Келвін Кляйн - Біографія, фото, новини, інформація, вік | Індустрія моди\nДень народження: 19.11.1942 року\nВ кінці 70-х американська громадськість була шокована появою на рекламних плакатах юної Брук Шилдс у надзвичайно непристойній, на думку пуританських Штатів, вигляді. Ні, все, що могло викликати нарікання, було цнотливо прикрите одягом, і все-таки… все-таки фото Брук в джинсах від Кляйна викликало цілий скандал. Дівчину визнали занадто юною, фото — дуже еротичним. Відтепер Кляйн знав: використання іміджу підліткової сексуальності в рекламі гарантує успіх. Через кілька років Кляйн продемонстрував світові стиль унісекс…\nтижневик «МК-БУЛЬВАР» No.5, 2000.\nНайстаріша «модна» журналістка Бернадін Морріс з New York Times одного разу назвала Кляйна «феноменом нашого часу». Насправді ж, якщо придивитися, Кляйн — типове втілення старої знайомої Великої американської мрії. Народився він 1942 року в не самому аристократичному районі Нью-Йорка Бронксі, і кар’єру в області моди вибрав для себе досить рано, вступивши в нью-йоркський Fashion Institute of Technology. Кілька років попрацювавши підручним у різних модельєрів, честолюбний Келвін вирішив розпочати власну справу. «Це якраз те, що мені подобається в Сполучених Штатах, — роки ділився Кляйн сокровенним в книзі британського журналіста Колриджа «Змова моди». — Тут у всіх є шанс, якщо у тебе є необхідні здібності і готовність важко працювати». Треба віддати Кляйн належне — і того, й іншого було у нього в надлишку. Але були в нього ще й два інших необхідних, але чомусь не згаданих маестро якості — здатність передбачати потреби публіки і, звичайно, удача.\nЗа легендою, саме допомогла удача Кляйн розкрутити саму першу свою колекцію, зроблену на гроші, зайняті у одного (а нині компаньйона) Беррі Шварца. Келвін виставляв свою колекцію на одному з поверхів готелю. Этажомвыше розташовувався фешенебельний бутик. Одного разу директор його, прямуючи в ліфті в свій офіс, натиснув не ту кнопку і потрапив на поверх, де молодий Келвін Кляйн якраз займався оформленням своєї експозиції. Вона настільки підкорила бізнесмена, що він тут же зробив замовлення на суму в 50 тисяч доларів…\nЗ перших же років свого успіху Кляйн скільки міг користувався заробленими грошима і положенням в своє задоволення. Навіть у ту пору, коли реклама його колекцій ще не викликала колективної істерії в американських моралістів, він аж ніяк не був зразком для наслідування. Він не пропускав жодної вечірки в знаменитому нью-йоркському нічному клубі 70-х «Студія 54», де ночі безперервно колобродил в компанії Енді Уорхола, Бьянка Джаггер та інших відв’язних богемних персонажів. Він по-чорному пив, без кінця експериментував з наркотиками, його особисте життя було до крайності безладна… Згодом Кляйн назвав ці роки свого життя «просто божевільними». Однак при цьому він примудрявся ще й працювати, і не просто працювати, а з надзвичайних комерційним успіхом. На початку 80-х стартувала рекламна кампанія джинсів «від Кляйна». До цього джинси вважалися одягом, не гідною уваги модельєрів, — Кляйн був першим, хто спробував запропонувати публіці «дизайнерські» джинси. Рекламуючи їх, Келвін зробив ставку на сексуальність джинсового одягу. Символом сексу пила «від Келвіна Кляйна» стала дівчинка-підліток Брук Шилдс. Вона загадково посміхалася з рекламних фото: «Ти знаєш, що між мною і моїми джинсами нічого немає?..»\nКляйн запам’ятав рецепт свого успіху. І десять років потому вирішив використовувати його ще раз. До того часу життя дизайнера серйозно змінилася. Шалені роки підійшли до кінця, після курсу лікування у спеціалізованій клініці він розпрощався з наркотиками, до того ж одружився на своїй асистентці Келлі Ректор. Правда, пліткарі ще довго твердили, що Кляйн насправді гей і одружився лише заради того, щоб дотриматися пристойності… Але, може, вони просто заздрили сімейного щастя: Келвін і Келлі жили душа в душу, переїхали в новий будинок у Іст-Хемптоні на березі моря, де Келвін остаточно віддався здорового способу життя: вечірні прогулянки по пляжу, ранкові пробіжки, плавання…\nУ 1992-му Кляйн знову потряс моральні підвалини Америки. На нових постерах Кляйна напівоголена молода модель Кейт Мосс сиділа в обнімку з репером Марки Марком. Худенькі, схожі один на одного зачіскою, обличчям, фігурою — і одягом. Нову одяг від Келвіна Кляйна, розраховану на худющих підлітків будь-якої статі, могли з однаковим успіхом носити какдевушки, так і юнаки. І знову молодь зустріла ідею Кляйна на ура. Ну а старше покоління поспішив звинуватити Кляйна у використанні неповнолітніх у зйомках, близьких до порнографічним. Тут, однак, у ревнителів моралі вийшла промашка — щуплий Кейт Мосс виглядала натуральним дитиною, між тим як їй уже зрівнялася 18, а стало бути, про «сексуальної експлуатації неповнолітніх» мови йти не могло. Але громадськість це вже не хвилювало. Історія повторювалася — скандал наростав, пуритани звинувачували Кляйна в розпусті і захоплення дитячою порнографією, в серпні 1995-го «підліткові» рекламні постери і ролики Кляйна були навіть заборонені до подальшої демонстрації — а тим часом молодіжний одяг від Кляйна розкуповувалася на ура, і стиль унісекс крокував по планеті…\nСам Келвін Кляйн, втім, жодною мірою не відносить себе до теоретиків унісексу — він просто щасливий бізнесмен, який вміє передбачати настрою і бажання публіки. Кажуть, улюблене хобі Келвіна Кляйна — вишукані ресторани, особливо японська кухня: він вважає, що хороша кухня — головне, із-за чого варто бути багатим і знаменитим. Що ж, можна дотримуватися будь-якої думки про дизайнерських талантів Кляйна, однак слід визнати: свій шматок суші з морською капустою він, безумовно, заробив…


Як швидко приховати відросле коріння волосся: корисні лайфхаки | LIGHT\nЯкщо з якихось причин ви пропустили візит в салон (ну відомо з яких – на вулиці холодно, і хочеться сидіти в кав`ярні і пити гарячу каву, а не стояти в пробці, їдучи в інший кінець міста (чомусь всі хороші стилісти завжди в іншому кінці міста!)… Так от, ви пропустили візит до перукаря, а коріння дуже очевидно відросло. Є способи швидко врятувати ситуацію:\nТонуючі спреї або бальзами\nСпрей наноситься прямо на корені, що неймовірно просто і зручно. І зафарбовує все!. Але тримається тільки до першого миття шампунем. Якщо хочеться чогось більш стійкого, зверніть увагу на бальзами. Наносити їх трохи складніше (найкраще – за допомогою кисті), але і тримаються вони на порядок довше.\nОб’єм біля коріння\nМожна сховати “рідний” колір волосся – створити додатковий об`єм біля коріння і текстуру по довжині. Для цього підійде сухий шампунь або пудра для волосся, а також стайлінгова праска – для текстурування. Якщо немає ну зовсім нічого з стайлінгу, то просто помийте голову. Волосся трохи підніметься, якраз, щоб приховати всі нюанси.\nЯкщо ви завжди носите волосся на один пробір, в місці проділу воно стає трохи більш плоским, а відросле коріння – набагато помітнішим. Тому, якщо заважають відрослі корені, можна просто змінити укладку – поміняти одну сторону на іншу, зробити проділ хрест-навхрест або взагалі сформувати на голові творчий безлад. Іноді це тільки на користь!\nВзагалі без пробору\nПриберіть волосся назад. Заплетіть косу (але одну і тільки одну), зробіть пучок або зав’яжіть модні “вузли”. Головне, щоб в укладанні не було проборів.\nВзагалі не переймайтеся\nЗараз модно носити волосся з коренями іншого відтінку. Якщо можна Кім Кардаш`ян, можна і нам! Менше турбуйтеся про ідеальність.\nвідросле коріння, волосся, корисні поради, лайфхаки переглядів: 1 958


Електричний кросовер Jaguar | Новинки автопрому\n Авто»Новинки автопрому»Електричний кросовер Jaguar\nЕлектричний кросовер Jaguar\nОфіційний імпортер автомобілів Jaguar Land Rover в Україні компанія «Віннер Імпортс Україна, Лтд» представляє перший повністю електричний кросовер преміум класу Jaguar I-PACE. У мережі офіційних дилерів Jaguar Land Rover та на українських шляхах перші автомобілі з’являться у листопаді. I-PACE – це перший електричний кросовер преміум класу, представлений у офіційній мережі дилерів у 5 найбільших містах України, обслуговування якого забезпечуватимуть сертифіковані механіки за використання авторизованого обладнання.\nJaguar I-PACE обладнаний електродвигуном потужністю 400 к.с., що забезпечує прискорення до 100 км/год за 4,8 секунди. Компактний та легкий електродвигун видають 700 Нм крутного моменту, а повний привід забезпечує стабільність за будь-яких дорожніх умов. I-PACE здатен подолати до 470 км на одному заряді акумулятора.\nПовністю електричний кросовер Jaguar I-PACE оснащено літій-іонною батареєю ємністю у 90 кВт*год , вона охолоджується рідиною і вміщує 36 модулів, укладених у конструкцію з алюмінієвим корпусом. Батарея швидко та легко заряджається до 80% всього за 85 хв від зарядної станції потужністю 50 кВт з зарядним кабелем Mode 4.\nJaguar I-PACE дійсно вирізняється серед інших електрокарів своєю потужністю, маневреністю, комфортом та розкішшю, притаманних Jaguar. Для українського ринку електромобіль доступний у комплектаціях S, SE, HSE та First Edition.\nУ комплекті з I-PACE йде зарядний кабель Mode 2, який дозволяє заряджати автомобіль від звичайної розетки та кабель Mode 3, який дозволяє заряджати автомобіль зміним струмом від WallBox. Спеціальну зарядну установку WallBox можна встановити вдома або користуватись подібною на\nгромадських зарядних станціях. Такі зарядні пристрою даватимуть 35 км запасу ходу за годину зарядки. Jaguar I-PACE був розроблений з урахуванням використання зарядних станцій з потужністю до 100кВт, при підключенні до такої станції автомобіль заряджається 0% - 80% за 45 хвилин. Рекомендується заряджати авто таким методом до 80%, так як останні 20% займуть стільки ж часу, як і заряджання до 80%. Для швидкісних зарядних станцій вам не потрібно мати свій кабель, так як вони є стаціонарними у кожній зарядній установці. Автомобіль також може самостійно підзаряджтися завдяки рекуперативному гальмуванні.\nJaguar I-PACE оснащено передовими технологіями Jaguar для вашої зручності, комфорту та безпеки. Система контролю руху на всіх поверхнях (ASPC) дозволяє встановити та підтримувати постійну швидкість у складних умовах, таких як слизькі поверхні, в тому числі: бруд, волога трава, лід, сніг та ґрунтові дороги. А система адаптивного реагування на дорожнє покриття (AdSR) розпізнає відмінності між поверхнями, щоб використовувати максимально можливе зчеплення. Для оптимального контролю крутного моменту активуйте систему старту на слизькому покритті (Low Traction Launch) на сенсорному екрані. Вона підвищує функціональні можливості у слизьких умовах, таких як мокра трава, сніг та лід.\nСистема конфігурованої динаміки (Configurable Dynamics) дозволяє змінити режим керування на більш динамічний, а система адаптивної динаміки (Adaptive Dynamics) оптимізує авто до комфортного управління, використовуючи безперервну технологію демпфування.\nОпціональна підвіска Active Air Suspension I-PACE автоматично знижує авто на 10 мм при подорожі зі швидкістю, що перевищує 105 км/год протягом тривалого часу. Зменшення простору між автомобілем та дорогою покращує аеродинамічну продуктивність, а відповідно, й пробіг. Для кращого кліренсу в умовах бездоріжжя, підвіска може так само збільшити висоту автомобіля.\nЗабезпечуючи велику кількість інформації та розваг, кожен I-PACE обладнаний інформаційнорозважальною системою InControl Touch Pro Duo. Вона має інтуїтивні та сучасні інтегровані технології для забезпечення простоти взаємодії водія та автомобіля.\nJaguar I-PACE абсолютно новий автомобіль на дорогах України і варто пам’ятати основні правила поводження із даним автомобілем: 1. Ризик ураження електрострумом. Дане питання актуальне як при побутовій експлуатації, так і при настанні аварійної ситуації та необхідності пожежогасіння авто, яке має відбутися відповідно до вимог пожежогасіння електрообладнання під напругою. Варто особливу увагу звернути на попереджувальні символи на самому автомобілі – карту їх розміщення ви можете знайти на сайті jaguar.ua; 2. Евакуація авто. У разі виникнення необхідності евакуація можлива лише на евакуаторі, що унеможливлює пошкодження електродвигуна та коробки передач. Причіпний спосіб (буксирування) або спосіб часткового навантаження використовувати заборонено.


