть. Чим більшою ставала потреба у грошах, тим винахідливішими були податківці халіфів.\nРадник найуславленішого з них, Гаруна ар-Рашида, Абу Юсуф написав цілий трактат – "Кітаб аль-харадж" (тобто "Книжка про податки"), в якому рекомендував поруч із фіксованими податками з особи збирати й непрямі – зокрема й "збір за сіль". І до цих порад зрештою прислухалися. Щоправда, у підданих нововведення викликали обурення, що часом приводило до заворушень. Духовенство не раз оголошувало, що непрямі стягнення "суперечать настановам ісламу". Під його тиском податок на сіль скасовували. А потім запроваджували знову – щойно володарям терміново були потрібні гроші.\nАрабський халіфат і держави, що виникли на його місці після розпаду єдиної мусульманської держави, не були в цьому винятком. У тому ж Китаї за правління династії Тан доходи від соляного податку складали половину надходжень до державної скарбниці. Але зловживання зрештою привели до загального повстання. На чолі якого став торговець сіллю (а за законами того часу – контрабандист) Хуан Чао. Повстання зрештою придушили, але й династія Тан проіснувала після цього недовго. Їй на зміну прийшла династія Сун, яка так само поповнювала скарбницю за допомогою соляної монополії.\nПовстання Хуана Чао\nУ Західній Європі одначе загальної монополії на сіль за доби раннього середньовіччя не існувало. Хоча б тому, що не було влади, яка могла би стежити за її дотриманням у межах колишньої імперії. Окремі соляні промисли контролювали володарі відповідних земель. А на доходи від торгівлі сіллю, що раніше належали римському імператорові, претендували... єпископи місцевих громад (зокрема й папа римський, але не як очільник церкви, а як єпископ міста Рима).\nПотім, щоправда, у багатьох єпископів це право відібрали самі міські громади – "соляний збір" згадують у хартіях міст, що здобували права "вільних комун". Часто-густо втім жадібність міської влади була аж ніяк не меншою за користолюбство монархів. В італійських містах, скажімо, у тій же Флоренції, ціни на сіль зросли настільки, що місцеві мешканці навіть хліб навчилися пекти без солі.\nПершим західноєвропейським монархом, який наважився запровадити податок на сіль у межах своїх володінь, був володар Провансу, Сицилії та Неаполя Карл Анжуйський. І це сталося вже наприкінці 13 сторіччя. Людина авантюристського складу, який і державу свою зшивав як ковдру – з окремих клаптиків, Карл міг собі дозволити експерименти, зокрема й податкові. Тим паче, що грошей потребував просто відчайдушно.\nПоказово однак, що навіть для назви нового податку його винахідник обрав іноземне за походженням слово "габелла" (від арабського "кабала" – "стягнення", "податкове зобов’язання", від нього походить й українське слово "кабала"). Проте підданим Карлові експерименти все одно не сподобалися, у Сицилії проти свавільного володаря спалахнуло відкрите повстання – відоме під назвою Сицилійської вечірні, і про габеллу забули.\nСицилійська вечірня. Франческо Гаєс\nАле, як виявилося, лише на кілька років. Коли гроші стали потрібні родичеві Карла, французькому королеві Філіппу IV Красеневі, він згадав про "корисний" винахід – і запровадив його у власних володіннях під назвою "габель". Як тимчасовий, надзвичайний збір, який одначе звідтоді стягували із французів століттями. До того ж це був не просто податок. Аби королівські піддані не уникали його (як це робили вже згадані нами флорентійці), їх іще й зобов’язували купувати певну кількість солі на рік. Тож доходи скарбниці були гарантовані.\nПриклад Філіппа IV, звісно, сподобався й іншим європейським володарям. Проте англійські королі застосувати його так і не наважилися (надто хворобливо їхні піддані ставилися до зазіхань на їхні свободи). А експеримент із габеллю бургундського герцога Філіппа III Доброго (прізвисько якого аж ніяк не передбачало таких сюрпризів для підданих) завершився в 1449 році великим повстанням у Генті, найбільшому місті тогочасних Нідерландів. Бунт придушили, але податок на сіль вирішили не запроваджувати. Від гріха подалі.\nБільшість європейських володарів пізнього середньовіччя насправді цілком вдовольнялися доходами від солеварень і соляних розробок, які їм належали. І лише в 16 сторіччі, яке започаткувало добу абсолютних монархії, спроби запровадити податок на сіль за французьким зразком відновилися. Із цілком передбачуваними наслідками. Якщо папі римському Павлові III в 1540 році ще вдалося перемогти в "соляній війні" з підвладним йому італійським містом Перуджа, то податок на сіль, запроваджений іспанським королем Філіппом II у Нідерландах (не щастило їм таки з Філіппами), зрештою спровокував революцію та війну цієї країни за незалежність.\nПідприємливих нідерландців утім більше обурювали інші фіскальні новації монарха – та ж алькабала (що "габеллу-габель" нагадувала лише за назвою, бо була податком із продажу). А після перемоги революції в новоутвореній республіці Сполучених провінцій одним із перших запровадили... податок на сіль.\nГолландці (так за звичкою називали всіх мешканців нової республіки, а не лише однойменної провінції) взагалі надавали перевагу непрямим податкам, чи то пак акцизам. Вони вважали, що акцизи заохочують торгівлю та підприємництво. Навіть якщо вели до загального підвищення цін і лягали важким тягарем на бідніші верстви – податок на сіль, скажімо, був іноді вдвічі більшим за її початкову ціну.\nСлідом за голландцями акцизи запровадив під час революції 17 сторіччя й англійський парламент. Хай як парадоксально, але в цьому місцеві монархи виявилися послідовнішими захисниками "англійських свобод". Не дивно, що податок на сіль перестали стягувати із реставрацією династії Стюартів. І знову почали збирати після Славної революції за короля Вільгельма III. Одначе цей король був голландцем, тож не бачив в акцизах нічого поганого. А ось англійським промисловцям соляний акциз не подобався. Вони навіть домоглися його скасування на початку наступного, 18 сторіччя. Але прем’єр Роберт Волпол його за кілька років відновив.\nУ Росії спроби запровадити податок на сіль за голландським зразком призвів 1648 року до Соляного бунту, під час якого невдоволені розправилися з ініціаторами податкових новацій на чолі з дяком Назарієм Чистим. Цареві Олексію довелося скликати земський собор, аби заспокоїти підданих. Проте Олексіїв син Петро I акциз на сіль таки запровадив. В 1701 році.\nВласне в тому чи іншому вигляді цей податок у 18 сторіччі почали стягувати й у більшості європейських монархій. Бо він цілком відповідав модним на ті часи ідеям меркантилізму, який оголошував державу "великою коморою" і заохочував прагнення володарів до накопичення, навіть за рахунок власних співвітчизників. Піддані проте й надалі ставилися до такого способу вирішення державних проблем як до здирництва.\nБудівля колишньої солеварні в Лімінґтоні, Англія\nНе дивно, що вимога відмовитися від податку на сіль була гаслом найбільших революцій кінця 18 сторіччя – американської та французької. Утім радість щодо скасування 1790 року ненависної габелі у Франції тривала недовго, акциз на сіль через п’ятнадцять років відновив уже Наполеон.\nСоляні податки в розвинутих країнах проіснували ще довго – у деяких із них до 21 століття. І скасували їх уже під тиском промисловців, яким сіль була потрібна для виробництва, і профспілок, що вимагали відмови від "податків на бідних", якими насправді були акцизи.\nПроте навіть у 20 сторіччі сіль використовували як політичну зброю. Більшовики, скажімо, поквапилися одразу після свого приходу до влади монополізувати її видобуток. І навіть після відмови від політики "воєнного комунізму" Ленін вимагав відважувати її селянам, зокрема й українським, лише після того, як вони віддадуть хліб.\nУ Британській Індії податок на сіль у 40 разів перевищував її початкову вартість – свого часу його запровадили для захисту від конкуренції солі, яку везли з метрополії, проте врешті він перетворився на символ приниження індійців і сваволі колонізаторів. Не дивно, що саме з боротьби проти цього податку Магатма Ґанді в 1930 році розпочав свою славнозвісну кампанію непокори.\nМагатма Ґанді бере кристали солі\n"Соляний похід" прихильників незалежності тривав майже місяць, і зрештою вони досягли Індійського океану біля гуджаратського містечка Данді (пам’ятаєте "Ґанді приїхав у Данді" із "Золотого теля" – так він не приїхав, а прийшов пішки). Ґанді демонстративно підняв із прибережного піску кристали солі – і тим самим демонстративно порушив закон. Вже за кілька днів розпочалися арешти. Але про вимоги індійців дізнався весь світ. Який зрештою став на бік Ґанді.


