L’institut de Capellades i l’Escola Pia ofereixen aquesta opció que molts busquen per poder fer la universitat a França\nDivendres, 9 febrer 2018. 03:00. Francesc Vilaprinyó i Albareda.\nL'opció de fer el Batxibac, la doble titulació que permet obtenir el Batxillerat Francès i també el de l'Estat espanyol, es dona des de fa tres cursos a l'IES Molí de la Vila i des del 2016-2017 a l'Escola Pia d'Igualada. Es tracta d'una opció molt atractiva per la possibilitat d'accedir als estudis universitaris francesos, però que també suposa moltes dificultats d'adaptació a un currículum mixt.\nAquest 2017-2018 un total de 23 alumnes a la comarca cursen el Batxibac, el Batxillerat francès. Es tracta d'una possibilitat que des de fa anys ofereixen diversos centres catalans -gairebé mig centenar- i que en el cas de l'Anoia té lloc a l'IES Molí de la Vila capelladí i a l'Escola Pia. El número d'alumnes que el cursen ha crescut respecte l'any passat a Capellades, on ara n'hi ha 19. I en el cas del primer curs de batxillerat, són 13 els nois i noies que han triat començar el curs fent aquest currículum per optar al Baccalauréat.\nEn el cas del centre igualadí, l'any passat van començar set alumnes i, d'aquests, quatre van acabar-lo. Enguany, a primer de Batxillerat no hi ha alumnes i a segon els quatre que van acabar el curs anterior continuen els estudis. Els responsables del centre comenten que "fer un currículum mixt comporta per part dels alumnes un ferm compromís i un xic més d'esforç. És per aquest motiu que és un nombre d'alumnes reduït qui opta per cursar la doble titulació".\nA l'Escola Pia s'ha preparat a tots els alumnes un itinerari de batxillerat perquè puguin fer el Batxibac des de qualsevol modalitat, inclosa la modalitat de l'artístic. A l'IES Molí de la Vila també es compaginen diferents branques d'estudis amb les assignatures comunes i indispensables: "tres hores de francès, dues de literatura francesa i dues més d'història francesa". Al centre capelladí hi han acudit alumnes d'altres punts de l'Anoia, com Vilanova, per poder obtenir el Baccalauréat.\nPer fer el Batxibac, s'ha de comptar com a mínim amb el nivell B1 de francès. La majoria dels nois i noies que cursen el Batxibac ara van estudiar la llengua francesa en diverses optatives al llarg dels quatre cursos de l'ESO. La meta principal, explica un dels capelladins, és fer la carrera universitària a l'estranger, en països de parla francesa: "m'agradaria estudiar la carrera de biologia a França perquè la universitat és més econòmica i allà hi ha més treball. Crec que del contrari no estaria aprofitant al màxim el Batxibac".\nEl principal escull per molts és l'assignatura d'Història de França: "és una assignatura que al principi es difícil, ja que pràcticament es fan comentaris de documents i redaccions amb una estructura i pautes determinades i costa d'agafar el fil, però un cop situat, és anar fent". Sobre aquesta assignatura, una altra alumna comenta que "costa una mica, cert, però si t'hi fiques, t'ho treus bé".\nLa mateixa alumna parla sobre un altre de les problemàtiques, descuidar l'anglès: "recomano que si es fa Batxibac, estudiar anglès en una academia, si no es perd molt". Altres estudiants també comenten que no poden deixar d'aprendre una eina com l'anglès: "Com que aquest any no ho puc fer a l'institut i no ho volia perdre perquè és la llengua més important en aquest moment i et demanen un B2 al acabar la carrera universitària, ara vaig dos dies de la setmana per la tarda a fer una extraescolar".


Mostrant articles per etiqueta: Equip\nBloc Bloc Mostrant articles per etiqueta: Equip\nDimarts, 10 Febrer 2015 11:11\nDinamiks va creixent i és que ja tenim una nova incorporació!!\nDimecres, 18 Març 2015 11:15\nNou membre #Dinamiks!\nAvui ens plau presentar-vos un nou membre de #Dinamiks!\nDimecres, 26 Agost 2015 11:20\nAvui us presentem un nou membre de l'equip de Dinamiks, ell és en Marc Fernández.\nDimarts, 30 Agost 2016 11:48\nCloenda Team Dinamiks\nEl passat 31 de juliol, l'equip de Dinamiks vam celebrar la cloenda de final de temporada!\nUn tancament que considerem molt important per tal de posar un punt i seguit, despedir-nos del #team i desitjar-nos unes bones i merescudes vacances després de tota la feina feta!\nEnguany vam decidir anar a Illa Fantasia, un parc aquàtic on tots i totes vam gaudir com nens petits de tots els tobogans i atraccions.\nAixí doncs l'#equipdinamiks vam despedir el curs passat i ara ja amb les piles ben carregades encarem una nova temporada plena de novetats i sorpreses!\nDilluns, 12 Desembre 2016 12:21\nDinar d'equip de Nadal\nAhir diumenge a Dinamiks vam celebrar el dinar de Nadal. Aquí us deixem un petit vídeo resum dels jocs que vam fer!\nUn dinar cooperatiu on cadascú va portar una cosa feta per ell: un bon aperitiu, fideuà, macarrons, amanides, empanades, lassanyes, fruita i pastissos que ens van fer llepar els dits de valent!


De Sant Boi fins avui (2001) – El passat que no passa\nMiquel Roca i Junyent a la Diada de Sant Boi de 1976\nGoso reproduir un article meu, escrit i publicat l’any 2001 amb motiu del 25è aniversari de la Diada del 1976 a Sant Boi, perquè em fa l’efecte que posa les coses al seu lloc ara que els “comuns” preparen un acte propi a Sant Boi, al marge de les mobilitzacions convocades per l’ANC i Òmnium arreu del territori, per commemorar, precisament, els 40 anys d’aquella primera Diada semi tolerada. Jo hi vaig assistir amb un bon nombre de companys de les Joventuts Comunistes de Bandera Roja. Recordo perfectament aquella tarda en què el servei d’ordre, majoritàriament organitzat pel PSUC, malgrat que l’acte havia estat convocat per l’Assemblea de Catalunya, impedia cridar a favor de la República o mostrar banderes republicanes. L’únic eslògan permès era l’oficial i que els “comuns” volen recuperar: “Llibertat, Amnistia i Estatut d’Autonomia”. Ho explico sense acritud perquè em fa l’efecte que també està bé posar les coses al seu lloc. La invenció del passat no és tan sols patrimoni de la dreta cavernícola, els antics comunistes “oficials”, avui reconvertits al nacional populisme, també ho fan per beneficiar el seu projecte polític federalista.\nAvui dia, subscric l’article que reprodueixo aquí de dalt a baix. Potser hi afegiria alguna reflexió, que aleshores no podia saber de cap manera. Per exemple, quan parlo de les fases d’hegemonia catalanista, caldria que afegís el tomb que ha experimentat aquest moviment des del 2010, arran de la sentència del TC sobre l’Estatut del 2006, però, sobretot des del 2012, quan fins i tot el catalanisme pactista i moderat, representat pel president Mas, encara el camí de la sobiranització de l’antic catalanisme regeneracionista fill, per l’esquerra, de Valentí Almirall, i, per la dreta, d’Enric Prat de la Riba. Per primera vegada en tota la història del catalanisme polític, la majoria ha adoptat posicions independentistes i aquests és el gir més transcendent després de la recuperació de la democràcia un cop mort el dictador. Llavors, com explicava el 2001, les debilitats van ser moltes. Ara també se’n veuen, si bé és força evident que el catalanisme autonomista és mort i enterrat després del terrabastall que hi ha hagut. Avui la Sepharad idealitzava per Espriu només és en boca de Xavier Domènech i Manolo Milián Mestre, per citar només dos noms. A Espanya no se’n recorda ningú.\nEl 1976, el PSUC va esdevenir un partit d’ordre i va frustrar molts expectatives, malgrat els avenços evidents que es van aconseguir durant els anys de la transició. És veritat que llavors l’extrema esquerra a la qual pertanyia un servidor feia un discurs polític que en les formes s’assemblava al que avui dia esbomba En Comú Podem. La similitud és, però, formal, perquè en molts aspectes, i sobretot en l’àmbit de la reivindicació nacional, En Comú Podem s’assembla més al del PSUC de la Transició que no pas als grups alternatius d’aquell moment i no cal dir a l’esquerra independentista, que menystenia per sistema. Deu ser degut al fet que alguns dels ideòlegs actuals d’En Comú Podem, el 1976, a Sant Boi, obligàvem els joves esquerranosos com jo a callar i a amagar les banderes republicanes. Ho feien amb mal humor i molta prepotència, exactament com ara.\nDemà farà vint-i-cinc anys d’aquella històrica Diada del 1976 a Sant Boi, en la qual van participar unes cent mil persones, en un dels primers actes reivindicatius tolerats després de la mort del dictador. Aquella manifestació va obrir la nostra particular i retardada manera d’entrar en la tríada democràtica dels principis liberals de la Revolució Francesa, que aleshores, per a nosaltres, els catalans, se sintetitzaven en el lema “Llibertat, Amnistia i Estatut d’Autonomia”.\nAlguna altra vegada he explicat que si considerem les quatre fases durant les quals hi ha hagut a Catalunya una certa hegemonia catalanista –o sigui els períodes 1898-1917, 1917-1923, 1931-1939 i 1977-2001–, es pot dir que la política s’ha situat per damunt de l’ideologisme. I això ha estat bo. No vull dir que en cada una d’aquestes fases no s’hagi intentat construir una subhegemonia ideològica. És clar que es va intentar. Per exemple, durant la primera etapa, la Lliga va imposar la seva concepció conservadora; durant la segona els nacionalistes republicans van fer passos per constituir una esquerra nacional; durant la tercera l’esquerra nacional va aconseguir de consolidar-se però va fracassar, i des del 1980 la coalició nacionalista de CiU ha governat amb oscil·lacions, ara cap al centreesquerra, ara cap al centredreta, fins a arribar a l’etapa actual, en què el conservadorisme predomina de manera alarmant. Però, més enllà d’això, en cadascuna d’aquestes fases hi ha hagut una clara voluntat de construir les bases institucionals de l’autogovern mitjançant mecanismes polítics, malgrat que les fórmules adoptades en cada moment –la Mancomunitat i la Generalitat– no hagin aconseguit el ple reconeixement de la sobirania nacional catalana. Les raons per les quals la Mancomunitat i la primera Generalitat no van assolir aquest objectiu són clares, però ja no en són tant, de clares, les causes que van estroncar l’empenta del 1976.\nNo crec exagerar gens si dic que aquell clam democràtic i catalanista de la gernació aplegada a Sant Boi va encetar l’etapa més “rica i plena” que ha viscut la Catalunya contemporània. I tanmateix, la durada de la nova autonomia no ha de servir per amagar la insatisfacció de molts catalanistes per allò que haurien volgut que s’esdevingués i que no ha pogut ser en aquests vint-i-cinc anys. Amb tot, sóc conscient que el nostre sistema polític actual és el resultat d’una transició política pactada entre el reformisme franquista i l’oposició democràtica, un fet que va condicionar tot el procés posterior. També és veritat, però, que la notòria debilitat de les forces nacionalistes durant aquells anys (com és evident per a qui repassi els resultats de les eleccions del 15-J), va ajudar a desdibuixar un possible projecte de renacionalització de Catalunya més ambiciós. I la rebaixa de les aspiracions nacionals catalanes encara va fer-se més palesa amb l’anomenada “operació Tarradellas”, ordida per Suárez i els seus aliats a Catalunya, la qual tenia com a objectiu neutralitzar, per una banda, la majoria d’esquerres al Principat (per això sempre m’ha sorprès l’abrandada defensa que fan els socialistes de Tarradellas) i, per l’altra, controlar les aspiracions sobiranistes catalanes (tot i que llavors no s’emprava aquest terme) amb la constitució d’una Generalitat provisional de fireta i, per tant, mancada de contingut.\nLa restauració de la Generalitat –que fou l’únic acte de reconeixement de la legitimitat republicana en tot el procés de la transició democràtica espanyola, i que va anar precedida de la constitució d’una il·legal Assemblea de Parlamentaris a la seu del futur Parlament per reclamar i, és clar, de l’altra històrica manifestació de l’Onze de Setembre, la del 1977– va ser, a pesar de tots els dèficits que hom pugui esgrimir, una gran victòria. D’això ningú no pot dubtar-ne. El moment decisiu, vull dir el moment que va marcar el futur de l’autonomia, fou, si de cas, l’estiu del 1979, quan s’encetaren les negociacions amb el govern d’UCD que van abocar a les retallades del text estatutari consensuat a Sau per les forces parlamentàries catalanes. El text definitiu de l’Estatut, basat en l’entesa entre socialistes, comunistes, nacionalistes i centristes, és, no cal dir-ho, superior al del 1932 en matèria de llengua, ensenyament, cultura i mitjans de comunicació, però, en canvi, és inferior pel que fa a les competències sobre justícia i ordre públic (que es van haver de negociar després) i, a més, ara ho sabem prou bé, va deixar en una perillosa ambigüitat els aspectes financers de l’autonomia. A banda que, quant a l’espai nacional catalonovalencianobalear, l’Estatut obviava pronunciar-s’hi i, per tant, quedava sotmès a la prohibició explícita que feia la Constitució de permetre la col·laboració entre autonomies. En aquest sentit, per què no dir-ho?, si el tractat dels Pirineus de 1659 va significar la pèrdua del territori de la Catalunya Nord, i la Nova Planta de 1707, 1715 o 1716, segons del territori de què parlem, va comportar l’inici del distanciament institucional i polític dels antics territoris de la Corona catalanoaragonesa, la Constitució espanyola de 1977 i els Estatuts respectius van alçar un mur tan alt i sòlid entre nosaltres com va ser-ho, també nacionalment, el Mur de Berlín per a les dues Alemanyes. I aquest gran gol que vam rebre per tota l’esquadra, cada dia és més clar que va consolidant-se, sobretot Catalunya enfora (més al País Valencià que a les Illes), però, també, Catalunya endins.\nAra bé, tot i les minusvalideses que presenta i els dogmatismes constitucionals que alimenta, la instauració a Espanya d’un Estat de dret, democràtic i descentralitzat va significar un pas endavant perquè, d’entrada, va permetre restaurar la Generalitat (el govern i el Parlament) com a dipositària de la sobirania popular i, a més, perquè va obrir la porta a una lenta, per bé que no del tot segura, recuperació de la llengua i cultura catalanes com a ingredients bàsics d’identificació nacional. I aquest parell de fenòmens, al costat de la consolidació de la diversitat que ha evitat dividir els catalans en dues comunitats separades i enfrontades per raons d’origen i de la permanència d’un sistema de partits propi i diferenciat, malgrat certes distorsions posteriors, han proporcionat estabilitat al sistema polític català al llarg d’aquests darrers anys. Però tot això no s’hauria donat si el catalanisme no hagués actuat com a factor de modernitat, seguint la tradició del segle passat i de l’altre, i com a denominador comú del poble de Catalunya. El fet que el catalanisme hagi estat històricament un moviment de reivindicació nacional de caire sociopolític més que no pas ètnic reforça encara més aquest argument, ja que mostra la pluralitat del moviment i, alhora, no defuig la conflictivitat que això pot generar, i de fet ha generat, entre projectes nacionals ben diferents.\n“L’èxit de la catalanitat a començament d’aquest segle [el segle XX] –va escriure Vicens Vives a Industrials i polítics referint-se al catalanisme– es degué a l’ample ressò que la seva actitud assenyada i valenta alhora obtingué entre les masses populars, a l’aportació d’una ideologia culturalista coherent i al suport d’una plataforma social i econòmica efectiva”. La dictadura de Franco va intentar destruir-la i, per tant, de 1939 en endavant la simbiosi que apuntava Vicens no va poder funcionar correctament per la manca de concordança, precisament, entre el ritme social i el polític, entre els sentiment nacional de la gent i la manca d’institucions. Aquell setembre de 1976, a Sant Boi, ja s’albirava que la responsabilitat de fer que aquests dos ritmes s’acoblessin bé i que fossin productius per a la sobirania del país havia de ser una responsabilitat més nostre, sobretot dels dirigents polítics, que no pas de les concessions que s’arrenquessin de l’Estat. Potser és aquí on s’ha fallat. I és que un país perviu si té una societat civil forta i decidida, però costa que rutlli si la societat política és feble, covarda o dependent. En això estem.\nPublicat a l’Avui, 10/09/2001\n1 Setembre 2016 1 Setembre 2016 agusticolominesAmnistia, Artur Mas, Assemblea de Parlamentaris, Bandera Roja, CiU, Diada 1976, En Comú Podem, Enric Prat de la Riba, ERC, Estatut d'Autonomia, Federalisme, franquisme, Generalitat de Catalunya, Jaume Vicens Vives, Josep Tarradellas, Llibertat, Lliga Catalana, Mancomunitat de Catalunya, Manuel Milian Mestre, Miquel Roca i Junyent, Nova Planta, PSUC, Transició, UCD, Valentí Almirall, Xavier Domènech\nAnterior Entrada anterior: Tornar a començar, amb la immersió com a rerefons\nSegüent Entrada següent: ¿Por qué no unas terceras elecciones?


