Jordi Muñoz: “S’incrementa el número de casos de gent gran que pot estar patint algun tipus de maltractament” – Firagran\n“S’incrementa el número de casos de gent gran que pot estar patint algun tipus de maltractament”\nPàgina inicial/Entrevistes, Maltractament/Jordi Muñoz:\nJordi Muñoz, advocat, és president de la Comissió dels Drets de la Gent Gran del Col·legi de l’Advocacia de Barcelona (ICAB) i membre d’EIMA (Associació per a la Investigació del Maltractament a les Persones Grans).\nQuan parlem de maltractament a les persones grans… de què estem parlant exactament?\nNo existeix una definició clara sinó que tenim moltes definicions. Per exemple, si busquem per Google trobarem cinquanta definicions diferents i això, el que evidencia, és que encara no tenim el problema ben definit. El maltractament inclou violència (agressió i ús de la força), abús (de poder i de confiança) i comprèn les situacions en que una persona gran pateix les conseqüències de l’omissió en la recepció dels ajuts bàsics necessaris com menjar o vestir i la negació dels seus drets com pot ser decidir.\nQuin és el tipus de maltractament més comú?\nHi ha diversos tipus de maltractament a una persona gran: es pot tractar d’una acció física o bé que algú s’aprofiti d’una situació d’abús de superioritat, de poder o de confiança. Els més habituals són l’econòmic, el psicològic, l’abandó i la vulneració de drets.\n“Els maltractaments més habituals són l’econòmic, el psicològic, l’abandó i la vulneració de drets.”\nNo existeix una estadística fiable de persones grans maltractades a Catalunya, però segons la teva experiència quina podria ser aquesta xifra?\nEl problema és que no existeixen estudis de camp que donin a conèixer el número de persones en concret i, a més a més, les poques recerques que hi han detecten un tant per cent molt petit. Recentment, la OMS va treure un comunicat de premsa on deia que el 10% de persones són maltractades. Per la meva part, rebo constantment consultes de professionals que em truquen per demanar assessorament i el que puc percebre és que entre el 15% i el 20% de la població pot estar patint algun tipus de maltractament. Per altra banda, les administracions i les entitats treballen cada cop més en aquest tema i això provoca que cada vegada tinguem més eines per detectar aquestes situacions i per això aquest número està creixent, és a dir, ara veiem situacions que ja existien però no detectavem.\nSovint, la gent gran que pateix maltractament ho viu en silenci i no s’atreveix a denunciar o a demanar ajuda, ja sigui perquè tenen lligams familiars, emocionals o dependència (en alguns casos també econòmica) de la persona que els cuida. Davant aquesta situació de silenci, quins indicadors ens poden fer pensar que una persona pateix maltractament?\nPrimer hem de veure, per exemple, si la persona té algun entorn de companyia o de suport i si es troba còmoda i a gust en aquest entorn. Algú que habitualment no surt de casa, que no té relació amb la comunitat, amb els amics o amb la xarxa de comerços, pot començar a fer-nos sospitar de que alguna cosa està passant. Per això és important que es mantingui sempre a la gent gran connectada amb la resta de la societat i amb alguns professionals. Si algú està aïllat existeix una probabilitat important de patir algun tipus de maltractament. També pot ser una víctima aquella persona que sentim que crida o li criden en un habitatge, la que té un mal aspecte físic perquè pot estar desnodrida, deshidratada o desatesa, i moltes vegades, la que té molta dependència cap algú del seu entorn. Per exemple, una persona gran que acudeix a una entitat bancària acompanyada amb algú que normalment no hi anava o que fa moviments de diners que habitualment no feia. La qüestió és que tot això provoca que la societat hagi d’estar amb els ulls molt oberts per donar suport.\n“És important que es mantingui sempre a la gent gran connectada amb la resta de la societat perquè si estan aïllats existeix una probabilitat important de patir algun tipus de maltractament.”\nQuè hem de fer i com hem d’actuar si coneixem una persona gran que pateix maltractament?\nQualsevol persona que tingui la sospita, ja no la confirmació, sinó només la sospita de que algú estigui patint maltractament, li aconsello que contacti amb els serveis socials, amb la xarxa de salut o amb els cossos de seguretat. Aquestes tres institucions estan capacitades, formades i tenen coneixement per fer una valoració i detectar si realment existeix un maltractament o no. Però insisteixo en que actuem només tinguem la sospita. De vegades pensem que el què passa en una casa és un tema de privacitat o d’intimitat i no sempre és així. Per exemple, en el cas de la violència de gènere, si fa 20 anys no ens haguéssim “endinsat” en aquestes llars hi haurien moltes més dones mortes i maltractades. I tot i així encara estem malament i existeixen molts casos per resoldre. El que vull dir és que amb les persones grans hem de fer exactament el mateix: trencar aquesta barrera d’intimitat i privacitat i actuar.\nQuins recursos específics hi ha al nostre país per poder ajudar a les persones grans a prevenir, detectar i denunciar un maltractament?\nÉs indispensable que la gent conegui quins són els seus drets, les mesures de protecció i que les utilitzin per prevenir. També és important fer conscienciació a la societat de que totes les persones grans han de ser respectades. A més a més, existeixen diverses campanyes com el “Tracta’m bé”, que va començar al Solsonès, i que consisteix en sensibilitzar a comerços, escoles i societat mitjançant uns contes i unes obres de teatre, que exposen quins són els valors que hem de tenir i què suposa ser una persona gran. També podem prevenir fent que les persones grans estiguin constantment en programes, casals i relacionant-se amb la comunitat. Per detectar i denunciar s’ha de fer el que hem dit abans: contactar amb professionals.\nCom es pot protegir de possibles maltractament a les persones grans que tenen un deteriorament cognitiu?\nQuan tenim constància de que algú té un deteriorament cognitiu, en el sentit de que per sí mateix no pot fer determinades actuacions perquè no és conscient del què està succeint ni a nivell personal, ni a nivell de salut, ni a nivell econòmic, aquesta persona disposa d’una protecció especial. Aquí sí que tenim molts recursos a nivell legislatiu com el procediment de modificació de la capacitat, col·loquialment conegut com incapacitació. També tenim mesures cautelars o ingressos involuntaris. El sistema legislatiu és realment protector però el que cal és posar en coneixement de que aquella persona pateix un deteriorament cognitiu. També hem de comptar amb el suport dels jutjats. En aquest sentit els procediments judicials haurien de ser més ràpids i més àgils. Jo, com advocat, entenc que estan col·lapsats, però igual que prioritzem situacions com la violència de gènere també hauríem de prioritzar quan la víctima o persona a protegir és una persona gran.\nLa soledat és un dels principals problemes que viu la gent gran. L’abandó d’un familiar (fill/a, nét/a, germà/na) envers a una persona gran es pot considerar un maltractament?\nEl tema de la soledat i, més que la soledat, l’aïllament és un factor de risc important. Viure sol pot ser una opció de vida o una situació que et pertoca. El que s’ha de fer en aquest cas és estar sempre en contacte amb la gent perquè si perds el contacte és quan existeixen més possibilitats de patir un abús o un maltractament. És important que tothom sàpiga que existeix el Projecte Radars o diversos programes que el que fan és posar en alerta perquè vigilem a aquestes persones que es troben soles o que se senten soles. Una altra cosa és l’abandó que sí que es considera un maltractament. El tema és si aquest abandó té una conseqüència jurídica sancionadora o no la té. Perquè hi hagi un abandó, legalment es considera que la persona ha de tenir un deteriorament cognitiu. Si jo estic bé cognitivament i els meus fills no es relacionen amb mi no es considera que estigui abandonat a nivell legislatiu. La legislació considera abandonament quan és extern, és a dir, quan et deixen fora de casa o al carrer, sempre que hi hagi un deteriorament cognitiu. Però si jo estic a casa meva i no em venen a veure, no condemnaran a ningú per això. De vegades em pregunten: “Els fills tindrien la obligació de cuidar legalment?”. Jo crec que no seria bo perquè una cosa tan important com cuidar no pot ser forçada. Ens hauríem de plantejar més assumir responsabilitats que no que ens imposin les coses perquè un país que té moltes imposicions és un país que no funciona.\nL’edatisme (discriminació a la gent gran per la edat) és una de les tres grans formes d’exclusió de la nostra societat, just darrere del racisme i el sexisme. Per què creus que està acceptada socialment?\nL’altre dia vaig estar en un acte i una periodista important no coneixia la paraula edatisme i, de fet, és un terme molt antic però a nivell social no es coneix. Això evidencia que no hi ha una sensibilitat envers aquest col·lectiu. Jo penso que discriminem aquestes persones grans perquè els hi hem posat una sèrie d’etiquetatges negatius. Els veiem com persones improductives, que són una càrrega, o que generen despesa sanitària i, per tant, no considerem tan dolent que se’ls maltracti. L’altre dia llegia un article que explicava que als quatre o cinc anys els nens ja perceben aquest edatisme perquè els hi van arribant missatges del tipus: “La iaia camina lenta.”, “És que són uns pesats.” o “Aquest cap de setmana hem d’anar a veure’ls perquè després diuen que estan sols.”. Això genera un concepte negatiu perquè pensi: “Uff! Un vell.” i això és el que hem d’anar canviant. De fet, quan mirem els anuncis de televisió, tot és tema anti-envelliment com si envellir fos una cosa dolenta i de fet és un procés natural; des que surts de la panxa estàs envellint.\n“La paraula edatisme és molt antiga però a nivell social no es coneix i això evidencia que no hi ha una sensibilitat envers aquest col·lectiu.”\nExisteixen patrons culturals generadors de conductes maltractadores o un perfil de persona maltractadora?\nAlguns estudis ens diuen que aquest maltractament moltes vegades ve d’un entorn familiar o d’un entorn cuidador. Majoritàriament els maltractadors són homes i les víctimes són dones. En aquest cas observem un element cultural perquè històricament la dona sempre ha estat més maltractada i sotmesa. Un altre perfil maltractador són les persones que tenen algun tipus de trastorn o malaltia mental o algún tipus d’addicció: alcohol, drogues o joc. Després també està el tema de les relacions familiars conflictives i el tema econòmic. Aquests són els paràmetres que s’acostumen a incloure en els estudis però la veritat és que la varietat de perfil maltractador és molt àmplia. De fet hi ha gent al carrer i grups organitzats que es dediquen només a això: a buscar persones grans per aprofitar-se d’elles ja que són més fràgils a nivell físic i tenen una capacitat de reacció més lenta. Aquí la sort que tenim és que els Mossos d’Esquadra estan treballant molt el tema d’abusos a les persones grans mitjançant xerrades, cursos per sensibilitzar, vigilància o plans de seguretat i és una cosa que cada cop creix més.\nA nivell legal, existeix una llei de protecció a la infància i una llei contra la violència de gènere però no hi ha una llei de protecció a la gent gran. Quan es produeix un maltractament o abús a una persona gran és imprescindible escurçar els terminis judicials i prioritzar, quan sigui necessari, aquest tema per davant d’altres. Com es podrien agilitzar el processos judicials?\nSí que seria necessari tenir una llei específica per a les persones grans i, de fet, en Andalusia ja existeix. Això seria bo perquè marcaria uns paràmetres i uns mínims per tenir cobertures de necessitats. Ara bé, si fem una llei, ha de venir acompanyada de recursos perquè existeix una tendència a fer lleis per quedar bé però si no tenen un complement pressupostari ni recursos no serveixen de res. D’altra banda està el tema dels procediments judicials que és un món bastant poc sensible amb les persones grans i una de les coses que s’haurien de fer és agilitzar els processos. Per exemple: una persona que està patint un deteriorament cognitiu, considerat un procediment d’urgència, no pot ser que hagi d’esperar quatre o cinc mesos per obtenir mesures cautelars. Jo m’he trobat amb procediments amb una sentència definitiva del Tribunal Suprem als quatre o cinc anys i clar, entre mig, s’ha mort la persona. Per tant hauríem de prioritzar tots aquests procediments judicials quan hi ha un risc o una urgència.\nEn els casos de violència de gènere o a menors d’edat, hi ha dispositius i centres de protecció i d’acollida. Existeix aquest tipus de protecció per a la gent gran?\nCom a recursos disposem de diversos protocols, guies i serveis encara que són molt precaris aquests últims. Per infants i dones disposem de molts recursos per donar-los suport però no en tenim per a la gent gran. Per exemple: existeixen cases d’acollida per dones maltractades i llars per infants maltractats però una persona gran no té cap recurs alternatiu. No tenim habitatges per persones en risc o maltractades. I hem de buscar aquesta alternativa on la persona tingui un substitutiu de la seva llar o que dintre de casa seva tingui aquest suport per evitar el maltractament.\nA la nostra societat, cada vegada més es parla i es pren consciència de conductes abusives i maltractadores que sempre han existit com el bullying, el mobbing o els abusos a menors, entre d’altres. De fet, estan considerats problemes socials greus. Perquè dels maltractaments a les persones grans se’n parla poc? Quins mecanismes s’han d’activar perquè la societat prengui consciència d’aquest problema?\nDe fet del maltractament es parla poc per coses que hem comentat abans com el tema de l’edatisme. No existeix una consciència social i això succeeix perquè quan parlem de maltractament pensem en alguna cosa molt agressiva o molt intimidadora. Però el maltractament a una persona gran de vegades és més rebuscat, més del darrera, més de petites coses que queden tancades dintre de les relacions personals i el que hem de fer és aflorar totes aquestes situacions. Per tant, la manera de conscienciar a la gent és mitjançant campanyes de sensibilització i, sobre tot, començar des que som petits. Estic segur de que si preguntem quin és el dia del maltractament a les persones grans un 80% o 90% no sabria ni que existeix, ni quin dia és, que per cert és el 15 de juny. Realment aquest dia afecta a un tant per cent molt important de la nostra població i està totalment silenciat. Podem comptar amb una mà tots els inputs mediàtics dels últims quatre o cinc anys amb referència a aquest dia. I això evidencia que no hi ha una consciència. Hem de fer més passos i anar a un altre ritme perquè les persones grans no tenen molt temps per recuperar-se. Només per estadística la mitjana de vida dels homes és de 80 anys i de les dones de 85. No hi ha molt temps; si jo estic sent maltractat necessito una resposta ja!\nCreus que en un futur no molt llunyà, en un canvi generacional, les persones grans estaran més conscienciades i s’atreviran a denunciar qualsevol manifestació de maltractament?\nJo no sóc científic i només puc parlar de percepcions. Crec que amb els canvis generacionals, els que tinguin la sort d’arribar a fer-se grans, es faran respectar més o tindran més tendència a reivindicar quan no siguin ben tractats. Possiblement les persones grans d’avui dia han nascut dins d’un àmbit social i cultural molt protector del seu entorn. I segurament les generacions de més endavant posaran més límits o demanaran suport als professionals perquè han tingut una altra formació a nivell social i cultural. Moltes persones grans actuals han viscut la cultura de la obligació i no del dret i això ho han anat portant al llarg de la seva vida. Per tant és difícil que als 70 anys manifestin aquesta cultura de reivindicació.\n“Segurament les properes generacions quan es facin grans posaran més límits o demanaran suport als professionals perquè han tingut una altra formació a nivell social.”\nQuin va ser el motiu pel qual et vas especialitzar com a advocat defensor de la gent gran?\nEl començament va ser per casualitat. A l’any 1993 em va sorgir la possibilitat de treballar d’advocat en un gremi de residències i al conèixer les situacions de les persones grans vaig pensar: “Hi han molts drets que no es respecten i cal molta tasca per arribar a conèixe’ls i potenciar-los.”. Va ser en aquest moment quan vaig començar a aprofundir, a veure què és el que feia falta, quines situacions podíem millorar i em va començar a apassionar. És a dir, la meva passió són els drets i els maltractaments a les persones grans i el meu objectiu com a entitat és desaparèixer perquè el dia que la entitat no existeixi és que ja no hi hauran maltractaments, encara que, malauradament, sembla que va per llarg, però tinc moltes esperances perquè poc a poc anem a millor. És cert que no portava dintre aquest món de les persones grans des de l’inici però quan el vaig conèixer em va enganxar perquè ho vius molt. De fet, el dia que no ho visqui deixaré de dedicar-me a això. O tens passió o no ho facis perquè aquest no és un tema per guanyar diners.\n1 de cada 6 persones grans es sent maltractada, i en el 90% dels casos per un familiar\nPrevenció dels maltractaments\nJuli Simón: “S’ha d’exigir que la tecnologia sigui inclusiva”\nDetenen un home a Castellar del Vallès per estafar mig milió d’euros a persones grans


