Опис посібника "Чарівні циліндрики"\nПосібник "Чарівні циліндрики" by Alyona Bilyk 443 views\nЗаняття by Alyona Bilyk 376 views\nПрактичний психолог: Папіжук Людмила Леонідівна\nЦентр розвитку дитини, селища Романів, Житомирська обл.\nПосібник "Чарівні циліндрики"\nСценарій Великодня (старша група "Сонечко")\nСвято "Шануймо маму рідненьку"\nКонспекти занять з англійської мови в ДНЗ\n1. Багатофункціональний посібник для сенсорного розвитку «Чарівні циліндрики». Кожна людина , тільки-но народившись, уже готова до сприйняття навколишнього світу: вона здатна бачити , чути, відчувати тепло і холод тощо. Система, спрямована на сприйняття навколишнього світу, називається сенсорною, а формуванню повноцінного сприйняття сприяє сенсорне виховання. Його основне завдання – допомогти дитині накопичити уявлення про колір, форму, розмір предметів тощо. Пропонований посібник створений спираючись на сенсорні еталони: основні кольори спектру та , три розміри (великий, середній, малий). Посібник виготовлений з баночок для кави. Баночки потрібно обклеїти кольоровим папером, а в кришці зробити отвір. 1. Величина – якого кольоруциліндрик високий,нижчий, найнижчий . 2. Колір. Запропонуватипобудувативежу: поставитиспершу червоний циліндрик другий синій циліндрик… . Аналогічно можна побудувати потяг – спершу зелений вагончик, далі жовтий… . 3. Розвиток дрібноїмоторики рук. Покрутити циліндрики між долоньками, покотитив перед і назад по лівій та правій ніжці. 4. Профілактикаплоскостопості.Покотитив перед і назад стопою лівої та правої ноги. 5. Сухий басейн. Насипати в циліндрики крупу чи квасолю і заховати туди дві маленькі іграшки і запропонуватизнайти спершу правою, потім лівою рукою сховані іграшки. 6. Використатициліндрики для дидактичноїгри «Знайди свій будиночок». Роздатидітям кольоровіпрапорціз якими вони танцюють чи бігають під веселу музику. Колимузика стихне поставитипрапорці в будиночки, тобто в циліндрики такого ж кольорущо і прапорці. 7. Розвивати тактильнівідчуття. В циліндрики покласти різні речіз хутра, металу, дерева, пластмаси ,резини. Запропонуватидітям підійти до циліндрика і на дотиквизначити з чого виготовленийпредмет. 8. Використатияк сюрпризний момент. З отворащо в кришечці дістати різні речі. Наприклад хустинки такого ж кольорущо і циліндрики, лічильні палички для викладання різних фігурок,\n2. кольоровікришечки для викладання на готовіформидля закріплення кольорів. Хустинки можна обіграти таким чином: 1. Запитати в дітей якого вони кольору. 2. Запитати якої вони форми. 3. Запропонуватиподивитися навколо себе через хустинку: якого кольорусвіт? 4. «Вмитися» хустинками – це елемент кольоротерапії. 5. Взяти хустинку за кутики і подути на неї легенько та сильніше, як літній та зимовийвітерець. 6. Підкинути та зловитихустинку. Література: 1. Інтернет ресурси: http://skviravo.ucoz.ru/elb/dosvid_onishhuk_n.p..pdf 2. Сенсорнийрозвиток:з досвідуроботи.5-6(7) років / Авт. Упоряд. М.Л.Кривоніс, О.Л.Дроботій. – Х.: Видавництво «Ранок», 2012. – 256 с. Практичний психолог Папіжук Людмила Леонідівна Центр розвитку дитини, селища Романів, Житомирська обл.


Персональний сайт МОУ СЗШ №1 р. Карталы, Прислівя та приказки сімї — Людина\nПерсональний сайт МОУ СЗШ №1 р. Карталы, Прислівя та приказки сімї\nСуха домашня ковбаса з м’яса дикого кабана\nКоли в родині чоловік займається полюванням, у господині в холодильнику завжди є заморожене м’ясо, а на балконі або веранді – суха домашня ковбаса з дичини. І умінням крутити такі ковбаси вона може сміливо хвалитися. Зараз мало хто робить домашню ковбасу, а вже цей делікатес з дичини знайдеться в лічених будинках.\nДля приготування сухої ковбаси в домашніх умовах підійде будь-яка велика дичина – в даному випадку у нас м’ясо дикого кабана. Крім цього потрібна буде натуральна оболонка (кишка), яка згодом заповнюється фаршем.\nдичину – 3 кг;\nсало свиняче – 0,5 кг;\nсіль велика – 50-70 г;\nспирт (горілка, коньяк) – 1 ст. ложка;\nперець горошком – 6-8 шт.;\nкмин – 0,5 ч. ложки;\nкоріандр мелений – 0,5 ч. ложки.\nПерш ніж крутити ковбасу, дичину потрібно вимочити в оцтовому розчині. Для цього наливаємо в таз або відро звичайну проточну воду, додаємо в неї столову ложку оцту і поміщаємо туди м’ясо. Залишаємо його приблизно на 12 годин. Потім промиваємо і перекладаємо вже в воду без оцту на ніч чи день, час від часу міняючи воду. У загальній складності вимочування займає трохи більше доби.\nКоли м’ясо готове, ріжемо на невеликі шматочки і подрібнюємо на м’ясорубці з крупною решіткою. Пропускаємо через м’ясорубку і сало. Якщо є бажання і час, можна м’ясо і сало дрібно порубати вручну. Рубаний фарш домашній ковбасі завжди смачніше звичайного – меленого.\nПеремішуємо отриману м’ясну масу. Вливаємо в неї спирт, який, по-перше, виступає в якості антисептика, а по-друге, додає м’ясу яскраво-червоний колір. Потім солимо і приправляємо спеціями. Намагайтеся в домашню ковбасу, як втім і інші страви, класти приправу без ароматизаторів і стабілізаторів – не варто хімічними добавками перебивати смак і запах натурального м’яса. Знову перемішуємо.\nКоли ковбасний фарш готовий, починаємо крутити ковбаси. І тут на допомогу прийде звичайна м’ясорубка з простим пристосуванням-насадкою, призначеним саме для ковбас. Наповнену фаршем кишку зав’язуємо з двох сторін і вішаємо сушитися. Зазвичай суху домашню ковбасу роблять взимку. Вона виморожується природним способом на балконі або веранді. Через місяць ви зможете насолодитися цим делікатесом.\nНі одна магазинна ковбаса не в силах змагатися з домашньою. А суха домашня, приготовлена з дичини стане прикрасою навіть святкового столу. Приємного апетиту!\nКороткий опис статті: домашня ковбаса з картоплі Доступний рецепт консервації на зиму салат з кабачками і морквою: ніжний смак, нескладне приготування. Салат, на зиму, кабачки, морква, рецепт, як приготувати, ніжний\nДжерело: Салат на зиму з кабачків з морквою >> Кулинариада\nПошук ВКонтакте . Соціальні мережі\nПобудова викройок та ескізів індивідуальної жіночого одягу з безкоштовної\nОднокласники моя сторінка, безпечний вхід на сайт\nПетро Порошенко, не Вальцман, його батько, не цеховик . КиевВласть, Новини\nПерсональні банківські послуги, Банківські послуги. Інтернет-банкінг Star