Ricard Vilanova (bloc): Galaxina (1980)\nDirecció: William Sachs\nGuió: William Sachs\nInqualificable… per molt friqui que siguis. No té perdó de Déu!\nLa Infinity, una nau espacial policia porta una tripulació una mica especial. Al capdavant hi han 3 homes, però també hi ha un alienígena pelut menjapedres, una espècie de home-ratpenat amb ales ridícules i orelles de punxa, un home gran asiàtic i una robot, Galaxina, que s’encarrega de tripular la nau.\nReben ordres d’anar a l’altra punta de la galàxia, cosa que, amb la seva nau, els ocuparà 27 anys, per la qual cosa han d’anar-hi en estat d’hivernació. Han de recuperar un tros d’estrella blava que donarà molt poder a qui la posseeixi. Un dels tripulants, mentrestant, li tira els trastos a la robot que no parla i és bastant seca. Així que algú la toca, deixa anar una descàrrega elèctrica. El capità, per la seva banda, acostumat a menjar píndoles, en veure un ou real decideix menjar-se’l, però després d’alguns espasmes acaba vomitant un petit alienígena que fuig.\nAbans d’emprendre el seu viatge de 27 anys tenen un permís de 24 hores en una espècie de tuguri de pas, en un meteorit, on hi han tota mena de femelles alienígenes i robots. Després entren tots en hivernació, però l’alienígena que havia sortit de la boca del capità, li atura la hivernació i quan el capità surt, li han passat els 27 anys. Mentrestant la robot, que s’ha enamorat del tripulant que li tirava els trastos, en aquest temps d’hivernació ha après a parlar i a ser empàtica.\nEn arribar al planeta de destí, Galaxina és l’encarregada de buscar el bandoler que té l’estrella blava, però acaba en una mena de restaurant on es menja carn humana. Allà li diuen que el bandoler ha estat cruspit. Però l’espera un altre enemic del que se’n desfà en un duel. En acabar és raptada per una banda de motoristes, però és rescatada pels seus companys.\nEn tornar a la nau estan tots molt contents fins que el tripulant alienígena menja-roques és menja l’estrella blava.\nSabia que era dolenta, però tant? He arribat a veure aquesta pel·lícula per pura curiositat, perquè de vegades està bé veure pel·lícules de sèrie B i enriure-te’n amb i d’elles. Ara sembla que hi ha intenció de fer-ne una sèrie que, per malament que es faci, sempre estarà ben feta. Fins i tot, si es fa malament expressament, com a culte friqui, tindrà una raó de ser. Però aquesta pel·lícula no té per on agafar-se. Està qualificada de ciència ficció i humor. Però és que ni una cosa ni l’altra…\nLa curiositat que vaig llegir és que l’actriu principal, bé, l’única actriu i que dona nom a la pel·lícula i li posa cara i ulls al cartell, una conilleta PlayBoy, va morir justament després de fer aquesta pel·lícula, amb 20 anys, assassinada pel seu marit en saber que l’anava a deixar pel director de la pel·lícula. Va tenir la delicadesa de suicidar-se després d’assassinar-la… I per què no abans? La pregunta de sempre.\nRecordem, perquè sempre va bé contextualitzar, que la sèrie Star Trek es va emetre a finals de la dècada de 1960, 2001: A Space Odyssey el 1968, la primera pel·lícula d’Star Trek el 1979, un any abans que aquesta pel·lícula, igual que Alien. Em sembla que no cal dir res més.\n“La tripulació d’una nau policia interestel·lar és enviada a recuperar un misteriós cristall, l’Estrella Blava. La nau la tripula una androide femenina de la nau que s’acaba enamorant d’un dels tripulants. Un alienígena apareix a la nau després que el capità el vomiti i acaba pensant-se que és la seva mare.”


HEALTHY INSTITUTE - Informació sobre la marca\nMarca HEALTHY INSTITUTE a Espanya\nInformació sobre la marca HEALTHY INSTITUTE amb el nombre M3648574(8)\nLa marca HEALTHY INSTITUTE amb el nombre M3648574(8) va ser sol·licitada el 25/01/2017. Es tracta d'una marca a Espanya pel que aquest registre no ofereix protecció en la resta de països. La marca HEALTHY INSTITUTE amb el nombre M3648574(8) va ser sol·licitada per BEGOÑA RUIZ NUÑEZ.\nRenovació de la marca HEALTHY INSTITUTE amb el nombre M3648574(8)\nAltres marques sol·licitades per BEGOÑA RUIZ NUÑEZ\nÉs possible conèixer totes les marques sol·licitades per BEGOÑA RUIZ NUÑEZ, entre les quals es troba la marca HEALTHY INSTITUTE amb el nombre M3648574(8). Si es desitgen conèixer més marques sol·licitades per BEGOÑA RUIZ NUÑEZ clicar aquí.\nÉs possible conèixer totes les marques publicades a Espanya entre les quals es troba la marca HEALTHY INSTITUTE. El nostre portal www.patentes-y-marcas.com ofereix accés a les publicacions de marques a Espanya. Conèixer les marques registrades en un país és important per saber les possibilitats de registrar una marca a Espanya.


Diumenge a cavall entre la primavera i l'hivern - El temps\nAlberto Alcántara 29/03/2020 - 22.30 Actualitzat 29/03/2020 - 22.32\nDiumenge serà un dia amb molts trets primaverals, però que acabarà fent un tomb cap a l'hivern al final del dia. El temps hivernal s'acabarà de concretar dilluns. El canvi d'aires començarà per l'entrada de vent del nord-oest, que deixarà cops forts a l'Alt Empordà, a les Terres de l'Ebre i als cims del Pirineu.\nSi parlem d'un dia de primavera és perquè hem tingut moltes clarianes matinals, amb un cel ben blau i alguns núvols inofensius. Els més compactes s'han anat retirant per les Terres de l'Ebre i han fet més el ronso per l'Empordà.\n7:45h, barri del Guinardó amb 12° @eltempsTV3@btveltemps#eltempsdesdecasatv3pic.twitter.com/ldbWABJVpP\n Ferran Gil (@FcamGil) March 29, 2020\n Silvia Puig ... Vermeia. (@SilviaPuig11) March 29, 2020\nEl sol engrescarà la nuvolositat d'evolució, que a la tarda descarregarà alguns ruixats. Els xàfecs es distribuiran per punts del prepirineu, l'interior del nord-est i punts del prelitoral nord. Potser alguns acabaran arribant molt escarransits a punts del nord de la costa central i sud de la Brava cap al vespre.\nPerò a més a més, el vent de nord començarà a acumular nuvolositat al vessant nord del Pirineu. Amb el pas de les hores començarà a precipitar, mentre que la cota de neu també començarà a baixar dels 1.600 als 1.200 metres, especiament a l'Alt Pirineu. A mitjanit ja podrà nevar al voltant dels 1.000 metres.\nÚltim repunt de la temperatura\nLa clatellada als termòmetres serà dilluns, mentre que diumenge la temperatura al migdia encara pujarà una mica més en general. Es notarà sobretot a les zones reescalfades pel vent: la Costa Daurada i punts de l'Empordà. A primera hora hem tingut algunes glaçades febles al Pirineu, i valors d'entre 2 i 5 ºC a molts punts d'interior de la meitat nord de Catalunya.\nJordi Llorens - El Plà de Santa Maria - AltCamp 7º#324eltemps#eltempsdesdecasaTV3pic.twitter.com/Lvd5MWuCzV\n Jordi (@JordiLloMu) March 29, 2020\n Joan Turull (@JoanetTurull) March 29, 2020\n Marta Sol (@Martona71) March 29, 2020\n Isabel Vergés Pérez (@belverges) March 29, 2020\nCompte perquè arriba una altra pertorbació. Entrarà una llengua d'aire molt fred que arrossegarà la cota de neu cap als 600 metres, localment per sota. Caldrà veure on se situa finalment el nucli d'aquest aire fred, probablement cap al Cantàbric, però de moment esperem precipitació a molts punts del litoral, prelitoral i la Catalunya central, a més del Pirineu. A partir d'aquí, la situació podria derivar cap a un nou episodi de llevant a mitjans de setmana.\nEl temps VESPRE - 29/03/2020