Recreació de com serà el nou carril bici AJUNTAMENT\nLa part sud de Sant Andreu Sud connectarà amb la Sagrera, Sant Martí i l’Eixample amb un nou carril bici, les obres del qual començaran en les pròximes setmanes. Les obres estan impulsades per Barcelona Sagrera Alta Velocitat (BSAV) per encàrrec de l’Ajuntament de Barcelona i tenen una inversió d’1,1 milions d’euros. Quan serà una realitat aquesta connexió de quatre barris?b Doncs segons la previsió, els treballs s’executaran durant set mesos, de manera que s’acabaran a mitjans de novembre del 2022.\nEl carril bici tindrà 1,7 quilòmetres de recorregut, i tindrà continuïtat amb el recentment executat a Berenguer de Palou, entre Josep Estivill i Ferran Turné. D’aquesta manera, els barris de Sant Andreu i la Sagrera es connectaran per bicicleta amb Sant Martí i la trama Eixample, gràcies al nou carril bici del carrer de Mallorca, també previst per a aquesta tardor. En concret, aquests són els carrers per on podràs anar en bicicleta amb total seguretat: carrer del Clot (entre Espronceda i Felip II), Gran de la Sagrera (entre Felip II i Josep Estivill), Berenguer de Palou (entre Ferran Turné i Pare Manyanet) Pare Manyanet (entre Gran de Sant Andreu i Josep Soldevila) i Josep Soldevila (entre Pare Manyanet i rambla Onze de Setembre).\nCarrils bici en marxa el 2023\nL’Ajuntament de Barcelona s’ha compromès a construir 32,6 nous quilòmetres els propers dos anys, entre els quals destaquen els del passeig Maragall, la Via Augusta, el passeig de Fabra i Puig i el carrer de Mallorca. A la llista municipal hi ha un total de 18 actuacions en carrils bici a avingudes, eixos, cruïlles, places i a carrils ja existents que en total sumaran 24,6 quilòmetres nous de carrils bici segregats. A més a més, el consistori també té en previsió actuar en carrils bici ja existents per donar-los continuïtat i crear noves connexions entre ells. Una de les actuacions, per exemple, serà a la plaça de Catalunya: es construiran nous trams de carril bici que permetran connectar el casc antic de Ciutat Vella amb el passeig de Gràcia i la rambla de Catalunya.\nA banda de construir nous carrils bici, també s’han previst una desena d’actuacions sobre 8,5 quilòmetres de l’actual infraestructura ciclista. L’objectiu és fer-la més segura, tant pels ciclistes com pels vianants


Kia: Pro_Cee'd GT el 'cotxe heroi que necessitàvem' - Notícies, Abril 2021\nKia Austràlia diu que el nou Pro_Cee'd GT és un cotxe heroi que volia per a la seva marca.\nLa portella de tres portes ha estat presentada aquesta setmana al saló del motor de Ginebra del 2013 i s'ha confirmat per a Austràlia.\nEs tindria un preu a uns 30.000 dòlars de mitjana i baixa, cosa que el converteix en un rival natural per a la companyia germana Hyundai i Apos; Veloster de tres portes.\n'Hi ha hagut una reconeguda necessitat d'un cotxe heroi a la gamma [Kia]', va dir el portaveu de Kia, Austràlia, Kevin Hepworth. 'Hem estat estudiant opcions com un turbo Optima, però sembla que aquest cotxe s'ajustava a la factura.\n'L'aspecte del cotxe és excel·lent, i no hi havia una versió de tres portes del Cerato'.\nEl Pro_Cee & apos; d és la versió de tres portes del cotxe petit Cee & apos; que es ven a Europa mentre Austràlia pren el Cerato.\nLa Hyundai Veloster comença a 31.990 dòlars per la versió turbo que seria l’aparell natural del Pro_Cee & GT GT que & apos; s’alimenta pel mateix turbo de 1,6 litres de quatre cilindres amb 150kW i 265 Nm.\nKia Austràlia, que admet el volum de la GT Pro_Cee & GT, serà petita, va destacar que el GT no seria un model stripper, sinó un model únic amb molt kit.\nTesla Motors té moltes ganes de continuar invertint en el mercat australià: Gundagai, Goulburn i Wodonga Superchargers van\nsèrie negre clk63 amg\neuros plaques nsw\nmercedes benz g63 amg 6x6 especificacions


Chano Domínguez i Spanish Brass s'uneixen en 'Puro de Oliva' en el Festival de Jazz de València | Valencia Extra\nChano Domínguez és un dels artistes més volguts pel públic valencià i les seues actuacions al Festival de Jazz de València, sempre han sigut un èxit i han obtingut calorosos aplaudiments. Demà dimarts, pujarà a l’escenari del Teatre Principal, a les 20.00 hores, amb Spanish Brass, per a interpretar “Puro de Oliva”, tot un espectacle de pura fusió del flamenc i del jazz, com també dels particulars estils del cèlebre pianista i del grup de vents valencià.\nLa presidenta del Palau de la Música, Gloria Tello, ha recordat que Chano Domínguez i Spanish Brass són Premi Nacional de Música en les modalitats de Noves Músiques i Interpretació, respectivament, i ha destacat que “no és molt usual veure a dos recents Premis Nacionals de Música en un mateix escenari, i, a més, amb estils tan diferents que es fusionen i convergeixen en un sol espectacle”. “És una bona mostra més”, ha afegit Tello, “de l’altíssim nivell dels nostres músics i de l’eclecticisme, la varietat i la qualitat dels artistes d’aquesta edició, que tant està agradant als aficionats al gènere”.\nDesprés d’un encontre a Seattle als Estats Units, on Chano Domínguez va assistir a un concert de Spanish Brass, va sorgir la màgia necessària per a poder crear “Puro de Oliva”. La música que el pianista ha creat per a aquest concert, s’unirà amb arranjaments d’obres que ha escrit per a uns altres artistes com Wynton Marsalis o Jerry González. A més, comptaran amb la col·laboració especial de Bandolero o Pablo Domínguez al caixó flamenc.\nRespecte a aquesta nova cita del Festival, el director del Palau, Vicent Ros, ha afirmat que aquest concert “reuneix tots els ingredients necessaris per a la fusió d’estils i timbres, els d’un referent internacional com és Chano Domínguez i els de Spanish Brass, amb els dels instruments de vent que són tan característics de la nostra cultura musical”.\nChano Domínguez és ja un clàssic del jazz nacional i internacional, un tòtem del flamenc jazz que passarà a la història per haver introduït amb solidesa el llenguatge del flamenc en l’estètica del piano jazz; per haver seduït a personatges com el trompetista Wynton Marsalis. Spanish Brass té més de 30 anys de trajectòria en el món de la música de cambra i és un dels quintets més dinàmics i consolidats del panorama musical espanyol. En 2020 també ha guanyat un Premio Carles Santos pel seu àlbum Les Aventures de Monsieur Jules. Els seus components són els trompetistes Carlos Benetó Grau i Juanjo Serna Salvador, el trompa Manuel Pérez Ortega, el trombonista Inda Bonet Manrique i el tuba Sergio Finca Quirós.\nL’última cita del festival, abans de passar a les actuacions als barris i Pobles de València, serà este dimecres amb l’octet liderat pel pianista Albert Palau. Presenten l’espectacle “La música de Miguel Asins Arbó”, en commemoració de l’Any Berlanga.