(1880 — 1951)\nВін востаннє залишив Україну 23 вересня 1920 p., відмовившись від співробітництва в уряді радянської України. І вже на V Всеукраїнському з'їзді рад у Харкові (25 лютого — 3 березня 1921 р.) його називатимуть запеклим націоналістом і ворогом радянської влади та ще й «узаконять» це спеціальною ухвалою...\nНародився В. Винниченко 16 липня 1880 р. за старим стилем у селянській родині в селі Веселий Кут Єлисаветградського повіту на Херсонщині (тепер Кіровоградська область); навчався у сільській народній школі, згодом у Єлисаветградській гімназії, та не закінчив її, бо треба було добувати якісь кошти на прожиття. У Златополі юнак екстерном складає іспити за середню школу і з 1900 року стає студентом юридичного факультету Київського університету. Та вже з першого курсу його виключають і ув'язнюють як члена місцевої організації Революційної Української Партії (РУП). Відтоді письменник не припиняє політичної діяльності.\nАрешти, ув'язнення, армія, знову ув'язнення, втечі за кордон. Проживає в Австрії, Франції, Швейцарії, Італії. Для політичної роботи приїздить нелегально в Україну, а в 1914—1917 pp. переховується від поліції як на батьківщині, так і в Москві, співробітничає в журналі «Украинская жизнь». Перші його твори — поема «Повія» та оповідання «Народний діяч», написані 1901 р. Першою публікацією, що з'явилася друком на сторінках «Киевской старины» 1902-го, була повість «Сила і краса» (згодом прибирає назву «Краса і сила»). Пише багато, друкується часто, молодим прозаїком цікавляться відомі літератори, популярні журнали й видавництва.\nКритика чутливо зреагувала на щире зізнання, що так емоційно й чесно виливалося з душі на папір, бачила глибоке співчуття до гноблених і гнаних сільських трударів, безправних, вимуштруваних до механічної покори солдатів, здеморалізованих босяків і спраглих до свободи й правди пролетарів. Усе це В. Винниченко відтворив у повістях 1902—1905 pp. «Краса і сила», «Біля машини», «Голота» та оповіданнях «Суд»» «Боротьба», «Темна сила», «Мнімий господін», «Честь», «Студент», «Солдатики!», «Федько-халамидник»...\nЗ'являється друком перша збірка оповідань «Краса і сила» (1906) і — захоплений, подивований І. Франко запитує: «І відкіля ти такий узявся? Серед млявої тонко артистичної та малосилої або ординарно шаблонової та безталанної генерації сучасних українських письменників виринуло щось таке дуже, рішуче, мускулисте і повне темпераменту, щось таке, що не лізе в кишеню за словом, а сипле його потоками, що не сіє крізь сито, а валить валом як саме життя, в суміш українське, московське, калічене й чисте, як срібло, що не має меж своїй обсервації і границь своїй пластичній творчості».\nКраще визначити образно-стильову особливість художнього мислення В. Винниченка-прозаїка важко.\n«Кого у нас читають? — Винниченка. Про кого скрізь йдуть розмови, як тільки інтереси сходяться на літературі? — Винниченка. Кого купують? Знов — Винниченка». Ця загальновідома оцінка М. Коцюбинського — свідчення неабиякої слави молодого тоді українського письменника. Його п'єси й романи інтригували, захоплювали й дратували, бо черпав і ситуації, і характери з особисто пережитого у в'язницях, на засланні, в еміграції, сміливо «освоюючи» гострі соціально-політичні та морально-психологічні колізії своєї епохи. З'являються різні, найчастіше полярного змісту рецензії — від беззастережного прийняття до повного заперечення його творів як аморальних, безжально сатиричних щодо свого, рідного. Емоційний і безкомпромісний, він бере з життя такі характери й долі, такі колізії та конфлікти, які українська література не освоювала. Для В. Винниченка не існує заборонених, психологічно «непосильних» тем і проблем. Зрада, компроміси, ренегатство, грубі, неупокорені прагнення, сексуальні проблеми, імпульсивно вибухаючі, темні, приховані в глибинах підсвідомості інстинкти, добро, «чесність з собою» — все це є об'єктом посиленого зацікавлення письменника.\nВ. Винниченко-художник — яскрава індивідуальність, у якій поєдналися найсуттєвіші риси перехідної доби — від критичного реалізму до модернізму. У своїй творчості йому судилося перекинути своєрідний ідейно-естетичний «місток» до нової, стимульованої європейським мистецтвом української літератури і створити оригінальний мистецький світ. Цей світ увібрав і соціальний критицизм, аналіз історичних та соціально-політичних обставин, об'єктивне повіствування, авторську оцінку дійсності, раціональне використання елементів поетики імпресіонізму та символізму тощо.\nВін творив на зламі двох культурно-стильових епох і, головне, прагнув не роз'єднати ланку традицій, а утверджував своєю творчістю неминучість і необхідність нових форм, прийомів і засобів для художнього пізнання людини в нових реаліях її буття. Митець володів даром органічного підпорядкування художньої структури твору ефективному емоційному «самовираженню» характерів, які в процесі сюжетного дійства розкривають глибинні психоемоційні — на рівні інтуїтивного, підсвідомого — імпульси-реакції на свої вчинки й на вчинки інших. Письменник не прийняв народницького етнографізму й побутового реалізму своїх попередників, а набував необмеженої свободи у творенні таких сюжетних колізій, завершення яких майже неможливо передбачити. Його герої в переважній більшості «не чекають» на схвалення чи на осудження своєї поведінки, бо діють в екстремальних морально-психологічних ситуаціях, які свідомо витворює письменник. Вони воліють бути незалежними від натовпу, юрби, суспільної моралі, різного роду умовностей, приписів і обов'язковостей тільки тому, що йдуть за внутрішнім покликом бути вільними, а не рабами.\nМайстерність художника виявилася передусім у творенні конфліктів, що випробовують героїв на моральну витривалість, збереження, на відстоювання свого «я». Чи вистачить сил у людини зупинитися, зазирнути в темні глибини свого непізнаного «я», своїх інстинктів і жадань? Чи може людина бути «чесною з собою» в таких ситуаціях, коли, здається, від неї вже нічого не залежить? Як розв'язати конфлікти між розумом і серцем, між свідомістю та інстинктом, між обов'язком і почуттям?\nУже в п'єсі «Дисгармонія» (1906) В. Винниченко порушує проблему внутрішнього вибору, точніше — внутрішнього роздвоєння особистості, яка розпинає себе на ідейному хресті суспільного обов'язку. У цьому розділенні ідеального та реального людини і її долі — сутність етичного конфлікту в творчості В. Винниченка. Письменник наголошує, що людина повинна знайти в собі сили для протидії жорстоким обставинам, вона одна відповідає за свої вчинки, й тільки вільна внутрішньо особистість здатна знайти гідний вихід із соціально-морального конфлікту. І ніхто не повинен чинить насильство над людиною. Нема такого бога, якому слід віддати на заклання душу, вважає герой п'єси «Великий Молох» (1907).\nВ. Винниченко усвідомлював, що український театр треба європеїзувати — надати йому філософської глибини, гостроти морально-етичних колізій, динамізувати дію... Розумів це й М. Садовський, який взяв у роботу п'єсу драматурга «Брехня» (1910). Проблема інтелігенції, яку порушив автор, цікавила тогочасну публіку. На сторінках «Української хати» з'являється такий відгук на постановку п'єси: «Театр нарешті вдарив по нервах сучасності, торкнув боляче питання інтелігенції, й вона обізвалася й почала ходити в «Український театр». Цього раніше не бувало. З часу постави «Брехні» ми можемо рахувати нову еру в історії нашого театру. «Брехню» вважаємо тараном, яким пробито дорогу для літературних драм, для серйозного репертуару і разом з тим — першим кроком трупи М. К. Садовського в ролі пропагатора і толкователя дійсного театрального мистецтва».\nДрами В. Винниченка відіграли принципово важливу роль у культурному відродженні українського народу. І формою, і змістом вони творили своєрідну, національно новаторську драматургію в річищі новітніх течій європейської драми, яку на той час репрезентували Г. Ібсен, А. Чехов, М. Метерлінк, К. Гауптман, А. Стріндберг. Талановитий драматург переакцентував тематику своїх п'єс на дослідження людської особистості, на морально-психологічне випробування внутрішніх сил людини у боротьбі за утвердження свого «я», своїх принципів і прагнень. У ці роки були написані, крім «Базару» й «Брехні» (1910), п'єси «Співочі товариства» (1911), «Чорна Пантера і Білий Ведмідь» (1911), «Дочка жандарма» (1912), «Натусь» (1912); у 1913 р. з'явилися «Молода кров», згодом — «Мохноноге», «Мементо», «Гріх», «Кол-Нідре», «Над», «Великий секрет», «Пророк» (остання була надрукована лише після смерті автора).\nАле чи не найбільший успіх випав на долю п'єси «Чорна Пантера і Білий Ведмідь». Вона вперше була опублікована у «Літературно-науковому віснику» (1911, кн. VI). Ознайомившись з п'єсою, театральний критик львівського тижневика «Неділя» М. Данько пророкує їй щасливу сценічну долю: «П'єса на українській сцені мусить мати цілком заслужений успіх». На жаль, перша світова війна ускладнила її шлях на українську сцену. Але вже сезон 1917 р. «Молодий театр» Леся Курбаса відкриває постановкою драм «Чорна Пантера та Білий Ведмідь» і «Базар». За кордоном найбільший успіх зажили теж ці п'єси. Театри Німеччини, Голландії, Швейцарії, Чехословаччини, Австрії, Польщі, Італії, Іспанії, Румунії, Сербії, Хорватії, Данії, Норвегії, Швеції та інших країн із великим зацікавленням брали до свого репертуару драми В. Винниченка. Та, на жаль, ця велична сторінка української драматургії залишається недослідженою. Має рацію один із найавторитетніших дослідників спадщини письменника Г. Костюк, коли узагальнює: «Ні одна п'єса ні одного українського драматурга за всю історіїо української літератури не може похвалитися такою сценічною біографією».\nПисьменник художньо «освоював» гострі соціально-політичні й моральні проблеми передреволюційної доби. Революційна діяльність не сприяла творчості. І хоча збагачувала новими темами й характерами героїв, проте й не дозволяла належним чином опрацьовувати витворене. Так, п'єсу «Панна Мара» він написав у поїзді, коли їхав до Петрограда на переговори з Тимчасовим урядом. Один із найдискусійніших романів «Чесність з собою» (1911) з'явився внаслідок двомісячного «самоув'язнення» у львівській квартирі Левка Юркевича. Негативно впливали на самопочуття письменника, на творчий процес часте перебування на чужині, постійні нестатки, переїзди, арешти, мінлива політична атмосфера в Російській імперії. Особливо вразила його поразка революції 1905—1907 pp. Письменник зосереджується на психологічному вияві егоцентричного індивідуалізму. У його творчості посилюється інтерес до біологічних та сексопатологічних мотивів, домінує тема честі, зради, підлості, стихійного, імпульсивного вияву темних, захованих у підсвідомості інстинктів. Він наполегливо шукає ідейно-естетичний «еквівалент» для виявлення морально-етичного кодексу; «чесність з собою».\nВеликим досягненням В. Винниченка-художника є психологічне відтворення духовного краху людини, яка беззастережно віддала себе революційній діяльності й втратила морально-етичні орієнтири нормального буття. Герой його роману «Записки Кирпатого Мефістофеля» (1918) Михайлюк, «знаменитий оратор, тонкий адвокат, психолог», вважає, що «революціонери подібні до нічних метеликів» — «багато їх з помнятими, поламаними крильцями лежить десь у темноті й безсило прагне до світла».\nЩо лишається їм, цим «нічним метеликам», які в пориванні до революційних ідеалів обпекли чисті крильця, як не одягати на себе маску бездумності й моральної вседозволеності?\nЯків Васильович Михайлюк — цей «кирпатий Мефістофель» — навчився хитрувати, ховати своє хиже єство за маскою безтурботності, свідомо продає себе переможцям і цинічно насміхається над своїми колишніми товаришами по революційній боротьбі. Цей патологічний егоцентризм «підпільників», який помітив і відтворив іще Ф. М. Достоєвський, і тривожить В. Винниченка. Тому така прицільна його увага до того нового суспільного середовища, яке витворилося внаслідок революції 1905—1907 pp. і яке майстерно зобразив письменник у романах «Рівновага» (1912), «По-свій!» (1913) та «Божки» (1914). Різні соціальні типи відкриваються внаслідок безжалісного, психологічного аналізу нових суспільних сил в Україні. Це поміщики-українофіли (Аркадій Микульський), націоналісти-«відродженці» (Водосвятський, Ганжула), революціонери-ренегати (Піддубний), народники-культурники (Модест Микульський), промислові та аграрні буржуа (Анатоль Микульський і Никодим Стельмашенко).\nІдейний і моральний розклад буржуазного суспільства, яке «поглинає» душі недавніх ідеалістів, обурює письменника, бо на його очах деморалізується українське суспільство, відкриває своє справжнє обличчя легендарний революціонер-підпільник, великодержавний шовінізм торжествує перемогу над українським національним відродженням (роман «Хочу»). Тому так дратівливо зреагував В. Ленін у листі до Інесси Арманд на роман В. Винниченка «Заповіт батьків», бо не міг сприйняти безжалісного розвінчання моральної деградації соціалістів-революціонерів. Згодом, у період національних змагань 1917—1920 pp., письменник з болем переконається, в яку морально-психологічну прірву може «кидати» людину політика.\nУ період написання п'єси «Між двох сил» (1900), перебуваючи на Княжій Горі, і, здавалося б, щасливою долею «приречений» на творчість, він не заспокоюється, бо вже остаточно «захворів» на політику, і йому несила спокійно споглядати, як у Києві панує гетьман Скоропадський. На глибоке переконання В. Винниченка-соціаліста, тільки вони, перековані, чесні, морально чисті соціалісти повинні творити нову Україну.\nДалі він зрозумів і ту обставину, що народ був розчарований діяльністю Центральної Ради, що його уряд, по суті, нічого не дав селянам і робітникам, а більшовицькі ідеї мали підтримку серед спролетаризованих мас. Спостерігаючи зростаюче невдоволення народу окупацією України кайзерівською Німеччиною, В. Винниченко висуває ідею повстання проти уряду гетьмана Скоропадського та його спільників.\nПеремогу було здобуто, але не ту, на яку очікував В. Винниченко — голова нового уряду Української Народної Республіки — Директорії. Знову ж трагічне непорозуміння. Він виступає за інтереси робітників, а виконавська влада ті інтереси топче. Члени Директорії — патріоти, «але тільки патріоти. Вони не революціонери». Усвідомлює, що історія щастя рідного народу не твориться, зате в історію страждань записано вже чимало сторінок.\nНезабаром письменник вирушає за кордон начебто для участі в міжнародній соціалістичній конференції, але зупиняється в Австрії. Втішається спокоєм, самотністю, намагається взятися до праці, але його думки повсякчасно в Україні. Літо й осінь 1919 p., зима й весна 1920-го — плідні творчі періоди в його біографії. Пише повість «На той бік», тритомну мемуарно-публіцистичну працю про українську революцію «Відродження нації», а головне — поринає в політичну еміграційну діяльність. Вітає встановлення диктатури пролетаріату в Угорщині, обмірковує можливість соціалістичної революції в Західній Європі, виважує, що робити: віддатися улюбленій творчій роботі, жити в спокої, у злагоді з собою, чи знову зайнятися політикою, наштовхуючись на образи й непорозуміння, на непевність і нещадне вимотування нервів і здоров'я? І знову політик перемагає художника.\nЙого захоплює ідея легального повернення в Україну з метою компромісної співпраці з радянською владою. Свідомо готується «йти на всі труднощі, небезпеки, на кров і вигнання», жертвує затишком, спокоєм, планами улюбленої творчої праці — аби лише була з того якась користь для рідного народу. На цей крок він наважується й тому, щоб своїм прикладом заохотити інших, переконати в необхідності будувати нову Україну. Письменник 24 травня 1920 р, виїздить до радянської Росії. Розпочинається та Голгофа, яку передбачав В. Винниченко, яка увібрала в себе й листи до В. Леніна з викладом своїх позицій, домагань, і перших розчарувань та образ, зустрічі з Л. Каменєвим, Л. Троцьким, Г. Зінов'євим, Г. Чичеріним, К. Радеком.\nДосвідчений політик, він одразу ж помічає, що стихія «єдинонеділимого» мислення не хоче прийняти федерації, союзу рівних і самостійних членів, хоча вона й відповідає духові, интересам і меті вимріяного ним ідеалу комунізму, усвідомлює, що віра в комунізм... стала тьмяною, сіренькою, віддаленою від реальностей боротьби.\nОсобливо небезпечні наслідки революції В. Винниченко бачить в Україні. Саме тому, що, передусім, там революція здійснюється військовими силами, селянство в загальній своїй масі починає вороже ставитися до «комунії», організовується у повстанські загони, збройно виступає проти реквізицій хліба і карних експедицій. Українська інтелігенція розчарована непослідовною політикою українського радянського уряду, який на словах проголошує українську державність, а насправді проводить курс на централізацію, на «єдинунеділиму». У цій ситуації, доходить висновку письменник, йому не залишається нічого іншого, як виїхати з України знову за кордон, на чужину, а найприкріше — знову потрапити до табору реакції, контрреволюції. Бо лишатися та увійти до складу уряду Української Радянської Республіки — означає проводити приховану русифікаторську політику, тобто взяти на себе разом із іншими керівниками партії та уряду відповідальність за цей політичний курс.\n23 вересня 1920 р. В. Винниченко з почуттям туги й водночас хвилюючої радості — передчуттям творчої роботи — офіційно виїздить за кордон і більше в Україну не повертається. 1933 р. він зізнається: «Причиною мого розходження з партією була національна політика партії того періоду...» Підкреслимо: «того періоду», періоду 1920 р. Звісно, були й інші обставини. Як суб'єктивні, так і об'єктивні. Але пам'ятаймо, читаючи і «Несвоєчасні думки» М. Горького, листи В. Короленка до А. Луначарського, щоденник І. Буніна «Окаянні дні» та інші свідчення цієї важкої, трагічної епохи, що революція й громадянська війна перекреслили ідеальні сподівання частини інтелігенції і не тільки її. Та ім'я письменника в Україні ще популярне близько п'ятнадцяти років: друкуються його твори, досліджується його спадщина. У 1924—1928 pp. «Рух» видає «Зібрання творів» В. Винниченка в 23 томах; в 1930—1932 pp. «Книгоспілка» готує до друку «Зібрання творів» у 28 томах, багато оповідань і повістей українською та російською мовами виходять у Києві, Харкові, Москві, Ленінграді...\nЖоден український письменник першої третини XX століття не мав такої величезної слави, такої читацької популярності, такої кількості видань своїх творів, як В. Винниченко. Його творчість майже до 1933 р. вивчали у школі, популяризували, досліджували як факт історії української літератури та непересічне явище тогочасного літературного процесу. Але в кінці 20-х — на початку 30-х в Україні набувають розмаху репресивні акції проти інтелігенції, колишніх членів інших політичних партій, української православної автокефальної церкви. Не витримують ідеологічного та морально-психологічного терору М. Хвильовий і М. Скрипник. В. Винниченко у вересні 1933 р. пише відкритого листа до Політбюро КП(б)У, в якому звинувачує Сталіна та Постишева в голодоморі й масових репресіях проти українського народу.\nЦей лист викликав різке заперечення на листопадовому пленумі ЦК КП(б)У 1933 року. В. Винниченка тепер називають «старим вовком української контрреволюції», його гонорари за видання конфіскуються спеціальною ухвалою Наркомфіна СРСР, а самі книги вилучають із бібліотек...\nРізке відлучення од України пережив тяжко, з нервовим потрясінням, бо зрозумів, що шлях йому в Україну закритий доти, доки в СРСР пануватиме сталінський режим. Позбавлений будь-яких постійних матеріальних коштів на щодень, він шукає засобів для забезпечення свого життя. Купує стару садибу в окрузі міста Канн, відновлює її майже власними силами, розводить сад, город. Багато часу витрачає на фізичну працю, на здобування шматка хліба. Намагається так унормувати свій час, щоб викроювати кілька годин для творчої праці. Самодисципліна Винниченка вражає, творча активність захоплює. За все життя написав він понад сто оповідань, п'єс, сценаріїв, статей і памфлетів, історико-політичний трактат «Відродження нації» (понад 70 друкованих аркушів), двотомну етико-філософську працю «Конкордизм», чотирнадцять романів (один із них незавершений). До речі, одинадцять великих творів В. Винниченко написав (1926—1927) за кордоном. Після смерті письменника в його архіві залишилися невідомі читачеві романи «Поклади золота», «Вічний імператив» (1936), «Лепрозорій» (1938), «Слово за тобою, Сталіне!» (1949—1950), низка оповідань, п'єс та сценаріїв, обсягове листування, збірка його малярських творів «Щоденник» за 1911—1951 pp. З-поміж недописаних творів — роман «Хмельниччина», серед нездійснених задумів — «Монографія визволення», «Роман боротьби», «Хроніка великого зрушення». Це орієнтовні назви майбутнього, запланованого ще на початку 20-х років «Роману мого життя» чи мемуарно-історичної «Хроніки українського відродження» (з доби останніх 50 років).\nНа сьогодні за кордоном і в Україні з'явилися друком два романи В. Винниченка «Слово за тобою, Сталіне!» і «Поклади золота», п'єса «Пророк», оповідання, два перших томи — з шести — «Щоденника».\nРоман «Слово за тобою, Сталіне!» закінчується викладом на засіданні Політбюро ЦК ВКП(б) героєм Дев'ятим нової соціально-політичної доктрини — доктрини трудової колектократії. Заради цієї сцени, заради проголошення концепції «визволення трудящих од експлуатації і визволення світу від страхіття війни», по суті, й писано цей останній у творчій біографії письменника роман. Автор виходив із раціональних засад, бажаючи ще раз, після книги «Нова заповідь», звернутися до людства з ідеєю колектократії, яку він виношував багато десятиліть. Як відомо, перші концептуальні начерки ідеї вільної праці зустрічаються в романі «Хочу», в якому інженер Петро Сосненко осмислює систему конвеєрної роботи американця Тейлора і намагається протиставити їй свої погляди на творчу працю вільної людини. Через двадцять років ці ж думки, але в систематизованішій формі, викладає Жан Рульо — герой роману «Нова заповідь» (1932—1948), який з'явився друком українською мовою 1950 р. (уперше побачив світ у перекладі французькою).\nНовий роман «Слово за тобою, Сталіне!» був для втомленого роками й безуспішною боротьбою за «мир без бомб і барикад» автора ще однією спробою, як він писав у «Щоденнику» 19 червня 1950 p., «навести напівбожевільне суспільство на інший шлях погодження змагання».\nЗвичайно, В. Винниченко розумів, що подібного засідання Політбюро не могло бути — ніхто не наважився б сказати Сталінові бодай соту долю того, що вкладає в уста Дев'ятому письменник. Але він вибудовує цю художню модель реальності для того, щоб апелювати до свідомості тих, хто ще п'ять років тому змінив політичну карту світу, чий міжнародний авторитет після розгрому фашистської Німеччини значно зріс. Можна припускати, що письменник плекав надію заінтригувати Сталіна ідеєю трудової колектократії й устами Дев'ятого проголошував те, що виношував у собі й що, на його переконання, було тим найменшим компромісом, на який міг би піти вождь. Він пропонує Сталінові новітню роль Месії, сподіваючись, що заімпонує непомірно честолюбному тирану, культ якого надзвичайно розрісся. Задум В. Винниченка виявився наївним.\nПисьменник не раз переживав етапи душевного ослаблення, емоційного знесилення, а в даному випадку — тим паче слід було чекати таких напливів розчарування і сумнівів. Мав за плечима 70 років життя, життя важкого, з працею, яка виснажувала не лише фізично, а й кидала не раз у прірву глибоких сумнівів.\nБезперечно, ідея миру на Землі була визначальною в цьому творі і, зрозуміло, основним стимулом несамовитого творчого марафону. Але, крім пережитого письменником розчарування наслідками своєї праці, були й інші сумніви. В. Винниченко сумнівався в естетичній вартості роману, не без підстав вважаючи, що ідейний, пропагандистський аспект приглушив необхідну мистецьку розкриленість твору. Саме тому митець жанрово уточнює цей твір — «політична концепція в образах», саме тому в процесі перекладу французькою мовою занотовує: «Все більший і більший сумнів: чи не жертвую я літературою, мистецькою стороною ради ідейної, пропагандивної».\nУ романі справді логіка мистецтва перебуває під контролем наперед заданої ідеї колектократії, ідеї миру без бомб і барикад. Саме ця ідея підпорядкувала розвиток характерів героїв твору, вона диктувала розвиток сюжету, залишаючи досить мало простору для вільного — у межах романного життя — розгортання характерів і подій.\nТа головна й щоденна його печаль і турбота — майбутнє України. У щоденному подоланні нестатків його не полишає надія на завершення свого складного, драматичного, сповненого помилок і гірких розчарувань життя в Україні. Вже напередодні смерті, 1950 року, він звертається до української еміграції, роз'єднаної різними течіями, із запереченням поширеної на Заході думки щодо існування української держави тільки в еміграції, тільки «морально», тільки під прапором державності, який тримають дві чи три невеличкі групки людей, котрі називають себе «урядами»: «Українська держава і державність на Україні є. Ні відмовляти їй, ні творити нема потреби. Тридцять років тому її виборов, відновив і створив український народ. За неї він тридцять років не переставав і не перестає боротись, за неї він ніс і несе там, на Україні, величезні жертви своїми кращими синами, замученими по тюрмах, таборах, каторгах».\nІз цим спраглим переконанням видатний письменник та політичний діяч В. Винниченко відходить із життя.\nПонад п'ятдесят років його ім'я було під ідеологічною забороною, його книжки знищували, лише поодинокі примірники затаєно німіли в спецфондах; його п'єси не допускалися на сцену. На жаль, повернення творчості Володимира Винниченка до українського читача відбулося з непоправним запізненням. Повернення запізніле, але необхідне, бо без його творчості немислиме духовне життя України першої половини XX ст.