El president del PP, Mariano Rajoy, ha fet balanç del 2009, un any que considera perdut per a Espanya i per a la recuperació econòmica. Rajoy ha criticat la incapacitat del govern Zapatero, que, segons ell, pren decisions equivocades i assegura que Espanya necessita un canvi de rumb polític i econòmic. Per tot plegat, Rajoy ha assegurat que no renuncia a presentar una moció de censura al president del govern, José Luis Rodríguez Zapatero, quan el seu partit ho consideri oportú, si bé ha aclarit que ara no hi ha els requisits per fer-ho.\n30/12/2009 - 14.40 Actualitzat 30/12/2009 - 16.52\n"El PP –ha dit Rajoy– té el nombre de vots suficients per presentar una moció de censura, no renuncio a un instrument que és a la Constitució. Ho farem si ho considerem convenient i en el moment que considerem oportú, que no és ara."\nTambé li han preguntat si exigirà eleccions anticipades al llarg del 2010. Rajoy ha negat que ho vulgui fer tot i que s'acosta l'equador de la legislatura i el govern, al seu entendre, en un context de crisi econòmica, ha provocat que Espanya "perdi un any" en el seu intent per sortir-se'n. Segons ell, el país "no es mereix un president del govern entossudit a fer una política que fa que les coses vagin pitjor", ja que es tracta d'un fet "profundament injust".\nEl president del PP s'ha referit a la decisió del govern d'augmentar el contingent espanyol a l'Afganistan, segons les seves paraules, en un 50 per cent. Fa un any, Zapatero va avançar que Espanya no incrementaria el desplegament al país asiàtic, però ara, segons Rajoy, el president del govern ha optat per enviar-hi més soldats "sense parlar amb els aliats ni explicar res a l'oposició". El líder del PP ha reiterat la seva petició que el cap de l'executiu vagi al Congrés a finals de gener, o com a màxim a principis de febrer de l'any que ve, per explicar per què ha canviat de criteri en un any. I a també, perquè aclareixi la naturalesa de la missió a l'Afganistan, l'estat de la seguretat de les tropes, el cost de l'operació i les perspectives de permanència.\nSegons ha remarcat, "tots els líders europeus", com el francès Nicolas Sarkozy o l'alemanya Angela Merkel, han parlat en les seves respectives cambres parlamentàries i, al costat d'altres primers ministres i caps d'Estat, es reuniran a Londres el 27 de gener que ve per resoldre si comparteixen el pla del president dels Estats Units, Barack Obama, de reforçar la missió a l'Afganistan. Zapatero no ha actuat així, ha dit Rajoy, i per això, el PP vol que comparegui al Congrés.\nRajoy: "Els bunyols són la nota característica del govern"


PAe - CTT - General - Visor de documents IGAE\nVisor de documents IGAE >\nVisor de documents IGAE\nÉs una llibreria Java que permet obtenir una representació visual de diferents tipus de documents estructurats, signats o no signats, utilitzats en les relacions amb aplicacions de la Intervenció General de l'Administració de l'Estat, en format PDF, tant si incorporen signatura electrònica com si no.\nAquesta llibreria substitueix a una altra anterior, TCN2PDF, ampliant la seva funcionalitat a altres tipus de documents estructurats utilitzats per l'Administració General de l'Estat.\nPermet la seva instal·lació en un PC per a ús individual, o com a llibreria per ser cridada des d'una aplicació o projecte.\nSi es necessita més informació sobre la llibreria pot contactar a través de l'adreça Csc@igae.minhap.es\nVISDOC té per objecte generar representacions visuals (en format PDF) a partir de documents estructurats, signats o no signats, utilitzats en les relacions amb aplicacions de la IGAE.\nEs tracta d'una llibreria desenvolupada en Java, executable des de la línia de comandos. Per tant pot ser utilitzada tant des de dins d'una aplicació Java com des de qualsevol altra aplicació.


Bocins literaris: de març 2019\n“Cada tarda hi havia mares que udolaven així, amb un aire abstret, davant els ventres oferts amb tots els signes mortals; cada tarda hi havia braços que s'aferraven als de Rieux, paraules inútils, prometences, plors que es desencadenaven; cada tarda, les sirenes de les ambulàncies feien esclatar crisis tan vanes com tot dolor. I al terme d'aquella llarga sèrie de tardes sempre iguals, Rieux no podia esperar res més que una llarga sèrie d'escenes iguals, indefinidament renovades. Sí, la pesta, com l'abstracció, era monòtona”\nLa pesta - Albert Camus\nEtiquetes de comentaris: Albert Camus, bocí literari, La pesta, novel·la\n“la nostra separació estava destinada a durar i que calia que intentéssim conformar-nos-hi. A partir d'aquell instant, ens reintegràvem a la nostra condició de presoners, quedàvem reduïts al nostre passat, i fins i tot si algun de nosaltres sentia la temptació de viure de cara al futur, hi renunciava de seguida, almenys en la mesura que li era possible, i no sense haver rebut les ferides que finalment infligeix la imaginació als qui confien en ella”\n“Creieu-me. L'única manera de fer que els homes estiguin junts és enviar-los la pesta. I si no, mireu al vostre entorn”\n“Els homes i les dones, o bé es devoren ràpidament en allò que en diuen l'acte de l'amor, o bé es comprometen en un llarg costum matrimonial. Entre aquests extrems no sol haver-hi terme mitjà. Tampoc això no és gaire original. A Orà com a tot arreu, per falta de temps i de reflexió, la gent es veu obligada a estimar-se”\nTítol: El banquer anarquista\nTítol original: O banqueiro anarquista\nTraducció: Manuel Guerrero Brullet\nEl banquer anarquista de Fernando Pessoa és un boníssim i breu relat (no arriba a les cinquanta pàgines) on un banquer especulador defensa en el transcurs d’un sopar, i davant la incredulitat d’un amic, la seva ideologia anarquista. Aquesta obra va ser de les poques que es van publicar abans de la mort de l’escriptor i poeta portuguès. Com a apèndix, acompanyen al relat un fragment traduït a l’anglès i uns textos alternatius i complementaris que Pessoa havia preparat per a alguna revisió posterior.\nEl banquer es defineix com un anarquista veritable tant a nivell teòric, opció que va escollir quan era jove (un cop descartades les altres opcions que ell considerava fictícies); així com des d’un punt de vista pràctic, en afirmar que viu el seu dia a dia sense trair el postulat àcrata. L’argumentació del banquer és intel·ligent i pren la forma d’una faula dialèctica. Pessoa utilitza el paradoxal protagonista per jugar amb el lector que immediatament assumeix el rol de l’amic que escolta. Les giragonses que fa per connectar l’inici amb el desenllaç del discurs, i que aquest sembli lògic, són admirables. Fa una dissertació ordenada de la seva teoria amb el vici tan estès entre les persones que raonen de racionalitzar a posteriori les seves accions més sentimentals. Ens plantifica una exposició que fa aigües per tot arreu (si us plau, un banquer anarquista!), però mentre ens la ven deixa poques fissures per atacar-la. Pessoa ho lliga molt bé i se t’escapa un somriure perquè no només és l’autor qui s’ho està passant bé. El gaudi és recíproc.\nEtiquetes de comentaris: El banquer anarquista, Fernando Pessoa, novel·la, ressenya\n“L'anarquisme és la irreligió natural, posada per la Natura en el cor dels homes”\nEtiquetes de comentaris: bocí literari, El banquer anarquista, Fernando Pessoa, novel·la\n“En l'estat social present no és possible un grup d'homes, per ben intencionats que siguin, per preocupats que estiguin només a combatre les ficcions socials i treballar per la llibertat, que treballin junts sense que espontàniament creïn tirania entre si, sense crear entre ells una tirania nova, suplementària a la de les ficcions socials, sense destruir en la pràctica tot allò que volen en teoria”\n“- li confesso, amic meu, que no he reparat en els mitjans; he utilitzat tot el que he tingut a l'abast-, l'especulació, el sofisma financer, la pròpia competència deslleial. ¿I què?! Jo, que combatia les ficcions socials, immorals i antinaturals per excel·lència, havia de preocupar-me dels procediments?! Jo, que treballava per la llibertat, ¿havia de preocupar-me de les armes amb què combatia la tirania?”\n“Qui només té aquesta vida, qui no creu en la vida eterna, qui només admet la Natura com a llei, qui s'oposa a l'Estat perquè no és natural, al matrimoni perquè no és natural, al diner perquè no és natural, a totes les ficcions socials perquè no són naturals, ¿per quina regla de tres hauria de defensar l'altruisme i el sacrifici pels altres, o per la humanitat, si el sacrifici i l'altruisme tampoc no són naturals?”\n“Destrueixi vostè tots els capitalistes del mon, però sense destruir el capital… L'endemà el capital, ja en altres mans, continuarà, per mitjà d'aquests altres, la seva tirania. Destrueixi, no els capitalistes, sinó el capital; ¿quants capitalistes quedaran?... ¿Entén?”\n“Si trobem injustes les ficcions socials, perquè aixafen i oprimeixen allò que és natural de l'home, ¿per què emprar el nostre esforç en substituir-les per altres ficcions, si el podem emprar per destruir-les totes?”\n“¿Quina és la ficció més natural? Cap no és natural en si, perquè és ficció; la més natural, en el nostre cas, serà aquella que sembli més natural, que se senti com més natural. ¿Quina és la que sembla més natural, o que sentim com més natural? És aquella a la qual estem acostumats”\n“les idees que es creu que tenen valor són les que també se senten. Res no viu en aquest món- ni la més abstracta de les idees- si no s'arrela en el cor”\nEl banquer anarquista- Fernando Pessoa\n“L'objectiu del socialisme i del comunisme no és elevar el treballador sinó rebaixar el burgés. El treballador es queda igual, o pitjor, com ja li he dit. El que perd el burgés, no ho guanya l'obrer. L'anarquisme, per contra, és un règim d'amor, i ningú no vol oprimir qui estima”\n“¿què és un anarquista? És un rebel contra la injustícia que ens fa néixer desiguals socialment, en el fons és només això. I d'aquí en resulta, com es pot veure, la revolta contra les convencions socials que fan possible aquesta desigualtat”\nEscriure - Stephen King\nTítol original: On writing. A memoir of the craft\nEscriure d’Stephen King és un assaig on l’autor ens parla de l’ofici d’escriure des de la perspectiva d’un escriptor popular (com ell s’anomena) que a més a més s’interessa pel llenguatge. En el preàmbul, declara que no vol ser pretensiós i desitja que l’assaig pugui ser útil a aquelles persones que escriuen bé (o que pensen que escriuen bé) i volen millorar. Per a l’autor, escriure no és una inspiració, sinó un ofici de dedicació quotidiana i en el qual s’ha de treballar de valent, així que allunya de les seves memòries els grans escriptors destinats a ser genis.\nKing comença explicant-nos les peripècies vitals que l’han convertit en l’escriptor què és i perquè no n’és un altre. Per ell, l’escriptor no és fa, ha de venir equipat de fàbrica. Coneixerem els seus orígens humils, des del nen que llegia tot el que podia i elaborava històries que intentava vendre als coneguts, al jove incansable i perseverant que seguia escrivint mentre treballava en múltiples feines mal pagades. Un cop adult, descobrirem la seva faceta de professor fins que va aconseguir l’èxit a partir de la novel·la Carrie, l’addició a l’alcohol i a les drogues, el greu accident on gairebé va morir, i finalment com l’escriptura el va ajudar a tornar a la vida.\nA l’assaig intenta respondre a les preguntes que li han fet sobre el fet d’escriure. King troba que escriure és un acte de telepatia entre l’escriptor i el lector, on el primer té el deure d’escriure sobre allò que vulgui sempre que ho faci de veritat. Ens ensenya la seva caixa d’eines on ens insta a usar un llenguatge directe i planer, a dominar els principis bàsics de la gramàtica i a escriure sense por. És un mestre estricte que ens requereix un treball diari intens sense esperar les muses. Ens aconsella l’escriptura a porta tancada i la reescriptura a porta oberta, la valuosa tècnica del retall del deu per cent, l’estalvi d’adverbis i a no preocupar-nos prèviament per la trama, entre d’altres.\nEscriure no és un llibre imprescindible, però com a lectora voraç de King durant l’adolescència i el terror (poques vegades igualat) que em va produir la seva Misery, m’ha fet gràcia llegir la seva vida, que no coneixia, així com les recomanacions que fa sobre l’escriptura. Crec que per a qualsevol lector o admirador de King és un llibre entretingut. Per aquells que, a part de lectors seus (actuals o pretèrits), també tenim somnis d’escriptura és un llibre que pot resultar profitós i que encoratja a escriure. La resta de lectors, tot i que a mi m’ha agradat, podrien no trobar-lo necessari.\nEtiquetes de comentaris: assaig, Escriure, ressenya, Stephen King\n“pots fer-ho, hauries de fer-ho i si ets prou valent per començar, ho faràs. Escriure és màgic, és l'aigua de la vida, com qualsevol altra activitat creativa o artística. L'aigua és gratis. Beu.\nBeu i sadolla't”\nEtiquetes de comentaris: assaig, bocí literari, Escriure, Stephen King\n“El talent fa que la idea d'assajar per obligació perdi tot el sentit: quan descobreixes que tens talent per a alguna cosa, ho fas (sigui el que sigui) fins que els dits et sagnen o els ulls et cauen de les òrbites. Encara que ningú no et senti (o et llegeixi, o et miri), cada vegada ho dones tot, perquè a tu, el creador, et fa feliç”\n“Escriure no és la vida, però de vegades pot ser una manera de tornar a la vida”\n“quin sentit té preocupar-se pel final? De què serveix obsedir-se a controlar-ho tot? Tard o d'hora totes les històries s'acaben”\n“posa el teu escriptori en un racó, i cada cop que hi vagis a escriure, recorda per què no és al mig de l'habitació. La vida no està al servei de l'art. És a l'inrevés”\n“Escriure és molt solitari. És una gran ajuda tenir algú que confiï en tu. No cal que facin discursos. Normalment n'hi ha prou que hi creguin”\n“Els somnis són difícils perquè són inoportuns, però també són meravellosos pel que prometen”\n“si vols escriure amb el cor a la mà, els teus dies com a ciutadà respectable estan comptats”\n“no hi ha cap Dipòsit d'Idees, cap Central de Relats, cap Illa dels Best-Sellers Enterrats. Sembla que les bones històries surten, literalment, del no-res, que et cauen del cel: dues idees que no tenen res a veure es troben i tot d'una neix alguna cosa nova sota el sol. La feina de l'escriptor no és trobar aquestes idees sinó saber-les reconèixer quan apareixen”\n“Escriure és una manera refinada de pensar”\nTítol: Set lliçons breus de física\nTítol original: Sette brevi lezioni di fisica\nSet lliçons breus de física del físic teòric Carlo Rovelli és un assaig concís que pretén acostar el lector no versat en aquesta matèria a les teories i avenços d’una ciència, la física, que a priori fa respecte i que té molts punts de connexió amb àrees com les matemàtiques, la química, la biologia, la tecnologia o la filosofia. L’assaig està dividit en 7 capítols o lliçons didàctiques, explicades amb entusiasme i amb una claredat (i amb la quàntica ho té difícil) que s’agrairia trobar en alguns professors d’institut que han fet d’aquesta assignatura una nosa pels alumnes. Ben explicada, la física és fascinant.\nComença explicant-nos l’obra mestra de Einstein, la bonica teoria de la relativitat, una teoria que va obrir una nova mirada al món i que explica l’espai, el temps, la vida dels estels, la projecció de la llum, l’expansió de l’univers, les ones gravitatòries i els forats negres. Enfrontada amb aquesta teoria però també demostrada, ens presenta l’altre pilar de la física actual, la física quàntica, una teoria poc elegant que ens ha desenvolupat tecnològicament i que al mateix temps, continua sent (un segle després) la gran desconeguda. Rovelli ens dibuixa l’arquitectura del cosmos en tota la seva amplitud, de la macroscòpica a la microscòpica, explicant l’evolució al llarg del temps del coneixement humà respecte aquest punt. El món de les partícules ínfimes (quarks, gluons, neutrins) ens pot semblar un món fictici i gairebé demana al iniciat un acte de fe. Però els físics teòrics no llancen la tovallola i malgrat disposar de les dues teories de fa més d’un segle sense trobar-hi el punt d’enllaç (si és que n’hi ha) continuen indagant per trobar una explicació inclusiva que expliqui el món de forma coherent. Rovelli també ens acosta al camp de la termodinàmica i, per sorpresa meva, ho lliga amb l’existència del temps. Ens fa preguntar sobre la percepció tan humana del pas del temps i la nostra subjectivitat, alhora que ens trenca la idea d’un present simultani a tot l’univers. Potser els forats negres, ens diu esperançat, seran la pedra Rosetta per poder conjugar els quàntums, la gravetat i la termodinàmica. Ho trobo molt interessant i sé que voldré saber-ne més.\nPer acabar, parla de nosaltres, els humans que pretenem descriure el món de forma objectiva, però no podem oblidar (com a integrants i subjectes que som) que la nostra visió està forçosament esbiaixada. De la mateixa manera que la nostra consciència només ens descobreix una part insignificant de la complexitat neuronal, potser l’assoliment del coneixement total de l’univers també ens és vedada per les nostres limitacions com a espècie.\nEtiquetes de comentaris: assaig, Carlo Rovelli, ressenya, Set lliçons breus de física\n“Hi ha fronteres, en les quals estem aprenent i crema el desig de saber. Són a les profunditats més menudes del teixit de l'espai, als orígens del cosmos, a la naturalesa del temps, al destí dels forats negres i al funcionament del nostre mateix pensament.\nAquí, a la riba del que sabem, en contacte amb l'oceà de tot el que no sabem, brillen el misteri del món, la bellesa del món, i ens deixen sense alè”\n“Els valors morals que tenim, les emocions, els amors, no són menys autèntics pel fet de ser part de la natura, de compartir-los amb el món animal o per haver crescut i haver estat determinats per milions d'anys d'evolució de l'espècie. Al contrari, són més autèntics per això: són reals. Són la complexa realitat de què estem fets. La nostra realitat és el plor i el riure, la gratitud i l'altruisme, la fidelitat i les traïcions, el passat que ens persegueix i la serenitat”\n“No som curiosos contra natura: som curiosos per naturalesa”\n“Quan diem que el comportament humà és imprevisible, no ens equivoquem, perquè és massa complex per preveure'l, sobretot nosaltres mateixos. La nostra intensa sensació de llibertat interior, com Spinoza va veure agudament, ve del fet que la idea i les imatges que tenim de nosaltres mateixos són extremament més bastes i descolorides que el detall de la complexitat del que es produeix dins nostre. Som font d'estupor per a nosaltres mateixos”\n“No existeix l'autèntic buit, que sigui del tot buit. Així com el mar més encalmat vist de prop fa ones lleus i tremola, els camps que formen el món fluctuen a petita escala, i podem imaginar les partícules de base del món, contínuament creades i destruïdes per aquest tremolor, vivint vides breus i efímeres”\n“Refiar-se de les intuïcions immediates, més que dels resultats d'una anàlisi col·lectiva racional, atenta i intel·ligent, no és saviesa”\n“¿Que què és la teoria dels quàntums un segle després del seu naixement? ¿Un salt profund extraordinari a la naturalesa de la realitat? ¿Un error, que funciona per casualitat? ¿Una peça d'un trencaclosques incomplet? ¿O un indici d'alguna cosa profunda que té a veure amb l'estructura del món i que encara no hem digerit bé?”