Gandia es situa en el ‘Top 8’ de les destinacions de la península amb millor ocupació hotelera\nEl regidor delegat de Turisme, Vicent Mascarell, ha comparegut aquest matí davant els mitjans de comunicació per tal de valorar les dades d'ocupació hotelera anual de les 20 principals destinacions espanyoles, entre els quals es troba Gandia. Les ha publicades Hosbec, la patronal hotelera espanyola més important, a través de Hosbec Hotel Monitor 2019.\nAixí, d'entre les destinacions peninsulars, Gandia queda entre els 8 primers, només per darrere de grans capitals i municipis amb una gran influència dins del món del turisme com Benidorm i Benalmádena. Les primeres places d'ocupació són destinacions de les Illes Canàries pel fet que la seua oferta de sol i Platja es manté al llarg de tot l'any gràcies al seu clima.\nMentre que l'ocupació mitjana anual a Espanya és de 3,1 nits i en la Comunitat Valenciana de 3,2, a Gandia l'estada mitjana és de 4,1 nits.\nPel que respecta a l'ocupació mitjana anual, a Gandia és del 77,05%, una dada molt positiva que ve a confirmar la millora en els ràtios d'ocupació dels últims anys. L'ocupació mitjana a Espanya és del 65,9%, en Comunitat Valenciana del 67,6% i en destinacions de similars característiques a Gandia com Peníscola és del 56,2%.\nQuant a l'ADR (Tarifa mitjana diària) aquesta és de 80,23 €, 6,04 € per damunt de la de la Comunitat Valenciana. I el RevPar (Ingressos per habitació disponible) a Gandia és de 57,47 € i en Comunitat Valenciana 51,87 €.\nA més, respecte a 2019 ha augmentat el nombre de viatgers en un 5,6% i el de pernoctacions en un 0,6%, arribant així a 1.051.014 pernoctacions en 2019.\n"Són dades molt positives, més encara si atenem a la conjuntura climàtica de 2019, en el qual un DANA va afectar la campanya de Pasqua i Setmana Santa. També l'oratge va ser molt roí a finals de setembre, principis d'octubre. Malgrat això, estem situats millor que mai, el que ens dóna molt bones expectatives de cara a enguany, tot i saber que el turisme és un mercat molt volàtil, sensible a molts factors externs (clima, Brexit...), i també a la competència d'altres destinacions. Però estem creixen molt pel que fa al turisme estranger i mantenint l'espanyol, en la línia de la qualitat, la sostenibilitat i la innovació, els eixos que ajuden a consolidar i créixer, sobretot en països estrangers com França, Regne Unit, Alemanya o Rússia".\nEn aquest sentit, Mascarell ha anunciat que es mantindrà i reforçarà la presència de Gandia a les fires turístiques de Berlí i Moscou, al mes de març, i la ciutat participarà també en fires especialitzades que s'aniran anunciant.\nMás en esta categoría: « El Consell aprova aquest divendres el Complex Sanitari Rois de Corella de Gandia valorat en 18 milions d'euros El Porrat de Sant Macià de Ròtova presenta nova imatge i renova espais »


La Senda Oscura: d’abril 2010\nProp del castell de Barxell, hi ha una font de principis del segle XX, la font del Marqués. El seu nom prové del títol nobiliari de l'antic propietari del castell de Barxell i els camps de conreu del voltant.S'accedeix des del camí de baixada que va del castell als Canalons, a mà dreta sí baixes. Es troba amagada entre la vegetació i els pins. Sembla que ja no té cap ús agrícola, ja que està una mica abandonada encara que algú neteja d'herbes els seus voltants. La font està dins d'una xicoteta edificació de la qual ja no té sostre. Dins d'ella hi ha la pròpia font, un banc d'obra, un xicotet llavador i una finestra amb panràmiques a l'antiga bassa. Aquesta està parcialment o totalment plena a mesura que passa l'any. Per últim la font té la següent inscripció "M. M. AÑO 1915" i aquesta, més o menys li dona una data de la seua construcció.\nPublicat per Negre a 18:16:00 Cap comentari:\nLa xicoteta ermita dels Algars és l'únic temple que té aquesta pedania de Cocentaina. El temple és d'estil neoromànic, i està vinculada amb la fàbrica del Barxellet, per a la que treballava molta gent dels Algars. L'ermita no ha tingut cap ús litúrgic des de fa dècades i els mateixos propietaris l'han deixada en l'oblit fins que el sostre d'aquesta ha caigut. Cronològicament ha de ser de principis del segle XX, o finals del segle XIX. Aquest edifici és molt paregut als projectats per l'arquitecte alcoià Timoteu Briet Montahud. Per exemple, són obres seues i d'estil neoromànic , l'església Asil de les Germanetes dels Pobres de 1891 i el convent de les Serves de Maria de 1904 a Alcoi. L'ermita dels Algars presenta moltes característiques amb aquests altres temples. Molt xicoteta i de planta rectangular, té una porta amb forma d'arc ogival i al damunt d'aquest una creu llatina. A cada costat té, en la part superior, dos fornícules sense cap figura escultòrica i ,en la part baixa ,dos finestres falses que a dia de hui encara tenen dibuixos pictòrics, que hi representen vidrieres en color blau.\nDecoració pictòrica en color blau a les finestres falses de l'ermita:\nPublicat per Negre a 18:13:00 Cap comentari:\nFont del Rossinyol:\nDes d'una de les ultimes revoltes de pujada per la carretera del Santuari de la Font Roja, s'inicia un xicotet itirenari molt poc conegut del parc natural del Carrascal de la Font Roja. L'itinerari del "Barranc de l'Infern"s'inicia a la font del Rossinyol i arriba fins l'anomenat Pla dels Galers. Per tota aquesta ruta es poden observar la varietat d'espècies humides i bàsiques del parc natural, com són la carrasca, el freix, l'auró, el roure valencià o galer, el llorer bord etc. Durant tot el camí, es poden veure les principals urbanitzacions de la vall de Polop, la carretera de Banyeres, l'ermita de Polop, etc. Una ruta molt aconsellable per a fer durant l'estiu, fugint de les temperatures caluroses que apareixen per tot arreu i que al parc natural disminueixen per la seua rica vegetació humida. Però més val fer-la a l'inrevés a l'estiu, des del Pla dels Galers fins la font del Rossinyol, per a gaudir-ne amb la frescor del paratge i fent camí avall.\nPanoràmica de la Serra Mariola\nEl Plà dels Galers\nPublicat per Negre a 17:07:00 3 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: Carrascal de la Font Roja\nUn 14 d'abril com hui, ara fa uns setanta-nou anys, es va proclamar solemnement la II República Espanyola. Les eleccions municipals d'abril de 1931 tenien l'intenció de continuar el poder pactat entre l'oligarquia, però el resultat va ser inesperat, ja que a les grans ciutats van guanyar les candidatures republicanes i així es proclamva la II República. A Alcoi va guanyar la colaició republicano-socialista enfront a la monàrquica. A la fotografia es veu la Junta Provisional Republicana que es va encarregar del govern municipal en els primers moments del nou règim a Alcoi.\nPublicat per Negre a 22:02:00 Cap comentari:\nPublicat per Negre a 17:16:00 4 comentaris:


Acabem les obres i ho celebrem!!!\nIdea i contacte\nEstades, disponibilitat i preus\nExploradors de tresors\nBlog d'El SALT\nAltaveu d'opinió, experiències, novetats i altres temes d'interès d'El SALT, Mura i el territori que l'envolta\nBenvinguts amics i coneguts,\nFa vora 3 anys el Cesc i la Jose viuen a Mura i aviat farà dos anys que no ho vam poder celebrar a conseqüència de la pluja. Ens feia molta il·lusió fer-ho perquè hem esperat i lluitat molt per poder tindre casa nostra. També sabreu, i si no us ho diem ara, que el darrer any i mig hem estat treballant en un projecte d'activitat per a la casa.\nDoncs aquest projecte a partir de mitjans agost serà una realitat. I aquest 26 setembre, plogui o nevi, ho volem celebrar amb TOTS vosaltres. Amb aquells que ens vam quedar amb les ganes de vindre i amb aquells que els pugui interessar això d'El SALT.\nMolt resumidament El SALT, és un allotjament a la natura amb molta hospitalitat. Un espai adequat a grups, entitats de lleure, escoles i famílies per tal que puguin passar el dia, fer-hi estada i moltes més coses. Si voleu més informació sobre El SALT podeu consultar el web:www.elsaltmura.cat\nFinalment, ens ajudaríeu molt en la promoció d'aquest projecte si ens agregueu com a amics i compartiu aquesta informació i la resta d'activitats que des d'El SALT anirem anirem anunciant.\nMoltíssimes gràcies i fins aviat!!!\nTags: Família, Mura, obres


Collint floretes: Les nostres biblioteques particulares\nLes nostres biblioteques particulares\nUna de les coses que hem apres a estimar i a considerar vitals son els llibres. Ens encanta anar a les biblios fins i tot quan viatgem! Pero a casa creiem que tambe hem de tenir-los aprop, si pot ser per tot arreu! Hem anat rebent llibres d'amigues i comprat algún, pero volem tenir mes i ja hem vist una nova llibreria per acollir-los!\nAquestes son les nostres biblios infantils de casa:\nI aquesta una de les idees que estem rumiant! Que us sembla?


El llop, encara\n2 min. Escriptor 29/10/2019 00:00\nAlgú va fer córrer la brama que el llop havia tornat a la contrada. Diuen que van ser els ases.\nEl neguit regnava. Els conills no gosaven sortir del cau. Els cabirols no sabien on posar-se. Les guineus -llestes elles- sortien en bandades de no menys de cinc, per si de cas. Les ovelles estaven tan espantades que la majoria patien restrenyiment. Les cabres eren les úniques que seguien fent la seva. Els senglars, que, com és sabut, són curts de vista i oportunistes, van convocar una assemblea, més que res per fer-se veure.\nTothom cridava i parlava a la vegada. Qui més qui menys havia somiat llops ferotges, havia sentit udols aflautats o havia cregut veure’n la punta de les orelles rere una mata. Molts asseguraven haver-ne trobat excrements. La majoria havien vist petjades sobre el fang. Els més agosarats donaven fe que havien vist el cadàver d’una vaca atacada per un escamot de llops famolencs...\nPerò, de cos sencer i a plena llum del dia, ningú n’havia vist cap, de llop. De fet, ningú n’havia vist per aquell tros de país des de feia més de cent anys, quan els humans els havien empaitat fins a fer-los pràcticament desaparèixer. D’aleshores ençà, circulaven llegendes de ramats esgarriats, de galliners esvalotats, de llops malèvols amb pells de corder o d’homes trasmudats en licantrops d’una gran ferocitat...\nUn husky siberià deambulava desorientat prop del paratge en el moment que la reunió tocava la seva fi. Els senglars no van dubtar ni un segon i, al crit d’“Atureu el llop! Que no s’escapi!”, el van acorralar contra una roca i van començar a insultar-lo, a incriminar-lo, a vexar-lo, a fustigar-lo i a envestir-lo, sense donar-li l’oportunitat de badar el musell. El pobre husky, confós i ataconat de valent, va caure pla i sense gaire consciència, als peus d’aquells porcs. Una guineu es va obrir pas entre la rotllana d’animals que havien contemplat l’embat. “¿Des de quan els llops porten collar? Heu estomacat un pobre husky abandonat”, va dir amb autoritat.\nUn murmuri va anar creixent entre els congregats. Les ovelles van ser les primeres a desfilar, deixant un rastre infecte de cagallons escampats al seu pas.