Новий вид дрібних прісноводних рибок назвали на честь Барака Обами - dt.ua\nНовий вид дрібних прісноводних рибок назвали на честь Барака Обами\n30 листопада 2012 в 07:32\nІм'я Etheostoma obama отримав нещодавно відкритий вид прісноводних риб на честь президента США Барака Обами. Новий вид належить до сімейства окуневих. Риба мешкає у струмках і річках Північної Америки. Дорослі особини виростають до 48-ми міліметрів у довжину і мають помаранчевий окрас з синіми вкрапленнями.\nАмериканські вчені назвали нещодавно відкритий вид риб на честь президента США Барака Обами.\nІм'я Etheostoma obama отримав нещодавно відкритий вид прісноводних риб, що належать до сімейства окуневих. Риба мешкає у струмках і річках Північної Америки. Дорослі особини виростають до 48-ми міліметрів у довжину і мають помаранчевий окрас з синіми вкрапленнями.\nВчені підкреслили, що вирішили назвати новий вид на честь Барака Обами, щоб таким чином висловити йому вдячність за дії, спрямовані на захист навколишнього середовища. Вони підкреслили, що Обама став одним з перших американських лідерів, який заговорив про необхідність дбайливого ставлення до природи у світовому масштабі.\nEtheostoma obama стала не першою рибою, названої на честь президента США. Раніше подібної честі були удостоєні Теодор Рузвельт, Джиммі Картер та Білл Клінтон, які також відзначилися різними ініціативами, спрямованими на захист навколишнього серед. Крім цього, ще один вид риб був названий на честь колишнього віце-президента США Альберта Гора. Читайте також:\nПісля переобрання Обами в 20 штатах розпочався збір підписів за вихід зі складу США


Євген Гуцало Календар Украины\nГоловна >> Знамениті українці >> Народився Євген Гуцало, український прозаїк, поет, публіцист і кінодраматург\nнародився 14 cічня 83 роки тому\nЄвген Пилипович Гуцало народився у Вінницькій області, в родині вчителів. Любив читати, вчитися. Великий вплив на його майбутню творчість справили батьки, які виховали людину високої культури.\nПисати Євген Гуцало почав ще в дитинстві. Свої перші літературні твори відправляв у різні газети та журнали. Але в той час талант художника слова не поспішали визнавати, бо він був так не схожий на той безликий штамп, до якого звикли соціалістичні реалісти.\nПісля невдалої спроби вступити до Київського університету ім. Тараса Шевченка на факультет журналістики Євген Гуцало не зневіряється і продовжує боротьбу на студентській ниві в Ніжинському педагогічному інституті ім. Гоголя. Вплив цього навчального закладу проявився у всьому. Євген Гуцало вступає в літературні гуртки, складає вірші та прозу. Творчі здібності молодого автора помічають в періодичних виданнях, з якими він починає плідно співпрацювати. У 1962 році виходить у світ перша книга Євгена Гуцала - збірка оповідань «Люди серед людей». Після такого повороту подій у нього відкривається друге дихання, з`являються нові шедеври української літератури.\nЕпоха застою стала гальмом на шляху розвитку літератури, мистецтва і культури в цілому. Почалися притиснення творчої інтелігенції. Євген Гуцало намагався залишитися вірним своєму слову, гострому в сатиричному плані. Повинні були пройти суворі роки, поки в Україні з`явилася можливість говорити і писати правду.\nУ 1994 році Євген Гуцало покинув світ, залишивши після себе творчий спадок, масштаб якого вимірюється не сторінками, а цілою епохою.\nчерез 8 днiв, у середу, 3 червня Іван Вишенський народився в м. Судова Вишня на Галичині. У своїх філософських поглядах дотримувався дуалізму. Його трактати і послання були спрямовані проти...\nчерез 39 днiв, у суботу, 4 липня 4 липня 1891 року в селі Валки Харківської області в сім’ї столяра Йосипа Панченко народився син Петро, відомий український письменник, друкувався під...\nчерез 43 днi, у середу, 8 липня 8 липня 1900 в сім`ї вчителя Корнелія Смолича народився майбутній великий письменник - Юрій Смолич. Хлопчик отримав повну освіту (Кам`янець-Подільська...\nчерез 50 днiв, у середу, 15 липня 15 липня 1917 року в селі Петрашівка Київської області в простій сільській родині народилася дівчинка, Марія Аввакумівна Познанська, - майбутня українська...\nчерез 51 день, у четвер, 16 липня Василь Барка (справжнє прізвище Очерет) з`явився на світ 16 липня 1908 у с. Солониця Полтавської області. У зв`язку з хворобою батька хлопчикові рано довелося...


