Donant dades: Ambaixadors de bona voluntat\nAmbaixadors de bona voluntat\nS'ha de reconèixer: a vegades fa una mica de ràbia veure algun famós de Hollywood visitant un camp de refugiats o un hospital del Tercer Món com a ambaixador de bona voluntat d'algun organisme internacional, sobretot quan no fa massa l'hem vist comprant-se un castell al sud de França o gastant-se el que guanyarem en tota la nostra vida en una festa en una illa tropical. D'alguna manera, ens recorda els discursos que fan les guanyadores dels concursos de bellesa en què diuen que utilitzaran el premi per portar la pau al món.\nNaturalment, és absolutament legítim sentir aquest punt d'indignació davant d'un acte que ens sembla absolutament hipòcrita i que sovint no respon més que a la necessitat de netejar la consciència o, senzillament, fer màrqueting personal. Però també és cert que aquests ambaixadors de bona voluntat tenen el seu rol en la tasca més important del nostre segle: canviar les mentalitats per fer possible un món millor. Quan, fa uns dies, Angelina Jolie (ambaixadora de bona voluntat de l'ACNUR, l'agència de l'ONU que vetlla pels refugiats) va visitar la frontera entre Turquia i Síria per interessar-se pels qui fugien de les repressions del règim de Bashar al-Assad, mig món va veure l'actriu a la portada dels diaris i als informatius de televisió i alguns van sentir per primer cop que a Síria hi ha protestes als carrers i que l'exèrcit dispara als ciutadans que es manifesten. Alguns, fins i tot, van sentir a parlar per primer cop d'un país que es diu Síria i d'un president que es diu Bashar al-Assad. I no només els lectors de diaris: les revistes i programes del cor, aquells dies, també van parlar de Síria i de la repressió. Potser els nostres prejudicis (qui no en té?!) no ens deixen valorar la part positiva de la figura de l'ambaixador de bona voluntat. Per fer-ho, el millor és que comencem amb quatre dades: qui són i què fan, els ambaixadors de bona voluntat?\nD'ambaixadors de bona voluntat n'hi ha centenars, tot i que alguns són més coneguts. Són persones cèlebres (sobretot del món del cinema, l'esport o la música, però també escriptors, científics i activistes) que dediquen una part del seu temps a recolzar les campanyes d'organitzacions internacionals i a donar visibilitat a temes que, si no fos per ells, no apareixerien mai als mitjans de comunicació. Com a mínim, no amb la freqüència i importància amb què, gràcies a la seva tasca, apareixen actualment. També tenen un rol important a l'hora de fer pressió als governs perquè escoltin els punts de vista de les organitzacions que representen.\nMoltes ONG i organitzacions internacionals tenen ambaixadors de bona voluntat. Els més coneguts són els que pertanyen als diversos organismes de l'ONU: l'ACNUR (Angelina Jolie, Barbara Hendricks, Jesús Vázquez o Giorgio Armani, entre d'altres), l'OMS (Jet Li o l'Orquestra Filarmònica de Viena), l'UNESCO (Kitín Muñoz, Wole Soyinka o Bahia Hariri), la UNICEF (David Beckham, Mia Farrow, Orlando Bloom, Leo Messi o Shakira), etc. La Unió Europea, el Lions Club, la Unió Africana o el Comité Olímpic Internacional també tenen ambaixadors de bona voluntat, així com associacions com el Global Peace Index. Fins i tot algunes universitats, ciutats i països en tenen. La llista completa d'ambaixadors de bona voluntat dels organismes associats a l'ONU és aquesta.\nPer tal de donar a conèixer el què passa al món i les persones i organitzacions que treballen per canviar-lo tota col·laboració és benvinguda. Amb tots els peròs que vulgueu, naturalment.\nLes mansions d'Angelina Jolie, ambaixadora de bona voluntat de l'ACNUR: http://www.labotana.com/index.php/fotogalerias/item/4713/asInline\nEl nivell a què ens tenen acostumats les Miss: http://www.youtube.com/watch?v=OS_fvUiJ7LI&feature=related\nAmbaixadors de bona voluntat de l'ACNUR: http://www.acnur.org/t3/el-acnur/embajadores-de-buena-voluntad/\nAmbaixadors de bona voluntat de l'OMS: http://www.who.int/goodwill_ambassadors/es/index.html\nAmbaixadors de bona voluntat de la UNESCO: http://portal.unesco.org/culture/es/ev.php-URL_ID=37151&URL_DO=DO_TOPIC&URL_SECTION=201.html\nAmbaixadors de bona voluntat d'UNICEF: http://www.unicef.org/spanish/people/people_ambassadors.html\nArticle de Donant Dades sobre el Global Peace Index: http://www.donantdades.com/2011/06/la-pau-pot-ser-mesurada.html\nAmbaixadors de bona voluntat de tots els organismes de l'ONU: http://www.goodwillembassy.org/goodwillambass.html\nEtiquetes de comentaris: POLÍTICA INTERNACIONAL, REFUGIATS\nEsportistes milionaris... i no tant