2. Comissió d’Ètica de la URV\n3. Normes d’estil per a la realització de treballs de transferència i prestació de serveis\nLes universitats, en virtut del que disposa l’article 20 de la Llei d’universitats de Catalunya, poden signar convenis amb empreses i altres entitats per realitzar treballs encaminats a la transferència de coneixement i tecnologia, així com també a la prestació de serveis.\nLa URV, fidel al seu compromís amb el territori, i fruit del seu coneixement en les disciplines que li són pròpies, té la missió de contribuir, mitjançant la transferència de coneixements i tecnologia, al benestar de la societat que l’envolta, a través del desenvolupament econòmic de la regió i amb el màxim respecte al medi ambient i al patrimoni.\nEns trobem, doncs, amb la necessitat de dotar-nos de mecanismes i procediments que ens permetin assegurar la màxima qualitat tècnica i la millor forma i procediment de difusió dels resultats, quan s’escaigui. Amb aquesta finalitat, i tal com es desenvoluparà en els següents apartats, proposem la creació d’una comissió d’ètica, unes normes d’estil i unes clàusules addicionals en els convenis que han de signar l’investigador responsable del projecte, la FURV (organisme al qual la URV ha encarregat la gestió de la transferència de coneixements i tecnologia, la prestació de serveis i la formació continuada) i l’entitat peticionària.\nLa Comissió d’Ètica, creada pel Consell de Govern, serà l’encarregada de vetllar perquè els treballs que es realitzin i per què el procés de comunicació dels mateixos a la societat, quan s’escaigui, sigui el millor possible\n6 catedràtics d’universitat, de reconegut prestigi, de la URV\nEs reunirà de forma ordinària dos cops l’any, i de forma extraordinària quan sigui necessari. Les seves funcions seran les següents:\nDonar suport, juntament amb el servei de comunicació, en la difusió a través dels mitjans de comunicació dels resultats dels treballs realitzats, sempre i quan aquesta comunicació estigui autoritzada per l’entitat peticionària.\nProposar i revisar les normes d’estil.\nDecidir en cas de treballs que no segueixen les normes d’estil. La Comissió podrà comptar, quan ho cregui convenient, amb l'assessoria d'experts en els temes quan les circumstàncies ho requereixin.\nEls treballs duts a terme per professors o investigadors de la URV, ja siguin de transferència de coneixements o de tecnologia o de prestació de serveis, s’ajustaran als següents criteris generals:\nEl responsable tècnic del treball ha de ser una persona amb experiència, coneixements i competència demostrats dins l’àrea cientificotècnica\nEl responsable tècnic de la proposta ha de signar un compromís intern a la URV, en nom de tot l’equip participant, en el qual es compromet a actuar amb rigorositat, independència, integritat i ètica professional.\nEs seguirà la política de comunicació de la URV en la difusió dels resultats, sempre i quan aquesta comunicació estigui autoritzada per l’entitat peticionària .\nSegona: Condicions d’acceptació del treball\nEl Dr./Dra. __________________accepta realitzar el treball sol·licitat, d’acord amb el programa de treball i personal que figuren a l’annex d’aquest contracte, i respectant les normes d’estil que la URV ha establert per al desenvolupament de qualsevol projecte de transferència o prestació de serveis.\nPer la URV, el responsable del desenvolupament de les activitats de transferència i prestació de serveis serà el Dr./Dra.______________, que tindrà com a interlocutor vàlid per part de l’empresa el Sr./Sra. _____________________. La URV, com a institució, no es fa responsable de les opinions dels seus investigadors ni de les conclusions dels seus estudis.


Cinc medalles per a la nadadora Paula Ronda en el Campionat Autonòmic Junior d’Estiu : Ajuntament Callosa d'en Sarrià\nInici » Esport » Cinc medalles per a la nadadora Paula Ronda en el Campionat Autonòmic Junior d’Estiu\nCinc medalles per a la nadadora Paula Ronda en el Campionat Autonòmic Junior d’Estiu\nLa nadadora callosina Paula Ronda va participar el passat 15 i 16 de juliol en el Campionat Autonòmic Junior d’Estiu que es va disputar en la piscina de Monte Tossal d’Alacant amb la participació de nadadors de tota la Comunitat Valenciana.\nPaula va competir juntament amb el CN Tennis Elx en diverses proves individuals com en relleus. Paula va aconseguir la segona plaça en 400 metres estils i la segona plaça en 200 metres papallona. En relleus, juntament amb tres companyes, va aconseguir la primera plaça en 4×100 metres estils, la segona en 4×200 metres lliures i la tercera en 4×100 metres lliures. Paula va acabar la competició arreplegant cinc medalles fruit de l’esforç i sacrifici que ha realitzat durant tota la temporada.\n« L’Ajuntament adquireix dos nous vehicles per a la Policia Local\nCallosa d’en Sarrià rep dues subvencions del Servef per a la promoció de l’ocupació juvenil »


Parlem d'Estrangeria a La Vanguardia\nEl temps mitjà de resolució d'un expedient d'estrangeria ja se situa en sis mesos i la falta de cites prèvies en la policia continua sent un dels problemes principals. Enfront d'aquesta situació, els gestors administratius, els professionals de referència en els assumptes d'estrangeria, han denunciat els retards en els tràmits d'estrangeria i la venda de cites.\nMarc Giménez Bachmann, gestor administratiu i ponent de la Comissió d'Estrangeria i Nacionalitat del Col·legi Oficial de Gestors Administratius de Catalunya, ha manifestat a La Vanguardia que en diverses ocasions han sol·licitat el reforçament del personal a les comissaries i les oficines d'estrangeria. Giménez Bachmann ha assenyalat la necessitat d'un pla que permeti desbloquejar aquesta situació i que es mantingui en el temps perquè es normalitzin adequadament els terminis de resolució.\nDes del Col·legi s'ha proposat una major col·laboració amb l'Administració i la deslocalització de les cites.


Algunes famílies sense habitatge passen la nit en una tenda plantada a l'hort que hi ha al costat del bloc desallotjat de Salt\nAlguns membres dels afectats han passat la nit acampats davant de l'edifici desallotjat dissabte pels Mossos. Cinc famílies ja tenen pis i la Generalitat n'està gestionant dos més, però la resta no compleixen els requisits de la mesa d'emergència.\nRedacció / TVC 14/12/2013 - 18.44 Actualitzat 14/12/2013 - 22.36\nSilenci, tristesa i tensió palpable al bloc de Salt l'endemà del desallotjament. Els riures d'alguns infants que corren jugant per l'hort situat al costat del bloc de Salt és l'únic so que trenca el silenci impregnat en l'edifici que dissabte va ser desallotjat.\nUnes quatre persones han passat la nit dins d'una tenda al costat de l'habitatge i els inquilins no han pogut tornar a entrar-hi per recuperar els mobles o les pertinences que s'hi han deixat, ja que quatre guardes de l'empresa de seguretat Phoenix vigilen vint-i-quatre hores al dia que ningú pugui accedir-hi. Per recuperar-les, hauran de fer una instància al jutjat. A més, s'ha tallat l'aigua de tot l'edifici i s'han canviat tots els panys.\nLa Plataforma d'Afectats per la Hipoteca (PAH) de Girona no vol fer declaracions als mitjans fins que no es faci l'assemblea de dilluns.\nCau un símbol de la PAH\nFeia set mesos que el bloc de Salt s'havia convertit en un símbol per a la PAH però dissabte, ni tan sols les dates pròximes al Nadal van servir d'excusa perquè els Mossos d'Esquadra ajornessin el desallotjament d'una quinzena de famílies. De fet, aquesta era una de les principals queixes que tant la PAH de Girona com alguns tuitaires apuntaven a través de la xarxa. El desallotjament estava autoritzat des del mes passat.\nAlguns membres dels afectats han passat la nit acampats davant de l'edifici. Cinc famílies ja tenen pis i la Generalitat n'està gestionant dos més, però la resta de desallotjats no compleixen els requisits de la mesa d'emergència. Una de les famílies viurà en un nou pis de la Bouchra després de 9 mesos de viure al bloc de Salt. Pagarà 50 euros al mes, més unes despeses que no sap si les podrà assumir, perquè a casa només treballa el marit amb feines esporàdiques. La parella mostra satisfacció per poder tenir un sostre perquè d'aquí a un mes ha de néxier la seva filla i necessita tranquil·litat, però d'altra banda també lamenta que no s'hagin trobat solucions per als companys.\nMentrestant, algunes famílies que no tenen habitatge s'han allotjat per passar la nit a casa de familiars i amics. Algunes altres han passat la nit en una tenda plantada al mig de l'hort. Diuen que, a partir d'ara, "és casa seva" i es pregunten per què no poden viure al bloc mentre no se'ls hi entrega un pis.\nA primera hora del matí, alguns veïns els portaven esmorzar.\nSalt: part dels veïns encara són al carrer


Casa I Cappuccini Roma Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVia Veneto 21, Via Veneto, Roma, Itàlia, 00187 - Veure al mapa\n"I stayed in three hotels during my visit to Rome and Florenc..."\nBarri Via Veneto Estació Central de Termini Trevi Colosseum i Foro Romano Trastevere Pantheon Spagna Monti Aurelio i Monteverde Spagna\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Roma, no busqui més enllà de Casa I Cappuccini. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nCasa I Cappuccini també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Roma. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, instal.lacions per a minusvàl.lids, magatzem d'equipatge, transport hotel/aeroport.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara aire condicionat, calefacció, servei de despertador, escriptori, balcó/terrassa per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Casa I Cappuccini no troba competidors en cap categoria.\nEls clients han de presentar un document d’identitat amb fotografia i una targeta de crèdit durant el registre d’entrada. Les peticions especials són segons disponibilitat i poden comportar suplements. Cal que informeu el Casa I Cappuccini de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.\nTots els tipus de viatgers (318) Parelles (141) Viatgers en solitari (80) Famílies amb infants petits (46) Famílies amb infants grans (14) Grups (37)


Montse Badia aspirarà al seu tercer mandat com a alcaldessa de Castellbell - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nMontse Badia aspirarà al seu tercer mandat com a alcaldessa de Castellbell\nLa candidata encapçalarà el PSC amb una llista parcialment renovada\njordi escudé 01.03.2019 | 23:29\nMontserrat Badia arxiu/j.e.\nL'alcaldessa de Castellbell i el Vilar, Montserrat Badia, tornarà a encapçalar la llista del PSC a les eleccions municipals del maig. Així ho ha decidit per unanimitat l'assemblea local del partit, que confia a revalidar el lideratge de Badia en el que ja seria el seu tercer mandat al capdavant del conssistori.\nBadia opta a la reelecció perquè «encara hi ha projectes que ens han de portar a una transformació de Castellbell», en els quals el seu equip ha estat treballant des de la base durant aquests vuit anys, i que ara es voldrien culminar. En molts casos es tracta de «projectes a un termini de deu anys que ara s'han de consolidar».\nDiu que aquests dos mandats han estat «difícils» perquè es venia d'una situació de crisi i de manca de recursos per part de determinades administracions, però apunta que, malgrat aquest context, «hem sanejat l'Ajuntament, hem trobat el finançament per elaborar projectes i ara s'han d'acabar d'executar i assegurar-ne el manteniment», remarca Badia. Es refereix, entre altres, a l'espai cultural del Casino Borràs, al tancament del poliesportiu, a les reformes de l'església de la Bauma i de l'ajuntament, o a la urbanització de la Vall de Montserrat i el Mas Enric. Igualment, diu que, com ja s'ha fet aquests anys, també s'ha de continuar potenciant l'àrea d'acció social i gent gran, treballar per l'equitat i la justícia social, considerar l'educació i la cultura com a eixos cohesionadors, i fomentar el turisme, del qual ja es té una diagnosi i ara s'han de desenvolupar les propostes.\nPer tot plegat, Badia s'envoltarà d'un equip variat, que combinarà l'experiència amb la renovació, en el sentit d'incloure «gent que coneix molt bé aquests projectes, i també gent nova que garanteixi el relleu», afegeix.\nMontse Badia va assolir l'alcaldia de Castellbell l'any 2011, en què el PSC va aconseguir la majoria absoluta amb set dels onze regidors del consistori. Fa quatre anys, el partit liderat per Badia va revalidar la majoria, tot i que va perdre un regidor, i ha continuat governant en solitari.


Apartmany Samuel Rokytnice República Txeca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nApartmany SamuelHorni 672, Horni Rokytnice, Rokytnice, República Txeca, 512 45 - Veure al mapaExcepcional9,4Basada en12comentarisApartmany SamuelVeure més fotosPiscinaVeure més fotosVeure totes les 30 fotos\nApartmany Samuel, ubicat a Rokytnice nad Jizerou, Rokytnice, és una destinació popular per a viatgers. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Amb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Apartmany Samuel és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Els clients de l'hotel poden gaudir de habitació familiar, instal.lacions de barbacoa, visites turístiques, àrea de TV/saló compartit. Les instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, TV satèl•lit/cable, cuina americana, nevera a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Rokytnice, el Apartmany Samuel és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.