Marc Pons formarà part de la nova executiva federal del PSOE\nIsabel Oliver, Silvana González i Iago Negueruela estaran dins el comitè federal\nMarc Pons i Susana Mora durant el 40è congrès del PSOE a València PSIB\nPalmaL'exconseller de Mobilitat del Govern balear i actual director del gabinet de la vicepresidenta de Transició Ecològica i Repte Demogràfic, Marc Pons, serà l'únic illenc que formarà part de la nova executiva federal del PSOE, al capdavant de la Secretaria de Transició Ecològica Justa i la Preservació de la Biodiversitat. A més, Isabel Oliver, Silvana González i Iago Negueruela han estat escollits per formar part del comitè federal.\nMarc Pons serà el primer menorquí a ocupar un lloc en aquest òrgan executiu des de José Caules Juan i la recuperació de la democràcia. "És tot un orgull i una gran responsabilitat formar part de l'executiva del PSOE liderada pel president Pedro Sánchez, i és una oportunitat per incorporar la visió insular en l'estatal i així avançar en un futur més sostenible i més just", ha assegurat Pons.\nLa nova executiva estarà formada per 42 persones, entre les quals destaca la integració de sis dels nous ministres de Pedro Sánchez, segons ha informat Europa Press. Així, hi ha un important relleu generacional, amb una mitjana d'edat de 47 anys i una presència del 60% de dones. A més, només repeteixen 12 dels dirigents de l'actual executiva.\nArmengol: "El govern espanyol no només ha d'atendre l'Espanya buida, sinó també la que s'omple"\nPel que fa al repartiment territorial, la federació amb més representants en la nova direcció del PSOE és Andalusia, amb un total de nou, seguida de Madrid, que n'hi tindrà sis. El PSC i Castella i Lleó tindran quatre membres cada un, les Canàries en sumaran tres; el País Basc i Castella-la Manxa, dos cadascun, i la resta de comunitats autònomes tenen un representant, igual que Ceuta.\nLa secretària general del PSIB i presidenta del Govern balear, Francina Armengol, ha celebrat la presència balear en aquests òrgans. "Per primera vegada tenim una secretaria molt important de Transició Ecològica, que és el tema clau en aquests moments", ha defensat. En aquest sentit, ha destacat la tasca de Pons al capdavant del Consell de Menorca, i com a conseller de Presidència i d'Habitatge, carteres sota les quals "s'ha tirat endavant les lleis d'habitatge i de canvi climàtic.\nPolítica PSIB-PSOE Marc Pons