Гальмівна система автомобіля ГАЗ-53\nГлавная База знаний "Allbest" Транспорт Гальмівна система автомобіля ГАЗ-53\nБудова, призначення та принцип дії гальмівної системи автомобіля ГАЗ-53. Особливості основних несправностей та методів їх усунення. Рекомендації по технічному огляду зчеплення даного автомобіля. Розрахунки й правила техніки безпеки під час ремонту.\nТема: Гальмівна система автомобіля ГАЗ-53\nВиконав: Завальнюк Р.М. ВТК 2003.\nУ даній курсовій роботі розглянута будова, призначення та принцип дії гальмівної системи автомобіля ГАЗ-53 з вказанням основних несправностей та методів їх усунення та рекомендації по технічному огляду зчеплення даного автомобіля.\nКурсова робота призначена для виконання навчального плану, а також при вивчені предметів: "Правила дорожнього руху", "Будова і експлуатація автомобілів", "Основи керування автомобілів".\nTheme: Braken system automobile the GAZ-53.\nHas executed: Zavalnuk R.M. VТК 2003.\nIn the given course work the device, purpose (assignment) and a principle of action of Braken system automobile the GAZ-53 with the instruction (indication) of the basic malfunctions and methods of their elimination and the recommendation is considered at checkup of coupling of the given automobile.\nCourse work is intended for execution (performance) of the curriculum, and also as an additional material at the doctrine of subjects "Rules of road movement", "the Device and operation of automobiles", "Bases of management by the automobile ".\nАвтомобіль ГАЗ-53-12 - двовісний, з приводом на задню вісь, призначення для перевезення вантажів по різним шляхам і розрахований на експлуатацію при температурі навколишнього середовища від + 40 до - 40 оС. Він являється модернізованим варіантом автомобіля ГАЗ-53А, має підвищену на 0,5 т вантажопід'ємність, покращені показники по довговічності, паливній економічності, експлуатаційній технологічності, безпечній конструкції.\nВисокі показники по динаміці і прохідності забезпечується питомою потужністю автомобіля, оптимальним розташування навантаження по вісям, приміненням радіальних або діагональних шин розмірністю 240 - 508 (8,25 -20) з рисунком протектора універсальним або підвищеної прохідності.\nАвтомобільний завод ПО "ГАЗ" випускає вантажні автомобілі ГАЗ-53-12 і їх шасі під встановлення спеціалізованих кузовів та облаштування. На базі шасі ГАЗ-53-12 випускаються спеціалізовані автомобілі, в тому числі й самоскиди, автоцистерни, фургони, автобуси. Для роботи на зрідженому газі випускаються автомобілі і шасі ГАЗ-53-19 і ГАЗ-53-27.\nАвтомобіль облаштовано трьома гальмівними системами: робочою, діючою на гальмівні механізми всіх коліс автомобіля; запасною, являється частиною робочої гальмівної системи і діючої на механізми передніх або задніх коліс; стояночної, діючою на трансмісію автомобіля.\nКонтроль за рівнем гальмівної рідини в головному гальмівному циліндрі здійснюється за допомогою прозорого бачка. Контроль за зношуванням накладок колісних гальмівних механізмів - через отвори на щитах, котрі закриваються зйомники гумовими заглушками; система сигналізації неполадок гідроприводу, котра при спрацьовуванні вмикає червоний сигналізатор на панелі приладів.\nМожливі неполадки гальмівної системи, причини та способи їх усунення представлені в таблиці.\n1. Техніко-економічні обґрунтування\n1.1 Гальмівна система\nЕксплуатація будь-якого автомобіля допускається лише за умови справності гальмівною системи.\nГальмівна система потрібна на автомобілі для зниження його швидкості, зупинки й утримуванні на місці.\nГальмівна сила виникає між колесом та дорогою й спрямована проти напряму обертання колеса, тобто перешкоджає його обертанню. Максимальне значення гальмівної сили на колесі залежить від можливості механізму, який створює цю силу від навантаження,що припадає на колесо, та від коефіцієнта зчеплення з дорогою. За умови однаковості всіх факторів, що визначають силу гальмування, ефективність гальмівної системи залежатиме насамперед від особливостей конструкції механізмів, які гальмують автомобіль.\nНа сучасних автомобілях для підвищення безпеки руху встановлюють кілька гальмівних систем, що за призначенням поділяються на: запасну; робочу; стоянкову; допоміжну.\nРобоча гальмівна система використовується в усіх режимах руху автомобіля для зниження його швидкості до повної зупинки. Вона приводиться в дію зусилля ноги водія, що прикладається до педалі ножного гальма. Ефективність дії робочої гальмівної системи найбільша порівняно з іншими типами гальмівних систем.\nЗапасна гальмівна система призначена для зупинки автомобіля в разі відмови робочої гальмівної системи. Вона справляє меншу гальмівну дію на автомобіль, ніж робоча система. Функції запасної робочої системи може виконувати справна частина робочої гальмівної системи (найчастіше) або стоянкова система.\nСтоянкова гальмівна система призначається для утримування зупиненого автомобіля на місці, щоб не допустити його самовільного рушання (наприклад, на схилі). Керує стоянковою гальмівною системою водій за допомогою важеля ручного гальма.\nДопоміжна гальмівна система використовується у вигляді гальма-уповільнювача на автомобілях великої вантажо під'ємності (МАЗ, КрАЗ, КамАЗ) для зменшення навантаження на робочу гальмівну систему в разі тривалого гальмування, наприклад на довгому спуску в гірській або пагористій місцевості.\nВзагалі гальмівна система складається з гальмових механізмів та їхнього привода.\nГальмові механізми під час роботи системи не дають обертатись колесам, унаслідок чого між колесами та дорогою виникає гальмівна сила, яка зупиняє автомобіль. Гальмові механізми 2 розміщуються безпосередньо на передніх та задніх колесах автомобіля.\nГальмівний привод передає зусилля від ноги водія на гальмові механізми. Він складається з головного гальмівного циліндра з педаллю гальма, гідровакуумного підсилювача і трубопроводів, заповнених рідиною.\nПрацює гальмівна система так. У момент натискання на педаль гальма поршень гальмівного циліндра тисне на рідину, яка перетікає до колісних гальмівних механізмів. Оскільки рідина практично не стискається, то, перетікаючи трубами до гальмових механізмів, вона передає зусилля натискання. Гальмові механізми перетворюють це зусилля на опір обертанню коліс, і відбувається гальмування. Якщо педаль гальма відпустити, рідина перетече до головного гальмівного циліндра, й колеса розгальмовуються. Гідровакуумний підсилювач полегшує керування гальмівною системою, оскільки створює додаткове зусилля, що передається на гальмові механізми коліс.\nДля підвищення надійності гальмових систем автомобілів у приводі застосовують різні пристрої, які дають змогу зберегти працездатність системи в разі її часткової відмови. Так, на автомобілі ГАЗ-24 "Волга" застосовують роздільник, який автоматично вимикає несправну частину гальмового привода в момент виникнення відмови під час гальмування.\nТут розглянуто принцип дії гальмової системи гідравлічним приводом. Якщо в приводі гальмової системи використовується стиснене повітря, то такий привод називається пневматичним, а якщо жорсткі тяги або металеві троси - механічним. Принцип дії таких механізмів інший і розглядатиметься нижче.\n1.2 Колісні гальмівні механізми\nУ гальмових системах автомобілів застосовується фрикційні гальмівні механізми, принцип дії яких ґрунтується у виникненні гальмівних сил унаслідок тертя обертових деталей об не обертові. За формою обертової деталі колісні гальмівні механізми поділяються на: барабанні (з гідравлічним чи пневматичним приводом); дискові.\nБарабанний гальмівний механізм з гідравлічним приводом складається з двох колодок з фрикційними накладками, встановлених на опорному диску . Нижні кінці колодок шарнірно закріплені на опорах , а верхні через сталеві сухарі впираються в поршні розтискного клісного циліндрі. Стяжна пружина притискає колодки до поршнів циліндра, забезпечуючи зазор між колодками гальмівним барабаном в неробочому положенні гальма. Коли рідина з привода надходить у клісний циліндр,його поршні розходяться й розсовують колодки до стискання з гальмівним барабаном, який обертається разом із маточиною колеса. Унаслідок тертя колодок об барабан виникає сила, що загальмовує колеса. Після припинення тиску рідини на поршні колісного циліндра стяжна пружина повертає колодки у вихідне положення, й гальмування припиняється.\nУ розглянутій конструкції барабанного гальма передня й задня за ходом руху колодки спрацьовується не рівномірно, оскільки під час руху вперед у момент гальмування передня колодка працює проти обертання колеса й притискується до барабана з більшою силою, ніж задня. Тому, аби запобігти нерівномірному спрацювання передньої й задньої колодок, передню накладку роблять товщою, ніж задня, або рекомендують міняти місцями колодки через певний строк. В іншій конструкції барабанного механізму опори колодок розміщують на протилежних сторонах гальмівного диска й привод кожної колодки виконують від окремого циліндра. Цим досягають більшого гальмівного моменту й рівномірного спрацювання колодок на кожному колесі, обладнаною за такою схемою.\nБарабанний гальмівний механізм із пневматичним приводом відрізняється від механізму з гідравлічним приводом конструкцією розтискного пристрою колодок. У ньому для розведення колодок використовуються розтискний кулак, що приводиться в дію важелем, посадженим на вісь розтискного кулака. Важіль відхиляється зусиллям, що виникає у пневматичній гальмівній камері, яка працює від тиску стисненого повітря. При відгальмуванні колодки повертається у вихідне положення під дією стяжної пружини. Нижні кінці колодок закріплено на ексцентрикових пальцях, які забезпечують регулювання зазору між нижніми частинами колодок та барабаном. Верхні частинами колодок та барабаном. Верхні частини колодок при регулюванні зазору підводяться до барабана за допомогою черв'ячного механізму.\nКолісний дисковий гальмівний механізм із гідроприводом складається з гальмового диска, який закріплено на маточині колеса. Гальмівний диск обертається між половинками і скоби, прикріпленої до стояка передньої підвіски. В кожній половинці скаби, виточені пази під колісні циліндри з великим і малим поршнями. Після натискання на гальмівну педаль рідина з головного гальмівного циліндра шлангами перетікає в порожнини колісних циліндрів і передає тиск на поршні, які, переміщуючись з двох боків, притискають гальмівні колодки до диска, завдяки чому й відбувається гальмування.\nПісля відпускання педалі тиск рідини в приводі спадає,поршні і під дією пружності ущільнювальних манжет і осьового биття диска відходять від нього, й гальмування припиняється.\n1.3 Особливості привода гальм автомобілів КамАЗ\nГальмівна система автомобілів сім'ї КамАЗ виконує функції робочого, стоянкового, запасного й допоміжного гальм, а забезпечує аварійне розгальмування стоянкового гальмівного механізму. Різні за функціональним призначенням гальма, автономні й незалежні, мають спільні елементи в схемі пневматичного приводу й характеризується високою ефективністю.\nРобоче гальмо забезпечує службове й екстрене гальмування до повної зупинки автомобіля. Керують приводом робочого гальма ножною педаллю, й воно діє на два контури, які приводять роздільно гальмові камери передніх і коліс середнього та заднього мостів.\nСтоянкове допоміжне гальмо виконано разом із запасним у вигляді пружинних енергоакумуляторів у гальмових камерах гальмового візка, які діють на гальмівні механізми коліс. Для вмикання стоянкового гальма рукоятку ручного крана керування переводять у верхнє фіксоване положення. Як запасне гальмо пружинні енергоакумулятори спрацьовують автоматично в разі повного або часткового виходу з ладу привода робочого гальма й забезпечують плавне зниження швидкості автомобіля аж до повної зупинки. Отже, гальмівні механізми коліс заднього візка спільні для робочого,стоянкового й запасного гальм.\nДопоміжне гальмо призначається для зменшення навантаження на колісні гальмові механізми під час гальмування на довгих спусках. Дія його ґрунтується на використанні протиску, який створюється у випускних трубопроводах після перекриття їхнього перерізу спеціальною заслінкою й вимкнення подачі палива в циліндри двигуна. Керування заслінкою й вимкнення подачі полива здійснюється дистанційно пневматичними циліндрами.\nПневматичний привод гальм виконано за багатоконтурною схемою. Усього в схемі передбачено п'ять контурів і спільну ділянку, звідки система живиться стисненим повітрям.