Ліпофілінг носогубних складок - відгуки, ціни, фото до і після процедури\nГоловнаКосметологіяЛіпофілінг носогубних складок - відгуки, ціни, фото до і після процедури\nНавряд чи знайдеться хоч одна жінка, яка у свої п'ятдесят років не мріє виглядати на тридцять. Завдяки сучасним методикам пластичної хірургії і косметології - це стало цілком реальним. Але багато жінок і чоловіки відмовляють собі в такому задоволенні через те, що це дорого, деякі бояться лягати під ніж хірурга, не хочуть проходити реабілітацію і тривалий відновлювальний період.\nЩо таке липофилинг і коли його використовують\nТехніка проведення корекції\nЗа останні кілька років медицина значно зробила крок вперед, не відстає від неї і пластична хірургія. На сьогодні розроблені і широко використовуються безопераційні методики омолодження. До таких процедур відносять і липофилинг носогубних складок.\nНосогубні або назолабіальний складки починаються у крил носа і тягнуться до куточків рота. Такі дефекти з'являються дуже рано і практично у всіх. Справа в тому, що причина їх утворення - це міміка людини і в першу чергу посмішка. Адже неможливо припинити посміхатися або розмовляти. Носогубні складки з'являються у більшості людей після 30 років, з часом вони тільки поглиблюються.\nБоротися з назолабіальний складками можна кількома способами. Існують цілі спеціальні комплекси вправ для фітнесу особи.\nЯкщо регулярно ними займатися, то можна відстрочити поява такої проблеми, але не уникнути її. У процесі старіння шкіра втрачає колаген та еластин, вона втрачає свою еластичність і пружність, що сприяє появі зморшок.\nСеред методів безоперационного омолодження для боротьби з назолабіальний складками найбільше підходить контурна пластика з використанням филлеров (наповнювачів) і липофилинг.\nЩо таке липофилинг і коли його використовують?\nЛіпофілінг - це складна методика безоперационного омолодження обличчя та інших частин тіла, суть якої полягає в пересадці жирової тканини з однієї ділянки тіла пацієнта в іншу (дефектну).\nНайчастіше липофилинг використовують з такою метою:\nусунення слізних борозен;\nконтурна пластика і відновлення об'єму губ;\nкорекція рис обличчя (лінії підборіддя, скул);\nвідновлення втрачених обсягів тильній частині кистей рук;\nвиправлення форми сідниць;\nкорекція форми вік;\nзбільшення і виправлення форми молочних залоз;\nконтурна пластика інших частин тіла.\nЛіпофілінг має величезну перевагу перед іншими ін'єкційними методиками. В якості наповнювача назолабіальний зморшок використовують не синтетичні препарати, а власну жирову тканину конкретної людини.\nЦе, по-перше, дозволяє істотно заощадити на видатковому матеріалі (не потрібно купувати дорогоцінні мілілітри филлеров та інших наповнювачів), по-друге, така методика ніколи не викличе алергічної реакції або відторгнення трансплантованою тканини, тому що вона є рідною для організму. В третє, ефект від процедури залишається дуже надовго (роки), правда в перші місяці обсяг жирового трансплантата трохи зменшується через розсмоктування деякої кількості жирових клітин.\nвідсутність алергічних реакцій і реакції відторгнення жирового трансплантата;\nможливість поєднання з іншими методами омолодження;\nдовгостроковий ефект і природний вигляд області тіла після корекції;\nпроцедура займає до однієї години;\nТехніка проведення корекції носогубних складок за допомогою липофилинга\nПідготовчим етапом липофилинга є загальний медичний огляд, комплексна оцінка стану здоров'я пацієнта.\nНа даному етапі обов'язково оцінюють пропорції тіла і кількість жирової тканини в організмі, визначають кращі місця для забору матеріалу (талія, живіт, стегна, сідниці). Заповнення носогубних складок жиром має кілька етапів. Але всі вони проводяться один за іншим і, загалом, це займає не більше години.\nУ більшості випадків ліполіфтінг середніх носогубних складок виконується під місцевою анестезією, якщо дефект глибокий і необхідна велика кількість жиру, то операцію можуть виконувати і під загальним наркозом.\nПерший етап операції - паркан жирових клітин з донорського ділянки тіла.\nПри перших спробах жирову тканину забирали за допомогою спеціального вакуумного аспіратора (такий використовується для ліпосакції), але при підсаджуванні такого матеріалу в область назолабіальний складок вся жирова тканина розсмоктувалася і ефект був відсутній.\nКоли вчені стали розбиратися в цій проблемі, то з'ясувалося, що при вакуумної аспірації створюється занадто великий негативний тиск, що руйнує цілісність адипоцитів (жирових клітин). Таким чином, в донорський ділянку пересідали не цілі життєздатні клітини, а їх фрагменти.\nПриродно, організм реагував на це активацією імунної системи, яка розсмоктується пошкоджені клітинні елементи.\nЗ тих самих пір для процедури забору адипоцитів використовують звичайний шприц (5 або 10 мл) і спеціальну Атравматичний канюлю з округленим кінцем. При такому заборі матеріалу клітини не травмуються і залишаються цілими і здатними прижитися в місці пересадки.\nДругий етап липофилинга - очищення жиру за допомогою спеціальних апаратів від сторонніх домішок (кров, лімфа, обривки тканин і клітин).\nТретій етап - Введення підготовленого жиру в зону носогубних складок. Жирова маса вводиться в реципієнтную зону пластами (лінійно), а не одним великим обсягом, за допомогою спеціальних шприців і канюль. Така методика сприяє кращому приживлення адипоцитів, якщо ввести одним об'ємом, то більшість жирових клітин некротизируется і розсмокчеться.\nПісля маніпуляції жир розсмокчеться десь на 30%, в решту тканину вростають кровоносні судини, і вона дуже довго буде жити в пересадженою області. Тому іноді липофилинг пропонують виконати з деякою гіперкоррекціей. Заключний результат можна спостерігати десь на 2-3 місяці після операції.\nЯк і будь-яка косметична процедура, липофилинг має свої недоліки, але їх не дуже багато:\nпідходить тільки тим, у кого достатньо запасів жирової тканини для пересадки;\nможливий розвиток післяопераційної інфекції;\nв деяких випадках результат може призводити до асиметрії особи (залежить від майстерності лікаря);\nефект осідання (з часом деяку кількість жирової тканини в місці пересадки розсмоктується).\nсупутня важка соматична патологія;\nдерматологічні захворювання в місці проведення забору та підсаджування жирових клітин;\nЛіпофілінг носогубних складок є прекрасною альтернативою пластичної хірургії і контурної пластики з використанням гіалуронової кислоти, адже ефект від маніпуляції швидкий і довгостроковий.