L'Andorra Crows és un equip de futbol australià del Principat d’Andorra. El Futbol australià, conegut en aquest país com a Aussie rules football, és un tipus de futbol originari de la ciutat de Melbourne, capital de l'Estat de Victòria, a Austràlia.\nEls Bocs d’ Argentona és un dels clubs amb més solera del Futbol Americà a Catalunya. Va ser fundat l’any 1990 per en Raül Paloma, aleshores professor d’educació física de l’escola Francesc Burniol d’Argentona. Els partits i els entrenaments.\nBarcelona Dragons (equip desaparegut)\nEls Barcelona Dragons van ser un club català professional de futbol americà de la ciutat de Barcelona creat el 1991 i que va estar actiu fins al 2003. Els Barcelona Dragons van ser fundats l'any 1991.\nClub de Futbol Americà i Futbol Flag Barcelona Pagesos. Des de Barcelona Pagesos, us presentem cada una de les persones que formen part de la nostra estructura. Així, a partir d’avui, presentarem dos membres de la nostra organització cada setmana.\nEquip de futbol australià de Valls (Alt Camp), creat l'any 2002. L’equip és el més representatiu d’aquest esport a Catalunya, i aporta cinc jugadors a la selecció catalana de futbol australià. Dades de l’entitat, història, jugadors, …\nCadets - Federació Catalana de Futbol Americà\nBloc de la Federació Catalana de Futbol Americà. Cobertura a les competicions de les categories cadet, sub-15, sub-13 i sub-11. Per demanar mes informació enviar un mail a la Federació Catalana de Futbol Americà.\nEl 1990 va participar per primer cop en una competició oficial i durant els anys 90 fou un dels equips punters del futbol americà estatal, esdevenint campió d'Espanya dos cops. Els Eagles de Vilafranca van començar a entrenar a Moja l'any 1988.\nEls Bocs d’ Argentona és un dels clubs amb més solera del Futbol Americà a Catalunya, fundat l’any 1990 per en Raül Paloma, aleshores professor d’educació física de l’escola Francesc Burniol d’Argentona. Club, equips, botiga, links, ...\nClub de Futbol Americà Almogàvers de Salou\nCreat l'any 2013. A finals dels 80, principis dels 90 hi va haver un boom del futbol americà a Catalunya: es van crear molts equips. Lamentablement la gran majoria d'aquells equips van desapareixer. La supervivència d'un equip es deu a molts motius.\nPàgina web de la Penya Dragons Bus de Barcelona Dragons. Dragons Bus té el seu origen en el viatge en autocar que vam realitzar a Alemanya un grup de seguidors del futbol americà per tal de veure la final de la World Bowl'99 a Düsseldorf.\nEl Dhani s'enfronta al món\nPrograma, emés per TV3, produit per FremantleMedia Group Limited. Dhani Jones, jugador professional de futbol americà i home del Renaixement, segueix la seva odissea mundial en el camp dels esports. A cada racó del planeta.\nEscola Catalana de Tècnics de Futbol Americà\nEscola de la Federació Catalana de Futbol Americà. Hi trobareu una petita cronologia de l'escola, titulacions, informacions i els continguts dels cursos per tècnics que organitza l'escola catalana de futbol americà.\nPàgina oficial de la Federació Catalana de Futbol Americà. Inclou els calendaris de les competicions en les diferents categories. Directori, properes activitats i partits, directori de clubs i entitats i dades de totes les competicions..\nBlog del programa de promoció Flag Acció (recursos de flag football per escoles i entitats a Catalunya) de la Federació Catalana de Futbol Americà. Informació per si vols fer un equip de flag. Opens, circuits, estraescolars, àrbitres i monitors.\nFutbol australià - Viquipèdia\nEl Futbol australià, conegut en aquest país com a Aussie rules football, és un tipus de futbol originari de la ciutat de Melbourne, capital de l'Estat de Victòria, a Austràlia. En el país dels cangurs el joc es coneix com a “futbol” o “footy”.\nLliga Catalana Senior de Futbol Americà\nPàgina de la Federació Catalana de Futbol Americà, d'informació de la lliga catalana senior. Els equips participans, els resultats i les classificacions actualitzades. La pàgina no és suficientment operativa.\nÉs l’unió d'equips de futbol australià de Catalunya reconeguda oficialment per l'Aussie Rules International. La LFAC organitza les competicions de sèniors, júniors i infantils. Reconeguda internacionalment davant l'IAFC.\nPenya Sitges Sack\nLa Penya Sitges Sack Barcelona Dragons va ser creada l'any 1996 en la Tribuna de l'Estadi Olímpic de Montjuïc de Barcelona per 14 persones aficionades al Fútol Americà que s'havien conegut durant la temporada de 1995 i en el mateix estadi.\nEl Club de Futbol Americà Sant Fruitós Bucaners neix l'any 2014, a la terrassa d'en Gus, amb intenció de reviure el Futbol Flag i Futbol Americà a la comarca del Bages, donant continuïtat al projecte que un dia es va iniciar a Súria amb els Spiders.\nLa Selecció catalana de futbol australià és l'equip de jugadors catalans de futbol australià que competeix internacionalment. El futbol australià és un dels pocs esports en els quals la selecció catalana competeix internacionalment de manera oficial.\nWeb dels Sueca Ricers Football, club de futbol americà de Sueca. Juga la Lliga Valenciana de Futbol Americà. Entrenaments: dilluns, dimecres i divendres de 19:30 a 21:30 a l'Estadi Municipal Antonio Puchades de Sueca. Partits oficials de la temporada.\nClub de Futbol Americà de Terrassa fundat l’any 1993. Els Terrassa Reds es una entitat dedicada a la promoció i divulgació de l’esport del Futbol Americà i el Futbol Flag a la ciutat de Terrassa. La junta directiva està encapçalada pel Gabriel Nieto Barón\nClub de futbol americà Torrelles Legends, fundat l’any 2012. Els inicis, va ser d'extrema duressa, entrenant a un parc amb onze persones. Aquest grup, es va reunir per formar-se d'una manera més gran i va organitzar el primer Campus Legends.\nPàgina oficial del Vall d'Aro Senglars American football club esportiu de Santa Cristina d'Aro (Baix Empodà). S’hi pot començar practicar futbol americà a partir dels 13 anys i també el futbol flag, un esport mixte (a partir dels 10 anys). Equip cadet.\nWolves Sarrià som un club de futbol americà i flag football fundat el 2010 i té com a principal objectiu la promoció i difusió d’aquests esports a les comarques Gironines. Compten amb equips a la majoria de categories dels futbol americà i flag football.


dona jubilada: 2012\nEL COS DE LA DONA GRAN\nM’agradaria que penséssiu per un moment quan heu llegit aquest títol si heu pensat en una dona d’uns 60, 70, 80... i en el tipus de cos que us ha vingut a la ment. Ara mireu-vos a vosaltres mateixos o la vostra parella o les vostres amigues, realment s’assemblen a la imatge primera que heu tingut? Si sou sincers segurament heu pensat en un cos d’una persona amb molts anys.\nSi ara us digués que penséssiu en el rostre d’una persona gran, segurament li posaríeu moltes més arrugues de les que te una dona de 60, 70,80...A vegades em demano perquè quan fan propagandes de cremes per les dones grans quasi sempre les hi apliquen a una noia joveneta.\nHan aconseguit que moltes de nosaltres ens avergonyim del pas del temps pel nostre cos. Abans una persona amb cabells blancs era símbol de saviesa, ara es procura amagar-les sota un color. Quantitat de clíniques d’estètica proliferen per tota la nostra geografia, no tan sols dedicades a les dones grans sinó també a les més joves. És la influència dels gustos estètics potser, però jo no hem refereixo a si una persona està grassa o prima, sinó al tractament de l’edat, al DESPRESTIGI DE LA VIDA PASSADA.\nD’un cos que en néixer ha crescut, ha estimat fins al punt de donar vida, d’alimentar-la (Vull homenatjar tots aquells cossos de les MARES).\nUn cos que ha permès la seva degeneració per realitzar treballs més encaminats a mantenir a altres que a ell mateix (Vull pensar en aquelles dones que han fet feines físiques duríssimes com el treball al camp, a les fàbriques...) i ara el seu cos se’n ressent.\nUn cos que ha patit malalties sense cura definitiva i segueix lluitant per mantenir un nivell digne.\nTants i tants tipus de cossos que es mereixen que les dones diguem, el meu cos és així i estic molt orgullosa d’ ell però a més a més vull que la societat reconegui\nTOTS ELS COSSOS MARAVELLOSOS DE LES DONES GRANS\nPublicat per carme a 18:56 2 comentaris:


El dia de Sant Jordi l’Eudis va fer 5 anys i ho vàrem celebrar tots els atlàntics a l’aula. Moltíssimes felicitats Eudis!\nDivendres passat, per celebrar el Sant Jordi, els nens del segon cicle d’educació primària ens van representar dues obres de teatre sobre la llegenda de Sant Jordi.\nLa Júlia va fer anys durant la Setmana Santa i només començar l’escola ho vam celebrar tots junts a l’aula. Moltes felicitats Júlia!\nAvui ha estat un dia especial… hem celebrat la diada de Sant Jordi! Pel matí hem anat al gimnàs i els alumnes de segon cicle de primària ens han fet dues obres de teatre relacionades amb la llegenda de Sant Jordi. Ens han agradat molt! Per la ta... read more\nL’últim dia d’escola abans de Setmana Santa hem fet la nostra Mona de Pasqua. Que divertit i que bé que ens ho hem passat!\nEl passat dimecres va ser l’anversari del Martí. Va fer 5 anys i ho vam celebrar amb tots els atlàntics. Per molts anys Martí!\nAquest matí hem fet la mona de Pasqua a la classe. Hem gaudint molt fent-la i menjant, a la vegada, una mica de xocolata! Aquí podeu veure les fotos!


Blanco: ‘El tracte de favor de Bancaixa als Cotino és una nova taca per al president de Les Corts’ - Diari La Veu\nEscriba el número 752153\nImatge corresponent al Gran Premi d'Hongria de Formula 1 de 2010.\nEl portaveu adjunt d'Esquerra Unida en les Corts Valencianes, Ignacio Blanco, ha valorat “molt positivament” l’obertura d’una investigació per part de la Fiscalia sobre els crèdits milionaris concedits per Bancaixa a la família Cotino per al negoci de la Fórmula 1 en Hongria, i espera que “tots aquests fets s’aclarisquen”.\nA més a més, el diputat i portaveu adjunt d’EUPV en les Corts ha declarat que Juan Cotino “és un problema per a les Corts Valencianes, perquè ni té capacitat per a dirigir els debats ni està lliure de sospita com correspondria a qui ocupa una institució tan important. Bárcenas, Gürtel, el cas de l’accident del Metro, la visita del Papa, les residències de la tercera edat... i ara els crèdits de Bancaixa són massa escàndols per a la segona autoritat del País Valencià”.\nBlanco també ha destacat el paral•lelisme entre el “ruïnós negoci de la Fórmula 1 a València i la deplorable operació a Hongria finançada per Bancaixa i que causà unes considerables pèrdues a l’entitat”.\nTambé ha recordat que el soci hongarès dels Cotino fou condemnat per estafa al seu país. “Ens preguntem doncs, quina classe de negocis practicava Bancaixa en relació a les autoritzacions de crèdits milionaris per a operacions internacionals”.


Usuari Discussió:Finnrind - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nHola Finnrind! Sigueu benvingut/da a la Viquipèdia i al coneixement lliure. Us encoratgem especialment, abans de res, a visitar la introducció per a un començament fàcil en tres senzills passos . Si preferiu aprendre mitjançant un tutorial, podeu seguir el curset d'autoaprenentatge.\n--Lohen11 06:37, 3 oct 2007 (CEST)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Usuari_Discussió:Finnrind&oldid=11173666»\nDarrera modificació: 8 març 2013 a les 18:27\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 8 març 2013 a les 18:27.


Soldadets: de gener 2022\nNieuport-Delage NiD-52 section\nSeguint amb el projecte Bag the Hun de què us havia parlat, aquí teniu avui un segon grup d'avions de caça espanyols, republicans en aquesta ocasió. Es tracta d'una secció de tres biplans Nieuport-Delage NiD-52 (que històricament van ser fabricats a Espanya sota llicència, amb el nom d'Hispano-Nieuport 52), que a principis del conflicte formava el gruix de la força de caça espanyola. Tots tres models són fets de metall a escala 1/144 per la marca nordamericana Reviresco.\nVaig decidir de pintar-los en la seva lliurea de principi de guerra, sencerament de color alumini amb l'afegit de sengles bandes vermelles al fuselatge i/o les ales. Quant a les calcomanies, una part són casolanes i unes altres són fetes sota comanda. El trèvol de quatre fulles de la cua era el distintiu de l'esquadreta amb base a El Prat de llobregat.\nPublicat per Soldadets a 15:56 2 comentaris\ndilluns, 10 de gener de 2022\nSecció de Heinkel He-51\nHeinkel He-51 section\nAmb el canvi d'any he decidit de reactivar un vell projecte que havia quedat aparcat: avions de la Guerra d'Espanya a escala 1/144, per jugar amb el popular reglament Bag the Hun, de TooFatLardies. Amb aquest propòsit he estat últimament rescatant i completant tots els models que tenia a mig acabar, que us aniré mostrant en les properes setmanes.\nAvui us presento una secció de tres caces biplans Heinkel He-51, subministrats al bàndol feixista per l'Alemanya nazi. Els models són sencerament de metall, de la marca nordamericana Reviresco; bo i que consten de relativament poques peces, recordo que em va costar molt muntar-los (cosa totalment atribuïble a la meva inexperiència, no pas al fabricant). Un cop muntats, els hi vaig afegir les figures de pilot, que malauradament no recordo d'on les vaig treure - pensava que eren de Reviresco també, però no els sé trobar en el seu catàleg actual.\nPel que fa als esquemes de pintura aplicats, n'hi he utilitzat dos de diferents, cosa que em sembla que pot ajudar a personalitzar i distingir els avions en el camp de batalla. En els dos aparells que porten esquema tricolor, primer els he pintat 989 Gris Cel de Vallejo, i després hi he aplicat les taques irregulars en 874 Terra Fosca i el 886 Gris Verdós. El tercer avió segueix un esquema només bicolor, a base de gris cel i gris verdós. Per allò que he estat veient i llegint, serien igualment plausibles un esquema monocrom en gris cel o gris verdós, i un altre esquema bicolor a base de gris verdós i verd fosc.\nPel que fa a les calcomanies, en són unes de casolanes, fetes amb ordinador per mi mateix i impreses amb una impresora domèstica de raig de tinta sobre un papel especial per a calcomanies.\nPublicat per Soldadets a 23:07 2 comentaris\nEtiquetes de comentaris: 1/144, avions feixistes 1936-1939, Reviresco\nPreparant el següent moviment


El festival Internacional de Fotografia InCadaqués anuncia tota la programació de la 5a edició que se celebra de l'1 al 10 d'octubre a Cadaqués - Teresa Vallbona\nEl festival Internacional de Fotografia InCadaqués anuncia tota la programació de la 5a edició que se celebra de l'1 al 10 d'octubre a Cadaqués\nSalvador Dalí, Helmut Newton, Oriol Maspons, Elliott Erwitt, les fotos del boom turístic de Josep Planas i Montanyà, la primera exposició a Espanya del ghanès Derrick Ofosu Boateng, o Oliver Chanarin, Letizia Le Fur i Pia Riverola, entre els autors confirmats.\nDurant 10 dies, InCadaqués organitza 23 exposicions de 35 autors -procedents de 17 països-, repartides en 20 galeries d’art i espais icònics del municipi, així com 3 exposicions subaquàtiques a la badia de Cadaqués.\nDurant l’Opening Weekend, el primer cap de setmana del festival, que se celebrarà del vespre del dijous 30 de setembre al diumenge 3 d’octubre, el festival programarà activitats paral·leles a l’entorn de la fotografia: tallers, projeccions, presentacions i passejos fotogràfics.\nInCadaqués, que se celebra en un dels pobles més emblemàtics de la costa de la Mediterrània, posa en valor la tradició artística de la zona -freqüentada durant la primera meitat de segle XX per artistes com Salvador Dalí, Man Ray, Marcel Duchamp o Richard Hamilton- i el patrimoni natural -el poble està situat al Parc Natural del Cap de Creus-.\nInCadaqués organitzarà la primera exposició als jardins de la casa Salvador Dalí a Portlligat; una mostra del fotògraf de moda Helmut Newton -totes dues exposicions en col·laboració amb la Maison Européenne de la Photographie de París- ; l’exposició inèdita d’Oriol Maspons amb còpies d’època d’imatges icòniques de Cadaqués; els retrats en blanc i negre d’Elliott Erwitt, o les fotos del boom turístic de Josep Planas i Montanyà reinterpretades per la seva neta, Marina Planas.\nA més, el festival comptarà amb la primera exposició a Espanya del ghanès Derrick Ofosu Boateng i la primera exposició individual d’Oliver Chanarin, que recrea en gravetat zero l’obra “3 stoppages” de Marcel Duchamp; el resultat de la residència artística de Letizia Le Fur a Cadaqués, o l’exposició subaquàtica de la fotògrafa Pia Riverola, entre els autors d’aquesta edició.