\nКомпресор подає стиснене повітря до регулятору тиску, який править за розвантажувальний пристрій, і далі в запобіжник від замерзання, де повітря насичується парою спирту, що не дає замерзати конденсату вологи, котра випадає з повітря. Подвійний і повітряний захисні клапани розподіляють повітря в трубопроводи п'яти незалежних контурів.\nДо першого контуру привода гальмових механізмів передніх коліс входять: повітряний балон; нижня секція гальмового крана; клапан обмеження тиску; гальмові камери коліс.\nДо другого контуру привода гальмових механізмів коліс середнього й заднього мостів входять: повітряний балон; верхня секція гальмівного крана; автоматичний регулятор гальмівних сил; гальмівні камери.\nДо третього контуру привода механізмів стоянкової й запасної систем (комбіновані системи причепа або напівпричепа) входять: повітряні балони; гальмівний кран зворотної дії з ручним керуванням для стоянкового гальма; прискорювальний клапан; двомагістральний клапан; циліндри з пружинами енергоакумуляторами в гальмівних камерах.\nДо четвертого контуру привода приладів допоміжної гальмівної системи й споживачів стисненого повітря (пневмосигнал, склоочисник) входять циліндр заслінки випускного трубопроводу; циліндр вимикання подачі палива.\nП'ятий контур привода аварійного розгальмування стоянкового гальма приєднаний і живиться від потрійного захисного клапана. Цей контур забезпечує триразове розгальмування стоянкового гальма при непрацюючому двигуні після застосування аварійного гальмування, щоб можна було відбуксирувати автомобіль з місця аварії. Для механічного розгальмування призначається кран. На випадок відмови зазначеної системи в енергоакумуляторах передбачено ручне розгальмування за допомогою гвинтів, які діють на пружини енергоакумуляторів.\nЗахисні клапани подвійний і потрійний розділяють стиснене повітря від компресора відповідно по двох і трьох контурах. У разі пошкодження одного із контурів клапани вимикають той, що вийшов із ладу, й зберігають тиск повітря в шинах.\nРегулятор гальмівних сил автоматично регулює тиск повітря в гальмових камерах коліс середнього й заднього мостів автомобіля залежно від навантаження, що припадає на осі.\nКлапан обмеження тиску зменшує тиск у гальмових камерах передніх коліс у момент часткового гальмування, що виключає занос і поліпшує керованість. Під час повного гальмування клапан збільшує його інтенсивність і прискорює випускання повітря в разі розгальмування.\nПрискорювальний клапан призначається для спрацьовування енергоакумуляторів у разі аварійного гальмування.\nДвомагістральний клапан дає змогу здійснювати керування пружинами енергоакумуляторами або від прискорювального клапана, тобто від ручного крана керування, або від крана аварійного розгальмування.\nСправність приладів і механізмів гальмівної системи контролює за світловими й звуковими сигналами, які надходять від датчиків пневматичної дії, а також безпосередньо за монометром, встановленим в кабіні водія.\nДля відбирання стисненого повітря з пневмопривода або вимірювання тиску в контурі передбачено клапани контрольного виводу, встановлені в усіх контурах системи .\nКоли автомобіль працює із причепом або напівпричепом, пневмопривод тягача з'єднують із приводом гальмівної системи причіпної ланки за допомогою роз'єднувальних і сполучних головок за однопривідною або двопривідною схемою.\n2.1 Робоча і запасна гальмівна системи\nРобоча гальмівна система зроблена з роздільним гальмуванням вісей (з двома незалежними контурами), при цьому кожний контур виконує функцію запасної гальмівної системи. Робоча гальмівна система складається з гальмівних механізмів передніх 1 і задніх 9 коліс і привода до них (рис.1).\nРозміри спряжених деталей вузлів гальмівної дані в додатку 2.\nГальмівні механізми передніх і задніх коліс однакові по конструкції і відрізняться розмірністю деяких вхідних деталей. Гальмівні механізми передніх коліс мають циліндри з поршнями 35 мм і накладки шириною 80 мм. Гальмівні механізми задніх коліс мають циліндри з поршнями 38 мм і накладки 100 мм.\nГальмівний механізм колеса (рис.2) з одною заклинюючою і одною віджимною колодками складається з гальмівного щита 6, колісного циліндра 2 з екраном 3. Положення колодок 1 в механізмі регулюється за допомогою латунних ексцентриків 10 опорних пальців 9 регулюючими ексцентриками 16.\n1,9 - відповідно передній і задній гальмівні механізми; 2 - впускна труба двигуна; 3 - запірний клапан; 4 - лампа сигналізатора ; 5 - сигналізатор несправності гідроприводу; 6 - головний циліндр; 7 - додатковий бачок; 8 - повітряний фільтр; 10, 11 - відповідно гідровакуумні підсилювачі задніх і передніх гальм\nРисунок 1. Схема привода гальмівної системи\n1 - гальмівна колодка; 2 - колісний циліндр; 3 - екран колісного циліндра; 4 - зворотна пружина колодок; 5 - направляюча скоба колодок; 6 - гальмівний щит; 7 - пружинна шайба; 8 - гайка; 9 - стопорний палець гальмівної колодки; 10 - ексцентрики опорних пальців; 11 - пластина опорних пальців; 12 - мітки; 13 - гвинт регуліровочного ексцентрика; 14 - шайба; 15 - оглядовий люк; 16 - регуліровочний ексцентрик.\nРисунок 2. Гальмівний механізм колеса.\nКолодки прижимаються до регулюючих ексцентриків стяжною пружиною 4. Кожна колодка центрується незалежно одна від другої. На зовнішньому торці кожного опорного пальця зроблена мітка 12 (виїмка 2 мм), показуючи положення найбільшого ексцинтрисетету ексцентрика опорного пальця. При вірному встановленню колодок мітки 12 повинні бути повернуті одна до другої, як показано на рис. 2. допускається відхилення повороту міток від вказаного положення в межах 400 .\nГоловний гальмівний циліндр (рис.3) оснащений двома послідовними розташованими поршнями 3 і 8 з прозорим двосекційним бачком для гальмівної рідини, який розташовано під капотом автомобіля. На первинному 8 і вторинному 3 поршнях встановлені рухомі головки 6 уплотнительными торцевими кільцями 7 і манжетами 11. Головка втримується на поршнях за допомогою упорних стержнів 5, які впресовуються в поршні. Головки піджимаються до поршнів пружинами 15, а поршні в складі з головками і уплотнительными прижимающихся до упорних болтів 10 зворотнім пружинами 4. Сумарний робочий хід поршнів 38 мм. При цьому хід первинного поршня 21 мм, хід вторинного поршня 17 мм. В верхніх частинах первинного 12 і вторинного 2 картерів встановлені клапани лишнього тиску 1 з пружинами 16.\nII - порожнини; 1 - клапан надлишкового повітря; 2 , 12 - відповідно первинний та вторинний картери; 3, 8 - відповідно вторинний та первинний поршні; 4 - зворотна пружина клапана; 5 - упорний стержень; 6 - головка поршня; 7 - Заповнювальне торцеве кільце; 9 - штовхач; 10 - упорний гвинт; 11 - манжета; 13 - заповнювальне кільце поршня; 14 - заповнювальне кільце корпуса; 15 - пружина головки поршня; 16 - пружина клапана надлишкового повітря.\nРисунок 3. Головний циліндр.\nГоловний циліндр через штовхач 9 з'єднується з гальмівною педаллю. В розгальмованому положенні поршні 3 і 8 головного циліндра через головки впираються в упорні болти 10 в результаті чого між поршнями і головкою виникає зазор для проходження рідини з бачка в робочі порожнини циліндра.\nПри гальмуванні штовхач 9 переміщує первинний поршень 8, при цьому головка під дією пружини 15 прижимається через (уплотнитель) 7 до поршня, розповсюджуючи рідину в бачкові від рідини первинної робочої порожнини I, циліндра при русі поршня рідина з робочої порожнини циліндра проходить через отвори в пластинці клапана надлишкового тиску 1 і, зажимаючи гумовий поясок клапана від пластини, поступає в трубопровід, ведучий до колісних циліндрів задніх гальмівних механізмів. Одночасно рідина, яка знаходилась в первинній порожнині циліндра, діє на вторинний поршень 3,який в свою чергу витісняє рідину в трубопровід, ведучий до передніх гальмівних механізмів.\nПри розгальмуванні поршні 3 і 8 під дією зворотної пружини 4переміщаються в вихідне положення до упора головок 6 в болти 10. Якщо педаль гальм звільнити миттєво,поршні головного циліндра повертаються швидше, аніж рідина з колісних циліндрів. В цьому випадку в робочих порожнинах головного циліндра Виникає розрідження, під дією якого головки відходять від поршнів, образуя торцевий зазор, і рідина з бачка заповнює робочі порожнини циліндрів. При упорі поршнів в болти 10 надлишок рідини через торцевий зазор повертається назад в бачок головного циліндра. Система розгальмування готова до наступних гальмувань.\nВихід з ладу одного із контурів гальмівного привода супроводжується збільшенням ходу гальмівної педалі.\nОдна запасу ходу педалі при цьому достатньо для створення в справному контурі тиску гальмівної рідини, необхідного для гальмування.\nГідровакуумний підсилювач діафрагменного типу слугує для збільшення тиску в гальмівному приводі, чим зменшує зусилля на гальмівний педаль.\nПри виході з ладу гідровакуумного підсилювача або порушення герметичності вакуумного трубопроводу миттєво знижується ефективність гальмування.\nПринцип дії підсилювача заключається в використанні розрідження в впускній трубі двигуна для створення додаткового тиску в системі гідравлічного приводу робочої гальмівної системи.\nГідровакуумний підсилювач (рис. 4) складається з камери підсилювача, гідравлічного циліндра і клапана управління. Камера підсилювача складається з двох корпусів. Передній корпус через вакуумний трубопровід і запорний клапан з'єднано з впускною трубою двигуна, а задній корпус за допомогою гумового патрубка - з корпусом клапана управління. Між корпусами встановлена гумова діафрагма 2, яка втримується ними за допомогою двох хомутів. Внутрішньою частиною діафрагма кріпиться на штовхач (шток) за допомогою тарілки, шайби і гайки. На тарілку діє зворотна пружина.\nВ корпусі гідравлічного циліндра знаходиться поршень, який через штифт з'єднано з штовхачем штока. Між поршнем і штоком розташовано пластинчатий штовхач клапана, який діє на кульку клапана. На поршні встановлена уплотнительная гумова манжета. Поршень впирається в упорну шайбу. В циліндрі є корпус уплотнителей з гумовими манжетами, в яких переміщується шток.\nКлапан управління складається з корпуса, кришки, поршня з манжетами і діафрагмою, яка кріпиться на клапані за допомогою плоскої зубчатої шайби. В корпусі розташована зворотна пружина клапана, вакуумні і атмосферні клапани, посаджені на спільний стержень. Атмосферний клапан прижимається до сідла пружиною. Кришка клапана через повітряний трубопровід з'єднана з повітряним фільтром (див рис. 1) підсилювача.\nI, II, III, IV, V - порожнини.\nРисунок 4. Схема дії гідровакуумного підсилювача (момент обертання гальмування)\n- корпус; 2 - пружина; 3 - гумовий клапан; 4 - прокладка;\n5 - штуцер; 6 - гайка трубки.\nРисунок 5. Запірний клапан.\nПри роботі двигуна в впускній трубі створюється розрідження, яке через вакуумний трубопровід і запірний клапан передається в порожнину первинної камери підсилювача і потім через Г-подібний отвір в циліндрі - в порожнину V клапана управління. Далі розрідження передається через центральний отвір в порожнину IV, звідки через патрубок - в порожнину III вторинної камери підсилювача.\nТаким чином, в всіх порожнинах камери підсилювача і клапана управління створюється однакове розрідження, а деталі підсилювача займають положення, показане на рис. 4.\nПри натисканні на гальмівну педаль з порожнин головного гальмівна рідина під дією тиску поступає в підсилювачі. Тиском рідини переміщується поршень клапана управління. При цьому клапан управління в початку ходу сідає сідлом на гумовий вакуумний клапан, роз'єднуючи в гідровакуумному підсилювачі порожнини І і V від порожнин ІІ і IV. При подальшому русі клапана управління відходить з свого сідла атмосферний клапан. В результаті повітря з порожнини ІІІ кришки клапана управління поступає в порожнину IV клапана управління, а далі через патрубок в порожнину І камери гідровакуумного підсилювача гальм. Під дією різниці тисків (атмосферного повітря і розрідження) діафрагма переміщає штовхач пореня з поршнем силового циліндра підсилювача. В поршень під дією пржинки кулька сідає в сідло поршня, від'єднуючи гідравлічну порожнину високого тиску від порожнини низького тиску. В результаті чого на поршень з боку порожнини низького тиску діє тиск від головного циліндра і сили від штока. Тиск передається в колісні циліндри гальмівних механізмів.\nПропорційно зусиллю натискання на гальмівну педаль створюється тиск в гальмівній системі. Пропорційність досягається за рахунок клапана управління. На поршень клапана управління діє рідини під тиском, створеному в головному циліндрі. Величина тиску пропорційна зусиллю нажимання на педаль. Оскільки під дією тиску рідини клапан управління відриває атмосферний клапан, в порожнину ІV клапана управління і порожнину І камери підсилювача, буде поступати повітря до тих пір, поки сила, получена від тиску повітря на діафрагму клапана управління, не зрівноважить силу від тиску рідини на поршень. В цьому випадку обидва клапана (атмосферний і вакуумний) сядуть на свої сідла.