Жировик на шиїщо робити? | Лікування захворювань.\nСимптоми жировика, що з'явився на шиї\nНародні засоби від жировика\nХірургічне видалення жировика\nУсі ми прагнемо бути гарними і здоровими, проте іноді виникають такі неприємності, які нам не особливо заважають, не болять, але дуже псують наш зовнішній вигляд. До таких захворювань належать жировики. Іноді з'являється жировик на шиї. Як же позбутися від них? І які симптоми їх появи можна у себе виявити.\nЖировики на шиї з'являються через закупорку сальних залоз, тому щоденне умивання з милом просто необхідно. І шия теж не виняток. Ще потрібно обов'язково користуватися скрабом для шиї, яким ви обробляєте особа. І потрібно не забувати про лазні, де шкіра очищається як не можна краще. Якщо ж він з'явився, то лікування неминуче. Симптоми жировика розпізнати не складно. Зазвичай жировик з'являється у вигляді пухлини, вона не болить, не заважає, але може збільшуватися в розмірах.\nПухлина зазвичай є доброякісною, однак не варто пускати все на самоплив. Огляньте свою шию, обмацайте. Немає на шкірі будь-яких ущільнень, може бути, кінчиками пальців ви відчуєте легку припухлість. Якщо почервоніння на припухлості немає і вона не болить, як прищик, то це ознаки жировика. Краще всього відразу звернутися до лікаря, йому буде не важко позбутися від маленької ліпоми. Але можна спробувати лікування і народними засобами.\nЛікування народними засобами можна почати з бальзаму "зірочка". Жировик від цього бальзаму розкривається через деякий час, і, як тільки він розкриється, слід протягом кількох днів видавлювати його потихеньку, поки не вийде вся рідина. Таким чином можна повністю позбавитися від нього. Ще від жировика допомагає, як не дивно, курячий компрес.\nПотрібно взяти плівочку від курячого яйця і накладати її безпосередньо на ліпому. Може з'явитися почервоніння - не панікуйте, так виявляється лікувальний ефект. Як тільки почервоніння пройде, беруть іншу плівочку. Прикладають такі плівки до тих пір, поки жировик не розсмокчеться. Ще від жировика допомагає кориця, її потрібно приймати всередину по 1-2 чайні ложки щодня. Ще один цікавий рецепт, який допоможе позбутися від ліпоми, - це сало з часником. Справа в тому, що часник має антисептичну дію, а сало служить сполучною ланкою. Часник треба подрібнити, потім топити сало з часником, щоб вийшла кашка. Потім цю кашку треба накласти на пухлину і замотати шарфом. Незабаром жировик повинен пройти.\nЄ ще кілька цікавих способів, щоб позбутися від ліпоми. Наприклад, може допомогти звичайний ріпчаста цибуля. Він, як відомо, так само як і часник, володіє противірусними і протизапальними діями. Цибулину треба подрібнити в кашку і прикладати на область захворювання. Найкраще теж замотати це місце на шиї яким-небудь шарфом. Лікування проводять протягом декількох днів. Знаючі люди стверджують, що таким чином можна уникнути хірургічного втручання.\nЩе один прекрасний захисник у боротьбі проти жировик - це алое. Ця рослина дуже часто використовується в народній медицині, тому як не тільки вбиває мікроби, перешкоджає зараженню, але й м'яко змащує ранку своїм соком.\nУ косметології його частенько застосовують. Лікування відбувається наступним чином. Потрібно взяти листочок алое, розрізати його уздовж, а потім прикласти до потрібного місця. Можна шию обмотати бинтом, щоб лист тримався. Так потрібно прикладати його кожен день на ніч. Після закінчення двох тижнів, продовжуючи таке лікування, жировик повинен пройти.\nОстанній інгредієнт, який хочеться порекомендувати, - це червоний перець. Його теж треба наносити ложечкою на жировик, а потім накладати зверху ганчірку, просякнуту спиртовим розчином або звичайною горілкою. Він допоможе крові швидше прийти до хворого ділянці, що приверне до швидкого розкриття пухлини.\nЯкщо жировик перевищив у розмірах 5 см, такі пухлини потрібно прибрати тільки хірургічним шляхом. Але не слід так вже сильно цього боятися. Операція робиться під місцевим наркозом, так що ви нічого не відчуєте. Триває така операція близько 20 хвилин. Зараз в сучасних клініках такі неприємності видаляють лазером. Це нове рішення, щоб видалити жировик без наслідків. Зараз такі операції можна робити навіть в салонах краси, особливо якщо жировик у вас не дуже великий і не турбує вас. Якщо ж жировик виріс дуже великий, то краще відразу йти в онкологію. Це платна послуга, але на здоров'ї економити не варто.\nЗавжди потрібно пам'ятати, що доброякісна пухлина може перерости у злоякісну, тому легковажно ставитися до таких маленьких неприємностей, як ліпоми, не варто. Треба обов'язково розглядати своє тіло, а якщо щось з'явилося, то відразу проконсультуватися з лікарем. Тому що жировик прибрати дуже легко, а от серйозні захворювання, які можуть виникнути, якщо затягнути з цією проблемою, дуже часто призводять до плачевних наслідків, після яких знадобиться серйозне лікування.


Модні тенденції в жіночому одязі\nЕвгения Мальцева|19:04 Авг 18, 2017 |Статьи0\nУ цій статті ви дізнаєтеся про те, які речі зараз актуальні серед дівчат, як їх можна поєднувати, а також познайомитеся з модними напрямками в жіночому одязі.\nМожна багато говорити і обговорювати тему актуальності будь-яких речей, але є певні підвалини, про які ми і поговоримо.\nПочнемо з того, що серед квітів головний хіт цього сезону — це червоний. Цей колір виглядає дуже яскраво і виділяє будь-якої людини з натовпу.\nПерейдемо до модних тенденцій серед жіночого одягу. У моді, природно, картаті речі, це може бути як сорочка, так і спідниця. Также блискучий одяг, яку можна одягнути і на будь-яка важлива серйозний захід, і просто так на вулицю, коли гарний настрій. Звичайно ж, жодна дівчина не встоїть перед виробами зі шкіри в цьому сезоні. Молодим і зухвалим сподобається еклектика, стиль гранж і найнеймовірніші поєднання.\nЗверніть увагу, що ви можете швидко та легко купить женскую одежду в Киеве на сайті mymoda.com.ua за найдоступнішими цінами вже сьогодні!\nМодельєри рекомендують костюми в чоловічому стилі, які виглядають дуже ефектно на дівчатах. Але і не будемо забувати про сукні, які дівчата так люблять. Наймоднішими в цьому сезоні є мереживні сукні, які можуть бути хоч з рукавами, так і без них. Але сукні з іншої тканини теж не пішли далеко. Вони завжди були в моді і до сих пір популярні серед дівчат. Будь-яке елегантне плаття підкреслює елегантність дівчата. Що стосується фасону і довжини рукавів, то будь-який вибір виявиться правильним, так як в цьому році немає певних засад і рамок. Плаття — це обов’язковий компонент гардеробу будь-якої дівчини.\nПоговоримо трішки і про взуттєвих тренди. Вони неймовірно різноманітні. Ви можете носити як зручні ботильйони, так і витончені туфлі. Всі також популярна залишається взуття на танкетці і на платформі.\nСумки в цьому сезоні теж не вимагають ретельного вибору. Ви можете вибрати будь-яку сумку, яка вам сподобається і будете в тренді, так як зараз модні сумки будь-якого кольору і фасону.\nСеред аксесуарів, мабуть, краще віддати перевагу великі прикраси, які можна одягати навіть поверх одягу.\nУ 2017 модний французький манікюр, який можна доповнити бісером та іншими елегантними прикрасами.\nПро модний макіяж можна розповідати і писати годинами, тому підкреслю головні моменти цього сезона. Головний модний тренд сучасного макіяжу — це ідеальний колір обличчя. Такого відтінку можна домогтися за допомогою додаткових косметичних засобів.\nОсь ви і побачили, що модні тенденції в цьому році дуже різноманітні. Кожній дівчині, природно, не обов’язково під них підлаштовуватися, але якщо ти хочеш бути в тренді, то користуйся цією статтею!


Губернатор Одеської області запропонував план боротьби з «екологічної мафією» в портах - Главком\n13 Серпня, 2018, 16:06 glavcom.ua\nМаксим Степанов заявив, що можна дуже швидко викорінити\nКорупцію в морських портах України можна викорінити буквально за кілька тижнів, якщо Кабінет міністрів прийме ряд невідкладних заходів. Про це заявив глава Одеської ОДА Максим Степанов, який розробив і направив свої пропозиції міністру екології та природних ресурсів Остапа Семерака.\n«Щоб назавжди забути про «екохабарників» і корупцію в портах, вистачить кількох тижнів. Для цього не потрібно чекати дива - достатньо досить простих кроків. Сподіваюся на підтримку - і особисто міністра, і Кабміну в цілому», - підкреслив Степанов.\nУ своєму листі голова Одеської ОДА пропонує розробити механізм, на підставі якого Держекоінспекція буде перебувати в акваторіях морських портів і взаємодіяти з їх адміністраціями. На його думку, ці норми повинні ґрунтуватися на міжнародних стандартах.\nУ листі Степанов наполягає на необхідності ліквідації Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря. Він пропонує передати її функції Державній екологічній інспекції в Одеській області.\nТеги: Володимир Гройсман екологія Одещина Україна Максим Степанов порт\nСвітовий портовий оператор зайшов у другий український порт