Новини України: Український авторинок в 2016 році показав найбільше зростання в Європі\nпонеділок 02 серпня\nУкраїнський авторинок в 2016 році показав найбільше зростання в Європі\nвівторок 17 січня, 2017 22:23\nУкраїнський авторинок в 2016 році показав найбільше зростання продажів нових автомобілів в Європі, зайнявши 23-е місце в Європі за обсягами продажів, передає Дзеркало тижня з посиланням на AUTO-Consulting.\nЗусиллями всіх операторів вдалося реалізувати 64,4 тис. нових автомобілів, що на 39% більше, ніж у 2015 році. Завдяки цьому український авторинок піднявся на одну позицію, випередивши Словенію та покращивши свої позиції на європейському континенті.\nВ Європі торік спостерігалося зростання продажів майже у всіх країнах, за винятком Росії (-11%) та Нідерландів (-2%). Однак саме в Україні було зафіксовано рекордне зростання. Сильно зросли продажі також в Угорщині (+25%), Хорватії (+24%), Ісландії (+32%).\nУсього за 2016 рік ринок Європи зріс на 5%, сягнувши позначки 16,6 мільйонів автомобілів. Лідером є Німеччина, де реалізували за рік 3,3 мільйони авто (+4,5%). На другому місці Великобританія (+2,3%), третя за обсягом країна - Франція (+5,1%). Активно зростав і ринок Італії (+15,8%), що дозволило обійти Росію (-10,9%), де в 2016 році був зафіксований спад продажів.\nСкладено рейтинг авто, які мають найбільшу стійкість до поганих доріг\nАвто з аукціону в США дешевше машини в Україні - правильна економія\nЧи справді настільки вигідно купувати запчастини з Польщі?\nПреміум сегмент львівського авторинку очолює BMW\nУ жовтні львів’яни витратили на нові авто 10 млн доларів\nЗавтра "Авто Євро Сила" влаштовує в Урядовому кварталі Акцію-вимогу\nКупуємо мотоцикл на аукціоні в США\nЯк українці купують ексклюзивні ретро авто з США?\nКупуй російське: як в Україні продають автомобілі з РФ\nПатрульні Львівщини виявили і зупинили нетверезого водія, який вчинив ДТП і втік\nЗа останню добу коронавірус виявили у 20 львів'ян\n«Я б хотів, щоб ви повернулися обличчям до людей, до своїх підлеглих», – генерал-майор Валерій Залужний.


Дива від «Спорт-Сіті» - Новини Хмельницького\nОпубліковано: 18.12.2017| 11 коментарів\nЗ самого дитинства передноворічний час для кожного з нас наповнений очікуванням дива. Цей казковий період у декілька тижнів, коли все погане забувається і життя сповнюється світлом надії на рік наступний та вірою в диво навіть у тих з нас, хто вже давним-давно розгадав таємницю Діда Мороза.\nХіба ж не диво – будівництво в нашому місті комплексу «Спорт-Сіті»?! Об’єкт – унікальний не тільки архітектурним рішенням, новітніми для нашого міста технологіями будівництва, власним вдалим розташуванням, а й абсолютним ноу-хау для наших країв – тим, що будівництво здійснюється з врахуванням думки та побажань мешканців міста. В наш час нікого не здивують забудовники, що отримавши земельну ділянку намагаються забудувати її по максимуму, витискуючи весь можливий прибуток зі зведених квадратних метрів. А от забудовник, що зменшує кількість квадратних метрів, натомість поліпшуючи якість життєвого простору навколо – це для нашого міста справжнє диво! Хтось може сказати, що так не буває, але приклад «Спорт-Сіті» підтверджує протилежне.\nЗ самого початку будівництва забудовник залучив до проекту представників громадськості та спортивних організацій. Перші надавали свої побажання під час численних зустрічей із забудовником і завдяки їм став вимальовуватись простір навколо будівництва – зони відпочинку, алеї для прогулянок, заново озеленені території. Другі активно долучились до процесу будівництва спортивної інфраструктури. Саме враховуючи їхні потреби й побажання створювався проект спорткомплексу та спортивні об’єкти просто неба. Результатом співпраці громадськості і будівельників став остаточний проект будівництва комплексу. В якому забудовник відмовився будувати дозволені йому ще дві черги житлової частини, натомість на порядок збільшив частку спортивної складової та передбачив такий необхідний в центральній частині міста багаторівневий паркінг на 1500 місць.\nА є ж іще спільно створені громадські простори – місця для відпочинку, прогулянок. Спільно розроблені спортивні майданчики для занять різними видами спорту. Такий от вийшов плід співпраці забудовників і активної громадськості. Поки що перший у нашому місті, але враховуючи такий успішний досвід – далеко не останній.\nтакий проект я підтримую\nТакой неуклюжий пиар…\nХто автор цього піару ?\nВсё радует. Молодцы! А главное сделали всех ))\nПроплатили за статтю\nНгп має на шось жити. Не найгірший варіант. Краще ніж про якихось політиків розеазувати які вони хороші\nА де обіцяні стадіони? Іх нема на малюнках. Людей знову кинули, там мав бути діснейленд\nТож намальовано — великий спорткомплекс і два ігрових поля в дворі!!\nБагаторівневий паркінг!! Це круто… Чудове вирішення проблеми з парковками на вул Прибузькій\nА мені подобається і чудове місцерозташування.\nТреба всіх хто проти цієї стройки завести туди, все показати і розказати. Бо вже дістали ці спори ні про шо.