Residència en Cirurgia plàstica, estètica i reparadora | Vall d'Hebron Barcelona Hospital Campus\nLa Unitat Docent de Cirurgia Plàstica, Estètica i Reparadora està formada pel Servei de Cirurgia Plàstica i Cremats, que treballa en equip amb els serveis de Cirurgia general, Cirurgia toràcica, Cirurgia vascular, i Neurocirurgia. A més, participa en diferents serveis de cirurgia plàstica d’altres hospitals, públics i privats.\nItinerari formatiu de Cirurgia plàstica, estètica i reparadora\nDurant el període formatiu, els residents coneixen diferents aspectes de la medicina interna, amb especial èmfasi en les àrees cardiologia, patologia pulmonar, renal i diabetis mellitus, motiu pel qual roten per Pneumologia, Nefrologia i Endocrinologia. En fases posteriors de la rotació, els especialistes aprofundeixen els coneixements en l’àmbit de les cures intensives en els pacients amb traumatismes i els cremats. En l’últim any, els metges especialistes tenen l’oportunitat de rotar per les àrees especialitzades com ara la cirurgia de la mà o la cirurgia plàstica pediàtrica.\nAl Vall d’Hebron Institut de Recerca (VHIR), comptem amb un estabulari propi on els residents poden fer pràctiques de microcirurgia. A més, els residents poden fer estudis a la Unitat de Cremats i participar en publicacions i ponències nacionals i internacionals.\nPerquè som referència del Sistema Nacional de Salut a Catalunya, Balears i Andorra per a cirurgia de pacients cremats i reconstrucció del pavelló auricular.\nPerquè som creadors del projecte Telecremats dedicat a la consulta telemàtica per evitar desplaçaments de malalts i donar suport als professionals de la unitat.\nPerquè som experts a Catalunya per al tractament de l’epidermòlisi ampul·lar.\nPerquè tenim un Programa de trasplantament de cara i extremitats i una unitat de tractament de traumatologia facial.\nPerquè tenim una unitat de tractament quirúrgic de la paràlisi facial i una unitat de tractament de les úlceres per pressió dels pacients amb lesió medul·lar.\nPerquè comptem amb una unitat de tumors cutanis.\nPerquè comptem una unitat de tractament de les seqüeles de l'obesitat mòrbida.\nPerquè tenim una unitat de cirurgia plàstica pediàtrica i, en concret, una unitat de tractament de malformacions vasculars pediàtriques.\nPerquè tenim una unitat de microcirurgia reconstructiva mamària i extremitats inferiors\nPerquè comptem per tractar malalties cutànies greus amb una unitat de tractament de malalties exfoliatives (Sd. Lyell).\nPerquè oferim atenció continuada amb guàrdies assistencials 24 hores (adjunt i resident).\nPerquè tenim cura de la formació quirúrgica dels nostres residents perquè puguin participar en els comitès de malformacions vasculars, tumors cutanis, sèptics, patologia mamària i epidermòlisi ampul·lar.\nPerquè els residents participen en sessions de morbimortalitat mensuals i sessions monogràfiques i bibliogràfiques setmanals.\nPerquè facilitem assistir a congressos i cursos de l'especialitat.\nPerquè facilitem als residents la possibilitat de fer rotacions externes nacionals i internacionals.\nPerquè donem la possibilitat de realitzar cursos de doctorat, postgrau i tesi doctoral.\nÈxit de la XVI edició del Curs de Cremats que s'imparteix a Vall d'Hebron\nConstatem un augment significatiu en els pacients pediàtrics amb cremades al confinament\nVall d’Hebron coorganitza la reunió anual de la Xarxa Europea de Referència sobre malformacions craniofacials\nCelebrem el Curs de Cremats, que enguany arriba a la XV edició


“No hi ha majoria que pugui posar un polític per sobre de les lleis” | Òscar Palau | barcelona | Política | El Punt Avui\n“No hi ha majoria que pugui posar un polític per sobre de les lleis” “No hi ha majoria que pugui posar un polític per sobre de les lleis” “No hi ha majoria que pugui posar un polític per sobre de les lleis” “No hi ha majoria que pugui posar un polític per sobre de les lleis” + “No hi ha majoria que pugui posar un polític per sobre de les lleis” E-mail\nCANDIDATA DE CIUTADANS EL 27-S\n“No hi ha majoria que pugui posar un polític per sobre de les lleis”\n“Si fas una enquesta als autònoms, el 100% no voldrà pagar l'IVA. Què hem de fer, que no el paguin?”\n“Comparteixo amb els independentistes que amb el PP no canviarem Espanya”\n“Si es pacta un referèndum legal, el respectarem i farem campanya pel no”\nInés Arrimadas, dimarts als jardins\nde la Maternitat de Barcelona J. RAMOS.\n“No hi ha majoria que pugui posar un polític per sobre de les lleis” “No hi ha majoria que pugui posar un polític per sobre de les lleis” “No hi ha majoria que pugui posar un polític per sobre de les lleis” “No hi ha majoria que pugui posar un polític per sobre de les lleis” “No hi ha majoria que pugui posar un polític per sobre de les lleis” E-mail\nQuan va néixer, i fins no fa tant, C's era vist a Catalunya com un partit radical, i ara es presenta en canvi com a moderat i central. Déu n'hi do el canvi de discurs...\nUna cosa és el que la gent pensava de C's fa uns anys, i una altra, el que s'ha demostrat que som. I ara mateix, ser segona força a Catalunya vol dir que la gent et veu com una alternativa de govern. Sempre hem estat aquí, però alguns qualifiquen de radical defensar que volem ser ciutadans de Catalunya, Espanya i la Unió Europea. És un tema de percepció.V\nostès es reivindiquen com un partit central, però a Catalunya un 80% està a favor del dret a l'autodeterminació, i C's no.\nNo hi estic d'acord, ni la composició actual del Parlament ni les enquestes diuen que s'ha d'aplicar el dret d'autodeterminació. El PSC no hi està a favor.\nAra no, però quan es va presentar el 2012 duia un referèndum al programa.\nSí, ara ha hagut de rectificar perquè els seus votants no hi confiaven. El 100% de la població vol viure millor, millors serveis públics i educació, menys corrupció... Aquestes seran les nostres prioritats. A l'atur, o a les llistes d'espera per a operacions, no hi ha una cua per a independentistes i una per a no independentistes. Això ho pensen tots els catalans i crec que tinc l'obligació de treballar-hi. No preguntaré a ningú el 28-S què ha votat, ni si va anar a cap manifestació.\nEls independentistes també treballen per millorar la vida al 100% de catalans.\nSí, però fora d'Espanya i la UE no sé quin futur ens espera. És un escenari que no vol el conjunt de la societat catalana. Per què no ens centrem a treballar pel que compartim, i no pel que hem comprovat que no genera consens i divideix?\nS'ha criticat que en campanya apareix gairebé més Rivera que vostè...\nEll està fent campanya per a les catalanes, com a català, com a excandidat a la presidència i com a president de C's que és, igual que estan fent campanya els presidents nacionals de la resta de partits. I no està fent més campanya que jo, he anat a totes les entrevistes i tots els debats, cosa que no poden dir la resta de candidatures. Qui està fent campanya sóc jo, i estic molt contenta que al meu costat hi sigui un català, president del partit i que fins ara ha estat al meu lloc.\nNo paren de sortir actors a fer campanya pel no. És una batalla perduda que es vegi el 27-S com a plebiscitari?\nJo no ho he plantejat mai així, no ho pot ser perquè en democràcia no hi ha plebiscits, hi ha eleccions. Em sembla greu que alguns no vulguin parlar de res més, i que Romeva digués que no tenen programa, que ja ho veuríem, perquè a la llista hi ha gent que pensa d'una manera molt diferent. Tu t'has de presentar per governar, per solucionar problemes del dia a dia, això és el que necessita Catalunya. Jo vaig estar tot un dia parlant de dependència; un altre, de sanitat; un altre, d'educació... Jo he parlat de tot, si bé aquest tema és fonamental i no el defujo, ho tenim claríssim: no volem deixar de ser ciutadans d'Espanya i de la UE.\nSi Catalunya queda fora pressuposa que l'hauran reconegut com a estat, oi?\nQue cadascú cregui el que vulgui. He sentit el portaveu de la Comissió, en el que és una resposta per escrit de fa deu anys, hem sentit Merkel, l'article 4 del tractat defensa la integritat territorial... No hi ha debat, és evident. Qui vulgui continuar per aquest camí ha de saber la realitat.\nCatalunya no compliria tots els requisits per quedar-se, o reingressar a l'instant?\nÉs que de veritat [esbufega]... No, no existeixen requisits per integrar-se automàticament a la UE, no sé d'on ho ha tret. Existeixen requisits per començar el procés d'adhesió que han fet tots, països que han trigat 10 i 15 anys a integrar-s'hi, i que Catalunya podria seguir.\nL'RDA hi va entrar de la nit al dia, fins i tot sense complir cap requisit...\nÉs clar, és que si m'està comparant... En fi, no entraré en el debat. Si algú es vol creure abans Mas que el portaveu de la CE, Merkel, Van Rompuy, Barroso, Juncker i Reding, està en el seu dret i ho respecto. Jo tinc clar qui m'he de creure.\nUn ‘corralito', les pensions... Més que riscos, no són amenaces? Perquè tot això depèn del que faci el govern espanyol...\nNo ho comparteixo. S'expliquen les conseqüències lògiques, és normal i els catalans han de tenir la informació necessària per prendre la seva decisió.\nApel·len molt a la majoria silenciosa. Però si no vota potser és que no veu tan malament una possible independència...\nL'hem de mobilitzar, això és evident, perquè és cert que està molt més mobilitzat l'independentisme. Hem de fer que surti al carrer per participar en la política catalana tant com en les eleccions generals. Hem d'il·lusionar perquè vegi que hi ha una sortida que no és l'independentisme ni l'immobilisme, sinó el reformisme per millorar els problemes que tenim a Catalunya, que el govern de Mas ha volgut silenciar i que Rajoy ha negat.\nVostè diu que vol liderar una alternativa si no hi ha majoria independentista, però Catalunya Sí que es Pot mai entrarà en un govern amb el PP, C's i el PSC...\nQui ha parlat d'un govern en què hi siguin tots? Ja ho veurem, què prefereixen: donaran suport a Mas perquè mani i declari la independència abans que a un partit net, reformista, en la centralitat, que vol fer net a les institucions? Hauran de respondre ells i explicar-ho a tot Espanya.\nC's acceptarà la legitimitat independentista per continuar el procés, si guanya?\nSi és per infringir els drets de la gent i la democràcia, no. No hi ha majoria capaç de posar un polític per sobre les lleis democràtiques i els drets de les persones.\nPerò, als polítics, se'ls tria per canviar les lleis, precisament...\nÉs clar, democràticament, segons el procediment. Jo vull canviar moltes lleis.\nNi que el 100% de catalans hi estiguessin d'acord, sempre seran minoria dins d'Espanya per canviar aquesta legalitat.\nDoncs que convencin la resta. Un poble petit de la Val d'Aran potser no serà mai prou per convèncer tot Catalunya d'una cosa que vulgui fer. El que han de fer és pensar en el que és important per a tots els catalans. El segle XXI no hi pot haver polítics que pensin que poden fer el que vulguin, això és tornar enrere.\nI si els voten per a això, què han de fer?\nHan de ser polítics com qualsevol persona que respecta les lleis democràtiques, és la seva obligació. No es poden tenir els avantatges de tenir un sou públic o les prebendes que tenen els expresidents i després no voler respectar les lleis. Si fas una enquesta, el 100% dels autònoms no voldran pagar l'IVA. Què hem de fer, que no el paguin? O canviar les lleis perquè paguin\nmenys? Jo proposo canviar les lleis democràticament perquè paguin menys però no poden dir que, com que no els sembla bé pagar impostos, no volen fer-ho. És el mateix que està dient el senyor Mas.\nQuè li sembla com ha respost Rajoy?\nMentre hi hagi Rajoy no solucionarem el problema. Necessitem un govern nou a Catalunya i un a Espanya que no vulgui mirar cap a un altre costat i solucioni els problemes. Espanya té coses que no funcionen bé, comparteixo amb els independentistes que amb el PP no la canviarem mai, però el que hem de fer és treballar perquè canviï. Perquè a més hi ha coses a Catalunya que no funcionen. No podem tenir el discurs de Mas: que aquí ho hem fet sempre tot molt bé i allà s'ha fet molt malament. Ni puc comprar el de Rajoy, que diu que ho han fet meravellosament, i qui ho ha fet fatal és sempre el govern de la Generalitat. Ni l'un ni l'altre.\nSi C's hagués presidit el govern espanyol què hauria fet per donar-hi resposta?\nReformar Espanya: reformar el sistema de finançament de les comunitats, fer el corredor mediterrani, despolititzar la justícia, millorar la qualitat educativa i la sanitat, reformar l'administració per no tenir sis nivells duplicats que costen molt als catalans, reduir despesa de càrrecs polítics, lluitar contra la corrupció...\nI amb això creu que s'hauria aturat el debat del dret a decidir?\nAturat no, però tots els catalans viuríem millor, els independentistes i els que no ho som.\nL'independentisme també vol suprimir un nivell administratiu, el més costós...\nSí, però això comporta sortir de la UE i del millor mercat que tenim, que és Espanya, i això no ho volem. Les empreses catalanes venen més a l'Aragó que a tot França. Intentar sortir del nostre principal mercat, amb els lligams que hi tenim, i sortir de la UE, no em sembla la millor opció política per a Catalunya.\nNo es podrien mantenir els lligams?\nSi et separes és dolent. El discurs que els lligams fins i tot s'enfortiran, quan es diu que la culpa de tot és de la resta d'espanyols, no em sembla gaire coherent.\nDonaria suport a un referèndum pactat?\nC's no impulsarà cap referèndum que tingui com a conseqüència sortir d'Espanya i la UE, no treballarem per separar els catalans. Ara, com que som demòcrates, si el referèndum és legal el respectarem i farem campanya pel no. Però no podem acceptar-ne un fora de la legalitat.\nDiu que la política catalana està instal·lada en la ciència-ficció... Els milions de persones al carrer són virtuals, doncs?\nNo, respecto molt els independentistes i totes les manifestacions. La gent ha sortit voluntàriament i lliurement, és clar. Són els mandataris els que porten molts anys centrant el debat en aquest tema.\nAbans de la primera gran manifestació el govern no parlava d'independència.\nFeia anys que deia que la culpa de tot era del govern d'Espanya, això no s'ha creat en dos ni en tres anys. És legítim que la gent vulgui la independència, tant com els que no la volem.\nI què han de fer? Voler-la i prou?\nHan d'entendre que vivim en democràcia i hi ha coses que s'han de fer segons la legalitat. Què passaria si Barcelona es vol independitzar de Catalunya? O si en un referèndum guanya que Barcelona es vol quedar a Espanya? Es respectaria?\nDiu que Mas vol tapar la corrupció amb el procés. La gent al carrer també?\nEl canvi que ha fet Mas en aquests anys, de dir que la independència no tenia futur a ser el més independentista, ha tingut relació amb els casos de corrupció del seu partit. No estic dient que la gent del carrer i el moviment independentista tingui res a veure amb la corrupció.\nNo és aquesta gent qui ha empès Mas?\nNo. És el govern durant molts anys el que ha posat com a prioritat número u el debat identitari, perquè li convé. Vostè no m'ha fet cap pregunta sobre les retallades socials, les mesures en educació i sanitat, la dependència... Només hem parlat d'aquest tema. Això és el que vol Mas, que els periodistes no em preguntin per les 800 propostes que duem al programa.\nPregunto pel que centra el debat polític.\nHo sé, no és problema seu, però és el que vol Mas: que no parlem de Spanair, d'Aigües Ter-Llobregat... Durant tota l'entrevista només hem parlat d'un tema, i les preocupacions dels catalans no són aquestes. Són l'atur, la corrupció, la sanitat, la dependència, arribar a final de mes...\nA l'octubre presentaran una proposta de reforma constitucional. Per què no ara?\nPerquè és per a tot Espanya. A Catalunya ja l'hem explicat molts anys, la nostra proposta. Ara en farem una presentació més completa en vista a les generals. Estem disposats a reformar la Constitució, és clar que sí.\nSerà bàsicament una millora del finançament?\nNo, de moltes coses. També volem que es defineixin millor les competències de cada administració perquè no hi hagi ineficiències, que hi hagi més recursos, una reforma del Senat per tenir millor representació territorial, millorar la llei electoral per tenir llistes obertes... Millores que també seran bones per als catalans. És la millor alternativa, que els catalans visquin millor en un país reformat. I també hi haurà reformes que no afecten la Constitució, com sobre la corrupció.\nC's va començar amb un discurs sobretot contra la immersió. El manté?\nJo tinc un discurs a favor del trilingüisme a les escoles, perquè els fills dels catalans, vinguin de la família que vinguin, puguin estudiar com els dels presidents de la Generalitat. Vull per al meu fill i qualsevol altre l'educació que han tingut els fills de Mas, que és trilingüe.\nNo creu que el català continua sent la llengua feble a Catalunya?\nApostem per un model trilingüe a l'escola que garanteixi igualtat d'oportunitats en un tema bàsic com l'anglès, que els governants sempre han deixat de costat.\nTot i que va néixer a Jerez de la Frontera el 1981, Inés Arrimadas García sempre ha tingut relació amb Catalunya, on de petita tenia família i venia sovint. Llicenciada en administració d'empreses i en dret a Sevilla, el 2006 va començar a treballar com a consultora per a una empresa catalana, i els seus viatges es van intensificar, fins que va decidir establir-se a Barcelona. Tal com explica en els seus mítings, Arrimadas, que no havia militat mai en cap partit, un dia va anar amb una companya de feina a un acte de C's. “Em va agradar, no sols el discurs d'Albert Rivera, sinó també el contingut de la resta d'intervencions, la gent... A poc a poc vaig anar seguint el partit, em vaig fer simpatitzant i m'hi vaig afiliar a principi del 2011”, explica. A partir d'aquí, la seva carrera política ha estat meteòrica. A final d'any ja era portaveu de les joventuts i membre del consell executiu, i Rivera la va reclutar per anar a la comissió de Joventut del Parlament, l'única en què es pot parlar sense ser diputat. El 2012 va acceptar concórrer a les primàries per anar a les llistes, i va ser triada diputada. Ara assumeix el repte de rellevar Rivera com a líder de C's a Catalunya.\nEl Punt Avui. Girona 24-09-2015, Pàgina 26\nEl Punt Avui. Nacional 24-09-2015, Pàgina 8\nEl Punt Avui. Camp i Ebre 24-09-2015, Pàgina 8\nEl Punt Avui. Lleida 24-09-2015, Pàgina 8\nEl Punt Avui. Maresme 24-09-2015, Pàgina 8