Краплина в україні оголошення\nДО ВІДОМА ВЛАСНИКІВ ДОМОВОЛОДІНЬ.\nКожен будинок, розташований на території сільської ради, повинен мати відповідний номерний знак.\nбудинку – 15 грн.,\nномерного знака будинку з назвою вулиці - 35 грн.\nПросимо звертатися до сільської ради щоденно до 20 жовтня.\n01 ЖОВТНЯ 2013 РОКУ О 10.00\nв кафе “Злагода”\nна святковий вогник\nдо Міжнародного дня людей\n* Новопавлівська сільська рада * № 9 (29) * вересень * 2013*\nГазета про життя територіальної громади, започаткована із 30 червня 2011 року\nШАНОВНІ ПЕНСІОНЕРИ, ВЕТЕРАНИ ПРАЦІ ТА ВІЙНИ!\nЗ повагою сільський голова С.В.Березовська,\nдепутати районної та сільської ради\nШановні вчителі, працівники школи, вчителі-пенсіонери!\nВітаючи зі святом, від щирого серця бажаємо кожному з вас міцного здоров’я на довгі літа, щастя, благополуччя, невичерпної наснаги, Божої благодаті.\nЗ повагою сільський голова, депутати районної та сільської ради.\nІ слів не підберем –\nЩоб передать тепло\nЦі слова ми адресуємо\nсвоїй колезі, вчителю\nпочаткових класів Завдун\nВалентині Григорівні, яка у\n20 вересня цього року відзначила свій ювілей. Народжена восени, вона увібрала в себе стремені сонячного тепла, оптимістичні проривання до краси, людяності, творчості.\nЗа плечима Валентини Григорівни – 33 роки педагогічної діяльності, які виявили її безцінний дар – любити і розуміти дітей, відкривати їм свій світ знань і добра. До кожного учня вона знаходить той особливий ключик, який викликає дитину на відвертість.\nТому не одному поколінню новопавлівців поталанило, бо їх навчала Валентина Григорівна – учитель не лише за покликанням, характером, а й своєю сутністю. Добросовісністю, відповідальністю і порядністю її нагородила доля.\nТа доля не завжди була прихильною до цієї жінки: нелегкою виявилася її життєва стежина, довелося пережити багато горя і випробувань. Але не скорилася, гідно вистояла, залишилася завжди привітною і усміхненою, готовою завжди прийти на допомогу всім, хто до неї звертається.\nВалентина Григорівна не тільки мудрий і досвідчений вчитель. Це і активний депутат сільської ради, і незмінний учасник вокальної групи “Берегиня” при Новопавлівському Будинку культури. Це і любляча мама трьох прекрасних доньок, і ніжна бабуся для свого онука, вірна подруга і надійна колега.\nЩиро вітаємо Вас, шановна Валентино Григорівно, з Вашим прекрасним ювілеєм. Хай у Вашому житті радість квітує червоними трояндами, щастя буде безмежним і ніколи не буде смутку. Бажаємо здійснення всіх бажань і мрій, міцного здоров'я і благополуччя.\nХай Вам літ щасливих птаха накує.\nВід землі Вам – сили, від води – здоров'я,\nЗ повагою – колеги.\nСвою найкращу першу вчительку\nЗавдун Валентину Григорівну\nвітаємо з 55-ти річчям!\nЇм ціни немає.\nЦінуємо Ваш досвід.\nШана в Вас – поміж людьми\nЗ любов'ю – учні 4 класу.\n6 вересня 2013 року відбулися перші у новому навчальному році батьківські збори. Дирекцією школи було проаналізовано стан навчально-виховної роботи за минулий 2012-2013 н.р. та визначено основні напрямки діяльності закладу на новий навчальний рік. Особлива увага зверталась на забезпеченість школи педагогічними кадрами, рівень навчальних досягнень учнів 1-11 класів, результати участі дітей у районних, обласних та Всеукраїнських конкурсах, олімпіадах, спортивних змаганнях, ефективність виховної роботи. Аналіз спільної діяльності педагогічного та батьківського колективів переконав у покращенні показників порівняно з минулими роками, що говорить про підвищення відповідальності більшості учнів у ставленні до навчання та батьків за виховання своїх дітей, забезпеченні якості освітніх послуг.\nУ ході обговорення основних питань порядку денного зборів вирішувались питання харчування учнів, результатів медогляду, проведеного перед початком навчального року, забезпечення школи медичним працівником.\nДиректор школи І.М.Савіцький поінформував батьків про матеріально-технічне забезпечення навчального закладу, організацію підвозу дітей села Зелений Клин та учнів 10-11 класів на навчання у Баштанський МНВК, створення належних санітарно-гігієнічних умов для навчання та виховання дітей. При цьому керівник закладу висловив подяку районній владі, органам місцевого самоврядування, батькам, спонсорам, підприємцям, які з розумінням ставляться до проблем школи, надають благодійну допомогу, підтримують у різних починаннях.\nГолова шкільного батьківського комітету Л.М.Рошиор зробила аналіз своєї роботи, побажала новообраному комітету батьків більшої дієвості, активності у вирішенні проблем школи.\nНа зборах було обрано новий склад батьківського комітету, а його головою більшістю голосів знову вибрано Л.М.Рошиор.\nПеред початком зборів батьки мали змогу оглянути виставку творчих робіт вчителів школи, як результат методичної роботи у плані підвищення їх фахової майстерності. Тут були представлені і фото найважливіших подій школи у минулому навчальному році.\nЛ.І.Карамнова – заступник директора з навчальної роботи.\nДитинство більшість з нас вважають найщасливішою порою у житті: мультики, кіно, морозиво, зоопарк, атракціони… Скільки розваг доводиться охопити, щоб дитина залишалася задоволеною. Розпорядок у кожного свій: одні виховують дитину виключно вдома, залишаючи з бабусею чи дідусем, а інші - вирушають до дитячого садочка, де море друзів, іграшки і перші вихователі. Дитячий садок для дітей – другий дім, а вихователь – найвірніший і відданий друг. З ним можна і пограти, і позайматися, і навіть поділитися секретом.\n27 вересня відзначається День вихователя і працівників дошкільних навчальних закладів.\nМи вітаємо зі святом всіх працівників ДНЗ «Сонечко» з професійним святом. Ви щодня віддаєте тепло своїх сердець дітям! Ваша доброта і педагогічна майстерність перетворюють кожен день вихованців в дитячому садку на день радості і щастя!\nНехай лагідна посмішка сонечка дарує вам невичерпну енергію, красу і чарівність, життя ваше буде наповнене щастям, добробутом та натхненням, в оселі вашій панують світло і злагода, в серці - добро і мудрість, а в житті - достаток і удача.\nС.В.Березовська, сільський голова\n20 вересня 2013 року Баштанщина, а разом із нею, вся Україна відсвяткувала 90-річний ювілей видатного українського письменника, нашого земляка – Олександра Олександровича Сизоненка. Сизоненко Олександр Олександрович народився 20 вересня 1923 року в селі Новоолександрівка Баштанського району в селянській родині. Батьки письменника – Олександр Микитович та Феодора Дмитрівна Сизоненки знали грамоту, любили друковане слово, і ця любов до знань, до літератури передалася і Сашкові.\nОлексанедр Олександрович учасник Великої Вітчизняної війни. Після війни працював робітником на Чорноморському суднобудівному заводі в Миколаєві, у відділі пропаганди й агітації обкому партії, в редакції “Блокнота агітатора”. Без відриву від виробництва здобув вищу освіту, закінчивши в 1955 році літературний факультет Миколаївського педагогічного інституту. Друкуватися почав з 1949 року – журнал “Вітчизна” надрукував оповідання “Весна”, а в 1951 році вийшла перша збірка оповідань “Рідні вогні”. В 1962 році переїхав до Києва. Працював у сценарному відділі Київської кіностудії ім. О.Довженка, пізніше був на творчій роботі. Твором, що приніс громадсько – літературне визнання, став роман “Корабели”, в якому показано життя великого суднобудівного заводу. Краще за будь-кого про автора розказують його твори. Тим більше, що скупий на похвалу талановитий український літератор Павло Загребельний 20 вересня 1973 року, коли О. Сизоненку виповнилося 50 років, по українському радіо заявив: “Проза Сизоненка має особливу тональність, Сизоненко не любить багато вигадувати, любить писати з натури. Усі його герої – це майже не вигадані люди. Залюбленість у рідні місця, рідних людей створює особливий стиль, сповідницький характер його розповідей. Сизоненко стоїть на шляху до великого таємничого процесу, коли художній твір зливається з дійсністю”. Сторінки більш як 40 книжок свідчать про справедливість цих слів. У них і мелодії степового безмежжя рідної Новоолександрівки, і героїзм фронтовиків, і самовіддана праця корабелів – чорноморців – не випадкові сюжети, а епізоди з життя письменника О. Сизоненка.\nЗа епічну трилогію “Степ”, “Була осінь”, “Мета” О. Сизоненко у 1984 року був удостоєний Державної премії Української РСР ім. Т. Шевченка. За цикл новел “А земля перебува вовіки…” став лауреатом ім. Ю.І. Яновського. (1987).Лауреат літературно-мистецької премії імені Івана Нечуя-Левицького (2001), лауреат IV Всеросійської літературно-патріотичної премії «Прохоровское поле» (2005). Найновіший твір – роман «Валькірії не прилетять (Берлінські хроніки)» (2011) – утверджує ідеали гуманізму та прощення колишніх ворогів із відстані історичної перспективи. До неї ввійшли роман, новели, етюди та ессе.\nВ Новопавлівській сільські бібліотеці до ювілею нашого славного земляка було проведено цикл заходів. Презентація книжкової фотовиставки «Друзі ідуть полками, і я серед них – сурмач». За заголовок та розділи якої були взяті вислови самого Сизоненка. Розділ «Молодість, якої немов і не було» розповідає про нелегкий життєвий шлях письменника. Другий розділ виставки «Дайте мені час, і я напишу», присвячений літературній творчості прозаїка. І останній розділ «Без знижок і купюр, зх. Граничною вимогливістю» розповідає про активну громадську діяльність Олександра Олександровича. Сизоненко — трудівник. Його книжки — і великі, і малі — це результат великої праці. Автор наполегливо шукає слово, що стає в рядок і творить справжню літературу, яку варто знати.\nТакож в бібліотеці цікаво пройшла літературна година під назвою «Апостол правди української літератури». Присутні ознайомились з життєвим та творчим шляхом О.О.Сизоненка та фотовиставкою, присвяченій цій же темі. Переглянули з подальшим обговоренням відеофільм Миколаївської телерадіокомпанії «Білі хмари на золотому фоні». У фільмі яскраво і поетично показано малу батьківщину письменника – прекрасні неозорі степи Баштанщини, мальовниче село Новоолександрівку, де народився письменник. А головне, висвітлено велику талановиту, зболену душу митця. Гортаймо сторінки творів нашого земляка ще й ще раз. У них — велика душа автора, його любов до людей, його щире серце. Як і на сторінках усіх його творів.\nЗубікову Олену Федорівну,\nЗавдун Валентину Григорівну,\nЧайку Раїсу Петрівну,\nКарамнову Людмилу Борисівну.\nВід усього серця бажаю вам міцного здоров’я та життєвої наснаги, професійних успіхів та особистих творчих досягнень, сімейного щастя, злагоди та добробуту у вашій оселі! Нехай здійсняться усі заповітні мрії, а будь-які повороти долі завжди відкривають лише нові обрії майбутніх перспектив! Радості вам, добра і благополуччя!\nВиконком сільської ради, депутати\nякі народилися в вересні.\nНехай волошками цвітуть літа прекрасні, Нехай здійсняться тисячі бажань, Щоб доля дарувала тільки щастя, Ні грама бід, ні капельки страждань. Життя хай квітне, мов вишневий сад, І кожен день усміхнено радіє, А доля подарує зорепад Здоров'я, миру, успіхів надії Виконком та депутати сільської ради\nякі народилися в вересні:\nКороєву Олену Миколаївну,\nКравченко Олександра Петровича,\nКоломійця Олега Федоровича.\nХай ваше щастя квітне веселково, І хай лунає скрізь привітне слово, Хай Бог благословляє Вашу долю, І вбереже Вас від розлуки й болю. Достатку, щастя, радості й любові, Родині Вашій в доброму здоров’ї!\nВступаючи в царство книг, до бібліотеки, так легко загубитися! Добре, що завжди на допомогу готові прийти її хранителі. Це – наші бібліотекарі Горничар Ірина Григорівна та Андреєва Оксана Сергіївна. Ви розумні, уважні і не дасте піти відвідувачам з порожніми руками!\nПрийміть слова щирої вдячності, поваги і подяки за ваше служіння бібліотечній галузі, за ваше бажання зберегти і передати інтелектуальне і духовне багатство.\nВиконком Новопавлівської сільської ради.\nТепло і сердечно вітаємо працівників Новопавлівського відділення зв’язку зі Всесвітнім днем пошти.\nВисловлюємо щиру подяку за вашу роботу. Бажаємо вам щастя, благополуччя, доброго здоров'я та наснаги у нелегкій праці.\nДорогу подругу, куму\nі просто чарівну жінку\n55 — это много и мало, Это в жизни проложенный путь. Не всегда были розы в дороге, Но с нее никуда не свернуть. Было трудно, но ты не сдавалась. Было больно — не хныкала ты. И всегда ты собой оставалась, И порою сбывались мечты. Быть такою тебе мы желаем Много лет, много радостных дней, С днем рожденья тебя поздравляя, Будь здорова, душой не старей!\nЗ любов'ю – сім’ї Бобурових, Чайки.\nПливуть за роками роки,\nЯк хвилі стрімкої ріки,\nІ ось ювілею пора\nСьогодні у гості прийшла.\nПопореду ціле життя –\nТож щастя, любові, добра,\nЩоб радість літа приносили.\nЗ любов'ю – подруга Ольга і її сім'я.\nСвою першу вчительку\nКоли вітають друзі і сусіди,\nБо Вам сьогодні – 55!\nНехай скликає друзів, онуків і дітей.\nА Ви красива, горда і щаслива,\nДо сотні літ стрічайте ще гостей.\nЗ любов'ю – випускники 2001 року.\nНайпрекраснішу в світі вчительку\nВас в День рожденья поздравляем\nИ говорим «спасибо» Вам зпавсе,\nЗа мудрость, за терпение, за знания,\nЗа доброту, заботу и тепло.\nПусть будет в жизни все у Вас отлично.\nПусть Вам Господь дает здоровье,\nА Матерь Божья оберегает Вас!\nЗ повагою батьки учнів 4 класу.\nДорогого хрещеника Коломійця Олега\nБудь таким, каким мы тебя знаем –\nДобрым и отзывчмвым всегда!\nЗ любов'ю – хрещена Ольга та її сім'я.\nспеціаліста-землевпорядника сільської ради\nКак много есть прекрасных,теплых слов Всё не сказать в коротком поздравлении, Но два из них Удача и Любовь Пусть прозвучат сегодня в День рождения! Любовь родных, и близких, и друзей Как воздух каждому необходима И пусть удача не в один из дней Не покидает, не проходит мимо !\nЗ повагою – колектив сільської ради.\nДорогу донечку, сестричку\nТы мой светлячек!\nТы милашка, рыбка,\nКаждый день расцветаешь.\nТы мой маячек! Я тебя обожаю!\nЗ любовю – мама, Настя, Женя.\nЛюбу онучку Зубікову Віолету\nЛучщей внученьки, чем наша,\nЗ любов'ю –бабуся Люда.\nИ веселых ярких дней.\nЗ любов'ю – хрещений Паша\nз з сім‘єю.\nНад випуском працювала Новопавлівська сільська рада\nІз пропозиціями, зауваженнями та з приводу розміщення реклами\nта оголошень звертайтеся за адресою с. Новопавлівка вул. Леніна, 37 телефон (05158) 9-31-32\nТираж 270 примірників