El passat 1 i 2 de juliol, DUNA va assistir a la III Jornada d’Energia i Educació a Catalunya, per tractar el paper de l’energia nuclear en la lluita del canvi climàtic. […]\nDUNA va viatjar a Dinamarca en missió internacional amb Kid’s Cluster i 5 empreses sòcies per conèixer la ciutat de Billund, on va néixer LEGO® i on s’alberga la Capital of Children. […]\nEl passat 5 de juny va ser el Dia Mundial del Medi Ambient i des de DUNA, vam decidir celebrar-lo a la jornada proposada per Barcelona + Sostenible. La localització escollida va […]\nUn any més, DUNA va participar en la jornada organitzada per la Guàrdia Urbana de Barcelona, conduint les activitats del TRAM. L’esdeveniment va tenir lloc en el Parc del Fòrum i van […]\nCom anys enrere, DUNA a assistit al Summit sobre innovació tecnològica en l’àmbit educatiu It World Edu que enguany ha celebrat la seva edició número 11 els dies 16 i 17 de […]\nEl passat dia 10 de maig vam assistir al Meet Up educació que va organitzar el Kid’s Cluster per tal de compartir els reptes del futur en l’àmbit educatiu. Amb la participació […]\nEl passat 10 i 11 d’abril es va celebrar la Jornada Catalana de la Mobilitat de l’AMTU, i per a l’edició del 2019 el municipi escollit va ser Caldes de Montbui. Un any més, […]\nDUNA a l’assemblea general del KID’S CLUSTER 2019\nEl passat 29 de març DUNA va assistir a l’assemblea general de socis del KID’S CLUSTER. En aquesta ocasió, es va iniciar la jornada donant un paper protagonista a la ciutat i la seva […]\nEl 20 de març es va celebrar a Badalona la MOBILONA sota el lema vigila, mira i camina. Aquesta jornada sorgeix des del marc de la Comissió del Pla de Seguretat i Educació […]\nApPa amb la innovació educativa de l’Institució Montserrat.\nApPa ha visitat l’Escola Institució Montserrat de Barcelona amb la missió d’agafar al monstre invisible i incívic que posa trista a la gent per allà on passa. Amb l’ajuda dels robots educatius Qobo, Codey Rocky, Cubetto i l’Scratch, […]\nYOMO’19 torna a la Farga de L’Hospitalet amb un èxit total.\nPer segona edició a la Farga de L’Hopspitalet i amb èxit total, torna The Youth Mobile Festival (YOMO). El festival per a joves que recull ciència, art, tecnologia, disseny, enginyeria i matemàtiques […]


Pineda de Mar inicia les obres del nou skatepark a Rambla Catalunya\nInicioDestacatsPineda de Mar inicia les obres del nou skatepark\nProjecte de l'skatepark de Pineda de Mar. Foto: Aj. Pineda\nL’Ajuntament de Pineda de Mar va iniciar la setmana passada les obres de construcció d’un nou skatepark a Rambla Catalunya. Es tracta d’un espai de 3500 metres quadrats amb diferents elements d’esports urbans.\nEl nou skatepark de Pineda de Mar se situarà a la Rambla Catalunya. Estarà format per una pista d’anada i tornada amb suaus desnivells entre les diferents plataformes que conformen el conjunt. El nivell superior es destinarà als rollers de Pineda, i és que tindrà dos grans calaixos de 17 metres i una barana. La zona sud, d’altra banda, estarà destinada a la pràctica de la modalitat de rampa.\nEl disseny del nou skatepark és fruit d’un procés participatiu del qual van formar part usuaris habituals. En aquest sentit, es va desenvolupar en diverses sessions al llarg de diferents fases del procés. Les obres les està fent l’empresa Cooping Ramps, S.L. i tenen un cost total de 346.525,39€. El temps estimat d’execució és de 15 setmanes.\n7 novembre, 2020 ACN Destacats, Malgrat de Mar, Portada, Societat 0\n3 octubre, 2020 Marina Alaminos Cultura, Destacats, Portada, Premià de Mar 0


Un advocat va denunciar les estructures, que també han generat les queixes de JxCat i el PP\nBarcelonaLa polèmica pels blocs de formigó que l'Ajuntament de Barcelona ha habilitat en alguns carrers de l'Eixample per guanyar espai per als vianants pot acabar als tribunals. Els blocs estan ubicats a sobre d'un dels carrils dels carrers Consell de Cent, Rocafort i Girona, a l'Eixample, que abans eren d'aparcament i que ara s'han destinat als vianants i s'han pintat amb franges grogues. Els grups municipals de JxCat i el PP ja van denunciar que les estructures podien posar en perill la seguretat del trànsit i dels ciutadans. Ara la fiscal de seguretat viària de Barcelona, Isabel López Riera, ha obert una investigació per aclarir-ho, segons han avançat El Periódico i El Mundo i han confirmat fonts de l'organisme a l'ARA.\nUn advocat ha portat a la Fiscalia un informe pericial que qüestiona la seguretat dels blocs de formigó, que es van col·locar com a elements de separació entre els carrils de circulació i la zona ara destinada als vianants. Ara el ministeri públic contrastarà el document per aclarir la idoneïtat de les estructures i en cas que consideri que són perilloses per a la seguretat dels vehicles i dels vianants i que el consistori hi té alguna responsabilitat, denunciarà els fets davant d'un jutjat. Les diligències d'investigació obertes tenen un termini de sis mesos, que és prorrogable en cas que la Fiscalia ho consideri necessari.\nEls blocs estan pensats com a elements de separació però a la pràctica els vianants també els utilitzen per seure. L'informe pericial qüestiona la seva ubicació i conclou que seria més segur col·locar les estructures en altres punts que no estiguin en contacte directe amb el trànsit rodat.\nA finals de juliol, el grup municipal de JxCat ja va dirigir un prec a l'alcaldessa de Barcelona, Ada Colau, per demanar-li que retirés els blocs. Colau no va atendre la petició i va defensar que el que seria perillós per a la seguretat del trànsit i dels vianants seria no utilitzar-los com a elements de separació. JxCat va avançar llavors que engegaria la via administrativa i, després, la judicial, per aconseguir la retirada de les estructures que entenien que posaven "en perill la vida dels barcelonins".\nEl grup municipal a l'oposició també ha demanat una auditoria independent sobre els blocs, i que el govern municipal els faciliti els informes que avalen l'actuació i que Colau es va comprometre a lliurar en l'últim ple.\nColau: "Seguirem pacificant carrers"\nL’alcaldessa de Barcelona, Ada Colau, s’ha referit a la polèmica pels blocs de formigó per reiterar que el seu equip hi continua confiant perquè vol avançar en la pacificació de carrers. "La transformació que estem fent no té marxa enrere", ha dit Colau i ha assegurat que el que no és normal és el pes que té el cotxe a la ciutat. L'alcaldessa ha apuntat que en els carrers on s’han col·locat els blocs s’ha abaixat la velocitat del trànsit a 30 km/h i que més del 95% dels accidents de la ciutat estan causats per cotxes i motos. "El que prioritzem és que els carrers siguin per als vianants", ha avisat i ha dit que seguiran pacificant carrers.