Formació en nanociència i nanotecnologia | ICE. Institut de desenvolupament professional\nFormació en nanociència i nanotecnologia\nDesprés de 4 edicions més de 200 escoles i 5000 alumnes han pogut gaudir del Programa NanoEduca.\nNanoEduca va néixer al 2015 i té per objectiu introduir la nanotecnologia a secundària i batxillerat i això s’aconsegueix a través de formació i experimentació a l’aula\nLa introducció de conceptes d’N&N no és una tasca fàcil, ja que gran part de la comunitat científica utilitza una terminologia extremadament específica i densa i que, generalment, està disponible només en anglès.\nÉs per això que activitats de divulgació, informació i formació en N&N són clau, tenint en compte l’impacte real, actual i futur que tenen aquestes noves tecnologies en les nostres vides. Es fa necessari, doncs, promoure activitats que tinguin un tarannà lúdic sense perdre el rigor conceptual, per tal d’apropar la nanociència i la nanotecnologia a la població i preparar-la per entendre què implica utilitzar-les i aplicar-les, per ajudar, així, alumnes i professors a decidir amb coneixement de causa sobre el seu futur ús.\nLa formació NanoEduca és un esdeveniment sobre nanotecnologia dirigit a professorat d’ESO i batxillerat, i es complementa amb un Concurs Científic dirigit a estudiants d’ESO i Batxillerat, del que us informarem durant la formació\nMillorar la capacitació professional i actualitzar els coneixements dels docents de secundària i la seva formació permanent.\nFer palesa la presència cada vegada més habitual de productes amb components nanotecnològics en la vida quotidiana.\nConscienciar sobre la importància de les nanotecnologies i del fet que ja es puguin considerar tecnologies d’interès general.\nProporcionar al professorat eines i recursos de divulgació i comunicació de la ciència.\nFormació en nanociència i nanotecnologia – 15 hores (10 hores presencials i 5 de treball personal).\nIntroducció a la nanociència i la nanotecnologia\n17 d’octubre. Aula a determinar, de 16 a 20 h\nPresentació del programa i el seu desenvolupament\nCom fer un vídeo i un pòster científics. Recursos didàctics. Guia didàctica NanoEduca. Com utilitzar el nanokit\n24 d’octubre. Aula a determinar, de 16 a 20 h\nPresentarem recursos didàctics per ensenyar la nanotecnologia a l’aula. Treballarem com fer un vídeo i un pòster científics. Treballarem les diferents experiències del nanokit i la guia didàctica NanoEduca.\nCom fer un pòster científic\nCom utilitzar el nanokit\nEls assistents presentaran un pòster científic, seguin les indicacions apreses. Aquesta feina correspondrà a les 5 hores de treball personal.\nBeneficis i riscos de la nanotecnologia: implicacions socioètiques\n31 d’octubre. Aula a determinar, de 16.15 a 18.15 h\nTractarem els aspectes ètics i socials referents a la presència de la nanotecnologia en el nostre entorn. Veurem com s’ha de treballar quan manipulem nanomaterials. Obrirem un nanodiàleg per entendre el paper dels diferents actors implicats en la nanotecnologia.\nJordi Díaz, Joan Mendoza, Eva Prats, J. M. Rebled , LLluís López (CCiTUB/Nanodivulga UB)\nJavier Fernández, J.A.Padilla (UB)\nGemma Garcia, Julia Lorenzo (UAB)\nJulio Pérez, Fina Guitart (CESIRE)\nAnna Oliete (Institut Català de Seguretat i Salut Laboral. Generalitat de Catalunya)\nÀlex Argemí, Ana de la Osa (ICN2)\nUna vegada superada la formació el professorat i el seu alumnat podrà accedir a les fases del Congrés.\nConcurs Científic Nanoeduca (4a edició)\nLes sessions de formació s’emmarquen en el programa NanoEduca, que proposa una formació per a docents de secundària, principalment de les àrees de ciències, tecnologia i matemàtiques, i està especialment lligat a l’STEM.\nCentre de Recursos Pedagògics Específics de Suport a la Innovació i la Recerca Educativa (CESIRE - Dept. Ensenyament) (agora.xtec.cat/cesire)\nCoordinador del projecte: Jordi Díaz\nHores: 15 hores\nRequisits de certificació: Assistència al 80 % de les hores presencials, elaboració d’un pòster científic\nInscripció: del 4 al 30 de setembre de 2018


Programari - NOTÍCIES TÈCNIQUES: consumidors per a Internet\nEls temes més importants sobre la indústria del programari i els actors que el formen.\nL’error de WhatsApp bloqueja l’aplicació i permet controlar totalment els xats de grup\nL'última actualització soluciona el problema\nNavegueu per les aplicacions i els jocs més grans de la dècada\nAmb algunes sorpreses\nLa IA d’Instagram alerta els usuaris quan publiquen subtítols ofensius o intimidatoris\nUna característica similar per als comentaris publicats aquest any\nCultura Tecnològica Programari\nLa col·laboració amb el govern suposarà un gran impuls per a la regió\nOfertes tècniques Programari\nExcel·lent formació en certificació per a Microsoft Excel\nTorneu a dir "què", m'atreveixo\nL’Assistent de Google ara pot interpretar 44 idiomes a Android i iOS\nTraducció de veu i text en temps real als telèfons\nCom a part de l’edició ‘Fluent Design’ del gegant tecnològic\nEn forma de "previsualització pública"\nPer Mahm, 56 comentaris\nEl llançador de jocs “tot en un” de CD Projekt, GOG Galaxy 2.0, entra a la versió beta oberta\nEl programari ja està disponible per a tothom\nEncara teniu uns quants mesos per saltar a Microsoft To Do\nEls investigadors de Nvidia proporcionen un marc de representació que pot generar objectes 3D a partir d’imatges 2D\nEs pot utilitzar per donar "percepció de profunditat" als robots\nQualcomm, Google, Netflix, Cisco i Dropbox en comú, tot utilitzant Python\nL’última versió estable de Firefox de Mozilla afegeix funcions significatives\nApple comparteix les millors i més populars aplicacions del 2019\nUn any més per a les aplicacions de xarxes socials\nSamsung va llançar les actualitzacions d'Android 10 només tres mesos després de ser llançades\nLa conversió d'Android més ràpida de la companyia\nEn aquesta tercera part, on analitzem amb més profunditat la creació de jocs en 3D, ens centrarem en el que pot passar amb el món 3D després de finalitzar el procés de cantonada i de rasteritzar l’escena. La majoria dels efectes visuals que es veuen en els jocs actuals ús de teixits intel·ligents - Els jocs sense ells serien apagats i sense vida. Així que anem a submergir-nos a veure com funcionen!\nDisney utilitza Unreal Engine d’Epic per construir escenaris en temps real a The Mandalorian\n"Si el miressis còmodament, pensaries que miraves el conjunt d'accions en directe".\nHan anat una mica massa "contra la humanitat"?\nPrepareu-vos per passar l'examen d'administrador del sistema certificat per RedHat per només 20 dòlars\nAquesta funció encara es basarà en l'algorisme de detecció de cares de Google.\n#ThrowBackThursday ICQ, l'acrònim de "Et buscava", va establir les bases per a clients independents de missatgeria instantània quan va arribar el novembre de 1996. Penseu quant temps enrere ... Windows 95 tenia gairebé un any, aquells que tenien un motiu per a la Nintendo N64 i un telèfon mòbil en feien servir per parlar.