Доходи з майбутнього: Мінфін оприлюднив проект Податкового кодексу - Кабінет Міністрів України - Податки - Податковий кодекс - НДС - Податкова реформа - акциз - Бюджет-2016 - Міністерство фінансів України | РБК Украина\nДоходи з майбутнього: Мінфін оприлюднив проект Податкового кодексу\nСереда 02 грудня 2015 07:00\nВ уряді запевняють, що податкова реформа принесе бізнесу масу переваг. Бізнес дотримується протилежної думки\nНе минуло й дев'яти місяців, як уряд нарешті зважився оприлюднити свою версію податкової реформи. До кінця року залишився місяць, а компроміс з парламентом так і не знайдено, немає повної підтримки і в самому Кабміні. Але бізнес повинен повірити, що з 1 січня його чекає ні що інше, як суцільні стимули для економічного розвитку, спрощення життя і маса переваг. Втім, точкове покращення адміністрування на тлі розширення повноважень податкових органів, підвищення ставок і рівня штрафів дає привід бізнесу та експертам називати пропозиції не реформою, а "провокацією і тупиком".\n"Ніхто не читав"\nПроект урядової податкової реформи було оприлюднено напередодні вночі. Хоча, за словами джерела РБК-Україна в Кабміні, "команда розмістити все на сайті Мінфіну була дана ще вранці в понеділок. І мова йде не тільки про зміни в Податковий кодекс, але і про пакет законодавчих ініціатив, пов'язаних з бюджетним процесом.\nОбговорення не склалося ще на стадії погодження документів членами уряду. До середини дня один з учасників переговорів зазначив, що "майже закінчили" консультації з бюджету: "Але ніхто не читав поки що. На слух обговорюємо". Результату не було і до вечора.\n"Про що ми могли домовитися? - іронізує співрозмовник РБК-Україна. - Щось окремо погодити не вийде. Або все, або рветься баланс".\nЗа сценарієм формування проекту бюджету на новій податковій базі мінус по доходах становить 108 млрд гривень. У підсумку проект бюджету-2016 був оприлюднений без доповнень, зокрема, з прогнозами по податковим надходженням і розподілом витрат. Віце-прем'єр В'ячеслав Кириленко та міністр соцполітики Павло Розенко просили до середовища доповнення не публікувати.\n"Ми наполягали, так як виставляти неузгоджені доповнення абсурдно. День-два, і вони будуть хоча б реальними, - пояснив РБК-Україна Павло Розенко. - Загальні цифри доходів-витрат не б'ють. Скорочення доходів є, а для скорочення витрат резервів практично немає".\nНову редакцію Податкового кодексу, як і просили депутати, Мінфін надав. Але, як розповідають у парламентському комітеті з питань податкової та митної політики (з надр якого вийшла ліберальна версія реформи), з проханням - до 16:00 вівторка дати свої зауваження.\nЗазначимо, що проект Мінфіну - документ на 700 сторінках. До нього додається ще пакет законопроектів зі змінами до низки законів - від Кримінального кодексу до нормативних актів, що регулюють збір та облік ЄСВ.\n"Природно все це ніхто не читав, і сьогоднішні (у вівторок - ред.) консультації вже членів уряду, прем'єр-міністра з депутатами носили переважно технічний характер. Депутати робили акцент на тій темі, в якій краще розбираються - на якихось моментах з трансфертного ціноутворення, демілітаризації податкової міліції", - розповів один з учасників зустрічі.\nАнонсовані раніше ставки основних податків - на прибуток, ПДВ, з доходів фізосіб та ЄСВ у розмірі 20% закладені в проекті. Зокрема, з податку на прибуток, ставка зросте. Зараз вона дорівнює 18% і, нагадаємо, при прийнятті ще в 2010 році Податкового кодексу такий її розмір повинен був стати базовим. За розрахунками Мінфіну, зниження ставки на 1 п. п. буде коштувати бюджету 2 млрд гривень.\n"Кабмін, принаймні, повинен вибачитися перед бізнесом, тому що ставка закладена у розмірі 18% і коли вона приймалася, то уряд теж говорило про стабільність", - зазначив заступник голови ради Федерації роботодавців України Дмитро Олійник.\nВ якості аргументу на свою користь Мінфін подає пропозиції щодо скасування податкових різниць і перегляду практики сплати авансових платежів. Якщо новий кодекс набуде чинності, пояснила заступник міністра фінансів Олена Макеєва, то в грудні 2016 року платники заплатять аванс у розмірі всього 2/9 від податку на прибуток, нарахованого за 9 місяців.\nПрибирає уряд з діючих норм і обмеження щодо включення до валових витрат витрат. Для підприємств, які інвестують в розвиток в період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2018 року, запропонований інвестиційний податковий кредит шляхом зменшення податкових зобов'язань. У той же час для ряду бізнесів до вже і так підвищеною ставкою податку на прибуток буде застосовуватися надбавка в розмірі 15%. Мова йде про видобутку газу приватними компаніями. Рентну плату для них запропоновано знизити до 29% і 14%, в залежності від глибини покладів, але певним компенсаторів стане надбавка. Для суб'єктів, які займаються букмекерською діяльністю, випуском та проведенням лотерей, а також азартних ігор поряд зі ставкою податку на прибуток планується застосувати і податок на дохід у розмірі 20%, зменшений на суму зроблених гравцям виплат.\nУ той же час президент Союзу податкових консультантів Леонід Рубаненко зазначив, що моментальний перехід понад 161 тис. юридичних осіб, які зараз перебувають на єдиному податку, на загальну систему не буде сприяти збільшенню платежів: "Це повністю вбиває бізнес". Правда в прикінцевих положеннях до кодексу прописані норми про застосування мінімальних штрафів - 1 гривня - для тих, хто з нового року перейде на загальну систему.\n"Переписані поняття капітальних інвестицій, - додала віце-президент, голова комісії з питань економічної політики Українського союзу промисловців і підприємців Юлія Дроговоз. - інвестицією вважається те, що придбано, а те, що зроблено, - вже немає".\nУ той же час у розділі про ПДВ, де залишається система електронного адміністрування ПДВ, так і не вводиться процедура автоматичного відшкодування податку для всіх категорій платників.\n"Відповіді, які очікували отримати, так і не отримали. Навіщо тоді ця система, за якої ГФС все бачить, але в "автоматі" всім не відшкодовує", - заявив Олійник.\nБільш того, перелік критеріїв на отримання ПДВ в автоматичному режимі не зменшується, а платник ще й повинен буде надати фінансову гарантію банку, який сплатить можливе завищення підприємством бюджетного відшкодування.\nПроте Мінфін у проекті прописує норму про те, що платник не може бути позбавлений права на податковий кредит, відшкодування "за незначні недоліки в оформленні первинних документів". Крім того, для того щоб "гарантувати прозорість роботи контролюючих органів", уряд пропонує всю інформацію про відшкодування - від сум заявок до простроченої заборгованості - зробити публічною. Також планується оприлюднити дані про переплати, про кількість кримінальних проваджень, поданих скарг, суми позовних скарг платників.\nЯк з податку на прибуток, так і з ПДВ скасовується ряд податкових пільг. Ставка ПДВ на ліки буде підвищено, преференцій позбудуться галузі літакобудування, книговидавці, як і обіцялося, планується ліквідуватися спецрежим для аграріїв, а також лісового господарства і рибальства.\nДля платників акцизу в кодексі також закладено багато нових сюрпризів. Повною несподіванкою для виробників міцного алкоголю стало підвищення ставки акцизу вдвічі - з 70,53 гривень за 1 л 100-відсоткового спирту до 141,06 гривень. Причому, щорічно її рівень буде підвищуватися ще на 5% і до 2020 року складе 171,47 гривень. Спочатку Мінфін декларував ставку в 105,8 гривень.\nВиробники відзначають, що Мінфін так і не спромігся зустрітися з учасниками ринку. Голова асоціації "Укргорілка" Володимир Остапюк впевнений, що 100-відсоткове підвищення акцизу на алкоголь призведе до катастрофічних наслідків. Пляшка горілки 0,5 л буде коштувати 90 гривень (зараз мінімальна вартість майже 55 гривень), а виробництво скоротиться вдвічі.\n"Вже з початку року половина підприємств лікеро-горілчаної галузі буде змушена зупинити виробництво, а майже півмільйона людей залишаться без роботи, - уточнив Остапюк. - Податкові надходження будуть скорочені на 50%, в Україні запанує ера отруєнь фальсифікатом, а частка тіньового сектора зросте до 65%. Саме таких наслідків чекає галузь після прийняття цього кодексу".\nЩо найбільш прикре, додають учасники ринку, під такі зміни прописаний бюджет.\n"І таким чином всіх раком ставлять: або ось така фігня, чи немає бюджету. От цікаво, що наші міністри будуть говорити на Кабміні з цього приводу", - обурився один з виробників.\nНе надто задоволені ставками і на пивному ринку (зростання акцизу вдвічі, до 2,48 гривень/1 л, до 2020 року - 3,01 гривень), але в першу чергу - лукавством Мінфіну. Він, порівнюючи рівень навантаження з Європою, забув згадати, що в Україні акциз складається з двох компонентів: податок з виробників плюс 5% з роздробу.\n"Якщо порахувати загальну акцизну навантаження на продукт, то по пиву ми вже при нинішніх ставках практично в Європі, без усяких подальших підвищень, - пояснив директор з корпоративних зв'язків EfesUkraine Валентин Бойницький. - А приводити в приклад ставки "окремих європейських країн" в гривнях, не наводячи при цьому зарплати "окремих європейських країн" у гривнях - це явна маніпулятивна риторика".\nМенеджер з питань фіскального регулювання "Філіп Морріс Україна" Олексій Калініченко зазначив, що і в тютюновій галузі будь-які пропозиції учасників ринку, які неодноразово обговорювалися з Мінфіном, були проігноровані. Новий проект Податкового кодексу зберіг всі суперечності чинного закону. Наприклад, термін сплати акцизу при покупці акцизних марок", пояснив він, випереджає дату виникнення податкових зобов'язань. Визначення "максимальної роздрібної ціни" - у конфлікті з нормою про акциз, об'єктом оподаткування якого є роздрібна реалізація, а сам акциз нараховується додатково до максимальної роздрібної ціни.\n"Ми не бачимо, яким чином різке підняття ставок і заморожування існуючих законодавчих протиріч може "створити конкурентні умови в оподаткуванні і стимулювати економічну діяльність в Україні", - резюмував Калініченко.\nКрім того, у проекті кодексу Мінфін зафіксував норму про передачу в армію конфіскованих сигарет, хоча до цього висловлювався проти такої практики. Відзначимо, що подібна норма буде діяти і щодо конфіскованих автомобілів.\nПланується і запровадження електронного адміністрування акцизного податку та електронної марки - у Мінфіні відзначають, що ця норма практично повністю була запозичена з депутатського проекту податкової реформи. Однак електронна марка не виключає наявність паперової.\nЗа введення електронної системи контролю за обігом та виробництвом підакцизних товарів виступає директор "Консалтингової групи А-95" Сергій Куюн. Цей механізм, за аналогією з ПДВ, що дасть можливість значно скоротити тіньовий оборот палива. За його словами, в цьому році тіньовий оборот складе 23% (близько 600 тис. т).\n"Через пістолет на заправках продають більше, ніж закуповують, з допомогою акцизної накладної буде вестися звірка. Ця пропозиція - не самодіяльність. Воно дійсно було обговорено з учасниками ринку і всі його підтримують. Кричать тільки ті, хто займається схемами", - заявив Куюн.\nНедоліки проти переваг\nУ Мінфіні запевняють, що їхній варіант реформи дасть тільки переваги: бізнес-середовище стане конкурентною, підприємства отримають вигоди від макроекономічної стабільності. Закладається і законодавча стабільність - мораторій на два роки на внесення змін у податкове законодавство.\nУ той же час у процедурі адміністрування податків не так багато поліпшень. На тлі збільшення штрафів практично за всіма видами порушень в 10 разів і розширення повноважень ГФС, створення електронного кабінету платників, переклад процедури розгляду скарг на центральний рівень не так вже й яскраво виглядає.\nНаприклад, додатковим приводом для позапланової документальної перевірки може стати тимчасове призупинення госпдіяльності. ГФС може без рішення суду отримати доступ до інформації про наявність, балансі та рух коштів на рахунках юридичних і фізичних осіб. Зараз це можливо лише після звернення до суду, дані про баланс банками не надаються.\n"В зобу дихання сперло, як прочитав реформу. Відсутні зрушення в адмініструванні, побивається спрощена система, виникає податкова міліція - тільки під новим ім'ям", - обурився Леонід Рубаненко.\nНавіть великий бізнес, якому важливі не стільки ставки, скільки якісні умови адміністрування, і не бачить особливих стимулів.\n"Ми запитували, як на тіньовому секторі відіб'ється реформа, відповіді не отримали, - зазначила виконавчий директор Європейської бізнес-асоціації Ганна Дерев'янко. - Важко, звичайно, проект назвати проривом - всі ставки по 20%, декларування, що в 2018 році буде єдина ставка ПДФО і ЄСВ - теж добре".\nПри цьому вона вважає, що для повної адаптації бізнесу і контролюючих органів до нових правил необхідний рік, тому набути чинності документ має з 2017 року.\n"Якщо вже сечі немає терпіти, то хоча б один квартал попрацювати і півріччя почати жити за новими правилами", - зазначила Дерев'янко.\nНаслідком прийняття цього варіанту податкової реформи, впевнений Дмитро Олійник, може стати повний хаос в найближчі три місяці, а то й півроку. У той же час Рубаненко упевнений, що "провокація" від Мінфіну ніколи не пройде парламент.\nВчора на консультації в уряді прем'єр-міністр Арсеній Яценюк закликав депутатів до конкретних пропозицій. Якщо є необхідність знижувати ставки, то повинні бути і пропозиції щодо компенсаторів. Олена Макеєва додала, що Мінфін навіть готовий прописати в кодексі перехідний період і закріпити зниження ставки прибутку до 18-19% з 2017 року, а через рік - ще більше. Також Мінфін готовий до дискусії і щодо ставок ЄСВ, однак поки конкретних пропозицій від депутатів не надходило.\nМинулого тижня Кабмін анонсував ухвалення всього пакету законодавчих змін 2 грудня. В цей же день документи обіцяли передати і в парламент. Однак у порядку денному сьогоднішнього засідання уряду ці питання не фігурують. Джерело РБК-Україна в Кабінеті міністрів не виключає, що поки їх не виноситимуть: "Настрої очікувані. Все - приїхали".\nКабінет Міністрів України Податки Податковий кодекс НДС Податкова реформа акциз Бюджет-2016 Міністерство фінансів України


На Донбасі впіймали двох поплічників терористів\n4 травня, 2015 16:12\nОдин із них займався розвідкою, інший намагався перевезти антиукраїнські агітки.\nЗа минулу добу в зоні проведення антитерористичної операції українські правоохоронні органи затримали двох спільників так званої «ДНР». Про це повідомив на брифінгу cпікер Адміністрації Президента з питань АТО полковник Олександр Мотузяник.\n«На Луганщині в районі села Колесниківка в результаті спільних дій прикордонників, співробітників СБУ і військовослужбовців ЗСУ затримана особа, причетна до діяльності незаконних збройних формувань. Чоловік займався збором даних на користь бойовиків. При огляді у нього виявили топографічну карту з елементами обстановки і електронні накопичувачі», – сказав він.\nЩе один посібник терористів був затриманий в Донецькій області на контрольно-пропускному пункті «Новотроїцьке».\nНим виявився громадянин України, який «за дорученням представників так званої «ДНР» намагався автотранспортом перемістити в Маріуполь агітпродукцію антиукраїнського змісту».\nЯк повідомлялося, росіянина, яка мав намір потрапити на територію України для дестабілізації політичної обстановки на сході України, 3 травня виявили прикордонники Харківського загону в пункті пропуску «Гоптівка».\nЯк зазначалося, 20 квітня СБУ затримала в Дніпропетровську бойовика, який готував диверсії.\nЗауважимо, 7 квітня на Луганщині прикордонники викрили диверсійно-розвідувальну групу терористів, яка мала намір перетнути лінію розмежування.\nКрім цього, 2 квітня на кордоні затримали бойовика "ДНР", що повертався з Росії, де лікувався після поранення.\nТакож 5 квітня на Луганщині затримали велику диверсійну групу, що планувала 10 квітня здійснити збройне захоплення влади в Луганській області.\nвійна на Донбасі, терористи, агітація, СБУ, ЗСУ, прикордонники