\nТаким чином, в порожнинах І і IV створюється достатньо зосереджений тиск, пропорційне зусиллю натискання на гальмівну педаль.\nВ випадку збільшення натискання на педаль відкриється атмосферний клапан, і частина повітря поступе в порожнини IV i I, чим збільшить тиск рідини в системі. При зменшенні зусилля натискання на педаль під дією повітря над діафрагмою клапан управління переміститься вниз. При цьому відкриється вакуумний клапан, і частина повітря з порожнини IV над діафрагмою і з порожнини І камери поступить в двигун. Тиск в камері зменшиться, а відповідно,зменшиться гідравлічний тиск в системі. В клапані управління створюється рівність сил від тиску рідини иа поршень і повітря на діафрагму клапана управління.\nПри знятті зусилля з гальмівної педалі гідравлічний тиск під поршнем клапана падає, і клапан управління під дією тиску повітря і пружини повертається в вихідне положення. Атмосферний клапан закривається, а вакуумний відкривається, в результаті чого повітря з клапана управління і камер підсилювача поступить в двигун. В всіх порожнинах підсилювача встановлюється розрідження (вакуум). Система розгальмована і готова до наступного гальмування.\nПовітряний фільтр 8 (див рис.1) встановлений на полу кабіни і з'єднаний трубопроводами з гідровакуумним підсилювачем гальм. Фільтр складається з корпуса, кришки і фільтруючого елемента в вигляді капронової плутанки. Забір повітря з кабіни і проходження його через повітряний фільтр забезпечує надійну його очистку.\nРисунок 6. Сигналізатор несправності гідропривода.\nЗапірний клапан (рис.5)складається з корпуса 1, штуцера 5, гумового клапана 3 і пружини 2. Під дією розрідження, виникаючого в впускному колекторі двигуна. Гумовий клапан відходить від сідла і розрідження поступає в гідровакуумні підсилювачі. В випадку зниження розрідження в двигуні гумовий клапан під дією пружини прижимається до сідла і забезпечує зберігання найбільшого розрідження в гідровакуумних підсилювачах.\nСигналізатор несправності гідроприводу (рис. 6) з'єднаний з порожнинами головного гальмівного циліндра. Він складається з корпуса 5, поршнів 1 і 2 з ущільнюваними гумовими кільцями, кульки 3 і датчика 4. В випадку виходу з ладу одного із контурі в роздільного привода гальм під дією різниці тисків при першому ж натисканні на гальмівну педаль поршні переміщується в бік меншого тиску. Кулька 3 із канавки, і контакти датчика 4 замикаються. На панелі приладів при цьому загоряється червона контрольна лампа. Після знаходження і устр. неполадок прокачують пошкоджений контур.\n2.2 Стоянкова гальмівна система\nСтоянкова гальмівна система має механічний привід, котрий діє на барабанний гальмівний механізм, закріплений на коробці передач.\nГальмівний механізм колодочний, барабанного типу складається із щита 20, на якому кріпляться розжимний та регулюючий механізми, а також гальмівні колодки 18. В корпусі 7 розжимного механізму розташовано корпус кульок 6, котрі зв'язані з нахиленими поверхнями штовхачів 5,а останні з колодками. Регуліровочний механізм складається із корпуса 4, в якому є регуліровочний гвинт 1, діючий на сухар 3. Регуліровочний гвинт стопориться від провернення пластинчатої пружини. При завертуванні регуліровочного гвинта сухар переміщається і роздвигає опори 2 колодок. Колодки прижимаються до штовхачів 5 і опорам 2 пружинами 19 і 21. При цьому пружини 21, зафарбовані в червоний або сірий колір, первинної колодки по навантаженню поступаються пружинам 19, зафарбованих в чорний колір, вторинної колодки, що при русі автомобіля забезпечує ввімкнення з початку первинної колодки, а потім вторинної.\nВвімкнення стоянкової системи проходить при переміщенні рукою важіль 9 привода. При цьому через тягу 13 і важіль 16 зусилля передається на корпус кульок, котрі через штовхач 5 прижимають колодки 18 до гальмівного барабана 15. Фіксація привода здійснюється автоматично замком 12, котра постійно прижимається до сектора 11 пружиною в верхній частині важеля і діючою на тягу 10.\n1 - регулювальний гвинт; 2 - опори колодок; 3 - сухар; 4 - корпус регулювального механізму; 5 - штовхач регулювального механізму; 6 - кульки; 7 - корпус розжимного механізму; 8 - розжимний стержень; 9 - гальмівний важіль; 10 - тяга відключення; 11 - зубчатий сектор; 12 - замок; 13 - тяга; 14 - контргайка; 15 - барабан; 16 - важіль; 17 - вилка; 18 - колодка; 19, 21 - пружини; 20 - щит.\nРисунок 7. Стоянкова гальмівна система.\n2.3 Технічне обслуговування гальмівних систем\nНадійність роботи гальмівних систем автомобіля залежить від стану її вузлів і технічного обслуговування, в процесі експлуатації автомобіля періодично перевіряються (щоденне технічне обслуговування) рівень гальмівної рідини в бачку головного гальмівного циліндра, герметичність гідравлічного привода гальм, а також справність робочої гальмвної системи і роботоспроможність стоянкової.\nРегулювання зазору між штовхачем і поршнем головного циліндра\nЗ ціллю передбачення самоспрацювання при гальмування автомобіля необхідно, щоб між штовхачем і поршнем головного циліндра гальм був зазор 1,5 - 2,5 мм, відповідає вільному ходу педалі 8 - 14 мм.\nПри регулюванні вільного ходу педклі роз'єднують гальмівну педаль 6 (рис. 8) з тягою 4, розплінтувавши і винявши з'єднувавший їх палець. Перевіряють положення педалі. Під дією стяжної пружини 5 педаль повинна впиратися в резиновий буфер, закріплений під похилою підлогою кабіну автомобіля. Відкручують контргайку, ввертають тягу педалі в штовхач поршня головного гальмівного циліндра таким чином, щоб при крайньому передньому положенні поршня вісь отвору тяги була зміщена назад і не доходила до осі отвору педалі на 1,5 - 2,5 мм. Не порушуючи цього положення, надійно штопорять з'єднувальну тягу педалі штовхача контргайкою совміщають отвори педалі і з'єднувальної тяги, вставляють палець і зашплінтовують його.\nРисунок 8. Регулювання вільного ходу гальмівної педалі\nНаповнення гідроприводу робочої гальмівної системи рідиною (прокачка). Гальмівну систему прокачують при заміні рідини або при попаданні в гідравлічну систему повітря внаслідок заміни зношеної деталі або вузла, викликаючи розгерметизацію системи. Гідравлічна гальмівна система має два незалежних контури, які прокачують окремо, коли двигун не працює і в підсилювачах відсутнє розрідження, під час прокачки підтримують необхідний рівень гальмівної рідини в головному циліндрі,не допускаючи "сухого дна".\nПеред прокачкою відкручують кришку бачка головного циліндра і заливають гальмівну рідину "Роса", "Томь" або "Нева". Нажимають декілька разів на гальмівну педаль, щоб заповнити гальмівною рідиною порожнину головного циліндра. Знімають з клапанів прокачки захисні ковпачки.\nВ гальмівній системі автомобіля ГАЗ - 53 12 є шість точок прокачки. Починають прокачку системи з вузлів заднього конура: з початку гідровакуумний підсилювач, а потім колісні циліндри гальмівних механізмів. При цьому прокачують з початку праве, а потім ліве гальмо. Прокачку вузлів переднього контуру ведуть в тій же послідовності , що й заднього.\nПослідовність прокачки кожної точки: надівають на головку клапана прокачки гумовий шланг для зливу гальмівної рідини; вільний кінець шланга опускають в прозору посудину з гальмівною рідиною; відкручують клапан прокачки на Ѕ - ѕ оберта; прокачують систему; нажимаючи на гальмівну педаль і відпускаючи її декілька разів до припинення виділення бульбашок повітря. При останньому натисканні на гальмівну педаль, не відпускаючи її, щільно закручують клапан прокачки. Відпускають педаль знімають шланг і надівають захисний ковпачок на головку клапана прокачки.\nРисунок 9. Заповнення гідроприводу робочої гальмівної системи рідини (прокачка)\nВ такій же послідовності прокачують інші точки гідроприводу. При цьому вчасно виливають рідину в бачок головного циліндра, не допускаючи "сухого дна". Неполадки тільки в одному контурі всю систему не прокачують, а обмежуються прокачкою лише одного контуру.\nПід час прокачки контура гідропривода виникає різниця тисків під дією якої переміщаються поршні сигналізатора,і при включеному запалюванні на панелі приладів загоряється червона лампа. Щоб погасити червону ламп, повертають поршні сигналізатора в зворотне положення.\nПри прокачці гальмівної системи, а також при неполадках гідроприводу викликаючи витікання гальмівної рідини, або при виникненні парових пробок в одному із контурів роздільного привода спрацьовує сигналізатор і на панелі приладів загоряється червона лампа. Після усунення неполадок і прокачки несправного контура контрольну лампу гасять. Для цього при ввімкненому вимикачі запалювання знімають ковпачок з клапана прокачки (колісного циліндра або гідровакуумного підсилювача) контура, який був справний, і надівають на клапан прокачки гумовий шланг, опустивши вільний кінець в посудину. Відкручують на 1,5 - 2 оберти клапан прокачки і плавно натискають на гальмівну педаль до тих пір поки не погасне контрольна лампа на панелі приладів. Утримуючи педаль в цьому положенні закручують клапан прокачки. Для повернення поршнів сигналізатора в вихідне положення, коли прокачують гальмівну систему, починаючи її з заднього контура, відкручують клапан прокачки заднього контура.\n1 - гідровакуумний підсилювач гальм; 2, 4 - шланги; 3 - трубка;\n5 - трійник; 6 - вакумметр\nРисунок 10. Перевірка герметичності вакуумної системи привода гальм\nРегулювання зазору між колодками і гальмівними барабанами\nЗазор регулюють при охолоджених барабанах і правильно відрегульованих підшипниках коліс. Існують два регулювання гальм: поточний та повне.\nПоточне регулювання здійснюють ексцентриками при обертанні колеса рукою. При регулюванні передніх колодок гальмівних механізмів обертають колеса вперед, а при регулюванні гальмівних механізмів - назад. Для регулювання гальм вивішують колесо за допомогою домкрата. Обертаючи колесо злегка повертають ексцентрик колодки в напрямку стрілок показник на рисунку 2. Поки колодка не загальмує колесо. Поступово опускаючи ексцентрик, обертають колесо в той же бік поки воно не почне обертатися вільно. Встановлюють другу колодку також як і першу після регулювання всіх гальм перевіряють їх дію на дорозі.\nПовне регулювання колісних гальмівних механізмів виконують при заміні фрикційних накладок колодок або після механічної обробки барабанів. Регулювання здійснюють після прокачки гальмівної системи і при відсутності в ній вакууму, коли гідровакуумні підсилювачі не працюють. При повному регулювання гальм: вивішують колесо за допомогою домкрата; злегка відкручують гайки опорних пальців встановлюють опорні пальці колодок в початкове положення ( мітками в середину); нажимаючи на гальмівну педаль з силою 120 - 150 Н, повертають опорні пальці в напрямку, вказаному стрілками так, щоб нижня частина накладки впиралась в гальмівний барабан. Момент коли це відбувається приділяють по збільшенню опору при обертанні опорного пальця. Затягують в цьому положенні гайки опорних пальців; опускають гальмівну педаль повертають регулювальні ексцентрики так, щоб колодки впирались в гальмівний барабан, а потім повертають регулювальні ексцентрики в зворотному напрямку на стільки щоб колесо обертались вільно; регулюють таким чином гальмівні механізми всіх коліс.\nПісля регулювання гальмівних механізмів перевіряють їх дію на дорозі. При правильно відрегульованих зазорах між накладками колодок і барабанами гальмівна педаль при інтенсивному гальмуванні повинна опускатися не більше ніж на 2/3 - повного ходу.\nПеревірка гідровакуумних підсилювачів гальм\nСтан гідровакуумних підсилювачів гальм оприділяють при непрацюючому двигуні, натискаючи на гальмівну педаль декілька разів, а потім, утримуючи її натиснутою з зусиллям 300 - 5000 Н, пускають двигун. Під дією виникаючого вакууму підсилювачі вступлять в роботу. В цей час слідкують за поведінкою гальмівної педалі, роботою двигуна на холостому ходу, шипінням повітря, проходячого через повітряний фільтр який розташований в кабіні.\nПедаль переміститься вниз (до підлоги кабіни) на 15 - 20 мм. В момент руху педалі буде прослуховуватись шипіння повітря, після чого воно припиниться. Якщо двигун устойчиво працює на холостому ходу, то гідровакуумні підсилювачі працюють справно.