Огляд газети «Голос України» - Огляд головних тем «Голосу України» від 4 лютого - Офіційний портал Верховної Ради України\nОпубліковано 04 лютого 2022, о 09:36\nШулявський шляхопровід — будова століття?\nДержгеокадастру бракує коштів. Доплатять замовники державних послуг?\nУкладено Угоду про зону вільної торгівлі з Туреччиною\nРуслан Стефанчук: «На всіх політичних рівнях Литовської Республіки є одностайна підтримка України»\nЮвілей Григорія Сковороди — чинник єднання громад\nСайт українського парламенту увійшов до трійки найпопулярніших\nЗвіт про підсумки роботи Комітету Верховної Ради України з питань антикорупційної політики у період вересня 2021 року — січня 2022 року\nСпочатку виведіть війська\nМіністр оборони: «Розраховуємо на дипломатичне врегулювання як на базовий сценарій»\nНа епідемію необхідно реагувати колективно\nДругий рік у реконструкції триває пауза. Інтерес влади, інвесторів, будівельників до споруди зник разом із коштами.\nЩось давно нічого не чути про грандіозний столичний об’єкт, який, мабуть, можна було б назвати будівництвом століття! Коли б не гірка іронія долі... Низка скандалів, які щороку примножуються і вже стали його візитівкою, не додають ні йому доброї слави, ні киянам оптимізму. Вони — скандали й оборудки — не лише підмочують репутацію, а й дискредитують усіх причетних до реконструкції скандально відомої інженерної споруди. (читайте у «Голосі України» на 1, 8 стор. >>> article/355798).\nБільш як 70 функціональних можливостей програмного забезпечення Державного земельного кадастру необхідно розробити з нуля чи допрацювати задля реалізації законів «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» (від 28 квітня 2021 р. № 1423-ІХ), «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо планування використання земель» (від 17 червня 2020 р. № 711-ІХ), «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» (від 10 липня 2018 р. № 2498-VIII) та інших законодавчих актів. Про це знову йшлося під час засідання Комітету Верховної Ради з питань аграрної та земельної політики наприкінці січня. (читайте у «Голосі України» на 1-2 стор. >>> article/355811).\nУчора Україну з офіційним візитом відвідав Президент Туреччини Реджеп Таїп Ердоган. Спочатку президенти двох країн провели переговори у форматі віч-на-віч.\nПісля цього під головуванням Володимира Зеленського та Реджепа Таїпа Ердогана відбулося десяте засідання Стратегічної ради високого рівня між Україною та Турецькою Республікою. Потім підписали 12 міждержавних угод, серед яких найважливіша — про створення зони вільної торгівлі (ЗВТ). (читайте у «Голосі України» на 1, 9 стор. >>> article/355823).\nНадзвичайно цінним є те, що на всіх політичних рівнях Литовської Республіки та в литовському суспільстві є одностайна підтримка України. Про це зазначив Голова Верховної Ради України Руслан Стефанчук під час зустрічі з депутатом Сеймасу Литовської Республіки Жигімантасом Павільонісом. (читайте у «Голосі України» на 2 стор. >>> article/355810).\nКомітет з питань гуманітарної та інформаційної політики розглянув стан виконання Постанови ВРУ від 4 листопада 2020 року «Про відзначення 300-річчя з дня народження Григорія Сковороди». (читайте у «Голосі України» на 2 стор. >>> article/355808).\nСайт українського парламенту увійшов до трійки найпопулярніших інтернет-ресурсів парламентів світу. Про це повідомляє громадський рух «Чесно». (читайте у «Голосі України» на 3 стор. >>> article/355803).\nДіяльність Комітету Верховної Ради України з питань антикорупційної політики (далі — Комітет) протягом шостої сесії Верховної Ради України дев’ятого скликання здійснювалася у відповідності до затвердженого 14 липня 2021 року плану роботи Комітету (протокол № 87) із урахуванням прийнятих парламентом рішень і доручень Верховної Ради України та її керівництва. (читайте у «Голосі України» на 4-5 стор. >>> article/355793).\nДерждепартамент США та Пентагон підтвердили, що опубліковані 2 лютого іспанським виданням El Pais відповіді США та НАТО Росії є справжніми. У середу речник Держдепартаменту США Нед Прайс повідомив, що США не оприлюднювали ці документи, однак, оскільки вони стали публічними, можна пересвідчитися, що Сполучені Штати єдині зі своїми союзниками в «рішучості брати участь у відкритій, конструктивній, серйозній серії дипломатичних зобов’язань». «Якщо Росія справді хоче домовитися про рішення, як вона стверджує, ці документи чітко показують, що шлях для цього є», — сказав Прайс. (читайте у «Голосі України» на 19 стор. >>> article/355825).\nНині ймовірність значної ескалації ситуації на кордонах України є низькою. Про це вчора на брифінгу повідомив міністр оборони Олексій Резніков. Він запевнив, що наша розвідка уважно спостерігає за переміщенням сил РФ, фіксує всі зміни і порівнює їх з даними розвідки країн-партнерів. Нині російський військовий наземний контингент навколо українських кордонів, включно з Білоруссю, а також на тимчасово окупованих територіях Криму та Донецької і Луганської областей становить майже 115 тисяч осіб. І хоча Росія продовжує мілітаризацію тимчасово окупованого Кримського півострова, проте формування ударних угруповань, готових до наступу, там не спостерігається. (читайте у «Голосі України» на 11 стор. >>> article/355817).\nЗа даними МОЗ на 3 лютого, за минулу добу в Україні зафіксовано чергову рекордну кількість нових COVID-випадків — 39 620. У жовтій зоні перебували Кіровоградська та Полтавська області. У червоній зоні — Івано-Франківська та Рівненська області. Решта регіонів та місто Київ були на помаранчевому рівні епіднебезпеки. (читайте у «Голосі України» на 11 стор. >>> article/355816).\nПовний випуск «Голосу України» від 04.02.2022 на сайті http://www.golos.com.ua