Які бувають покарання? – Домашня Церква\nНайрізноманітніші: тимчасове позбавлення солодощів, ігор, телевізора і комп’ютера, відвідування гостей, інших розваг, відмова в купівлі подарунка, ізоляція в окремій кімнаті. Тільки не замикайте дитину у ванні чи в туалеті – може розвинутися страх закритого простору. А якщо ще, як роблять деякі «вихователі», гасити світло, то з’явиться і страх темряви.\nУсі ми з дитинства знаємо ще одно класичне покарання – «в кут носом». Але на збудливих, істеричних дітей воно часом діє, як червона ганчірка на бика. Дитина ридає, упирається, чіпляється за матір. Нарешті, вона все ж доводить її до кута, але вона там все одно не стоїть, а біжить за нею… У такому разі краще не перетворювати свій дім на драматичний театр, а змінити тактику – піти шляхом позбавлення дитини якихось життєвих благ.\nДітей старших в кут вже, звичайно, не ставлять. Але для них зате можна дати посилений «наряд» на кухні, додаткове завдання з мови, математики чи англійської (залежно від того, що слід підтягнути).\nА якщо ненавидітиме?\nОт що насправді зупиняє багатьох батьків навіть у тих випадках, коли «заходи припинення» абсолютно потрібні. Нові журнали і психологи навперебій переконують тат і мам, що діти не простять «жорстокого» поводження, усе життя пригадуватимуть, затаять зло… А кому охота уславитися садистом? Тим більше, в очах рідного сина чи дочки.\nАле чому тоді не було масової ненависті до батьків у попередніх поколінь? Окремі випадки, звичайно, зустрічалися завжди – в житті взагалі всяке можна зустріти – але такої закономірності («каратимеш – зненавидить») абсолютно не помічалося. Навпаки, діти з набагато більшою повагою ставилися до батьків. Віками, з покоління в покоління, зберігалося шанобливе ставлення до батьків там, де виховання дітей спиралося на традиційні принципи.\nАдже покарання були невід’ємною частиною традиційної системи виховання! Більше того, вони вважалися не лише правом, але і обов’язком батьків.\nМені здається, тут і нам є над чим замислитися. Особливо тим з батьків, хто намагається наслідувати рекомендації, які наводяться зараз у безлічі книг і журналів з педагогіки і психології. Наприклад, таким: «Якщо ви скажете, що в завдання батьків входить подавити… напади агресії , то тисячу разів помилитеся. Виявляється, мета батьків має бути абсолютно іншою: навчити дитину визнавати свій гнів, а значить, і свої почуття взагалі, і виражати його в прийнятній для оточення формі».\n«Часто можна чути, як мами у відповідь на фразу своєї дитини: «Я тебе ненавиджу» і у відповідь на фізичну агресію кажуть приблизно наступне: «Я знаю, що ти насправді любиш свою матусю і зовсім не хотів зробити мені боляче». Це жалюгідна спроба пом’якшити ситуацію, можливо, і заспокоїть дещо маму, але дитині принесе тільки шкоду. Насправді в цей момент вона саме ненавидить вас і якраз хоче заподіяти вам біль, а ви заявляєте, що все це – неправда, підриваючи таким чином віру маленької людини в правомірність своїх почуттів і емоцій».\n«Але ж не можна залишати без уваги такі вчинки – так вважають більшість батьків. І вони, звичайно, праві. Уся складність у тому, щоб вибрати правильну стратегію. Спершу кожна мама повинна визначити, де межа дозволеного, тобто потрібно вирішити для себе, які слова і дії дитини ви згодні стерпіти чи спробувати обернути їх жартома. Мене, наприклад, зовсім не кривдить, коли син заявляє: «У тебе немає мозків, ти безглузда». Найчастіше я співчутливо зітхаю: «Значить, тобі сильно не пощастило, у тебе така безглузда мама». Він, звичайно, замислюється серйозно і, як правило, забуває, чому, власне, піддав мене образі. Але мій син не ходить у садок, а там діти дізнаються набагато менш конкретні прозвиська, ніж ті, що я навела. Які з них вважати нешкідливими, вам доведеться вирішувати самостійно»\nДалі цитувати не буду, напрям думки, напевно, ясний. Скажу лише, що я, на місці деяких тат і мам, куди більше боялася б не «втратити зв’язок з дитиною» (ще одне кліше, яким прикривають нині потурання дитячому хамству), а виростити морального виродка і розплачуватися потім за цей «експеримент». Практика показує, що люди, зростаючи, переглядають дуже багато своїх поглядів. Принаймні, мені не раз і не два доводилося чути від дорослих чоловіків слова вдячності своїм батькам за те, що в критичні моменти вони не визначали межі «дозволених образ», а мовчки і рішуче бралися за ремінь. «Інакше сумувала б за мною в’язниця», – зізнався нещодавно черговий син, що порозумнішав. – Я тоді на батька злився, а зараз, коли сам батьком став, розумію: без покарань, іноді і суворих, у вихованні хлопченяти-шибеника не обійтися».\nІ наприкінці про головне…\nКараючи дітей, абсолютно необхідно зберігати самовладання і навіть… мирний настрій. Не можна робити це в припадку роздратування, злості, як помсту. Адже люблячі батьки карають дитину не для того, щоб з нею поквитатися, а щоб зупинити її, коли сама вона зупинитися не в змозі. Покарання – шлагбаум, що перешкоджає просуванню дитини порочним шляхом, а зовсім не знаряддя тортур. Тому спершу заспокойтеся, опануйте себе і тільки потім застосовуйте санкції.\nМирон Шкробут 1 Грудня 2017


Керівник АРТЮШКОВ ДМИТРО РОБЕРТОВИЧ — досьє керівника\nКерівник АРТЮШКОВ ДМИТРО РОБЕРТОВИЧ\n"ДОНПРОМТЕХ" 31084159 Донецьк\nНа цій сторінці запропоновано інформацію, в яких компаніях та коли АРТЮШКОВ ДМИТРО РОБЕРТОВИЧ займав посаду директора. Вся зібрана інформація є чинною на момент здійснення вами ознайомлення з інформацією в особистому кабінеті YouControl.\nАРТЮШКОВ ДМИТРО РОБЕРТОВИЧ займав посаду директора у підприємствах: "ДОНПРОМТЕХ"\nКорисність перевірки відомостей про директора АРТЮШКОВ ДМИТРО РОБЕРТОВИЧ у базі YouControl\nОтримана вами відомості дозволяє оцінити ризики роботи з керівником та виявити, взагалі, необхідність у співробітництві. Крім того, надана інформація дозволяє вам вияснити, хто з керівників, взагалі, має право вести переговори стосовно співпраці та представляти позицію підприємства, та остаточно приймати рішення.\nБезумовно, відомості о АРТЮШКОВ ДМИТРО РОБЕРТОВИЧ сприяє подальшому розвитку ділових відносин та робить підприємницьку працю в Україні більш ефективною, перш за все для самих підприємців. Тому радимо більш детально дослідити отримані вами дані про директора АРТЮШКОВ ДМИТРО РОБЕРТОВИЧ, адже вони є необхідними!


Чернівецький госпіталь інвалідів війни стане центром реабілітації учасників АТО - Українська газета Час\n«Основним центром реабілітації учасників АТО стане обласний госпіталь інвалідів війни, – інформує заступник директора Департаменту охорони здоров’я обласної державної адміністрації Юрій Лесюк. – Тут же формуватиметься реєстр учасників АТО та працюватиме «єдине вікно», куди вони зможуть звертатися. Залежно від результатів обстеження, лікування та додаткових обстежень у госпіталі інвалідів, демобілізовані бійці скеровуватимуться до інших лікувальних закладів профільної спеціалізації».\nЗа словами посадовця, для надання психологічної допомоги воїнам у госпіталі планують створити спеціальне психосоматичне відділення. Реабілітація військовослужбовців відбуватиметься й на базі санаторію «Брусниця».\nОкрім цього, цьогоріч лікувально-профілактичні заклади краю отримають кошти на придбання майже 600 путівок на санаторно-курортне лікування учасників АТО у інших оздоровчих закладах. Про це повідомляє Департамент охорони здоров’я обласної державної адміністрації.\nПотужність електростанцій та виробництво електроенергії в області у 2014 році\nВ Чернівцях встановлять \_”Диво-писанку\_” вагою в 58 кг


вершинах правильного шестикутника стороною знайти заряд центрі\nЧотири однакові заряди Q1 = Q2 = Q3 = Q4 = 40 нКл закріплені у вершинах квадрата зі стороною a = 10 см. Знайти силу F, що діє на один з цих зарядів з боку трьох інших.\nЧотири однакові заряди Q = 10 нКл кожен закріплені у вершинах квадрата зі стороною a = 20 см. Знайти силу F, що діє на один з цих зарядів з боку трьох інших.\nУ вершинах правильного шестикутника зі стороною а містяться точкові однакові по модулю заряди q. Знайти потенціал φ і напруженість поля Е в центрі шестикутника за умови, що: а) знак всіх зарядів однаковий, б) знаки сусідніх зарядів протилежні.\nУ вершинах правильного шестикутника зі стороною а містяться точкові заряди однакової величини q. Знайдіть напруженість поля в центрі шестикутника за умови, що а) знак всіх зарядів однаковий, б) знаки сусідніх зарядів протилежні.\nВ вершинах правильного шестикутника зі стороною a поміщені один за одним заряди +q, +q, +q, –q, –q, –q. Знайти силу, що діє на заряд +q, який знаходиться в центрі шестикутника.\nТочечные заряды q1 = q2 = q3 = q4 = q5 = q6 = q розташовані в вершинах правильного шестикутника зі стороною 1 см. Знайти вектор напруженості і потенціал електричного поля в центрі шестикутника, якщо величина q = –1 нКл. Визначити енергію системи цих зарядів.\nВизначити напруженість поля в центрі шестикутника зі стороною a, в вершинах якого розташовані: а) шість рівних однойменних зарядів; б) три позитивних і три негативних заряди.\nУ вершинах рівнобедреного трикутника зі стороною 10 см і основою 6 см знаходяться однакові заряди 10–9 Кл. Визначити: 1) напруженість, потенціал і силу, що діє на заряд в вершині трикутника, 2) енергію системи цих зарядів; 3) роботу з переміщення заряду з вершини в центр основи.\nУ вершинах квадрата зі стороною l розташовані однакові заряди q. Чому дорівнює напруженість на відстані d = 2l від центру квадрата: а) на продовженні діагоналі; б) на прямій, що проходить через центр квадрата і паралельної його стороні?\nВизначити напруженість і потенціал поля в центрі шестикутника зі стороною 0,1 м, по вершинах якого розташовано 2 позитивних і 4 негативних заряду по 10–9 Кл. Позитивні заряди розташувати поруч. 2) Знайти енергію цієї системи зарядів. 3) Яка робота по переміщенню одного з негативних зарядів в центр шестикутника.\nУ вершинах правильного шестикутника зі стороною 1 см розташовані заряди однакової абсолютної величини. Знайти величину зарядів, якщо напруженість електричного поля в центрі шестикутника дорівнює 1 кВ/м. Перший, другий і третій заряди позитивні, четвертий, п'ятий і шостий - негативні. Визначити роботу по перенесенню першого заряду з вершини в центр шестикутника.\nЧому дорівнює сила струму, що проходить по периметру правильного шестикутника зі стороною 20 см, якщо в його центрі магнітна індукція дорівнює 10 мкТл?\nУ вершинах правильного шестикутника розташовані три позитивних і три негативних заряди. Знайти напруженість Е електричного поля в центрі шестикутника при різних комбінаціях в розташуванні цих зарядів. Модуль кожного заряду |Q| = 1,5 нКл; сторона шестикутника а = 3 см.\nВизначити напруженість електростатичного поля в центрі шестикутника зі стороною a, в вершинах якого розташовані: а) рівні заряди одного знака; б) заряди, рівні по модулю, але чергуються по знаку.\nУ вершинах правильного шестикутника зі стороною 58 см, що знаходиться у вакуумі, поміщені однакові за величиною і знаком заряди 56 нКл. Знайти потенціал в центрі шестикутника.\nУ двох вершинах правильного трикутника знаходяться однакові заряди, рівні q = 3 нКл. Знайти потенціал φ1 в точці, що знаходиться в третій вершині, якщо довжина сторони трикутника a = 10 см. Яку треба виконати роботу A, щоб перенести заряд q1 = –1 нКл з цієї вершини в центр трикутника?