\nПедаль слабо переміщаються вниз на 8 - 10 мм. Шипіння повітря проходячого через фільтр, чується придержуванні педалі. Двигун на холостому ходу працює не устойчиво або зупиняється. В цьому випадку має місце прорив діафрагми камери підсилівача або діафрагми клапана управління в одному із підсилювачів. Необхідно розібрати камеру підсилювача або клапан управління і замінити пошкоджену діафрагму.\nДля знаходження неполадки підсилювача почергово відключають їх від вакуумного трубопроводу. Для цього знімають шланг з переднього корпуса камери підсилювача і заглушають його. Потім перевіряють роботоспроможність не відключеного підсилювача, як вказано вище. При ввімкненому справному підсилювачі педаль переміститься вниз на 8 - 10 мм, буде мати місце короткочасне шипіння повітря, а двигун буде устойчиво працювати на холостому ходу при нажатій гальмівній педалі.\nПедаль не переміщається, чути шипіння повітря тільки в момент запуску двигуна, двигун стійко працює холостому ходу при утримувані гальмівної педаллі. В цьому разі в одному із підсилювачів через не щільне прилягання кульки до сідла поршня або руйнування манжети поршня порожнина низького тиску не роз'єднується від по порожнини низького тиску. Необхідно шляхом почергового відключення підсилювачів від вакуумного трубопроводу (порядок проведення роботи описаний вище) виявити несправний підсилювач, а потім розібрати його і замінити пошкоджені деталі (кульку з поршнем або манжету). Після цього замінюють рідину, так як її забруднення викликає негерметичність кульки і зношення манжети.\nПедаль не переміщується, повітря не проходить через фільтр (нема шипіння), двигун стійко працює на холостому ходу. Це показує на засмічення повітряного фільтр або трубопроводу. Промивають фільтр в бензині а потім опускають в масло, яким заправляється двигун, дати маслу стекти поставити фільтр на місце. Продувають трубопровід з'єднуючи фільтр з підсилювачами.\nРобота гідровакуумних гальм залежить також від розрідження створюваного двигуном на холостому ходу і герметичності запірного клапану, повітряного трубопроводу, атмосферних клапанів підсилювачів і самих підсилювачів звичайно в місцях встановлення діафрагми.\nДля перевірки розрідження, створюємого двигуном на холостому ходу, і герметичності системи в вакуумний трубопровід встановлюють вакуумметр. Вакуумметр зручніше встановити через спеціальний трійник в місці з'єднування вакуумного шланга з переднім корпусом камери підсилювача.\nПускають двигун і перевіряють покази вакуумметра на холостому ходу. Якщо покази менше 50 кПа або нестійкі, то потрібне регулювання двигуна.\nВстановлюють двигун і помічають інтенсивність зниження розрідження. Якщо воно понижається більше ніж на 20 кПа на протязі двох хвилин, то маємо негерметичність.\nДля знаходження негерметичності запірного клапана і вакуумного трубопроводу від'єднують вакуумні шланги від передніх корпусів у підсилювачів. Один із них заглушають, а інший з'єднують з вакуумметром. Запускають двигун, а потім, давши йому пропрацювати на холостому ходу, зупиняють. На протязі 15 хвилин падіння розрідження не повинно бути.\nГерметичність в підсилювачах і їх атмосферних клапанах оприділяють після того , як буде забезпечена герметичність запірного клапана і вакуумного трубопроводу. При перевірці підсилювачів їх почергово відключають від вакуумного трубопроводу. Вакуумметр приєднують до вакуумного шланга підсилювача. Запускають двигун, а потім зупиняють його. При падінні розрідженні більше 20 кПа на протязі 20 хвилин знаходять негерметичність в підсилювачі і усувають її. При необхідності перевіряють і герметичність і другого підсилювача.\nРегулювання стоянкової й гальмівної системи\nПо мірі зношення фрикційних гальмівних накладок колодок зазор між накладками і гальмівним барабаном востанавлюють обертанням регулювального гвинта. Послідовність регулювання гальма:\n1. Вивішують за допомогою домкрата задні колеса автомобіля, важіль перемикання передач ставлять в нейтральне положення;\n2. Ставлять важіль 9 в крайнє переднє положення; закручують регулювальний гвинт так, щоб гальмівний барабан від зусилля рук не провертався;\n3. Регулюють довжину тяги 13 регулювальною вилкою 17 до співпадання отвору в вилці з отвором важелі 16 вибравши всі зазори в з'єднаннях ;\n4. Збільшують довжини тяги, відвернувши регулювальну вилку на 1 - 2 оберти; затягують контргайку вилки, вставляють палець (головкою догори), зашплінтовують;\n5. Відпускають регулювальний гвинт на стільки, щоб барабан вільно крутився.\nПри прикладанні зусилля 60 кгс на рукоятку важеля 9 замка 12 повинна переміститись на 3 - 4 зуби сектора 11. Опускають задні колеса автомобіля.\n3. Ремонт гальмівної системи\nПеред виконанням ремонтних операцій вузли гальмівної системи добре промивають содовим розчином і висушують стисненим повітрям.\nГальмівні механізми колес підлягають ремонту при витоку гальмівної рідини із циліндрів в результаті зношення робочої поверхні циліндра, манжет, поршнів, при заміні зношених накладок або колодок.\nГальмівний барабан відчищають від бруду, іржі і зачищають забоїни. Барабан замінюють, якщо на його робочій поверхні утворилась тріщини або він деформований, або його робочі поверхні зносились на стільки, що в разі його розточки діаметр робочої поверхні буде більше 383 мм. Мілкі задирки, подряпини на робочій поверхні барабана знищують дрібнозернистою шліфувальною шкуркою. Якщо барабан має биття більше 0,3 мм, а також глибокі риски і задирки то щільно прижимають фланець барабана до маточини за допомогою гайок кріплення колес, повернувши їх зворотною стороною на шпильки, і, базуючись на зовнішні обойми підшипників, розточують барабан до зникнення рисок і задирок. Биття після розточування повинно бути не більше 0,2 мм. Биття перевіряють відносно кілець підшипників з накрученими гайками. Діаметр розточеного барабана повинен збільшитися не більше ніж на 3 мм тобто повен бути не більше 383 мм.\nКолісний циліндр гальма. Зняття. Колісний циліндр гальма знімають в такому порядку: знімають колесо, гальмівний барабан; розводять гальмівні колодки, знявши стягуючу їх пружину, від'єднують муфту і гальмівний трубопроводу в гальмівного циліндра або шланг; знімають циліндр з гальмівного щита.\nРозбирання. Порядок розбирання колісного циліндра: знімають гумові ковпаки з кінців гальмівного циліндра; виймають поршні, манжети, опірні чашки з пружиною; знімають гумові ковпаки з поршнів; викручують перепускний клапан із циліндра; промивають деталі гальмівного циліндра в чистому спирті або в гальмівній рідині.\nПеревірка і ремонт деталей. Клісний циліндр промивають в спирті і протирають чистою серветкою. Якщо на робочій поверхні циліндра є корозія, подряпини, задирки або діаметр циліндра переднього гальмівного механізму зношений більше 35,08 мм, то циліндр заміняють або хонінгують його до діаметра не більше 35,12 мм. Для циліндра заднього гальмівного циліндра розміри відповідно 35,08 і 38,12 мм. Після хонінгування ставлять нові манжети. Якщо ж дефект не усунувся або є підтікання рідини із зварного циліндра, то циліндр розточують, а потім хонінгують пі ремонтний розмір. При цьому встановлюють поршні, манжети ремонтного розміру.\nПоршень колісного циліндра не повинен мати корозії, задирок або зношення. При зношуванні поршня переднього гальмівного механізму до діаметра 34,85 мм, а поршня заднього гальмівного механізму до діаметру 37,85 мм, а також при наявності задирок і корозії поршень заміняють.\nМанжета циліндра повинна бути еластичною з гострою робочою кромкою без дефектів, а її діаметр повинен бути не менше ніж на 0,6 мм більше діаметра циліндра, в який вона встановлюється.\nПружина не повинна мати корозії. Під навантаженням в (12+ - 1 ) Н пружина повинна зжиматися до висоти 25 мм.\nРозпірні чашки манжет не повинні мати ум'ятин і забоїв. При встановленні в циліндр вони повинні рівномірно прилягати ущільнювальним кромкам манжет, не доторкаючись їх денця.\nПерепускний клапан повинен мати хорошу поверхню ущільнюючого корпусу, а повздовжні і поперечні отвори бути чистими.\nЗбирання і дослідження перед збиранням всі деталі колісних циліндрів просувають в чистому спирті або гальмівній рідині і обдувають стиснутим повітрям. Манжети і робочу поверхню циліндра змащують касторовим маслом ГОСТ 6757 - 73 або гальмівною рідиною. Температура касторового масла і гальмівної рідини не повинна бути вище +15 град. С .\nЗборку колісного циліндра гальм ровдять в такій послідовності: підзбирують зворотну пружину з розпірними чашками; надівають на поршні захисні гумові ковпаки; встановлюють колісний циліндр пружину з чашками, манжети, поршні з ковпаками; надівають гумові ковпаки на кінці циліндрів; вкручують перепускний клапан; випробовують циліндр на герметичність; для цього циліндр занурюють в спирт і подають в різьбовий отвір повітря під тиском 40 - 60 кПа. При відкрученому перепускному клапані повітря повинно енергійно виходити із його отвору. При закрученому клапані виходу повітря не повинно бути. Надівають гумовий ковпачок на перепускний клапан.\nВстановлення. Вставляють колісний циліндр в отвір на щиті гальма. Закріпляють його на щиті гальма двома болтами і пружинними шайбами. Вкручують муфту або шланг з новими мідними прокладками в колісний циліндр. Приєднують трубопровід до муфти. Встановлюють стяжну пружину колодок.\nКолодки гальм. Колодки передніх і задніх гальмівних механізмів відрізняються тільки шириною накладок. Колодки передніх гальмівних механізмів мають ширину 80 мм, а задніх - 100.\nПорядок зняття. Знімають колесо і гальмівний барабан, стяжні пружини колодок; відкручують гайки опорних пальців колодок, притримуючи пальці від провертання; знімають опорні пальці, ексцентрики, пластину опорних пальців, колодки.\nПеревіряють кривизну накладок шаблоном радіусом 189,80 мм. Допускається Просвіт не більше 0,30 мм. Відхилення від окружності і нерівномірне зношення виправляють шліфуванням. Накладки заміняють при втопленні заклепок всередину накладки менше 0,5 мм. При заміні накладок висвердлюють або зрубують заклепки накладок. Перевіряють стан отворів під опорний палець. Отвір не повинен бути еліпсним і діаметром більше 28,3 мм. При необхідності заварюють отвір і розточують до діаметра 28 + 0,045 мм. Перевіряють шаблоном кривизну обода колодки. При радіусі шаблона 182 мм щуп 0,3 мм між шаблоном і ободом колодки не повинен проходити.\nПеревіряють стан поверхні гальмівного барабана. Якщо збільшення внутрішнього діаметра барабана менше 1,5 мм по зрівнянню зі стандартним розміром, то встановлюють стандартні накладки. Якщо діаметр на 1,5 - 3,0 мм перевищує стандартний розмір, то застосовують накладки ремонтного розміру або встановлюють прокладки між ободом колодки і накладкою товщиною 0,8 - 1,5 мм. Встановлюють нову фрикційну накладку на колодку і, починаючи з середніх отворів прикріплюють її до обода. Перевіряють зазор між ободом колодки і накладкою. Накладка повинн7а щільно прижиматися до обода, щуп 0,25 не повинен проходити між ними на глибину більше 20 мм. По ширині накладка не повинна виступати за обід колодки. На кінцях накладки повинні бути скоси довжиною 8 - 14 мм. Відшліфовують накладки так, щоб їх діаметр був на 0,2 - 0,4 мм менше діаметра барабана.\nВстановлення . встановлюють гальмівні колодки на щит між направляючою скобою і її пластинчасту пружину. Надівають нижні кінці колодок на опорні пальці, перед цим їх з основними латунними ексцентриками і пластиною. Верхні кінці колодок вставляють у прорізі упорних стержнів в поршнях. Встановлюють опорні пальці мітками всередину і притримуючи їх спеціальним ключем, закручують гайки з пружинними шайбами, встановлюють стяжну пружину гальмівних колодок. Повертають регулювальні ексцентрики, щоб отримати максимальний зазор для встановлення гальмівного барабана. Встановлюють барабан на маточину, вкручують три гвинти. Встановлюють колеса. Проводять повне регулювання гальм. Прокачують гальмівну систему після спрацювання гальм повторюють регулювання зазору між накладками і гальмівними барабанами.\nГоловний гальмівний циліндр. Найбільш вірогідними неполадками головного гальмівного циліндра можуть бути: зношення манжет, гумових ущільнювальних кільцю, поршнів, головок поршнів, задирки і зношення робочої поверхні первинного і вторинного картерів.\nЗняття. Від'єднують від головного циліндра шланги і виливають рідину в чисту посудину. Від'єднують від з'єднувальних муфт дві трубки, які йдуть від головного циліндра. Заглушають трубки ковпачками від клапанів прокачки. Від'єднують дроти від вмикача сигналу "стоп". Від'єднують шток головного циліндра від гальмівної педалі. Від'єднують гальмівний циліндр від кронштейна педалей, а підтримуючий кронштейн спочатку від ланжнрона рами, потім від циліндра.