Як робити маску з картону |ЯкПросто\nЯк вибрати кросівки для фітнесу\nЯк зайняти малюка\nЯк продати ляльку\nЯк налаштувати гітару по тюнеру\nМаска з картону, зроблена своїми руками, зможе не тільки привернути увагу багатьох оточуючих, але і доставить вам масу задоволення. При її виготовленні ви зможете втілити свою фантазію на реальність.\n- Клейка паперова стрічка;\n- Гуаш і кисть;\n- Гарячий клей;\n- Шматочки пінопласту.\nВиріжте з картону овал, розміром з вашу особу. Це буде основа маски. З іншого кольору картону виріжте овал для самої маски, розширивши його за площею на 2 см. Замість овалу можете намалювати будь-яку іншу форму — прямокутник, коло чи трапецію. Головне — не забудьте зробити припуски в обсязі маски.\nПомістіть в середині великого овалу інший, зроблений за розміром особи. Не обов’язково робити це рівно — можете змістити трохи його вниз або вгору. У свою чергу, якщо ви змістите овал наверх, то зможете отримати мужній підборіддя, а якщо вниз, то велике чоло.\nНадріжте овал маски по її периметру в 8 місцях. Дані розрізи повинні бути зроблені до початку основного овалу. Потім додайте масці необхідний обсяг, склеюючи паперової клейкою стрічкою раніше вироблені надрізи. Просувайтеся знизу нагору, одночасно склеюючи розрізи і вставляючи маску в овал самої основи. Потім скріпіть їх між собою за допомогою паперової клейкої стрічки. Якщо під підборіддям на масці утворюється дірка (швидше за все, це станеться), не впадайте у відчай, а просто закрийте її невеликим шматком картону, а потім обклейте клейкою стрічкою.\nВиріжте ореол маски (форму основи). При цьому постарайтеся залишити поля навколо самої маски, рівні 1 см.\nПідклейте паперової клейкою стрічкою навколо основи маски гнучку дріт, найкраще нержавіючу. Потім обклейте всю маску шматочками паперової стрічки, щоб вони досить добре лягали, а також не змогли утворити складок. У свою чергу, дріт допоможе додати основі маски будь-яку форму, можете навіть закрутити її у форму роги. Тільки спочатку обклейте всю маску, а потім гнити її, скільки душі завгодно.\nПриклейте над отвором для носа зігнутий навпіл, невеликий шматок картону. З боків приклейте маленькі формочки з пінопласту. Можете випустити шматки дроту, а потім загинати їх. Можете вставити і додаткові елементи, а потім так само обрамляти їх дротом.\nПрикрасьте маску рельєфами за допомогою мотузки. Для цього приклейте її в необхідній формі гарячим клеєм. Потім намалюйте на масці очі і рот.


Книга: Примаченко Я. та ін.. В обіймах страху і смерті. Більшовицький терор в Україні\nКнига: Примаченко Я. та ін. «В обіймах страху і смерті. Більшовицький терор в Україні»\nЧи не найбільшим викликом для України є незавершеність ментальних війн у суспільстві. Росія продовжує маніпулювати масовою свідомістю, підтримуючи фальшиві стереотипи радянської величі й міф про втрачений рай . В інтерпретації співців радянської величі образ Сталіна химерним чином приріс ангельськими крилами та німбом, СРСР з імперії зла перетворився на імперію позитивної дії, а війна й терор на універсальні і цілком виправдані інструменти вирішення політичних завдань. Небачений раніше ренесанс неосталінізму найтривожніший симптом сучасності, який змушує нагадувати суспільству про те, на що перетворюються пошуки міцної руки . Що мизнаємо про форми, методи і способи встановлення більшовицької влади на теренах України у 1920 1930-х років? Відомі історики розповідають про радянізацію України, насадження більшовизму шляхом терору та наслідки впливу радянських карально-репресивних практик. Закон про п ять колосків Розстріл кобзарів Жнива скорботи: Голодомор Трупи на вулицях Харкова Партчистки 1930-х років Самогубство М. Скрипника і М. Хвильового Кадрова революція 1937 року Покаянні листи : самобичування українських літераторів Урочище Сандормох трагедія українського розстріляного відродження . Жорстка і відверта відповідь фахових істориків на міфи російсько-радянської ностальгії: ця книжка повинна нас чогось навчити. Або нагадати про смисли сучасної України: ніколи знову повторення такого Кирило Галушко, засновник проекту Lik Без. Історичний фронт\nЛариса Якубова,Яна Примаченко В обіймах страху і смерті. Більшовицький терор в Україні Відомі історики розповідають про радянізацію України, насадження більшовизму шляхом терору та… — (формат: 135x205мм, 544 стр.) Подробнее... 2016


Главная › Материалы на украинском языке › Аналізи при алергії: все, що потрібно знати батькам\n26.06.2020 12:00 0\nВаша дитина страждає на алергію – як виявити головного провокатора? Які аналізи дійсно треба здавати дитині-алергіку? Чи варто зро\nВаша дитина страждає на алергію – як виявити головного провокатора? Які аналізи дійсно треба здавати дитині-алергіку? Чи варто зробити тести, навіть, якщо алергічної реакції немає?\nВсе, що мають знати батьки про сучасні аналізи при алергії, від досвідченого лікаря-алерголога Майї Руселевич, педіатра, пульмонолога, к.м.н., засновниці медичного центру “Baby Health”.