Carles Moyà no pot fer res per evitar la derrota a la Copa Hopman\n15 maig 2021 16:30\nEl mallorquí i Arantxa Sánchez perderen davant França\nEuropa Press/France Press | 05 gener 1999\nEls francesos Sandrine Testud i Guillaume Rauox derrotaren ahir la parella formada per Arantxa Sánchez i el mallorquí Carles Moyà, en el partit de dobles mixtos del Grup A de la Copa Hopman que es disputa aquests dies a la ciutat australiana de Perth, la qual cosa donà la victòria a França per un marcador final de 2-1.\nLa parella espanyola, cap de sèrie número 1 del torneig, lluità fins al final, a pesar que el mallorquí no és precisament un especialista en dobles ni de la pista ràpida, però els francesos acabaren imposant-se per un doble 7-5, en una hora i 25 minuts.\nEn el primer partit de la jornada, Arantxa Sánchez perdé davant Sandrine Testud per un clar 6-1 i 6-3, en només una hora de partit. El matx no va tenir color, i la francesa Testud, número 14 del rànquing de la WTA, fou molt superior a Arantxa, número 4 del mateix rànquing, sobre tot amb el seu servei.\nPosteriorment, Carles Moyà, número 5 del món, aconseguí el punt de l'empat en derrotar Guillaume Raoux (número 48), per un marcador final de 7-6, 2-6 i 6-3, en 1 hora i 57 minuts. El partit resultà molt competit, sobretot al primer set, que va resoldre el tennista mallorquí al seu favor al tie-break.\nLa segona mànega del partit va caure del costat del francès, però al tercer i definitiu set, Carles Moyà jugà el seu millor tennis i acabà imposant-se al francès per un clar 6-3. Això no obstant els dos tennistes espanyols no varen poder acabar la remuntada i varen acabar perdent el decisiu partit de dobles.\nCarles Moyà i Arantxa Sánchez tornaran a jugar demà dimecres contra Austràlia i dijous ho faran contra el combinat de Sud-àfrica.


El Pou Digital : Sexe sentit\nCarla Piqué | Actualitzat el 05/10/2018\nFa unes setmanes vaig assistir a un taller vivencial de tantra. Coneixia la teoria, compartia la visió que ofereix de la sexualitat, però tenia ganes d’explorar més enllà de les paraules, les idees i les creences. Volia apropar-m’hi. I per apropar-nos a allò que d’alguna manera ens mou, ens atrau, ja he après que he de donar permís per obrir-me a viure-ho en primera persona i implicar-m’hi. Deixant enrere la part racional, els prejudicis, la vergonya i la por.\nI precisament així es podria resumir el tantra. El tantra és un cos de doctrines i pràctiques mil·lenàries que permet expandir el camp de la consciència ordinària. No és cap religió ni ideologia, són eines i recursos per arribar a un estat de no-ment.\nPer obrir-nos camí en aquesta experiència és essencial conèixer quatre d’aquests recursos. El primer és la respiració. Abans de seguir llegint, dedica uns minuts a observar la teva respiració: com la descriuries? És superficial, profunda, rítmica, accelerada, pausada, concentrada en una part del cos..? Diuen que la forma en que respirem simbolitza com passem per la vida. En el tantra la respiració es fa per la boca i no hi ha pausa entre inspiració i exhalació, el que ens permet connectar més fàcilment amb la part emocional, amb la nostra energia, fent que la vivència sexual s’expandeixi per tot el cos, i amb la parella.\nEl següent recurs són els sons que emetem. Estem acostumades i acostumats a imaginar (i reproduir) gemecs i sons similars als de les pel·lícules porno, però aquí parlem d’expressar-nos a través de sons espontanis, instintius el que estem vivint; sons orgànics i primitius que neixen de dins, als que potser mai ens hem atrevit a donar veu. Quantes coses silenciem per por, vergonya, dolor o culpa? Doncs en el sexe això és multiplica. Aquests sons són la nostra veu més profunda, i per això si donem permís per expressar-la traspassarem aquesta barrera que ens bloqueja i ens impedeix seguir explorant.\nEl tercer recurs és la presència. En el tantra no hi ha metes, no hi ha objectius més que fluir, connectats en l’aquí i ara, en el que ens demana el cos, escoltant i acollint les emocions, contemplant la unió que estem creant. Quan sentim que vibrem, sigui en un concert, en una activitat que ens apassiona, en una conversa o en una lectura, és perquè estem allà. La nostra atenció, la nostra emoció, la nostra implicació, la nostra empatia estan allà.\nI, finalment, el quart recurs és el moviment espontani. Quan ja sabem com excitar-nos i com arribar a l’orgasme, caiem en l’error de repetir una vegada i una altra aquells moviments i ritmes apresos, rutinaris, mecànics i imposats per assolir allò que busquem: descarregar l’energia sexual ràpidament. I un cop descarregada, què? Són moltes les persones que es senten buides després d’una relació sexual d’aquest tipus. El moviment espontani permet que les sensacions plaents no es limitin només als genitals, sinó que viatgin i s’expandeixin per tot el cos i es visqui aquesta experiència des de la plenitud i la coherència. Podem escollir quines relacions desitgem viure i com les volem viure.\nAixí que el que, per mi, transmet el tantra és el sexe més enllà dels genitals, més enllà dels moviments mecànics del cos, més enllà de l’orgasme, de la satisfacció ràpida i immediata, del plaer breu i del rendiment. El tantra permet experimentar la plenitud, l’èxtasi prolongat i intens, la connexió total amb les sensacions i emocions del moment, la intimitat amb la parella, la contemplació de la unió, el saber escoltar sense interpretar, obrint les portes a la intuïció i a la saviesa del cos. És un intercanvi en tots els nivells: físic, psíquic, emocional i còsmic. No hi ha una idea preconcebuda del que hauria de passar, sinó espontaneïtat i llibertat.\nApropar-me al tantra significa aprendre i això és meravellós. Quan aprenc alguna cosa, vull algun canvi o tinc ganes d’explorar i créixer, m’ajuda molt identificar quin seria el primer pas que podria fer a partir d’avui que m’hi apropés. Un petit detall, algun canvi petit en el dia a dia, quasi imperceptible però ple d’intenció. Per això, si us ve de gust començar a endinsar-vos en aquest mètode, us proposo un exercici ben senzill: abans de tenir una trobada eròtica amb la vostra parella sexual, abraceu-vos en posició de “cullereta” i durant deu minuts feu la respiració per la boca al mateix ritme, compassant la respiració. Després seguiu com desitgeu. Aquesta trobada ja haurà començat des d’un punt molt diferent.\nObrint la porta al sexe sentit.\nI amb sentit.


espeleobloc: Bidó de polietilè\nBidó de polietilè\nÉs evident que les tècniques de progressió a les cavernes han estat determinades, principalment, pels materials utilitzats. Després de la innovació de l’escala elèctron la tècnica més significativa és la denominada globalment com espeleologia alpina i/o sols corda.\nTot just començant la dècada dels anys 70 espeleòlegs catalans iniciarem exploracions a grans cavitats inèdites pirinenques, fent servir els mateixos materials i tècniques que s’anaven utilitzant des dels anys trenta, excepte les cordes de fibres sintètiques.\nLes baixes temperatures de l’ambient i de les aigües, així com les llargues permanències en aquestes condicions, feren aguditzar l’enginy en la recerca i/o adaptació de materials per a facilitar les progressions.\nEn el transport del material, progressió i personal, es feien servir a l’època els sacs de lona denominats petate, fabricats per a l‘exercit. Aquest petates no disposaven d’impermeabilització ni de gaire resistència.\nEls bidons industrials de polietilè, encara els diem politè o politeno, els començaren a fer servir pel transport del material personal. Més endavant, al refusar les escales, foren utilitzats per dur tot el material.\nL’amic Àlex Delgado, Exploracions, 2: 61-64 (1978), publica aquest interessant article.\nPau Pérez, l’any 1980, aleshores president de la Federació Catalana d’Espeleologia constituent, ens lliura una remesa de motxilles SERVAL amb la sol•licitud del fabricant per a que li féssim un informe tècnic de resultats. A l'estiu aquestes motxilles feren la primera travessada del B-1/B-15 a Escuain.\nEncara avui li donem utilitat als bidons de polietilè\nFotografies, Ramon Canela. Diego Ferrer (+). Josep Mension (Grup d'Espeleologia de Badalona\nPublicat per F. Miret a 0:05\nEtiquetes de comentaris: Campanyes GEB, Escuaín, Espeleo-anècdotes\nAnònim 22 de juliol de 2011, a les 14:35\nLo exposes com si estigues amb us o en desus?\nEl polite industrialment es fan servir per envasar productes liofilizats a la industria alimentaria son totalment reciclables i totalment inertes al ultravioleta.\nYo per espeleo en continuo portant en format petit i en fara que el arrosego potser mes de 10 anys i continuare portantlo molt de temps


Taller de roses reciclades per a aquest Sant Jordi | Ràdio i Televisió El Vendrell\nInici Notícies Cultura Taller de roses reciclades per a aquest Sant Jordi\nA causa del moment excepcional que està vivint la societat actualment, són moltes les propostes i iniciatives per acostar la Diada de Sant Jordi a les llars. Dia rere dia es van sumant idees i projectes per part d’entitats, particulars i regidories de l’Ajuntament.\nUna d’aquestes propostes és la que durà a terme demà, dimarts 21 d’abril, la professora de l’Aula de Ceràmica, Inga Freitas. L’artista, a través d’un vídeo, proposa crear una rosa de Sant Jordi amb materials reciclats i a l’abast de tothom; per després poder regalar, penjar al balcó o per a un mateix.\nArticle anteriorEl govern espanyol rectifica i permet que els menors de 14 anys puguin passejar\nArticle següentIncendi sense danys personals en un edifici de Coma-ruga\nSurt a la venda Sons de Garatge, una antologia musical comarcal dels últims 60 anys\nPropostes solidàries entorn la Diada de Sant Jordi