\nкурсовая работа "Гальмівна система автомобіля ГАЗ-53" скачать\nГальмівна система ВАЗ 2108\nЗагальна будова, призначення та принцип дії гальмівної системи ВАЗ-2108, особливості структури та елементи. Основні несправності даної системи, рекомендації з ремонту та експлуатації. Розрахунок і правила техніки безпеки при ремонті гальмівної системи.\nкурсовая работа [2,9 M], добавлен 26.04.2011\nПовна технічна характеристика автомобіля ВАЗ 2104. Техніко-економічне обґрунтування, будова та принцип дії зчеплення автомобіля ВАЗ 2104. Технічне обслуговування автомобіля, характеристика основних неполадок та їх ремонт. Вибір технології і матеріалів.\nкурсовая работа [1,9 M], добавлен 23.04.2011\nБудова і принцип дії системи живлення двигуна автомобіля ЗИЛ-130, взаємодія та специфіка роботи його основних елементів. Особливості технічного обслуговування даної системи, аналіз можливих несправностей та методика їх усунення. Асортимент бензинів.\nконтрольная работа [2,4 M], добавлен 15.09.2010\nГальмівна система ВАЗ-2107\nБудова, призначення, принцип дії гальмівної системи ВАЗ-2107. Класифікація основних несправностей та рекомендації по їх ремонту і усуненню. Ремонт та методи відновлення деталей. Технічне обслуговування гальм, розбирання і зборка колісних циліндрів.\nкурсовая работа [6,3 M], добавлен 15.05.2011\nСистема змащення ГАЗ-3110\nБудова, призначення та принцип дії системи змащення двигуна ГАЗ-3110. Основні несправності системи і рекомендації по їх ремонту та усуненню. Розрахунок і правила по техніці безпеки під час ремонту та ТО. Основні технічні характеристики автомобіля.\nкурсовая работа [4,3 M], добавлен 28.04.2011\nЗчеплення автомобіля Волга ГАЗ-3110\nДослідження історії виникнення відкритого акціонерного товариства "ГАЗ". Вивчення будови, призначення та принципу дії зчеплення автомобіля. Характеристика технічного обслуговування та методів відновлення деталей, перевірки стану гідравлічного приводу.\nкурсовая работа [1,6 M], добавлен 18.05.2011\nЗагальна характеристика та особливості конструкції кузова автомобіля ВАЗ 2105. Опис можливих несправностей кузова легкового автомобіля, їх причини та методи усунення. Заміна заднього крила, даху та панелі задка. Лакофарбові покриття даного кузова.\nреферат [6,9 M], добавлен 13.09.2010\nЗчеплення автомобіля ВАЗ 2109\nЗчеплення і його привід. Гідравлічний привід зчеплення автомобілів сімейства КамАЗ. Привод зчеплення механічний тросовий. Маркування гальмівних рідин. Методи відновлення деталей. Ознаки неполадок, методи усунення. Розрахунок силового балансу автомобіля.\nкурсовая работа [2,8 M], добавлен 14.05.2011\nГальмівна система КамАЗу\nПризначення, особливості і функції основної, запасної, стоянкової гальмівної системи і аварійного розгальмування автомобіля Камаз: конструкція основних механізмів і апаратів; пристрої сигналізації і датчики контролю; технічне обслуговування, ремонт.\nкурсовая работа [651,4 K], добавлен 23.01.2011\nДругие документы, подобные "Гальмівна система автомобіля ГАЗ-53"


Чи потрібно платити за лікування вірусу COVID-19 і захворювання на туберкульоз?\n100% LIFE ❯ Новини ❯ Чи потрібно платити за лікування вірусу COVID-19 і захворювання на туберкульоз?\nЗ різних джерел можна почути новини про COVID-19 та туберкульоз, які насправді дезінформують. У цій статті розповідаємо про медичну допомогу пацієнтам у зв’язку із переліченими захворюваннями.\nРоз’яснює юрист проекту «100% життя та якісних послуг на Кіровоградщині», що впроваджується за підтримки Глобального фонду, Арсен Арутюнян:\n«Відповідно до частини 3 статті 49 Конституції України у державних і комунальних закладах охорони здоров'я медична допомога надається безоплатно. Тобто на рівні Основного закону держави встановлено гарантію про безкоштовність медичної допомоги для громадян, однак це стосується виключно державних та комунальних закладів. Натомість, як показує практика, не завжди медична допомога надається безкоштовно.\nЯкщо говорити про вірус COVID-19, то слід звернути увагу на положення Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб». Так, частиною 1 статті 19 цього Закону передбачено, що особи, які хворіють на інфекційні хвороби чи є бактеріоносіями, мають право на безоплатне лікування у державних і комунальних закладах охорони здоров'я та державних наукових установах.\nВласне, Міністр охорони здоров’я Максим Степанов у сюжеті Телевізійної служби новин від 6 квітня о 12:27 повідомив, що лікування хворих на COVID-19 у лікувальних закладах має бути безкоштовним для пацієнтів.\nЩодо захворювання на туберкульоз – як на міжнародному, так й на національному рівні встановлено безоплатність лікування для пацієнтів. Керівництвом Всесвітньої організації охорони здоров’я з питань етики лікування туберкульозу, профілактики, догляду та контролю (ВООЗ, 2010) передбачено: «Всі послуги, що пов’язані з протитуберкульозною допомогою повинні надаватися безкоштовно». А у вітчизняному законодавстві (Закон України «Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз») передбачено, що медична допомога, туберкулінодіагностика, хіміопрофілактика туберкульозу та санаторно-курортне лікування хворих на туберкульоз у державних і комунальних закладах охорони здоров’я здійснюються (надаються) безоплатно; хворі на туберкульоз безоплатно забезпечуються протитуберкульозними препаратами.\nЗ вищенаведеного випливає, що лікування наших громадян у державних та комунальних медзакладах здійснюється за рахунок бюджетних коштів. Проте, як повідомлялося у деяких джерелах новин, одному із пацієнтів довелося заплатити за ліки та халати для медпрацівників, при чому гроші він передавав медичним працівникам.\nЗвертаємо вашу увагу, що в Україні запроваджено Національний перелік основних лікарських засобів. Лікарські засоби, які включені до нього, мають закуповуватися закладами охорони здоров’я та надаватися пацієнтам в процесі лікування безкоштовно. Препарати, які не включені до такого Національного переліку, можуть бути придбані за рахунок коштів пацієнтів.\nТак, якщо в Україні буде дозволено до застосування препарат «Рибавірин» для лікування симптомів коронавірусу (що вже схвалено Національною комісією охорони здоров'я Китаю), то цей препарат має надаватися безкоштовно, оскільки він включений до вищезгаданого переліку».\nЗастерігаємо: краще залишатися вдома та дотримуватися карантинних обмежень. Ми можемо надати фахову консультацію, зокрема, щодо платності медичної допомоги. Для надання детальних консультацій звертайтесь до БО «100 відсотків життя. Кропивницький» за адресою: м. Кропивницький, вул. Преображенська, 2 (Будинок побуту), офіс 610, тел.: (0522) 24-69-04.\nСереда, 15 квітня 2020 05:50


Стіна жуйки - Wintra\nДодому США Стіна жуйки\nРаніше ми писали: Озеро Ранкової Слави\nНезвичайна стіна в Сіетлі, США\nУнікальна у своєму роді стіна знаходиться у відомому американському містечку під назвою Сіетл. Ця стіна цікава тим, що вона повністю заліплена жуйкою. Сьогодні вона складається з декількох шарів різнобарвною жуйки. Яким же чином з’явилася ця дивовижна стіна?\nПоруч з цією стіною знаходиться кінотеатр. Все почалося ще на початку 90-х років. Люди, які стоять у черзі за квитками на сеанси, від неробства ліпили свої жуйки на стіну. Спочатку люди наслідували приклад попередників, залишаючи на стіні свою жуйку, але пізніше ця звичка увійшла в традицію, і кожен, хто прийшов сюди людина, вважав за честь залишити на стіні свій «слід в історії».\nСлужбовці кінотеатру багаторазово намагалися очистити цю стіну від жуйки, але все зводилося на «ні», тому що згодом вона знову була заліплена. Це місце сьогодні є самим відвідуваним в Сіетлі. Численні туристи приходять сюди, щоб наліпити сюди свою жуйку, а заодно і сходити в кінотеатр.\nСтіна раніше була звичайнісінькою, але тепер вона є головною метою подорожі багатьох туристів. Всі вони приїжджають сюди, щоб внести свій «внесок». Люди навіть придумали назву. У всьому світі вона відома під назвою «Стіна жуйки».\nСьогодні тут зібрана величезна колекція різнобарвною жуйки. Багато «експонати» тут наліплені були ще в 90-х роках. Незважаючи на те, що зараз на стіні практично не залишилося вільного місця, багато людей намагаються приліпити жуйку новим шаром. Якщо зазирнути в історію, то спочатку до стіни ліпили монетки з допомогою жуйки.\nУ 1999 році, коли начальство віддало черговий наказ про очистки стіни, ті відмовилися робити це марна справа. З часом керівництво змирилося з цим. Зараз же, вони навпаки щасливі, так як стіна жуйки робить непоганий піар для кінотеатру. Вона виступає в якості незвичайною безкоштовної реклами. Люди приходять поглянути на цю пам’ятку, після чого багато з них продовжують свій відпочинок в кінотеатрі, за переглядом фільмів.\nЩорічно стіна збирає все більше і більше жуйки. Деякі люди навіть намагаються доповнити один одного, створюючи з різнобарвною жуйки численні написи і малюнки. Найпопулярнішим є визнання в любові.\nНебезпека «гумкової стіни»\nНезважаючи на всю унікальність і красу цього місця, стіна є самою микробоопасной на землі. Пам’ятайте, що залишивши на стіні свою жуйку, на руки потрапляє величезна кількість небезпечних мікробів. Відразу ж після цього варто помити руки!\nВідомий на весь світ інтернет-ресурс під назвою «Trip Advisor» поставив «жвачную стіну» на другу позицію в списку найбільш микробоопасных і брудних визначних пам’яток в світі. На першій позиції розташувався «Камінь красномовства». Це місце знаходиться в Ірландії.\nСтіна жуйки сьогодні\nНезважаючи на всі ці попередження, численні туристи приходять на це місце лише для того, щоб наліпити свою жуйку на стіну. Кожен із приходять сюди, так би мовити, робить пам’ятка трохи цікавіше і красивіше. Стіна жуйки унікальна в першу чергу тим, що кожна людина здатна внести свій «внесок» у процвітання і існування пам’ятки.\nЯкщо ви будете в Сіетлі, то обов’язково виділіть час, щоб відвідати цю незвичайну стіну. Тут ви можете не тільки насолодитися прекрасним видом, але і залишити свій «слід в історії». Але пам’ятайте, обов’язково помийте руки після того, як наклеїти на стіну свою жуйку!\nПопередня статтяВодоспад Рубі-Фоллс\nНаступна статтяОзеро Ранкової Слави в США\nнаступна статтяКуди поїхати відпочивати\nГейзер Флай в штаті Невада, США


Тариф для населення нижчий від оптового. Кажуть у Тернополі - Про все - новини тернополя та області\nТариф для населення нижчий від оптового. Кажуть у Тернополі\nДруге місце зайняла Білорусь (також близько 0,03 долара за кВт/год.), третє і четверте – Казахстан і Вірменія (по 0,06 долара за кВт/год.), п’яте – Росія (0,07 долара за кВт/год.).\nТаким чином, ситуація виглядає так, що тариф на електроенергію для юридичних осіб завищений, а тариф для населення – знаходить на рівні нижчому від оптового тарифу електроенергії.\nЧотири українські команди, одна з яких із Тернополя, візьмуть участь у відкритих перегонах роботів “Roborace – Cup of Brest” За пів мільйона гривень продають державне підприємство “Керамік”