Розвиток у людини захворювання на діабет 2 типу призводить до збільшення ризику прояви інсульту, різного роду хвороб серця і судин, інфаркту. Порушується гемодинаміка, втрачається чутливість в ногах, розвиваються хвороби очей, нирок. Висновок «діабет другого типу» не означає, що все життя буде потрібно харчуватися похмурою їжею. Дієта при цукровому діабеті 2 типу буває смачною, різноманітною, містить в меню солодкі продукти, які приносять радість пацієнту. При цій хворобі правильний раціон – це основне лікування.\nЗавдяки науковим дослідженням встановлено – вчасно розпочате лікування, використання дієтичних заходів, дозволить не зіткнутися з небезпечними моментами, які може піднести хвороба, і жити, як повноцінний звичайна людина. Все що потрібно робити, це дотримуватися складеного меню і харчуватися за розпорядком, відзначаючи всі моменти в зошит (які зміни були внесені в меню, обсяг з’їденої їжі).\nРежим при діабеті другого типу не є тимчасовим заходом прийому їжі. Вона необхідна на все подальше життя. Слідувати всім правилам важливо, так як від режиму залежить тривалість життєвого шляху.\nВстановлена дієта є способом підтримки власного стану на висоті. Збалансовану дієту ендокринологи радять для своїх хворих. Головне завдання – слід знизити вуглеводи їжі. Внаслідок, хворий на діабет здатний втратити вагу, глюкоза в кровоносній системі у нього налагоджується.\nПроблема захворювання полягає у втраті до інсуліну чутливих клітин організму. Коли в меню значна кількість вуглеводів (вживання солодких і борошняних продуктів у великій кількості), тоді клітини більше не відчувають інсуліну, тому глюкоза в кровоносній системі збільшується.\nМета режиму дієти полягає в тому, щоб повернути їм втрачену відчутність до інсуліну і сприйнятливість до засвоєння цукру. Також чутливість клітин до інсуліну може зрости за рахунок фізичних навантажень.\nОсновні правила під час дотримання дієти.\nОбов’язково дотримуватися меню та режиму вживання їжі, це допоможе уникнути проблем, знайти дієвий результат.\nЗапобігти збільшення глюкози після вживання продуктів харчування. Діабетик змушений не допускати виникнення гіперглікемії.\nПід час зниження ваги при дієті знижується показник цукру в кровоносній системі, зменшується показник холестерину, приходить в норму артеріальний тиск. Якщо хворий не страждає зайвою вагою, тоді зменшувати калорії в харчуванні немає потреби, просто потрібно суворо контролювати вуглеводи їжі (харчування необхідно маленькими порціями, відмовитися від простих цукрів).\nРежим харчування при дієті\nПід час використання режиму незалежно від того, хворий на діабет має зайва вага чи ні, необхідно харчуватися такими продуктами:\nЦікаве за темою: Гангрена при цукровому діабеті: причини і наслідки\nвживати в прийнятному обсязі жири рослинного походження;\nморськими і рибними продуктами;\nнеобхідна клітковина (хліб, приготовлений з грубоизмельченной борошна, зелень, овочі).\nНеобхідно дотримуватися балансу містяться поживних речовин в головних продуктах:\nвуглеводи важкі (з харчовими волокнами);\nбілки рослинного та тваринного походження.\nХворому на діабет можна скласти меню так, щоб він не відчував себе обділеним в їжі, а дієта представлена досить різноманітною і смачною їжею. Не можна харчуватися продуктами, що мають вуглеводи в значній кількості. У світі досить смачної їжі, крім макаронних виробів, крупи, картоплі, цукрового піску. Меню можна сформувати так апетитно, що і здорові люди не відмовляться так харчуватися.\nОснова дієти складається з овочів. У меню на кожен день можна включити не більше 900 грам овочів, фруктів не більше 400 грам. Вживати їх дозволено разом з грибами, м’ясними, рибними та продуктами з молока (корисно їсти м’ясо і рибу – 300 грам, пити 500 мілілітрів молока).\nМеню може складатися з невеликої кількості вуглеводів (100 грам хліба і крупа 2 столових ложки, в доповнення до дієти).\nПотрібно відмовитися від мучного і солодкої їжі. Зловживання такими виробами призведе до порушень в обміні вуглеводів, прогресування зростання показника глюкози в кровоносній системі. Мета дієти, щоб до клітин повернулася можливість сприймати глюкозу. У цьому випадку всяке вживання солодкого є шкідливим. Тому солодощі можна замінити і харчуватися фруктами, ягодами, овочами.\nТим людям, які не можуть без солодких продуктів, потрібно в будь-який з днів не харчуватися хлібом, картоплею, крупами, фруктами, не пити соки фруктові, а поміняти на овочі. Потім можна буде з’їсти маленький шматочок солодощі, не більше 100 грамів. Такі зміни в меню цілком прийнятні, а головне, смачно і різноманітно.\nКількість жирів (маргарин), соуси, кондитерські вироби, які оброблені технологічним шляхом, слід скоротити по максимуму або взагалі прибрати з раціону. Ці продукти здатні викликати атеросклероз, ракові захворювання, розлади в імунній системі.\nХворим на діабет, які байдужі до овочів у сирому вигляді, лікар рекомендує їх готувати в духовці, робити паштети, ікру. Харчування такими продуктами принесе користь:\nХарчуватися краще раз по 5-6 на день, дотримуючи режим (однаковий час), за 1 годину до відпочинку. Сніданок необхідний. Він допоможе зберігати стійкість рівня цукру. Можна перекушувати яблуком або випити склянку кефіру.\nвироби ковбасного ряду;\nм’ясо свині і баранини;\nготові заморожені продукти;\nсир твердих сортів з великою жирністю;\nпродукти з молока, що містять високий відсоток жиру.\nз великим вмістом клітковини;\nмолоко, сир, сметану, сир з низьким відсотком жирності;\nфрукти, овочі, у яких низький вміст цукру;\nЄ без поспіху, для сприйняття організмом пропоноване для нього всіх самих корисних і смачних продуктів. Якщо відчувається голод після прийому їжі можлива добавка.\nДуже важливим моментом при дотриманні є процедура по обробці продуктів. Необхідно з м’яса прибирати жир, знімати шкірку біля птиці, готувати їжу на пару. Якщо потрібно щось гасити або запекти, переважно це робити у власному соку або ж використовувати 1 столову ложку рослинної олії.\nСьогодні на прилавках можна побачити велику кількість різних підсолоджувачів. Лікар дасть пораду, який найбільш підійде хворому.\nПравильно підійшовши і неухильно дотримуючись всіх рекомендацій дієти, можна прийти до помітного зниження зайвих кілограмів і нормалізації стану організму на загальному тлі. При захворюванні на діабет трапляються проблеми у прихованій формі, такі як:\nвідбуваються порушення в розвитку обміну речовин і клітинах організму.\nВсе тому що клітини нездатні на якісному рівні подолати то кількість цукру, яка надходить з вживанням їжі. Згодом збільшується кількість вуглеводів, які організовано накопичуються і гублять судинну систему. Це призводить до порушень роботи нирок, сітківки ока, серця та інших органів.\nУ свою чергу, режим дієти сприяє упорядкуванню загального процесу, тому що з їжею потрапляє незначна, безпечне кількість вуглеводів. Захворювання припиняє розвиток далі, не відбуваються проблеми і розвиток інших хвороб. Завдяки дієті стабілізується обмін жирів, які у великій кількості провокують погіршення стану.\nДля кращого самопочуття пропонується, крім дієти, бути активним, виконувати ранкові вправи, при мінімальних навантаженнях необхідні заняття фізкультурою і спортом. Діабет 2 типу частіше зустрічається у літніх людей, тому необхідно більше рухатися. Рух корисно і сприяє зниженню ваги.\nКоли у діабетика виявлено захворювання шлунка і кишечника, дієту йому також призначають, оскільки стіл №9 корисний для всіх категорій людей. Варто тільки зауважити, що при хворобах ШКТ потрібно уникати вживання великої кількості грубих волокон, продуктів, що викликають підвищене газоутворення, дратують стінки кишечника.\nЩоб запобігти прояву побічних ефектів, потрібно збалансоване харчування, прописане лікарем. Слід починаючи з першого дня дотримання дієти, розписувати всі моменти в зошит. Спираючись на надані результати, доктор збільшує, зменшує прийом тих чи інших продуктів.\nЦікаве за темою: Елементарний огірковий салат -\nБудучи вагітною, обов’язково слід отримати консультацію від лікаря. Він створить щадну дієту, яка дозволена вагітним.\nВибираючи тип терапії, при діабеті призначається лікування, створюється дієта, змінюється група продуктів, рекомендується фізична активність.\nЩоб терапія була результативною потрібно дотримуватися такі правила.\nРегулярно вживати їжу не менше 5-6 разів на добу, маленькими частинами, при цьому кожна з наступних частин, зобов’язана стати дещо меншою минулого.\nЖорстко контролювати рівень глюкози і обсяг споживаних вуглеводів, для запобігання розвитку гіпер — і гіпоглікемії.\nЛікування захворювання полягає в прописуванні раціону і знижують цукор препаратів у вигляді таблеток.\nМетформін та їх похідні.\nВони змушують вироблятися інсуліну бета-клітинами підшлункової залози, знижують показник гіперглікемії, попереджають зростання ангіопатій. Також відбувається профілактика ураження сітківки, ішемічного захворювання серця і трофічного зміна нижніх кінцівок.\nПри вживанні цих засобів відбувається підвищення чутливості клітин організму до глюкози, знижується вага. Але потрібно суворо контролювати глюкозу, у зворотному випадку великий показник інсуліну, що здатний довести до зниження показника глюкози в кровоносній системі.\nПевні препарати цієї групи проявляють побічну вплив на печінку, нирки. З-за цього необхідно періодично контролювати роботу цих органів.\nТривале лікування препаратами, що зменшують цукор, може призвести до розвитку резистентності до цього терапевтичного методу, що виливається у відсутність зниження показника глюкози, навіть якщо доза збільшена. Тому подальше лікування потрібно проводити, замінивши препарат на інший, який чинить аналогічну дію.\nХворим на цукровий діабет необхідно утриматися у вживанні алкогольних напоїв. Алкоголь по-різному і непередбачувано впливає на обмін вуглеводів. Лікування знижувальними цукор препаратами і алкоголь провокує серйозні для життя моменти гіпоглікемії (призводить до надмірного зниження показника цукру в крові).\nЛікування препаратами, що зменшують цукор, протягом 10-15 років часто доповнюється введення інсуліну. Ретельно дотримуючись лікарські рекомендації в лікуванні діабету, можна прожити тривале і щасливе життя.