Сьогодні в шкільному коридорі мене по-дружньому обійняв однокласник. Все це побачила моя молодша сестра, зараз же мамі доповіла, ніби як у мене бой-френд завівся.\nСьогодні розмовляю з приятелькою по мобільному і повідомляю їй, що наша кішка, здається, залетіла. На що дрібна сестриця тут же реагує: «Що ти брешеш, хіба кішки літають?!»\nПроводжаю сьогодні братика в садок, і тут він мені каже: «Віка, давай будемо приховувати, що ти мені сестра. Ти не нафарбувалася, тому мені з тобою незручно показуватися на людях». Дожили: D\nТата й мами звичайно по-різному ставляться до своїх дітей, вони і люблять кожного по-особливому. Чи Салк\nМолодшій сестрі виповнилося 10 років. Якось вона запитала: «Що сьогодні на обід?» Я сказала: «Заглянь у холодильник». У відповідь отримала від дрібної: «Дякую, кеп!»\nЗнайшовся мій щоденник, де я в свої п’ятнадцять вела записи. В самому кінці сестра написала: «Мама вже все прочитала!» Трохи нижче рукою мами: «Вигадки, не маю поняття, про що йдеться!»\nСестринська душа – діамант найчистішої води, море ласки і ніжності. О. де Бальзак\nБрат без брата, що орел, що втратив крило, сестра без брата, немов гілка без листя. (Чеченська прислів’я).\nДвоюрідна сестричка (6 років) отожгла. Підходить до мами і каже: “Мамо, ось тигр тигр, лев – левеня, а леопард – “леопердик”?”\nВи, що, йдете в кіно без мене?! Друзі ще називаються! — Женя, я відкрию тобі страшну таємницю: ми не друзі, ми — сестри!\nЗвідки у мене стільки лівих людей в друзях вконтакте? – довго я думав і видаляв їх, поки не зрозумів, що сиджу на сторінці сестри…\nсестра(5 рочків) побачила, як падає зірка, і загадала, щоб я ніколи зі своїм хлопцем не розлучалася! Люблю її\nЛюблю одну дівчинку вже майже 4 роки… Люблю її більше всього на світі… А адже як не любити молодшу сестричку.\nА ви ж теж хоч коли-небудь лаялися з сестрою чи братом через цукерок?\nМені недавно сестра написала смс, що любить мене, а я їй у відповідь: “Ти що бухая?”, вона трошки образилася…\nУ моєї молодшої сестрички сьогодні день народження, таке щастя, їй 4 роки, так час швидко летить… )\nЩо це за руда сучка з тобою на аві?..сестра….така мила..\nВи не повірите, тут виходжу на вулицю зі своєю молодшою сестричкою погуляти, все вже тане, кругом струмочки. Робити було нічого і я з нею пускала кораблики, як в дитинстві. )\nЗ двох сестер завжди одна дивиться, а інша танцює.\nя знаю хто найщасливіша людина! Це моя сестра, вона записує свій сміх на диктофон, а потім все це слухає і ще більше рже!!!\n— Я тебе обожнюю! Ти королева зануд, ти впертішими осла, але ти моя сестра, і я не проміняю тебе ні на яку іншу сестру на світі.\nПриревнувала хлопця до сестри. Коли дізналася, що ця симпатична дівчина його сестра, так стрьомно стало!\nВін поставив мене перед вибором:або він, або моя сестра.Я вибрала сестру.Я правильно зробила?Або ця гидота гідна іншого вибору?!!\nВкрав у сестри її особистий щоденник – скажімо ТАК рабству! :)))\nСестра здатна бути найкращою подругою, від якої позбутися не так-то просто.\nМи лаємося з сестричками або братчиками, кричимо на них, звинувачуємо у всьому… а мало що станеться з ними, життя за них віддамо\nДивіться також: Статуси про любов до хлопця на відстані\nПодруга розповідає про шкільні роки: ходили до гінеколога на огляд, той питає: з чоловіками живете? Вона: ага, з дідусем…Так і не зрозуміла, чого іржали лікар і медсестра.\nДавай дружити. Будемо як брат і сестра… Як троюрідний брат і троюрідна сестра. Це не виключає деяких нюансів.\nЙду по вулиці, попереду мене маленька дівчинка і хлопчик років 6… Хлопчик каже: “У мене, у сестри така велика груди!” А дівчинка: “І що? От дивись, у мене 3 розмір!” Хххааа, я випала, ви б знали, як я рохкнула, коли це почула. ) Ха ха.\nмама, задавши мені три питання:чому музика грає так голосно? де твоя сестра? і хто замкнений у шафі? зрозуміла, що знає відповіді на всі питання…)\nБрат без сестри – як весілля без нареченої, сестра без брата – тіло без душі.\nУміння ладити з рідною сестрою – прекрасна школа взаємин з людьми на майбутнє.\nЗвідки у мене стільки лівих людей в друзях в контакті? – довго я думав і видаляв їх, поки не зрозумів, що сиджу на сторінці сестри…\nБрати і сестри — природні вороги, як англійці і шотландці, або уэльсы і шотландці, або японці і шотландці, або шотландці та інші шотландці. Чортові шотландці! Загадили всю Шотландію!\nУ мене не молодша сестра, а піпець ходячий!\nВона йому як сестра, а він її сенс життя.\nДобрі спогади про дитинство зберегла тільки завдяки своїй сестрі. Тому кажу всім: пильнуйте своїх дорогих сестер!\nЯ хочу, щоб моя сестра була все життя для мене вірним другом, тому буду для неї вірним другом вже зараз.\nНіхто не зацікавлений у твоєму щастя більше, ніж твої рідні. І моя сестра тому доказ.\nДобре коли є сестри, не ті, з якими у родинних відносинах, а ті хто ними стали в житті.\nЯк ти можеш грати,коли твоя сестра ледве не померла??! — Мам, вона намагалася порізати собі вени ложкою. Це спроба привернути до себе увагу. — Припини!наступного разу вона може зробити,че-нить серйозне!! — Так,наприклад, викинеться з ганку!\nСестра здатна бути найкращою подругою, від якої позбутися не так-то просто. Лінда Саншайн\nЧого коштуватиме відмінна новина, якщо я не можу розділити її зі своєю сестрою?\nПрийшла моя подруга в лікарню провідати свого хлопця.побачивши біля палати жінку в білому халаті,взяла її за лікаря і запитує:-Я можу побачити хворого?-А ким ви йому доводитесь? -Я його сестра.-Дуже рада з вами познайомитися:я його мати!=)\nСестра -це людина, яка висловить тобі в очі все, що її дратує в тобі, а всім скаже, що ти самий чудовий чоловік на Землі…\nнавіть моя маленька сестричка побачивши його фотку сказала: так вже природа добряче пожартувала…\nЯкщо тобі важко прийняти рідну сестру з усіма її недоліками, у майбутньому ти будеш задоволений усіма.\nБатьки не можуть проявляти любов до всіх дітей однаково. Це тому, що вони всі різні, і до різних дітей розвивається особливе ставлення. – Чи Салк\nВсьому, що дійсно потрібно знати, мене навчила сестра, коли вона була ще шестиклассницей. – Чак Паланік\nДобре, що у мене є моя люба сестра. У мене завжди є з ким поговорити.\nУ моєї молодшої сестри, подружка хоче різати вени… 10 років дитині і це нормально?\nЗ хлопцем розлучилася, з сестрою посварилася, з подружками кращими відносини псуються, ще і в сім’ї проблеми… Що може бути краще?!\nА мама тихо била посуд і плакала. Чому програючи, не продовжуємо гру, а беремо реванш. Мама постійно запитувала, де я справи совість і хіба важко бути нормальною, як сестра. А я просто живу, живу в своє задоволення…\nА мою сестричку (6 років) сьогодні хлопчик на гойдалки качав і говорив: “Ти моя дівчинка”. Так мило…\nНавіть моя маленька сестричка, побачивши його фотку, сказала: так вже природа не хіло пожартувала.\nЙду з молодшою сестрою повз хлопців, які катаються на bmx, сестра: “Ой, які погані хлопчики… Таки великі, а на дитячих велосипедах катаються”. )\nСерце сестри — алмаз чистоти, безодня ніжності.\nБрат без брата — що сокіл без крила, сестра без брата — як хворостина гола\nМамо, а ти мене народила? – Я! – А Андрійка? (молодший брат) – Теж я! – А Катю? (старша сестра) – Теж я! – А хто тебе народив? – А ти як думаєш? – Ти теж?!\nСиджу щас ненафарбована,в домашньому одязі,з шухером на бошке,в навушниках, співаю.І брат одного привів.Виходжу з кімнати вся червона..І чую він братові – Яка у тебе сестра красива))\nАааа, світ зійшов з розуму!!! Моя 5-річна сестра лежить і слухає мою мр3шку, а я сиджу і малюю її розмальовки!!!\nЯ так люблю його. Але пізно це зрозуміла… Він тепер з моєю сестрою…\nКонфлікт між сестрами можна порівняти з хворобою. Щоб вилікуватися, потрібно боротися не із симптомами, а з самою хворобою.\nСестра може бути злючкой, ворчуньей і колючкою, настирливої як муха, і шкідливою як змія. А може бути чудовій, веселій і чарівною, а також дуже доброю і гарною, як моя!!!))\nВона була молодша за нього на 10 років, але вже встигла сісти до нього на шию. Дивіться в усіх школах: “Перший дзвінок”. )\nЛюблю тебе, сестро!\nНе чекай, щоб твоя сестра зробила перший крок.\nЧого стоїть гарна новина, якщо не можна поділитися нею з сестрою? Дженні Де Врайз\nАхах )) Жееесть=)) Моя молодша сестра замість “Кіндер Пингви” говорить “Кіндер Піндер, а замість листопад – наебрь хДД\nПо телефону: — Грейс? — Ні, це Дебі – її сестра, життя якої ти не калечишь!\nЛюблю люблю люблю тільки тебе і більше нікого і ніколи так любити не буду, рідніше за тебе немає, я буду завжди з тобою моя сестричка…\nСестра – це кращий друг, від якого неможливо позбутися.\nЯк ніби у мене дві сестри: віра і випадок. І моя віра не може виключити випадок. Але випадок не може пояснити віру. Віра не дозволяє мені сподіватися на випадок. А випадок дає мені занадто мало віри.\nБувають розмови про дружбу, про найблагородніших почуття між людьми. Але шляхетніше, ніж любов до сестри немає,тому що вона заснована на інстинктивне відчуття спорідненості.\nДивіться також: Цитати про дочку\nТанюшка, Дякую, сестричко. Ти як завжди мене выручаешь!\nВбила просто така картина. Вк заходжу на сторінку подруги молодшої сестри. Їй 12 років. В статусі написано: “Шукаю хлопця для серйозних стосунків. Нехай я стерва, але я знаю, що таке любов!”\nЗнайшла свій щоденник, який вела в 15 років… в кінці приписка рукою сестри – а мама читає твій щоденник! і слідом підпис мами – нічого подібного!\nСестричка зібралася купатися, виглядає в дзеркало. – Насть? а як ти думаєш, коли я виросту, мій принц мене впізнає?\nЯкщо спілкуватися частіше – рідше будеш сваритися зі своєю сестрою.\nНемає в сім’ї суперництва гострішого, ніж між сестричок, і немає дружби більш міцною, ніж дружба між дорослими сестрами.\nНайбільше щастя для мене – моя сестра!!! ми з нею живемо душа в душу, кулак в око, п’ятка у вухо!!!:)\nБувають розмови про дружбу, про найблагородніших почуття між людьми. Але шляхетніше, ніж любов до сестри немає, тому що вона заснована на інстинктивне відчуття спорідненості.\nВчора моя сестра ( їй 11 років мені 26 ) запитує ” Юль, а ти віриш у чудеса?” Я відповідаю: “Звичайно, Так!” Вона – ” Тоді чому ти досі не заміжня?… і взагалі Я б на твоєму вже в них не вірила!”…))\nВовочка, – запитує вчителька саркастичним тоном, – ти не міг би мені пояснити, чому твір, який ти вчора мені здав, слово в слово збігається з твором, написаним твоїм братом в минулому році? -А що тут дивного, Марь Іванна? Адже У нас є спільна сестра.\nЧого стоїть гарна новина, якщо не можна поділитися нею з сестрою?\nДорослішаю… Всі проблеми вирішую сама… Ніхто зі мною не носиться… А старша сестра не бере з собою, тому що тепер бачить у мені суперницю… Блін не хочу бути дорослою! (\nУлюблена і любима фраза моєї сестри: “Подавись і здохни… Скотина”…\nА тепер надаємо найбільш рейтингові статуси про сестрі: (відібрані найбільш читаються цитати, і вони підійдуть на всі випадки, і для улюбленої сестри, і для поганий, і навіть якщо у сестри весілля або новий чоловік):\nМені підключили скайп! І тепер, перш ніж сісти за комп, я привожу себе в порядок.\nГосподи, як же це прекрасно! Коли тобі погано – до тебе підходять твої молодші сестрички, обіймають, цілують і кажуть: “Не плач, Люлечка! Ми тебе любимо!”\nНавіть, щоб сісти на шию, потрібно розсунути ноги.\nМи бачимо в своїх рідних, а особливо в двоюрідних сестер і братів, гротескні карикатури на самого себе. Генрі Луїс Менкен