Crònica espúria d'un nacionalista - Diari La Veu\nEscriba el número 182570\nCrònica espúria d'un nacionalista\nAhir, amb els vells camarades vam fer la visita habitual a Cuelgamuros.\nHui escric el present text en una xurreria a prop del Callao, prenent un "cortao con porras". Tinc sobre la taula els diaris de Madrid i un parell de Barcelona. Titulars amics i residents als solatges de la gàbia indissoluble.\nEn un principi els vam negar en redó el dret a celebrar aquell disbaratat referèndum. Els dinamitàrem tots els camins: confiscàrem material imprés, escorcollàrem possibles fabricants d'urnes, amenaçàrem, envaírem subreptíciament el territori, etc. Diuen que practiquem l'abús de poder. És clar que, ben pensat… qui no diu que l'article 155 no representa això? Que s'aguanten! També regiràrem les seus dels partits díscols: els jutges són aliats fidels de la nostra alta, noble i divina causa. Algun saberut cita Montesquieu. Un altre parla de Rousseau. Qui són eixos? I el dia 1 d'octubre van tindre l'obtusa gosadia de traure unes quantes urnes de no se sap on. Eixe gol ens va enfurismar tant que no dubtàrem a demostrar-los qui mana. Què s'han cregut? Han oblidat que els hem guanyat totes les guerres? A més d'ignorar qui és l'amo, tenen la barra de desafiar-nos? No sols això: inclús han arribat a queixar-se perquè els nostres policies feren mil ferits. Què en són mil –només mil!–, davant l'allau de dos milions de fanàtics a cel obert en dia de pluja? Encara els va passar poc. Ara bé, el súmmum de la candidesa fou creure que nosaltres, que no som nacionalistes exacerbats com ells, dialogaríem. I sembla que ho demanen sense tindre cartes guanyadores ni armes dissuasòries. Quina ocurrència! On s'ha vist que el senyor dialogue amb els vassalls? «Es pot parlar de tot, inclús d'independència sempre que no hi haja morts». I els il·lusos es van engolir la falsa estratègia com passerells. Ho dèiem als bascos, clar, però ells es van considerar inclosos en la generosa oferta. Ah, com ens sentim de feliços burlant-nos de la seua inèpcia i matxucant un nord-est pertinaç! Ja podrien ensenyar a les escoles d'aquella regió cançons castrenses de deveres i no melodies de l'Havana: "[…] moriremos besando la sagrada bandera. Nuestra España gloriosa nuevamente ha de ser la nación poderosa que jamás dejó de vencer", etc. Que aprenguen la lliçó. Ja poden "humillar la testuz" perquè el "diestro Riverita" els estaque la puntilla.\nEn fi, "las porras" són un record. Quan m'acabe el "bocata calamares" aniré a l'església de San Marcos(1). No vull fer tard a la celebració d'una eucaristia extraordinària en honor de la fidel judicatura que engarjola innocents sense delicte. Nosaltres no esgrimim cap altra dialèctica amb els subalterns que el garrot i, amb més motiu, amb les terres conquistades. Reprimim els problemes per la via de la praxi contundent i au, qüestió resolta. Inferiors amb idees? A l'ergàstul! Que no pensen tant i que obeïsquen sense replicar. Tant de raonament resulta nefast. Si es junyiren a la jovada triomfant com els de Levante, serien feliços. Que en prenguen nota i que vagen alerta.\nNota 1. Aquesta església és el temple que manà construir Felip V per la victòria en la Batalla d'Almansa que tingué lloc un 23 d'abril, dia de Sant Marc.\nEscriba el número 123635


PlayStation 3 | Xe Quin Pasme!\n20 d'Octubre de 2017 24 de Desembre de 2017 / Xolutot\t/ Deixa un comentari\nEsta setmana ens arriba una trista noticia: Visceral Games, l’estudi que va crear Dead Space, va ser Continua llegint →\n2 d'Agost de 2017 25 de Setembre de 2017 / Xolutot\t/ Deixa un comentari\nEl dimecres de fa dues setmanes, dementre desdejunava i veia el Canal Boing, vaig poder admirar una referència curiosa a El Asombroso Mundo de Gumball. A un dels capítols d’esta sèrie d’animació, vaig presenciar com els creadors d’esta li feien un cameo explicit al survival action de Naugthy Dog, The Last Of Us. Continua llegint →\n28 de Juny de 2017 2 de Desembre de 2017 / Xolutot\t/ Deixa un comentari\nHa hagut presència de personatges LGBTI a este gènere de videojocs d’aventures? Continua llegint →\n[Anàlisi] RESIDENT EVIL REVELATIONS 2\n17 de gener de 2017 29 de Novembre de 2017 / Xolutot\t/ Deixa un comentari\nSi fa poc vos vam oferir l’anàlisi del primer RE Revelations, ara anem amb el de la segona part d’esta genial subsaga de Resident Evil. Amb esta segona part, TOSE i Capcom han tornat a aconseguir-ho. Si el primer Revelations ja ens va deixar bastant il·lusionats als fans clàssics de la saga, ací han tornat a complir. I inclús, superar-se.\nAmb els Revelations pareix que s’han acabat els “Resident Duty”, i ens apropem més a uns “Resident Hill”. Sí, no exagerem. A banda de conservar el ritme d’acció més lent, l’exploració i la supervivència del primer Revelations, han afegit nous matisos en aquesta genial segona part. Però si això és ja de per si positiu, ¿què tal si també li afegim Continua llegint →\n[Ressenya] RESIDENT EVIL 6\n8 de gener de 2017 23 de Desembre de 2017 / Xolutot\t/ Deixa un comentari\nAprofitant l’eixida de Resident Evil 6 per a PS4 i Xbox One fa poc, i que queden setze dies per a l’eixida de Resident Evil 7, aprofite un text que he rescatat dels meus escrits per ressenyar un poc la sexta part de la saga. Un títol que, a pesar de no ser un survival horror, és una continuació més de la sèrie que conserva certs elements positius dels dos anteriors Resident Evil, afegint-ne de més interessants. Continua llegint →\n8 d'Octubre de 2016 3 de Desembre de 2017 / Xolutot\t/ Deixa un comentari\nResident Evil Revelations 2, ja a la venda\n25 de febrer de 2015 7 de Mai de 2017 / Xolutot\t/ Deixa un comentari\nEl primer capítol de Resident Evil (RE) Revelations 2 ja està disponible, per soles 6 €uros. En ell viurem la primera aventura amb el retorn del personatge Claire Redfield (Resident Evil 2 i Resident Evil CODE: Veronica X), la qual tornarà a veure’s envoltada en una situació pareguda a CODE: Veronica X, al ser segrestada i traslladada a una illa abandonada plena de perills de a on tindrà que escapar. Però, esta volta no estarà a soles, i ens acompanyarà ni més ni menys que una de les filles de Barry Burton, personatge del primer RE, i de RE Gaiden (GameBoy Color).


ELS AVENCS – La Vall d'Ebo Naturalment\nTrobaràs aquesta avencs naturals a la mateixa carretera de Ebo a Pego, en el camí que condueix al “Refugi de la Figuereta” dels nostres amics del Centre excursionista de Pego. Et recomanem que deixis el vehicle a l’esplanada al costat de la carretera.\nLa primera i la més ampla de les nostres avencs, a uns 100 mts ia l’esquerra del camí es troba aquest avenc de 20 metres de boca i uns 57 metres de profunditat, si va amb nens es prega la màxima precaució.\nA uns 200 mts seguint en direcció al refugi trobem uns pals de la llum, en el segon, hi ha una senda a l’esquerra que ens condueix a aquesta avenc de 120 metres de profunditat.\nA uns 50 metres de l’Avenc d’Enmig, es troba aquest avenc més estreta i de 137 metres de profunditat. L’entrada es troba marcada per la presència d’uns grans arbres. Et demanem insistentment la més extrema precaució.


Penyagolosa i la Tinença de Benifassà - Maestrat Experience | Guia | Ruta | Natura | Muntanya | Joelette\nFoto facilitada per Miquel Ibáñez\nAl Maestrat tenim la sort de tindre dos parcs naturals, Penyagolosa i la serra d’Irta, un de muntanya i l’altre al litoral, els quals tenen uns valors naturals i paisatgístics impressionants, fet pel qual reben tantes visites al llarg de l’any.\nContinuem amb les entrevistes a tècnics del territori, i passem de la gestió cultural a la gestió d’espais naturals, com és el cas que ara ens ocupa. Tècnics que coneixen de primera mà el seu territori i que treballen a peu, al mateix territori, és això que els fa ser veus autoritzades en gestió que l’Administració potser hauria de tindre més en compte.\nAra entrevistarem Miquel Ibáñez, actual director-conservador del Parc Natural de Penyagolosa i també del Parc Natural de la Tinença de Benifassà, comarca veïna nostra, per tal que ens conte un poc de la feina feta com a personal tècnic en tots estos anys així com la seua visió al voltant del difícil repte que sempre és la gestió dels espais naturals.\nPenyagolosa viu sota l’amenaça constant de la massificació i la Tinença de Benifassà encara recorda la promesa incomplida pel govern Camps de transferir 40 milions d’euros als municipis de la zona en l’any de creació del parc natural, allà pel 2006.\nEfectivament les visites als Parcs Naturals, com als pobles propers, ha sigut inusualment molt superior que en estius anteriors. Això ha provocat problemes concrets amb l’ús públic, com al pic de Penyagolosa, al pantà d’Ulldecona, circulació de vehicles (sobretot BTT) per llocs sensibles, activitats nocturnes amb les respectives molèsties a la fauna, etc.\nLes solucions passen per determinades millores com són una major informació al públic, la regulació d’algunes de les activitats o limitacions en llocs concrets, i una major vigilància.\nSou director-conservador del PN Penyagolosa i de la Tinença de Benifassà des de 2016. Quins són els principals èxits de la vostra gestió al capdavant dels parcs naturals?\nEn aquests llocs relativament allunyats de les capitals crec que el principal èxit aconseguit ha sigut apropar la gestió als pobles. Tot i les mancances materials de poder arribar a tothom, considere que està molt ben valorada la presència del tècnic responsable del Parc en el territori, que el seu lloc de treball estiga situat en els pobles del Parc.\nCom hauríeu vist personalment una fusió del PN Els Ports i el PN La Tinença de Benifassà en un parc nacional?\nQuan l’àmbit de protecció excedeix el territori d’una comunitat autònoma és l’administració central la responsable de gestionar l’espai natural protegit. És evident una relació geomorfològica, paisatgística i biòtica en aquesta zona entre les comunitats autònomes de Catalunya, Aragó i el País Valencià. Una gestió unificada implicaria un Parc Nacional, el que en principi suposaria més recursos, però també una gestió més complicada per la quantitat d’organismes implicats.\nCom vau rebre personalment els atacs en la gestió de Penyagolosa en l’any 2018?\nL’actuació dels meus detractors va ser tan basta que vaig poder expressar la meua opinió en un article a la revista El Temps amb el títol ‘’La gestió ambiental a Penyagolosa: diferències de criteri o interessos’’.\nPenseu que últimament hi ha intents per part de l’Administració de privatitzar la gestió dels espais naturals o d’almenys delegar-ne la gestió?\nÉs evident la manca de funcionaris per gestionar els espais naturals protegits i el medi ambient en general, i fins i tot l’envelliment de la plantilla que ens dediquem, però no em consta eixa intenció.\nEs pot gestionar l’espai natural de manera eficient sense un gran pressupost al darrere?\nDues premisses s’han de complir: un pressupost mínim i un personal per a gestionar-lo; una sense l’altra provoquen distorsions. Per altra banda, solucionats els problemes bàsics, amb actuacions no excessivament cares es poden obtenir resultats francament bons.\nBo, crec que tots els experts estan d’acord que és una conseqüència de l’abandonament del mode de vida rural, especialment del poblament dispers de l’interior valencià, al que cal afegir la dificultat de guanyar-se actualment la vida amb els productes del bosc, i en general del sector primari lligat a eixe interior (ramaderia, cultius de seca, aprofitaments forestals, etc), per la lògica del sistema econòmic. És una problemàtica complexa, amb moltes arestes que requereix un enfocament multidisciplinari i d’un decidit suport dels governs. Potser cal començar per afavorir les iniciatives locals amb una aposta clara per la població més jove, basades en eixe sector primari, i anar implementant actuacions que conferisquen quotes d’autosuficiència als pobles de la muntanya.\nQuin és el repte futur a què s’enfronta la gestió d’espais naturals des de l’Administració pública?\nEn el cas de Penyagolosa i Tinença encara queda molta faena per fer, especialment en els temes de planificació i d’ordenació; temes que s’han d’abordar sense pressa amb mecanismes reforçats de participació pública. Són vitals eixa consulta i participació públiques actives, on la gent que hi viu puga decidir sobre el futur del seu territori i, on també són necessàries les aportacions dels usuaris externs i inclús de la ‘’diàspora’’ per arribar a propostes de consens. Trobe que cal també molta tasca de sensibilització sobre els escenaris als quals ens enfrontem (amb aspectes clars com l’escassedat de l’aigua i la pèrdua de biodiversitat), de tal manera que les visions de futur no estiguen tan mediatitzades per interessos, o per resultats, a curt termini.\nconservacióespai naturalgestió ambientalmaestratmassificaciómedi ambientnaturaordenacióparticipació públicapenyagolosaplanificacióproteccióterritoritinença de benifassà