В Кіровограді готові прийняти 485 біженців з Криму\nКіровоградщина готова прийняти 485 біженців з Криму\n21.03.2014 | 12:15\nТаку інформацію оголосила сьогодні на позачерговій сесії облради директор департаменту ЖКГ КОДА Ольга Довжук. Цей показник, перевищує заплановану цифру в 468 осіб. Також Ольга Довжук повідомила про створення кількох комісій для надання сім’ ям військових, що переїдуть до Кіровограду, таких соціальних послуг, як оформлення пенсій чи продовження навчання дітей.\nДепутатами було проголосовано питання «Про доповнення до програми економічного і соціального розвитку області на 2014 рік». Проект цього рішення передбачає регулювання створення умов для життєзабезпечення евакуйованих сімей військовослужбовців із АРК, а також цивільного захисту постраждалого населення.\nТакож депутатами було прийнято рішення про залучення додаткових 2 млн. грн. для забезпечення нормальних умов проживання сімей, які переїдуть до нашого міста. Ці кошти планується перевести з державного, міського та обласного бюджетів.\nЗа словами Ольги Довжук, наразі пропозицій від сімей військовослужбовців Криму щодо переїзду до Кіровограда ще не надходило.


Глибокорозпушувач TERRALAND вирізняється міцністю за екстремальних умов - AgroTimes\nТехніка 5 жовтня 2021, 12:04\nГлибокорозпушувач TERRALAND TN від BEDNAR\nУ господарстві «Дзялів» рік тому придбали глибокорозпушувач TERRALAND TN 4000 M9R від компанії BEDNAR і відзначають, що результати перевершили очікування.\nПро це AgroTimes розповів головний агроном ФГ «Дзялів» Віталій Білоус (Вінницька обл.).\n«Працюємо на максимальну глибину – до 55 см. Якість обробітку виявилась набагато кращою, ніж ми розраховували. На момент обробітку всі наші малі трактори були зайняті й довелося агрегатувати глибокорозпушувач із 410-сильним JohnDeere 8R. Ми думали, що агрегат не витримає такої потужності, бо розробляли ґрунт навіть у садах. Але TERRALAND виявився дуже витривалим і міцним. Метал знаряддя має високу якість. Хочу сказати, що він працює не гірше від відомих закордонних аналогів, навіть краще», – зазначає головний агроном.\nОскільки працювали на максимальну глибину й ґрунти господарства дуже важкі, то швидкість обробітку була невисокою – до 8 км/год. Разом із тим витрати пального помірні.\nТорік з агрегатом працювали за сильної засухи, втім, він чудово впорався, витримав глибину, добре розробив ґрунт. Крім того, знаряддя дуже зручно налаштовувати й обслуговувати.\n«І з дилером «Тайтен Машинері Україна» нам пощастило. У нього ми брали агрегати й інших виробників. Сервіс цієї компанії один із найкращих. Після такого позитивного досвіду ми замовили від BEDNAR ще й дисковий лущильник. Порівнюючи з іншими брендами, цей – на висоті. Та ще й вартість агрегата в рази нижча, ніж в інших європейських виробників», – додає Віталій Білоус.\nНагадаємо, TERRALAND дає змогу почати посівну на тиждень раніше.\n«Тайтен Машинері Україна» Bednar TERRALAND TN TERRALAND TN 4000 M9R глибоке розпушування глибокорозпушувач глибокорозпушувач BEDNAR Глибокорозпушувач TERRALAND


Верстат для фігурного різання пінопласту купуйте вигідно - Оголошення - UB.UA\nДодано: 23 вересня 2020 в 08:29\nВерстат для фігурного різання пінопласту Ви можете придбати в компанії Галстан, що є провідною на ринку обладнання для автоматизації виробничих процесів. Наші верстати працюють за принципом випаровування пористого матеріалу нагрітого дротом. У нашому обладнанні застосовуються напрямні, що забезпечують надлишкову точність для верстатів подібного типу. Дані напрямні виробництва Німеччини встановлюються нами для вертикального переміщення струни на всі типи верстатів. Якщо Вас зацікавила наша техніка, оформляйте замовлення онлайн або ж телефонуйте за контактним номером для отримання більш детальної інформації.


Їхала в потязі з Києва і плакала: Оксана Півень про шлях від студентки до докторки біологічних наук | Громадське радіо\nJanuary 18, 2021, 8:09 PM 2021-01-19T10:12:59\nІнтерв’ю про генетику серця і довгий шлях в науку з біологинею Оксаною Півень.\nГостя — докторка біологічних наук Оксана Півень.\nОксана Півень: Я працюю у сфері генетики серця. У нас є генетично модифіковані миші. Вони містять умовний нокаут-ген, що дає нам змогу, скажімо, створити умови, аби вимкнути ген, який нас цікавить. Ця технологія надзвичайно цікава, за неї свого часу дали Нобелівську премію.\nСвіт для молоді надзвичайно відкритий, я раджу цим скористатися.\nВарто мріяти і йти до своєї мети. Не обмежуйте якимись планками й червоними лініями свої мрії. Я пам’ятаю, як їхала назад у потязі з Києва після розмов з багатьма вченими про майбутнє моєї аспірантури.\nЯ лежала на своїй поличці й ридала: мені було образливо, що я не народилася в Києві, не вступила до Києва вчитись.\nХочу процитувати одного з лавреатів у галузі економіки: «Найважливіше, що я робив у цьому житті — це навчання інших людей». Я вважаю, що це одна з моїх місій у житті. Сподіваюсь, це мені вдавалося непогано, хочу робити це ще краще.