Lliurament de queviures el 2018: finalment funciona? - NOTÍCIES TÈCNIQUES: competició per internet\nLa meva experiència de compra amb Shipt ... Conveniència pagada\ngrup d’atenció a casa vs xarxa\nfons de pantalla impressionants\npantalla d'impressió alt\npirata de vampirs\nrevisió ergonòmica del teclat de microsoft sculpt\nQuan els historiadors analitzen la dècada del 2010, sospito que apareixeran fàcilment dues tendències tecnològiques: l’augment de la popularitat del model basat en subscripcions i l’aparició de l’economia de concerts. El que no serà immediatament obvi és que aquests dos moviments van ajudar a resoldre un dilema que ha desconcertat les ments més brillants del món durant dècades.\nEntre les moltes empreses que van llançar la bombolla dot-com a finals dels anys noranta es trobaven HomeGrocer i Webvan, dues empreses amb la visió d’entrar al potencialment lucratiu negoci de supermercats en línia. Com altres de l’època, es prioritzava sobretot el desig d’obtenir avantatges de primer impuls mitjançant un ràpid creixement, incloent-hi un pla de negoci sòlid i el sentit comú.\nWebvan va adquirir HomeGrocer el 2000 abans de fer fallida Finalment, ambdues empreses van ser absorbides per Amazon.\nEn retrospectiva, és fàcil veure com i per què fracassen aquestes empreses. Ambdues peces confiaven en magatzems especialitzats i costosos per emmagatzemar inventari i establien una flota especial de camions per lliurar. Webvan també va cometre l’error d’intentar apel·lar a consumidors de mercat massius i conscients dels preus en lloc de centrar els seus esforços en clients de gamma alta disposats a pagar una mica més per aquesta dolçor.\nTambé van començar a jugar. L’adopció d’Internet no estava tan estesa com avui, i el concepte de compres en línia encara era estrany per a molts, fins i tot per a articles que no eren de queviures.\nMolts han provat el seu negoci a la botiga de queviures a Internet, però també s’han quedat curts. Fins i tot en la societat actual, on Internet és tan estès com l’electricitat i l’enviament són còmodes i ràpids, està prohibit publicar articles grans o pesats i, francament, la gent no vol esperar dies perquè aparegui el seu menjar.\nNo obstant això, primer de tot és un tema perible. Com s’envien productes com llet, carn fresca, marisc i productes congelats sense refrigeradors aïllats i gel sec?\nLa resposta és senzilla, no ho és.\nLa fórmula guanyadora tampoc no és necessària per a magatzems privats ni per a camions de distribució cars amb capacitat d’emmagatzematge en fred. Heck, ni tan sols necessiteu empleats a temps complet. Resulta que el secret per fer assequibles les compres de queviures en línia no és reinventar la roda, sinó utilitzar els recursos disponibles. En aquest cas, es tracta de la infraestructura actual de supermercats, contractistes independents i un salt tecnològic avançat.\nDes de fa més d’una dècada confio en lliuraments de queviures. Alimentar-me a la universitat va ser prou fàcil, ja que hi havia diverses opcions de menjar al campus, però quan vaig deixar l’escola i el transport no era tan fiable, emmagatzemar el rebost i la nevera era més difícil.\nNo visc en un centre tecnològic com Seattle, Nova York o Austin. Serveis innovadors i experimentals AmazonFresh ve Instacart No s’ofereix a la meva zona, així que podeu imaginar la meva sorpresa quan vaig saber que el bosc tenia un adversari al coll.\nEs va llançar a l’estiu del 2014 per atendre regions que no tenen accés als programes d’entrega de queviures. Target va adquirir l’empresa per 550 milions de dòlars el desembre del 2017. Com a participant en economia de concerts, Shipt dóna feina a contractistes independents contractats per encàrrec o a veterinaris sol·licitats per l'empresa per complir i lliurar la comanda d'un supermercat d'un membre.\nLa propera hora de Shipt, el mateix dia, es farà la compra de queviures com a benefici per a totes les parts implicades. En fer que algú altre es faci càrrec de la compra de queviures, els membres la dediquen a altres tasques gratificants que tinguin unes hores més en el seu horari potencialment ocupat.\nPer a la gent gran, discapacitats o aquells que no disposen de mitjans de transport fiables, Shipt és potencialment inestimable, ja que permet als usuaris mantenir-se independents sense haver de confiar constantment en amics o familiars.\nNota de l'editor: Aquest article descriu les experiències de l’autor amb l’ús de Shipt en la seva rutina diària i va ser un experiment personal que es va convertir posteriorment en una tasca d’escriptura per descriure el funcionament del servei i si és bo. Això no un suport remunerat i cap de les empreses esmentades no va participar en la creació d’aquesta característica.\nTot i que no suposa un gran avantatge, és cert que els membres de Shipt no desgasten els seus vehicles ni utilitzen combustible per anar a la botiga de queviures. A més, la compra impulsiva no és fonamentalment un factor i permet als clients prendre decisions alimentàries més informades.\nPotser el que més m’agrada de Shipt és que pot existir i servir als clients sense traumatitzar les indústries existents. El servei es basa en minoristes locals com Target, Whole Foods, Publix, Kroger i Costco, i podria ser una ràpida oportunitat per a aquells que vulguin donar suport als seus fluxos d’ingressos principals o tenir més control sobre els seus diaris, com ara els vestits més tradicionals d’economia de concerts. temps. En resum, ningú no perd diners ni deixa un lloc de treball perquè hi ha Shipt i això és molt divertit.\nVaig descobrir Shipt a finals d’agost i em vaig inscriure el mateix dia. Les subscripcions tenen un cost de 14 dòlars mensuals o 99 dòlars anuals, que inclouen un ús il·limitat i lliurament gratuït en comandes superiors a 35 dòlars. Podeu obtenir un punt a l’any subscripció a meitat de preu Utilitzant el codi promocional nZVZB. També s’accepten comandes més petites, però pagareu una comissió d’enviament de 7 USD per comanda. Com passa amb altres professions basades en serveis, no són necessaris consells, és recompensar la feina ben feta. Podeu donar propines després del lliurament o efectivament a l’aplicació Shipt o en línia.\nPer finançar les compres s’utilitza una targeta de crèdit o dèbit afegida al vostre compte. En fer la comanda, Shipt conserva una mica més del preu real de compra a la vostra targeta per cobrir possibles canvis o addicions d’última hora. Un cop lliurada la comanda, aquesta retenció es revertirà i es carregarà l'import real de la comissió.\nVal la pena destacar que els preus de Shipt diferiran lleugerament dels preus de botiga. Segons les preguntes més freqüents de la companyia, els membres poden esperar pagar uns 5 $ de prima (14,2% de prima) per 35 $ gastats. Aquest augment s’utilitza per ajudar a cobrir els costos d’explotació i pagar la mà d’obra. La vostra suposició és correcta: el vaixell no és barat.\nShipt lliura de Target i Kroger a la meva zona. És tan fàcil com fer servir el portal o l'aplicació web de Shipt per fer una comanda, buscar articles, afegir-los al carretó i seleccionar una finestra de lliurament. La "botiga" en línia de Shipt és bona, però no és fantàstica. En més d’una ocasió, vaig anar en va buscant articles que sé que transporta la meva botiga local.\nHi ha una opció de "sol·licitud especial" on podeu proporcionar una descripció detallada de l'article que voleu. La majoria de sol·licituds especials es van complir tal i com es va sol·licitar; només una vegada que un comprador de Shipt va triar l'article incorrecte. En aquest exemple, he utilitzat el servei de xat en directe de Shipt per explicar la divulgació a un representant del servei d'atenció al client que immediatament es va disculpar per l'error i va atribuir el meu compte a la diferència. M’han dit que no conservi l’article equivocat i puc donar a un banc d’aliments si vull.\nEncara no he rebut cap sol·licitud específica que no s’hagi complert segons el que desitjava, però encara volia articles que sabia que portava la meva botiga local. Seria molt més fàcil que l’inventari de Shipt reflexionés més directament sobre allò que s’ofereix a la botiga.\nShipt no permet l’ús de cupons, però hi ha diverses setmanes de promoció i venda que els membres poden aprofitar. Tot i això, esteu pagant una prima per aquest nivell de comoditat. No espereu estalviar una quantitat significativa de diners ni obtenir una gran oferta aquí.\nHe fet gairebé una dotzena de comandes des que em vaig inscriure i generalment estic satisfet amb el servei. La mida de les comandes variava de set articles a 54 articles.\nTot i que Shipt ofereix un servei d’entrega al dia següent, la vostra probabilitat d’assegurar un canvi tan ràpid dependrà de factors com l’hora del dia (les ranures solen omplir-se més ràpidament durant les hores punta) i el nombre de compradors de Shipt que poden rebre comandes. Segons la meva experiència, la majoria de comandes tenien l'opció de lliurar-les en poques hores. Mai vaig escollir una hora i un client mai no la va complir.\nEls membres trien entre una finestra d’entrega d’una hora a la sortida. En cas que l’article que vulgueu estigui esgotat, podeu fer que el vostre comprador de Shipt es posi en contacte amb vosaltres mitjançant un missatge de text per obtenir substitucions, que facin servir el millor criteri per triar un substitut en nom vostre o rebutjar qualsevol substitució. Els números de telèfon estan falsificats en tots els sentits, de manera que no us haureu de preocupar perquè un desconegut tingui el vostre número personal més endavant.\nKroger a la meva zona està obert les 24 hores del dia i, per descomptat, Shipt es pot lliurar tot el dia. Si treballeu en un sol torn o sou un mussol nocturn, això és molt complaent.\nNomés he tingut el que considero una experiència "negativa" amb Shipt (irònicament, estava en el meu ordre més gran fins ara). Vaig demanar una xarcuteria de formatges boja que demanava al meu Shipt Shopper que perdés una finestra de lliurament d’una hora sencera i demanava un quart de lliura. També vam obtenir un petit bloc de formatge dolç que no vam demanar (i que no vam pagar), només en una de les bosses de la compra, que pot ser un error aleatori.\nTots els compradors de Shipt que vaig trobar eren molt accessibles oferint-me portar el menjar a la cuina. Normalment es fa una petita xerrada amistosa mentre es realitzen els enviaments, però res que consumeix molt de temps perquè, al cap i a la fi, el temps és diners quan es treballa en economia de concerts.\nEls compradors de Shipt utilitzen les seves pròpies eines personals i, atès que la seva reputació és en línia (i es tornen a apreciar els consells), podeu esperar un nivell de servei que sovint supera el que pot proporcionar un treballador assalariat. Per exemple, les fruites i verdures fresques són similars a les que he escollit per a mi, i els articles congelats es transporten sovint a les neveres o bosses d’emmagatzematge fred. No és realment necessari pensar que la botiga es troba a només cinc minuts de casa meva, però continua sent un bon toc.\nHe triat que el meu Shipt Shopper em posi en contacte amb mi per referir-me a tots els canvis, tret d'una de les meves comandes. Si un article està esgotat, Shipt Shopper envia text i, de vegades, ofereix productes alternatius amb foto adjunta. Podeu triar entre una substitució suggerida o reenviar l’element.\nInicialment, vaig pensar que aquest seria el meu mètode preferit per tractar substituts, però a la pràctica em va resultar estressant controlar constantment el telèfon per trobar textos mentre Shipt Shopper feia compres per a mi. Una part de la comoditat d’un servei com Shipt és aconseguir que algú assumeixi la responsabilitat de comprar per mi. Per la meva necessitat de jugar un paper actiu en el procés, realment es va desviar de l’experiència general i, a partir d’ara, probablement decidiré que Shipt Shopper faci servir els seus millors judicis sobre les substitucions o que el meu soci s’encarregui de la comunicació.\nShipt no pot lliurar productes de tabac ni receptes de farmàcia. L’alcohol es pot lliurar en determinades zones on és legal i hi ha compradors certificats per comprar alcohol. Segons les preguntes més freqüents de Shipt, heu de proporcionar un identificador vàlid al lliurament per verificar que tingueu almenys 21 anys.\nNo sóc molt bevedor, de manera que no he provat aquest aspecte, però no puc imaginar que l'experiència sigui diferent de la que he vist abans del servei, que és un servei excel·lent.\nDurant molt de temps es va pensar que l’enviament de queviures en línia era un miratge, però després de dècades d’intents fallits, la infraestructura subjacent per donar suport a una iniciativa d’aquest tipus està finalment establerta i les condicions del mercat estan en línia amb la percepció del públic. En resum, mai no hi ha hagut un moment millor perquè plataformes com aquesta no només aguantin, sinó que prosperin.\nShipt atén en bona part aquells que volen pagar una prima per comoditat i, per ser sincer, aquest és l’enfocament correcte. Altres van intentar competir pel preu i van ser de curta durada. Shipt està lluny de ser la manera més econòmica de comprar menjar (no puc subratllar aquest fet prou), però si teniu ingressos disponibles per gastar, pot ser una inversió que valgui la pena.\nPer a aquells que lluiten amb limitacions físiques o deficiències de transport, Shipt és molt més. És fàcil recollir les petites coses de la vida (com saltar al cotxe per fer un viatge ràpid a la botiga de queviures). S'accepta. Shipt permet a les persones que poden tenir problemes per sortir soles mantenir la seva independència sense sentir-se com una càrrega per als altres.\nI això és només una cara de la moneda. Shipt proporciona a milers de persones una font d’ingressos i la llibertat de fer un programa més adequat al seu estil de vida. Shipt és una despesa que, sens dubte, alguns difícilment s’empassaran. No tothom pot trobar valor en aquest servei, però per a aquells que puguin justificar-ne el cost, és tardà.\nCrèdit de la imatge masthead: Fancycrave A Unsplash\n12 comentaris 72 interaccions


Divar Mapa i hotels a la Zona Divar – Goa Nord\nCerca totes les ofertes d'hotels a Divar Entrada:\n17 ComentarisDivar Island Guest House Retreat...Pres per nit des de42 USD Devaaya Ayurveda and Nature Cure Centre...Pres per nit des de Més zones a Goa Nord\nMorjim / Ashwem Goa Nord (1)\nPopular ara mateix a Goa Nord Més venut Fisherman Guest House 7/61, Sauntavaddo Calangute Bardez, Habitació estàndard doble amb ventilador reservada fa 17 minuts, 28 segons\nSilver Sand Holiday Village Murrod Vaddo, Candolim Beach Cabanya reservada fa 40 minuts, 43 segons\nBollywood Backyard By BnB Anjuna, Near Football Field Llitera en dormitori mixt reservada fa 1 hora, 29 minuts, 33 segons\nNilaya Hermitage Hotel Arpora Bhati, Arpora, Bardez Luxe reservada fa 1 hora, 32 minuts, 35 segons\nBaywalk Goa Hotel 1342/A, Temwada,Morjim Beach, Habitació per a 2 persones - bany adjunt reservada fa 1 hora, 34 minuts, 16 segons\nDivar és la mescla perfecta de tranquilitat i oci a l'emocionant ciutat de Goa Nord. Amb un gran nombre d'atraccions per descobrir, aquesta desitjable part de la ciutat no deixarà de meravellar-vos. Una destinació d'innegable popularitat , Divar ofereix una escapada memorable amb els seus famosos llocs i bon menjar. Assegurís de mirar a Agoda.com pels millors preus disponibles a Goa Nord. Explori un llistat complet d'allotjaments i trobi el lloc perfecte per a vostè. Digui'ns les seves dates de viatge ideals a Divar i us direm els preus ideals disponibles.\nHotels destacats a Divar, Goa Nord\nIdeal tant per a la diversió com per al relax, Divar Island Guest House Retreat es troba a la zona...\nSituat a Divar, Devaaya Ayurveda and Nature Cure Centre és el lloc perfecte per gaudir de Goa Nord...\nTots els hotels de Goa Nord\nHotels a Divar: Devaaya Ayurveda and Nature Cure Centre


AGENCIA DE ADUANAS CERDÀ SL | Associació Empresaris Alt Urgell\nPlace Category: Serveis duaners\nCtra.d’Andorra, km.9,5 – 25799 – La Farga de Moles\n973350206 – 650613128 (amb Whatsapp)\nEls millors serveis per les millors empreses\nL’Agencia de Aduanas Cerdà,S.L. és una empresa familiar, fundada el 1962 pel Salvador Cerdà, dedicada als temes propis d’agència de duanes (gestió duanera) i especialitzada en tot el relatiu al comerç entre Espanya i el Principat d’Andorra.\nAixí mateix oferim un servei d’assistència personalitzada i assessorament tècnic en tot tipus d’operacions de comerç exterior.\nPer això comptem amb els mitjans tècnics i informàtics més moderns per agilitzar la gestió duanera, i el nostre bé més preuat: un equip humà altament qualificat i de gran experiència professional.\nEl 2012 vam aconseguir la certificació OEA, que ens avala com a operadors econòmics fiables i de confiança per les operacions duaneres.