Освячений любов'ю світ у поезіях Ірини Жиленко — шкільний твір, приклад учнівського твору\nТвори з української літературиЖиленко ІринаОсвячений любов'ю світ у поезіях Ірини Жиленко\nШкільні твори > Ж > Жиленко Ірина > Освячений любов'ю світ у поезіях Ірини Жиленко\nОсвячений любов'ю світ у поезіях Ірини Жиленко\nСвій творчий шлях Ірина Жиленко розпочала в період "шістдесятництва", коли свіжий ковток свободи дав змогу розкритися багатьом творчим особистостям. Митці на повний голос заявили про себе у творах, де поняття честі, гідності людини постали самодостатніми, як даність від природи й народної моралі, а не від вказівки ідеологічного керівництва. Творчість Жиленко вирізняється вишуканістю строфіки, витонченістю підбору образних засобів. Уже в одному з перших своїх віршів ("Радість") поетеса висловила своєрідні пріоритети свого життя — любити довколишній світ: землю, людей, працю, природу. Проте її творчий шлях був непростим, бо вже після появи першої книги поезій "Соло на сольфі" (початок шістдесятих) поетесу почали повчати зі шпальт газет, як вона мусить писати і про що вона не повинна навіть згадувати. Та це аж ніяк не вплинуло ні на її вибір тем, ні на вибір художніх прийомів на догоду номенклатурним критикам.\nІрина Жиленко належить до поетів, які пишуть про сучасне життя, тому провідними темами її творчості стали: життя сучасного міста та міської родини, зображене на широкому соціальному тлі; пошуки щастя та естетичної гармонії в праці, любові, материнстві. Поетесі притаманна щирість, довіра до читача, розкутість у поєднанні з музичною виразністю, роздумами щодо своєї поетичної місії. Проте є одна риса, що виділяє її серед багатьох інших, — це сповідування людської доброти як найбільшої цінності, збереження свого "я" від будь-чиїх зазіхань. І ця тема наскрізна в її творах.\nБіографія Ірини Жиленко\nВірш "За золотими вікнами зірок...", що має відчутний автобіографічний відтінок, — це спогад про тих, хто були рідними й близькими, але вже пішли з "земного Києва" до "Києва небесного", він болючий і сумний, але водночас чистий і світлий, бо ті, хто вже на небі, "нам смерті не бажають, ні, але їм дуже нас не вистачає". Ці близькі люди — не просто рідні чи знайомі, це ті, кого називають совістю України, чиє життя й діяльність пов'язані з Києвом, — художники Алла Горська, Зарецький, Кушнір, поети Василь Стус, Іван Світличний, перекладач Лукаш та ін. Ці люди заради рідної землі, рідної України пішли в радянські концтабори, але не поступилися принципами. Радянська система відібрала творчі роки митців, забрала життя, але не змогла знищити почуття власної гідності й віри в той час, коли Україна стане незалежною і творча особистість матиме змогу працювати на благо народу. Подумки згадуючи померлих друзів та знайомих, лірична героїня до деталей бачить їх перед собою: постають у спогадах і їхня зовнішність ("Така ж яскрава посмішка у Алли! Такий же чорний чуб у Василя!"), і звички ("Про щось земне замислився Кушнір"; "Як там Лукаш? Все грає в доміно?"), і улюблені заняття ("Зарецький знов малює мій портрет. А Стусові і вічність тіснувата"). Незцілимий смуток затоплює душу, Ірина Жиленко насправді оплакує своїх друзів, про що свідчать останні рядки\nА я віршую... Бо казав Світличний:\n"Іриночко, без віршів не приходь..."\nСмуток і сльози — по всьому "земному Києві, повитому в жалобу", за "лицарями печальної подоби", на зміну яким прийшли "лицарі неситої утроби" з "крутими потилицями". Це одна з небагатьох поезій, що пронизана смутком і скорботою, увесь інший доробок поетеси — це світлі й радісні мотиви, позначені певною казковістю, авторською фантазією.\nВірш "І світла алея..." — це своєрідний гімн натхненню митця. Воно прийшло до ліричної героїні в південній місцевості з мальовничими краєвидами після теплої літньої зливи, коли все довкола осяяне сонцем: "світла алея", "засипаний квітом будиночка сонячний дах", "сонячний радісний звір", "засвітились акацій стрункі ліхтарі", "пломеніючий сад" — усі ці образи створені натхненням поетеси. У душі ліричної героїні (напевно, і самої авторки) вічне світло поєдналося з магією "сліпучої води" — це правічні дві стихії, що творять світ. І саме вони спричинили "спрагу почать спочатку", спонукали "найперший свій вірш написать", одним словом, приєднатися до творення світу через натхненні рядки, в яких любов до всього сущого й живого. Загалом же — це "світлий" вірш, бо в ньому стільки "світлих" і "сонячних" епітетів, і від цього сам вірш набуває виразного світлого й доброго звучання, що луною відгукується в читачеві.\nПоезія "Зимовий мотив з візитом пічника" оспівує різдвяну пору, коли людина думає про земне й небесне. Ці речі рівною мірою занадто глибокі й незбагненні для душі маленької людини. І в цей холодний зимовий час, коли зорі й душі знаходяться між небом і землею, треба ж комусь зігріти наше житло, бо "ми ж худобонька домашня — нам треба хатнього тепла". Лірична героїня вважає, що це може зробити, наприклад, "сусід (дарма, що інвалід) — пічник, якого пошукати..." Поетеса ніби звертається до нас, читачів: хто ж вам може допомогти зігріти оселю, влаштувати "салют земному дому, зимі земній, вогню земному, душі, яка за ніч спочине"? Адже кожному з нас хочеться в різдвяний ранок "дитячими очима осіяти світ". Ірина Жиленко передає настрій урочистості й святковості, фантазує про речі, що ними наповнюються різдвяні свята, тим самим стверджуючи, що світ добрий, тільки треба його зігрівати своєю любов'ю.\nМаючи природний дар фантазувати, поетеса використовує його, щоб образи поставали в її творах добрими, наповненими світлом і сподіваннями на здійснення мрій і бажань. Казково-прекрасний світ поетичних творів письменниці, освячений любов'ю, — взірець для наступних поколінь. Ірина Жиленко наголошує, що тільки любов може творити, тільки любов не дасть загинути світові.\nКоротий життєпис Ірини Жиленко\nІнші шкільні твори до життя та творчості Ірини Жиленко\nСторінку згенеровано за 0.051663 сек.


Новини шоу-бізнесу - відео - Гламур - TCH.ua\nНовини у Гламурі за тиждень: скандал з MARUV та госпіталізація Катрін Деньов\nГламур 8 листопада 19:08\nТакож цього тижня стало відомо про нову обраницю Кіану Рівза.\nСпівачка MARUV отримала престижну музичну премію MTV Europe Music Awards у Севільї. Проте, навколо нагороди розгорівся неабиякий скандал.\nУ ЗМІ повідомили, що MARUV отримала престижну нагороду як найкраща російська співачка. На що вона, своєю чергою, відповіла, що номінація звучала як "Найкраща артистка за версією MTV Russia". Однак, на сайті премії номінація має назву Best Russian Act ("Найкращий російський виконавець").\nУ одинадцятому прямому ефірі нового сезону "Танців з зірками" шоу покинула чергова пара.\nТак, після виконання танцю за життя, за рішенням суддів проєкт залишила пара Олексія Яровенка та Олени Шоптенко, які потрапили у номінацію з Анною Різатдіновою та Олександром Прохоровим.\nТато Річард Гір\nВідомий 70-річний Річард Гір невдовзі знову стане батьком. 36-річна дружина актора Алехандра Сільва через 9 місяців після народження сина знову вагітна. За повідомленням ЗМІ малюк має народитися вже навесні наступного року.\nДля пари це буде друга спільна дитина, хоча для кожного з батьків вона вже буде третьою.У Гіра є 19-річний син Гомер від шлюбу з Кері Лоуелл, а Сільва виховує шестирічного сина Альберта від попередніх стосунків.\nВже вдруге за рік Кіану Рівз вийшов у світ, тримаючи за руку художницю Александру Грант, з якою йому приписують романтичні стосунки. Днями знаменитості відвідали благодійний фестиваль LACMA Art + Film. Пара весь час трималися за руки, посміхалася та не відходили один від одного протягом вечора.\nПовідомляється, що вони знайомі вже досить тривалий час, проте Александрі вдалося своєю чуйністю і добротою розтопити серце закоренілого холостяка.\nУ Франції госпіталізували легендарну акторку Катрін Деньов.\nЯк повідомили родичі зірки, вона перенесла ішемічний інсульт. На щастя, минулося без проблем з серцебиттям та життєво важливими функціями. Нині Деньов проходить обстеження.\nДайджест найцікавіших новин шоу-бізнесу за 7 листопада\nСкандальна премія MARUV, мінус пара в "Танцях", госпіталізація Деньов та нова обраниця Кіану Рівза - про найцікавіші події у шоу-бізнесі за тиждень дивіться у дайджесті ТСН Гламур\nОпубликовано ТСН Гламур Четверг, 7 ноября 2019 г.


Комікс та інформаційна безпека України — Бюро Досліджень Історії Спеціальних Служб\nPosted on 23.02.2021 12.01.2022\nДоповідь БДІСС на Дні українського коміксу.\n23 лютого 2021 року у будинку київської «Просвіти» відбулась конференція присвячена 120-й річниці з дня народження художника-баталіста та автора одного з перших українських коміксів — Леоніда Перфецького. Саме він створив комікс «Україна в боротьбі», котрий описує боротьбу УПА за незалежність нашої держави у найважчі дні Другої світової війни. Також сьогодні неофіційно відзначаємо День українського коміксу.\nСеред доповідачів були присутні видавці, науковці та громадські активісти, котрі були нагороджені пам’ятною монетою-медаллю за досягнення у справі розвитку українського коміксу та відповідною грамотою від Інституту Національного Розвитку.\nНа конференцію також було запрошено Бюро досліджень історії спеціальних служб. За Каракоя Юрія з доповіддю на тему «Комікс та інформаційна безпека України» виступила Клюс Анастасія.\nДоповідач: історик Клюс Анастасія, член БДІСС\nУ цьому світі все завжди було дуже тісно пов’язано. Тепер же ці зв’язки стали у вищій ступені інтегральними. Практично неможливо применшити вплив, здавалось, зовсім різних сфер одна на одну. Економіка стала впливати на літературу ще більше. Література стала впливати на науку ще більше. Наука стала впливати на повсякденне життя ще більше. І таких прикладів можна наводити безліч. І вплив цих різних сфер на усі сфери життя є, у своїй більшості, неусвідомленими безмовною більшістю. Лише одиниці, як науковці чи вузькі спеціалісти, здатні достатньо усвідомити ці зв’язки.\nЯк правило, ми стикаємось із проявами інтегральності сучасного світу вже постфактум, реагуючи на якісь подразники, стикаючись з якимись зрозумілими чи незрозумілими нам феноменами і намагаючись їх якось використати. Як свого часу первісна людина не розуміла природу вогню, не розуміла природи блискавки, але розуміла який це має ефект на неї тут і зараз, на її життя в короткостроковій перспективі. Намагалась це якось використовувати і продовжувала це робити і до, і після того, як зрозуміла що таке напрямлений рух вільних електронів чи окиснення. Так само і сьогодні українське суспільство, вся європейська цивілізація продовжує жити сьогоднішнім днем і це двояко.\nЦе добре, бо далеко не кожному дані аналіз та синтез вищого рівня. Не всі можуть виділяти свій ресурс задля філософування, творення унікального наукового доробку, бо інакше хто всіх годуватиме, транспортуватиме, захищатиме, будуватиме, творитиме… якщо усі займуться пошуком нових смислів.\nАле й це погано, бо нерозуміння широкими масами цих дійсно глибинних процесів та «переміщень колосальних мас під спокійною поверхнею води» доводить необхідність не просто існування, але й активної та провідної діяльності інтелектуальних та організаційних меншостей-еліт, їх твердої та скрупульозної праці; їх здатності доводити до безмовної більшості доступні результати складної та життєво необхідної праці. А зважаючи на сучасні соціально-політичні процеси, безумовно, всепланетарного масштабу, ми повинні ствердити той факт, що якість цих еліт та ефективність їх праці залишає бажати кращого. Сучасний світ вимагає нового підходу до поширення знань, смислів та просвіти широких мас. Особливо, коли мова йде про сучасну інформаційно-цифрову еру, котра щойно яскраво вступила у свої права.\nСучасний світ споживацтва не просто відрізняється від такого ж примітивно-побутового світу безмовної більшості часів античності, середніх віків, нового та новітнього часу, але вивів це споживацтво на якісно новий рівень, коли основні інстинкти людини не просто штовхають її до споживання, але є об’єктом цілеспрямованого і масивного «бомбардування» сучасними політико-економічними чинниками. Тому сьогодні просвіта, боротьба за уми і душі людей потребуються не лише абсолютно нового інструментарію та методів, але й кардинально іншого підходу і принципу мислення.\nЯкщо раніше за рахунок власної ресурсної бази можна було творити наратив, сьогодні спонтанні, народжені єдиним інстинктивними поривом інформаційні хвилі впливають і творять нові ресурсні бази.\nУ зв’язку з цим, ми звертаємось сьогодні до такого інструменту проявлення і передачі емоцій, цінностей знань, культури, менталітету та стереотипів, як комікс.\nОскільки беззаперечним є той факт, що історичні знання є джерелом національної свідомості, було б нерозумно заперечувати той факт, що їх поширення сприяє національній консолідації. Для України це особливо важливо, з огляду на її унікальні геополітичні розташування та значення, вже не кажучи про історичне минуле, яке прямо впливає на її сьогодення та майбутнє.\nПришвидшення поширення інформації та кліпове мислення підводять нас до того факту, що таке необхідне просвітництво і виховання української нації впирається в елементарну конкуренцію на інформаційному ринку. Об’єктивно, стало складніше доносити інформацію. Не лише традиційний формат газет, але й теле- та радіоформати сьогодні себе вже вичерпали. Можливо, вони ще повернуться, але сьогодні вони не відповідають тим вимогам, які ставлять перед ними споживачі. Сьогодні вони прагнуть не лише адресності інформації, інстинктивно бажаючи відсікти весь той масив інформації, котрий подібно хакслівській антиутопії щодня заповнює собою весь простір, але й її спрощення, популяризації, доступності для засвоєння та практичного використання.\nУ деяких галузях знань це можливо, але деякі спеціальні напрямки діяльності людини надзвичайно складно пояснити коротко і просто. І попри цю складність, поширення саме цієї інформації є важливим для розуміння суспільством істинної природи подій та явищ, які відбуваються довкола і його оточують.