Паска з горіхами, родзинками і цукатами - рецепт приготування блюда - за типом продуктів сторінка сорок третя\nГоловна » Рецепти за типами продуктів » Страви з волоських горіхів » Паски » Паска з горіхами, родзинками і цукатами\n- Масло вершкове - 250г\n- Яйце (жовтки) - 8 штук\n- Горіхи (очищені), родзинки, цукати - по 1/2 склянки\n- Дріжджі - 100 г\n- Яйце (білок) -1 шт.\nУ трохи теплих вершках розвести дріжджі, засипати половину всієї кількості борошна і поставити в тепле місце. Розтерти жовтки з цукром і маслом. Коли опара підійде, ввести в неї жовтки з маслом і цукром, родзинки, нарізані цукати і подрібнені горіхи. Масу добре вимішати, всипати борошно, сіль, ванілін. Вимісити і поставити в тепле місце, поки не збільшиться в об'ємі вдвічі. Знову вимісити і знову дати підійти.\nРозкладіть тісто у форми, які попередньо змастіть маслом і обсипте панірувальними сухарями, а дно застеліть промасленим папером. Форми заповнюйте тістом на 1/3 і ставте їх в тепле місце, накривши рушником. Коли тісто підніметься і займе 3/4 форми, верх паски змастіть жовтком. Форми поставити для вистоювання в тепле місце на годину. Потім випікати в духовці при температурі 200-220 С протягом 60-70 хвилин. Коли верх паски зарум'яниться, накрити його змоченим папером, щоб не підгорів. Поверхня остиглого паски змастити тонким шаром білої глазурі.\nНа цій сторінці Вашій увазі представлений рецепт Паска з горіхами, родзинками і цукатами. Щиро сподіваємося, що блюдо Паска з горіхами, родзинками і цукатами сподобається Вам і Вашій сім'ї. Приємного апетиту!\nКурка відварна з горіховою підливою


Діти з Дніпра виграли чемпіонат світу з танців у Китаї > Вісті Придніпров'я\nДіти з Дніпра виграли чемпіонат світу з танців у Китаї\n05.10.2016 adminVP1052 Views 0 Comments бальні танці, Дніпро, Китай, Пекин, переможці, Чемпіонат світу\n2 жовтня у Пекіні завершився відкритий чемпіонат світу з бальних танців. За першість боролися 19 пар з різних куточків планети. Чотирьохкратними чемпіонами світу у двох вікових категоріях стали юні жителі Дніпра — Єгор Палюра і Софія Дзюба.\nТанцюристи стали кращими в чотирьох програмах і двох вікових категоріях — до 9 років і з 10 до 11 років.\n«Такий успіх став можливий завдяки щоденним наполегливим заняттям і постійній участі у турнірах для відпрацювання нових програм», — розповідає тренер Аліса Кадаєва.\nНаступний пункт призначення танцюристів — Великобританія.\n«Навесні Єгор і Софія летять в Блекпул, де у складі збірної України змагатимуться на командному чемпіонаті світу з танців», — додала Аліса Кадаєва.\n← Previous У Дніпрі за хабарництво затримали підполковника і майора\nВ Україну йде новий штам грипу: поради, як зміцнити імунітет Next →\n15.04.2019 ТатьянаКомментарии к записи У Дніпровському регіоні не буде напруги (Адреси) отключены


Бутиковий магазин насправді є спеціалізованим видом роздрібного магазину. Він відрізняється від інших підприємств роздрібної торгівлі завдяки більш обмеженому розміру, обсягу та товарному запасу. Управляючи роздрібним бізнесом, важливо розуміти різні атрибути та відносні сильні та слабкі сторони.\nОднією з найбільш суттєвих відмінностей між звичайним роздрібним магазином та бутіком є фактичний розмір магазину, за словами Hello Love. Бутік порівняно невеликий у порівнянні з роздрібним продавцем великих ящиків або роздрібним товаром загального користування. Бутіки зазвичай займають невеликі простори у закритих торгових центрах або на смугових площах. Вони рідко бувають самостійними операціями. На відміну від цього, більші роздрібні магазини мають більшу гнучкість у розташуванні та мають більше місця для продажу.\nБутики для малого бізнесу також характеризуються обмеженим асортиментом товарів, відповідно до Scrapability. Різноманітність - це кількість категорій товарів, у яких ви продаєте. Багато роздрібних торговців товарами широкого асортименту. Наприклад, Discounters Target та Wal-Mart мають кілька відділів продуктів. Бутік спеціалізується на різній обмеженій кількості категорій товарів чи послуг. Наприклад, спеціалізований магазин гаманців або капелюхів може продавати лише такий товар, наприклад. Однак бутіки часто мають глибокий асортимент цього продукту порівняно з великими роздрібними торговцями, що дозволяє клієнтам вибирати більше.\nКомпанія проти товарної пристрасті\nХоча власники компаній, менеджери та співробітники можуть захоплюватися компанією чи товаром у будь-якому роздрібному магазині, бутік часто є магазином, який розвивається з пристрасті засновника до продукту. Роздрібний роздрібний торговець часто починає хтось, хто бажає займатися бізнесом для здійснення підприємницьких мрій. Засновник бутіка часто виготовляє або замовляє нішеві товари і використовує бутик як торгову точку, щоб перетворити пристрасть на прибутковий бізнес.\nХоча ви можете створити бутік за багатьма категоріями товарів, роздрібні торговці модою та одягом найчастіше вибирають саме цей формат магазину. Компанії, які продають товари масової торгівлі, як правило, хочуть або потребують більшої площі. Фахівці з категорій - це великі роздрібні торговці, які мають досвід у категоріях товарів, але вони мають більші площі та більше асортименту, ніж бутики. Бутік добре працює у моді чи одязі, оскільки покупці вищого класу часто хочуть індивідуальну або унікальну моду.


Через столичних любителів стрілянини Києву загрожує сильне задимлення — Київ — tsn.ua\nНавколо станції аерації стріляють / Фото: Київводоканал\nТрава може загорітися від недопалків стрільців і пострів з рушниці.\nПід Києвом територію Бортницької станції аерації перетворили на зону для полювання. На закриту територію на джипах приїжджають київські любителі стрілянини, а якщо птиці немає, то вони стріляють по будівлях насосних станцій.\nУ "Київводоканалі" кажуть, що від пострілів може загорітися трава на полях, а це загрожує задимленням Києву, пише Сегодня.\n"Мулові поля - це режимний об'єкт. Заїжджати сюди суворо заборонено, але люди приїжджають сюди розважитися. Вже зрешечені кулями приміщення двох насосних станцій. Мисливці відстрілюють чайок і качок. Часто здобич не забирають", - говорить радник голови правління "Київводоканалу" з інформаційної політики Вікторія Яковлєва.\nАварія в Бортничах: від нечистот дістанеться Черкаській області, а Київ – омине\nСаме мулові поля можуть стати великою проблемою для Києва.\n"Це жижа, глибиною від 3,5 до 5 м. В спеку вона зверху висихає, покривається кіркою і дуже пожежонебезпечна. Досить малої іскри, щоб спалахнула велика територія. А це загрожує задимленням для столиці. Минулого тижня вже загасили дві пожежі", - розповідає Яковлєва.\nТрава може загорітися від недопалків та пострілу з рушниці. Тому водоканал хоче посилити охорону території, а мисливців будуть фотографувати, а їхні фото відправляти в міліцію.\n"Мисливці тут ні до чого, так можуть діяти тільки хулігани. Сезон полювання відкриється тільки 10 серпня. До цього стріляти заборонено", - розповіли київськи мисливці.\nУ міліції повідомили, що з приводу стрілянини на мулових полях до них ніхто не звертався.\nРаніше повідомлялося, що працівники станції в Бортничах більше 4 годин боролися з аварією.