Ajuntament del Masnou - Un estudi sobre ornitologia guanya la IV Beca de Recerca Local\nUn estudi sobre ornitologia guanya la IV Beca de Recerca Local\nLa IV Beca de Recerca Local, dotada amb 3.000 euros, ha estat destinada a l'estudi Passat, present i futur de l'ornitologia a la població del Masnou. Les poblacions d'aus i la seva relació amb el mediambient del municipi d'Antonio Marí Vivancos, Xavier Castañer i Jordi Ribas. El veredicte es va fer públic aquest dilluns, 20 d'octubre, a les 20 h, a la sala consistorial de l'Ajuntament del Masnou, i va comptar amb l'assistència de l'alcalde, Eduard Gisbert, i la regidora de Cultura, Marta Neira, així com també de tots els membres del jurat.\nEl jurat, format per Pep Parés (llicenciat en història, president d'Amnistia Internacional de Catalunya i vinculat a programes de televisió dedicats al mediambient), Rosa Toran (historiadora i autora de diversos llibres), Marta Cardona (il·lustradora), Glòria de Miguel (llicenciada en ciències biològiques i membre de l'associació UNESCO Masnou) i Carme Giralt (educadora social i membre del Patronat Municipal), va destacar el plantejament del projecte com a treball de camp per conèixer la població d'aus, l'experiència de l'equip presentat per desenvolupar el treball i les propostes de dinamització dels resultats, que consideren que implicaran col·lectius de la vila amb l'objectiu de preservar el medi ambient de la comarca i el Masnou.\nD'entre els set treballs presentats, el jurat va valorar molt especialment els treballs Masnovins caminant per sobre el mar, d'Ariadna Pons Forn, Estudi dels efectes d'un canvi climàtic sobre el món bacterià de la costa de l'Alt Maresme, d'Òscar Santegodes, i Acupuntura urbana, de Pol Valls, per ser participants molt joves, alguns dels quals cursen en l'actualitat estudis de batxillerat. També va suggerir al Patronat Municipal la creació d'una beca específica destinada a joves estudiants, i fins i tot vincular la beca als estudis curriculars dels col·legis i instituts.\nInformació publicada el 21 d'octubre de 2008


Diari Més: “Prades, un oasi de foscor protegit” 22 de juny de 2020 | Parc Astronòmic Muntanyes de Prades\nby admin | juny 22, 2020 | Notícies | 0 comments\nCristina Serret – Diari Més. Publicat el dia 22 de juny de 2020\nEl Parc Astronòmic de les Muntanyes de Prades ha començat a fer les primeres passes. Aquest projecte, impulsat per la plataforma Astroprades i l’Ajuntament de la Vila vermella, aspira a convertir-se en un referent en l’observació astronòmica en l’àmbit nacional i internacional. Així ho assegura Aleix Roig, president d’Astroprades, divulgador científic i Guia astronòmic acreditat per la Fundació Starlight: «El projecte està en una fase molt avançada. Ja fa un any que l’Ajuntament té en propietat els terrenys del Pla de la Guàrdia, on s’ubicarà el Centre Astronòmic, que serà l’equipament principal del Parc. A més, es preveu que aquest estiu es pugui inaugurar al poble un Centre de Visitants, que funcionarà com a punt de rebuda i espai visitable per a les nostres activitats», diu. L’Ajuntament de Prades també està treballant per habilitar la zona d’observació de l’Ermita de Sant Roc com a Mirador astronòmic. Serà un dels primers miradors astronòmics de Catalunya amb la voluntat que esdevingui un espai de referència perquè els aficionats a l’astronomia hi vagin amb els seus propis equips, i també perquè les empreses i entitats dedicades a l’astroturisme hi puguin realitzar les seves observacions.\nUn altre pas important, que culminarà abans que s’acabi aquest 2020, serà la declaració de Prades com a zona tranquil·la i amb cel nocturn de qualitat per part de la Generalitat. Aquest reconeixement suposa una protecció contra la contaminació lumínica, que permet preservar la foscor del cel, i que ja ostenta el Montsant i la seva àrea d’influència. Ara, aquesta àrea s’ampliarà a les Muntanyes de Prades. «Això ens permetrà accedir a línies de subvencions per canviar l’enllumenat públic manera que els fanals facin una il·luminació ataronjada i facin llum cap a terra i no cap al cel». En aquest sentit, subratlla Roig, també s’està treballant amb els establiments turístics perquè se sumin a aquestes accions, en un procés «que s’està coent a foc lent però que està donant molt bons resultats».\nMentre el projecte del Parc Astronòmic de les Muntanyes de Prades avança, des d’Astroprades se segueixen fent activitats de divulgació per a tots els públics. Tot plegat és conseqüència del fet que Prades i el seu entorn té unes característiques per a l’observació del cel extraordinàries, derivades del fet, explica Roig, «que és una població molt elevada, amb dues grans serralades, la Mussara i la Llena, que la protegeixen de la contaminació lumínica de Tarragona i el pla de Lleida, amb uns índexs de foscor molt elevats».\n«El que volem –conclou Roig– no és només fer recerca científica al més alt nivell, sinó també fer una aposta per la divulgació, que la gent pugui contemplar el cel des del mateix punt on s’ha fet recerca al màxim nivell». Tot plegat, amb la mirada posada també en l’àmbit educatiu, amb un especial interès en el foment de noves vocacions, molt especialment entre les nenes.\nEl projecte del Parc Astronòmic de les Muntanyes de Prades compta amb el suport de l’Institut d’Estudis Espacials de Catalunya, l’Institut d’Astrofísica de Canàries i la Fundació Starlight.


Cinema a les biblioteques de Vilanova i la Geltrú: tria de novetats\nI avui, quina pel·li mirem?\nCinema a les biblioteques!\nUs agrada el cinema? De ben segur que sí, així que ja podeu agafar en préstec les darreres novetats que hem incorporat a la Joan Oliva i Milà. Hi podreu trobar comèdia, ciència-ficció, documental…No deixeu passar tot el cinema que us oferim a les biblioteques.\nPer començar, us oferim una comèdia italiana, dirigida per Riccardo Milani, que va ser una èxit de públic total al seu país. Una parella protagonista amb gran vis còmica, formada per Antonio Albanese i Paola Cortellesi, porta la batuta d’aquest film amb bon ritme i química.\nComo pez fuera del agua segueix l’estela de la comèdia crítica italiana, amb una parella de pols oposats condemnats a entendre’s.\nPer una banda, ell. Un burgès que treballa per a un grup internacional que pretén reurbanitzar la perifèria.\nPer una altra banda, ella. Caixera d’un supermercat en una zona del suburbi.\nD’entrada, no-res els uneix. O així era fins que la filla d’ell s’enamora del fill d’ella.\nTot i les seves bones intencions, el personatge interpretat per Antonio Albanese toparà amb la crua realitat de la gent a qui vol ajudar amb la seva feina.\nComo pez fuera del agua (Aladí)\nEl director Peter Farelli, fins ara habitual en la realització de títols esbojarrats com ara Dos tontos muy tontos o Algo pasa com Mary, va fer un canvi radical en dirigir Green Book.\nEl canvi, però, no va poder ser més positiu ja que la cinta va aconseguir l’Òscar a Millor Pel·lícula el passat 2019. I no només va rebre aquest premi de l’Acadèmia, sinó que també en va rebre dos més com a Millor Guió Original i com a Millor Interpretació de Repartiment per a Mahershala Ali.\nGreen Book està inspirada en fets reals. Fonamentalment, en la curiosa relació entre el músic afroamericà Don Shirley i el seu malcarat guardaespatlles i xofer del Bronx.\nLa relació entre ambdós va sorgir arran de la gira musical que Shirley va realitzar pel sud dels Estats Units durant la dècada dels seixanta.\nEls estrebancs que la parella formada per Viggo Mortensen, en el paper de xofer, i Mahershala Ali, com a Don Shirley, van haver de resoldre al llarg d’aquest viatge posarà en evidència el racisme imperant en aquests estats de Nord-Amèrica.\nTràiler de Green Book\nGreen Book (Aladí)\nSeguim amb més novetats de cinema a les biblioteques de Vilanova i la Geltrú.\nContinuem amb una pel·lícula de ciència-ficció que recupera un dels monstres clàssics del gènere.\nGodzilla, el rey de los monstruos és la darrera cinta protagonitzada per aquest enorme dinosaure gegant i mutant originari del Japó. Se n’han fet moltes d’adaptacions d’aquest mite cinematogràfic del que s’anomena Kaiju-eiga o cinema de monstres. Godzilla és, sens dubte, el més famós de tots els éssers fantàstics d’aquest subgènere.\nEl realitzador Michael Dougherty dirigeix aquesta cinta d’acció farcida d’efectes visuals impresionants.\nGodzilla, rey de los monstruos (Aladí)\nPer concloure, us oferim el darrer dels títols de la directora Agnès Varda. Amb direcció i guió de la mateixa Varda, aquesta cinta documental va ser presentada, dos mesos abans de morir Varda, a la Berlinale 2019.\nAgnès Varda va ser una pionera del cinema fet per dones. A més a més, Varda ha estat considerada com a “l’àvia de la Nouvelle Vage”.\nAmb Varda por Agnès, signa una mena de carta de comiat i una narració de la seva feina com a realitzadora al llarg de dècades de carrera professional.\nLa filmografia de Varda va ser reconeguda amb nombrosos premis com, per exemple, el Lleó d’Or del Festival de Venècia per Sin techo ni ley o el Cèsar per Las playas de Agnès. A més a més, la seva carrera va ser reconeguda amb l’Òscar honorífic el 2017.\nVarda por Agnès (Aladí)\nFins aquí, el recorregut per les darreres novetats de cinema que podeu agafar en préstec a les biblioteques de Vilanova i la Geltrú. Si us agrada el cinema, però, recordeu que en el nostre blog hi podeu trobar informació sobre els títols que ja tenim disponibles fent clic aquí.


El Baix Gaià s'autopromociona com a destinació turística idònia\nAltafulla engega la seva pròpia campanya publicitària per dinamitzar el teixit comercial en la sortida de la Covid-19\ndimarts, 9 de juny 2020 - 10:33h\nEl Baix Gaià es reivindica com una destinació turística idònia per l’entorn i els productes de proximitat. Aquesta subcomarca tarragonina ha engegat per primer cop una campanya publicitària a fi de dinamitzar una temporada turística marcada pels efectes de la Covid-19. El primer municipi a promocionar-se és Altafulla. L’Ajuntament vol fer publicitat del municipi, sense desmerèixer la promoció que porta a terme el Patronat de Turisme de la Diputació sobre la Costa Daurada. D'una banda, es difon un anunci en el qual es presenta Altafulla com una destinació de platja «tranquil·la» i «segura», destacant el comerç de proximitat. D'altra banda, els comerços han començat a sortejar des d'aquesta setmana xecs regals per valor total de 1.000 euros.\nL’acció s'emmarca en la iniciativa promocional denominada 'l'Oca del Baix Gaià', inspirada en el tradicional joc de taula. Més d’una trentena de comerços participen en aquesta acció, en la qual es proposa al client que faci un itinerari per determinats establiments -que s'anirà canviant diàriament- a canvi d’optar a xecs regal de 10 i 50 euros. «L’objectiu és que la gent faci poble i gasti en els comerços d’Altafulla, tenim molts llocs on es pot comprar», afirma la regidora de Turisme, Natàlia Sanz. La regidora explica que aquesta zona és visitada per un turisme de proximitat, sobretot català i també d’Aragó i País Basc, i que a l’estiu, la població es pot arribar a doblar i triplicar.\nEn aquesta campanya de l’oca, es proposen altres jocs amb la ciutadania amb el mateix propòsit d’incentivar el consum d’activitats i productes de proximitat. La idea és fer interactuar tant veïns com visitants amb la vila i el seu teixit comercial. L’Ajuntament ha invertit poc més de 7.000 euros en el vídeo promocional, en el qual hi participa l’actriu Ares Teixidó, i en finançar les accions comercials promogudes a través del canal de comunicació de 'l'Oca del Baix Gaià', impulsada per un grup d'empresaris locals. La iniciativa, que ha arrencat just aquest dilluns, es vol fer extensiva a la resta de la subcomarca del Baix Gaià i establir sinergies entre els diferents municipis.\n"Gran notícia: El Catllar podrà rehabilitar La Fàbrica" "El mercat setmanal de Torredembarra ja té data de reobertura!"\nturisme platja Altafulla