\nПриміром, спеціальна розвідувальна діяльність держави. Будучи таємною, вона є першою лінією захисту державності, культури, економіки, інформаційного простору тощо. А оскільки головний ресурс у кампаніях будь-якого масштабу є людський — якою б не була держава та її розвідувальний апарат — саме від нерозуміння суспільством важливості такої спеціальної діяльності держави траплялись суттєві втрати матеріального і нематеріального ресурсу аж до втрати самої держави, як вищої форми організації нації, коли люди не розуміли значущість органів національної безпеки, їх істинного призначення та не сприяли їх діяльності. Як це було в екстремальний період Національно-визвольних змагань 1917-1922 рр.\nВажливість поширення інформації\nЗважаючи на необхідність консолідації нації, у тому числі довкола її солідарності щодо важливості ефективної таємної дипломатії та розвідувальної діяльності, доходимо об’єктивної необхідності у ефективній пропаганді таких цінностей, як патріотизм, традиційні цінності та культура, зокрема і через такий жанр літератури, котрий відомий сьогодні як комікс. Його акцентування на зорових образах допомагає не просто у доступній формі подати читачеві потрібну інформацію, але й дозволяє йому економити його час і його зусилля в уяві того, що уявити складно чи навіть неможливо, коли ми пояснюємо специфічні технічні особливості будь-якого об’єкту на численних сторінках.\nУ той же час, ми можемо легко апелювати через формат коміксу до емоцій людини, використовуючи ті канали зв’язку, які сьогодні найактивніше розробляються зовнішніми чинниками — це зорові канали. Бо зір є основним органом чуття, котрий дозволяє миттєво давати оцінку подіям та явищам. Ми не повинні також забувати і те, що майбутнє завжди належить молоді. Саме вона є тією категорією людства, котра його розвиває та продовжує життя. Її динамічність та емоційність роблять комікс чи не найефективнішим засобом односторонньої комунікації. Комікс дозволяє не просто подати інформацію «в лоб», але й зробити подачу приємною. Навіть, коли читач не зрозуміє закладених у творі істин, його підсвідомість обов’язково на них відреагує.\nСаме комікс-культура стала одним із рушіїв сучасної популярної культури, хоч вже і призабутий її вклад, а маси споживають наслідки вдалої інвестиції творців-першопрохідців коміксу. Через об’єктивні демографічні чинники, котрі у свою чергу долучились до провокації затяжної української економічної кризи на десятиліття — український комікс, як окреме та повноцінне літературне явище не встиг швидко розвинутись. Але це не означає, що український комікс повинен чекати свого часу, він пробив саме зараз, бо не він повинен чекати свого читача, а повинен свого читача творити.\nВикористовуючи український комікс, як інструмент пропаганди, ми повинні розвивати і заохочувати молодь до виправлення актуальних проблем, а не тікання від них чи спроби просто забути і не помічати. Це саме той випадок, коли важливий не скільки сам рух маси, а імітація цього руху для провокації такого справжнього.\nЩо ж до вже згаданого наративу спеціальної діяльності держави, то слід сказати, що його розуміння і пояснення вже поступово починає з’являтись, адже людство за останні сто років вже встигло перейти від етапу тотальних збройних конфліктів до тотальних економічних та культурних воєн. У війнах такого нового типу надзвичайно важливим є морально-психологічний фактор — розуміння населенням мети існування їх об’єднання у форматі держави та життя їх самих і необхідності захисту націєтворчих цінностей.\nІншими словами: нація не повинна достеменно знати, що відбувається за лаштунками історії. Нація повинна лише розуміти, що там відбувається і для чого. Оскільки її майбутнім є молодь — саме на її інформування та залучення ми повинні вже сьогодні скеровувати свої зусилля.\nДо цього розуміння вже приходять країни першого світу, як США чи Німеччина. Перші вже створюють при університетах окрім гуртків «КВН» чи театрального мистецтва, також і товариства вивчення правових, політичних та історичних аспектів розвідувальної та дипломатичної діяльності держави. Але це стало можливим лише після знайомлення суспільства з досліджуваними явищами. Зокрема і через комікси часів Холодної війни.\nСлід зазначити, що наразі найбільшим доробком у коміксах за темою діяльності спецслужб можуть похизуватись США. Там було багато таких серій, серед них: «Небезпека» (1955), «Розвідник та контррозвідник» (1949), «Розвідник проти розвідника» (1961) та багато-багато інших, але всіх їх об’єднує недостатня достовірність в описуваних методах. Але й вони різняться між собою: перша категорія є злободенною, а друга — більш фантастична й з упором на «екшн». Загалом, Холодна віна дала життя ~33 «шпигунським» коміксам.\nА Німеччина пішла далі і впритул наблизились до сьогоднішньої теми — використання коміксу, знову актуалізувавши питання.\nЩойно, десять років тому журнал Бундесверу «Іґрик» (Y) розпочав публікацію коміксу під назвою «Добрі агенти MAD» (в оригіналі «Світ МАД»), котрий у простій і доступній формі описує сутність і роботу німецької військової контррозвідки, актуальні виклики та загрози. Фактично, серед коміксів подібного спрямування — цей є унікальним, бо до цього спецслужби завжди описувались побіжно чи навіть фантастично.\nY – Das Magazin der Bundeswehr, 2012\nЦей же комікс став в один ряд і розвинув ідею українського коміксу 1978 року «Вбивства з наказу КГБ», котрий описує вбивства Лева Ребета та Степана Бандери. Наразі ця ніша на ринку коміксів не є зайнятою і дозволяє не лише розширити палітру коміксів новою тематикою, але й використати її для просвіти, розвіяння історичних міфів та спростування ворожої пропаганди.\nЖурнал «Крилаті», 2007. Перевидання за виданням «Крилаті» №5-9, 1978.\nКомікс та сучасні виклики\nБагато тем наукового, політичного та економічного характеру сьогодні невисвітлені і незрозумілі для пересічного українця. І у цьому нам може допомогти комікс, котрий поширюватиме інформацію серед найактивнішої верстви населення. За необхідного підходу, комікс може стати не лише вагомим культурним надбанням, але й справляти вплив на свідомість, застерігаючи від хибних, незаконних чи аморальних вчинків, пропонуючи наочні приклади зі способами їх вирішення.\nНе в останню чергу можна згадати про актуальність питання профорієнтації серед української молоді, у чому комікс також може суттєво допомогти. Пояснюючи істинні аспекти тієї чи іншої сфери діяльності людини, використовуючи потужний психоемоційний відгук у читача не лише через підбір слів, але й образів. Чого лише вартує сучасна боротьба за історичну пам’ять, на котру щоденно здійснюються безліч нападів з метою перепису чи припису собі. Саме через такий доступний та популярний засіб, як комікс — ми не лише можемо, але й зобов’язані дати сучасній українській молоді почуття власної гідності, історичної значущості та почуття власного соціального фундаменту. А також пам’ять про те, що за її сьогоденням стоять вчинки, життя та смерті безлічі відомих та безіменних предків, котрі боролись за них — своїх нащадків — і сто, і тисячу, і три тисячі років тому навіть не знаючи їх імен.\nЗвісно, що одними коміксами ми не здатні переломити хід історії, вплинути на молодь, котра в дезорієнтації сахається від одного до іншого. Але це об’єктивно той інструмент і та зброя, за допомогою котрої ми повинні боротись за наше майбутнє, за нашу кров, за нашу пам’ять, за нашу націю.\nТой факт, що народження українського коміксу розтягнулось у часі і його активізація, як окремого жанру української літератури відбулась лише зараз — з цього теж можна отримати зиск. Адже ми вільні від повторення помилок інших та здатні у короткі терміни здійснити ґрунтовну переоцінку смислів і поки весь світ пожинає плоди вдало запущеної комікс-індустрії — можемо не лише адаптовувати до наших реалій вже винайдене, але й здійснити стрімкий прорив синтезувавши нові формати.\nПам’ятна-монета медаль «Леонід Перфецький. Батько українського коміксу. 120 років».\nTagged БДІСС, День українського коміксу, Інформаційна безпека, Комікс, Перфецький.\n← Зеленський пропонував Стерненку посаду в…\nПередав ГРУ креслення Бундестагу →\nPingback: Український комікс і Премія імені Леоніда Перфецького — Бюро Досліджень Історії Спеціальних Служб\nPingback: Нагородження премією «Комікс 2021 року» імені Леоніда Перфецького — Бюро Досліджень Історії Спеціальних Служб


Скільки світла потрібно кімнатним рослинам? | Квіти в будинку (Садиба)\nСкільки світла потрібно кімнатним рослинам?\nВідео: ПЕРЕКИС ВОДНЮ для кімнатних рослин. способи застосування\nВідео: Освітлення для кімнатної рослини / grow light diy\nВідео: Чим досвечивать кімнатні рослини. Світильник 5 врожаїв ОЖЗ\nВзимку кімнатні рослини найбільше страждають від нестачі світла. Дуже погано позначаються на них засклені лоджії, гардини та інші фактори. У кімнатах зі світлими стінами освітленість набагато більше, ніж з темними. Як правильно визначити, чи достатньо світла рослині, читайте нижче.\nЗа вимогливості до світла рослини діляться на тіньовитривалі, що ростуть в півтіні (1,5-2 м від вікна) і світлолюбні. У перших листя, як правило, темно-зелені, у других - світло-зелені і ряболисті. Крім цього, розрізняють рослини довгого дня (освітленість - більше 12 годин), короткого дня (менше 12) і нейтральні.\nРослини короткого дня родом з південних широт - квітучі восени хризантема, астра, пуансеттия, цикламен. Для утворення бутонів і цвітіння день у них повинен бути коротшими ночі. Щоб отримати квіткові бутони, поставте ці рослини на кілька тижнів в слабо освітлене місце. Культури з помірних широт - зазвичай довгого дня - квітучі влітку бугенвиллия, пеларгонія, глоксинія, сенполія, стефанотис і інші.\nЗменшення світлового дня взимку веде до уповільнення зростання тропічних і субтропічних рослин. Тому їх розташовують ближче до вікна, піднімають з підлоги на підставки. Можна на деякий час поміщати їх ближче до світла для відновлення, а потім повертати на попереднє місце. Більшості рослин підходить відстань в 0,5-1,5 м від вікна.\nНа відстані 5 м від вікна освітленість зменшується більш ніж в 15 разів. Причому, тіньолюбиві культури не можна ставити на сонце - з`являться опіки (сірувато-коричневі плями) - листя зморщаться і засохнуть, стануть бляклими, на сонце зів`януть і поникнуть. А при нестачі світла листя, навпаки, стануть дрібними, тонкими, нижні - пожовтіє і опадут- пагони витягнуться або припинять рости- ці екземпляри не зацвітуть або дадуть дуже мало дрібних квіток. Яскраве сонце корисно мало яким рослинам: пеларгонія, кактусів та інших сукулентів.\nНайкраще кімнатні рослини відчувають себе на південно-східних вікнах, де сонце світить майже весь день з раннього ранку. Взимку для них добре підходять південні вікна, проте влітку і навесні вони сильно нагріваються, і деякі культури доводиться притіняти. Непогані умови і на південно-західних вікнах, де сонце світить з полудня до вечора. Менш придатні вікна, що виходять на захід, і майже не підходять північні. Тут ростуть тільки тіньовитривалі папороті, кислиця, сансевієрія, кливия, бегонія рекс, циперус, селагинелла, традесканція, хойя, плющ, драцена, аукуба, араукарія, маранта, монстера, аспідістра, хамедорея, Кент. Але і ці рослини відмінно себе почувають на південних вікнах в глибині приміщення.\nСукуленти, трав`янисті і полутравяністие культури слід поміщати на найсвітліші місця в кімнаті.\nЩоб ряболисті рослини, наприклад, жовті, помаранчеві і червоні кротони не втрачали колір, треба ставити їх ближче до вікон. Дуже вимогливі до світла квітучі або зацвітають камелія, олеандр, азалія, фуксія, цикламен та інші. Менш вимогливі культури з щільними шкірястими листям: лавр, фікус, мирт, аукуба і інші. Але навіть тіньовитривалі не будуть рости в темному кутку.\nВикористання спеціальних ламп (люмінесцентних) дозволяє вирощувати рослини в темних кімнатах, навіть у коморах, а взимку збільшувати тривалість світлового дня, що дозволяє не зупинятися культурам в зростанні і сприяє довгому цвітінню. Найчастіше досвічують орхідеї, бегонії, бромелієвиє, пеперомии, сенполії.\nЯк вибрати кімнатну рослину для квартири\nДекоративні кімнатні рослини в холі і на сходових майданчиках\nКорисні кімнатні рослини: щоб сон був здоровим\nВибираємо тропічні і субтропічні кімнатні рослини для житлових приміщень\nБегонія вечноцветущая на фото\nЛампи і ящик для досвітки кімнатних квітів і рослин\nКімнатний бамбук: догляд і розмноження\nКупуємо кімнатні рослини правильно\nРоль квітів в дизайні інтер`єрів\nОбрізка рододендрона, азалії\nОсвітлення рослин. Частина 1: для чого висвітлювати рослини. Загадкові люмени і люкси\nПовітряні ванни для кімнатних квітів\nУзамбарські фіалки (фото) - вирощування та догляд за сенполії\nНова поставка кімнатних рослин в "ваш сад" київ\nКвітучі камелії за старим рецептом