ju cuines i més: Mussaca grega vegetariana amb patata\nInici entrants principals postres vegetariana no gluten no lactosa menys d'un euro ▼\nLa Moussaka, en català mussaca, és un plat a base d'albergínies típic dels Balcans, la Mediterrània Oriental i l'Orient Pròxim. Aquesta és la versió grega que es fa al forn i està feta de capes de carn, salsa de tomàquet i albergínia amb una cobertura de beixamel. He fet la versió vegetariana excloent la carn i afegint a les albergínies, el carbassó i la patata però s’hi podria haver posat bolets per exemple.\nIngredients per unes 4 persones: 2 albergínies, 2 carbassons, 1 ceba gran, 2 o 3 patates grans, 3 o 4 dents d’alls, tomàquets per triturar (uns 4 o 5 tomàquets grans), alfàbrega fresca (un grapat), oli d’oliva, sal , pebre negra mòlta, orenga seca, sal.\n1) Primer de tot netegem les verdures. Les patates a làmines primes. I les albergínies i carbassons a làmines fetes en peces tallades a lo llarg (jo trec la punta i tallo el carbassó per la meitat, aleshores tallo làmines a lo llarg no massa gruixudes).\n2) Deixem en un plat les làmines d’albergínia amb sal a reposar perquè deixin anar l’amargor amb la suada, amb una hora curta n’hi ha prou. Després les assequem amb paper de cuina.\n3) I fem el sofregit. Posem en una paella oli a escalfar-se, hi aboquem la ceba tallada ben petita o bé ratllada i coem 5 minuts, en acabat hi afegim les làmines de dents d’all per aromatitzar. L’all a lo últim perquè tendeix a socarrimar-se. Hi afegim el tomàquet triturat sense pell (jo poso els tomàquets a escaldar per poder-los pelar millor). Com ho faig? Fàcil, en una cassola poso aigua a bullir, aboco els tomàquets, els deixo un parell de minuts fins que la pell s’obri i refredo ràpidament (si cal amb glassons de gel, ajuda força). Fem coure a foc baix uns 10 minuts i salpebrem al gust i afegim orenga seca mólta. També hi he afegit alfàbrega picadeta.\n4) En aquest punt poso el forn a preescalfar a uns 170 graus.\n5) En una safata gran per anar al forn pintem amb oli d’oliva el fons. Hi posem les patates pelades i tallades a rodanxes, a sobre una part de la salsa de tomàquet, a sobre una capa de les albergínies, més salsa de tomàquet, una capa dels carbassons, més capa de salsa de tomàquet. En total hem fet tres parts de la salsa de tomàquet (per tenir-ho en compte).\n6) Ruixem amb oli d’oliva. Tapem amb paper d’alumini. Coem al forn durant uns 40 minuts a 180 graus\n7) Mentre es cou fem una beixamel com sempre. En un cassó posem la mantega al foc, quan es desfà hi posem farina i remenem bé que quedi ben cremós, salpebrem, nou moscada per sobre i afegim llet calenta a poc a poc i anem remenant fins que quedi una beixamel ben cremosa\n8) Traiem la mussaca del forn, traiem la tapa i espolsem amb alfàbrega fresca picada i cobrim amb la beixamel i tornem a posar al forn amb el gratinador i sense tapar la safata durant uns 20 minuts (o fins que veiem que està daurat per sobre).\n9) Tanquem el forn i deixem reposar una bona estona (una mitja hora per anar bé\nles làmines d'albergínia\nafegim el tomàquet triturat\ni l'alfàbrega fresca\nanem fent capes


Jornada de curses ciclistes a Sant Julià de Vilatorta el 5 de juny – Turisme Sant Julià\nJornada de curses ciclistes a Sant Julià de Vilatorta el 5 de juny\nBy admin | on Juny 1, 2021 | 0 Comment\nEl proper dissabte 5 de Juny de 2021 es fa tota una jornada de curses ciclistes a Sant Julià de Vilatorta que tindran la sortida i arribada al polígon de la Quintana.\nEs començarà a les 9 del matí amb la cursa de Copa Catalana Júnior amb un recorregut de 103 km amb dues pujades al Coll de Mansa, després Collsesplanes, Coll de Revell, Viladrau i Sant Julià de Vilatorta. L’hora d’arribada està prevista al voltant de les 12 del migdia. En aquesta edició ja hi ha confirmada la participació de 3 equips francesos i algun corredor del poble. Participació prevista de 90 corredors.\nA la tarda a partir de les 4 i en un circuït de 1,3 km dintre del polígon, es fan les curses de Copa Catalunya de Promoció des de pre-benjamí a infantil. Cada una d’elles amb un nombre diferent de voltes segons la categoria. Participació prevista de 100 corredors.\nFinalment, a partir de les 6 de la tarda es fa la cursa de Copa Catalana Cadet i Júnior Fèmina, en el mateix circuit es faran 40 voltes per completar el 52 km de la cursa. Participació prevista de 70 corredors.\nPolígon la Quintana\nTaller participatiu a Vilalleons: Diàlegs amb la Natura\nResultats del 29è concurs de pintura ràpida i 2n sketchcrawl Vilatorta


Conceptes- El canvi social avui: la globalització\nLa pròxima vegada que vagi a la botiga o al supermercat més pròxims doni una ullada a la gran varietat de productes que se li ofereixen. El que tots ells estiguin disponibles per a qui pugui permetre-se’ls és alguna cosa que els occidentals hem arribat a donar per fet, encara que tal situació depengui de relacions econòmiques d’una sorprenent complexitat i amb ramificacions per tot el món. Aquests productes s’han fet amb ingredients o peces d’un centenar de països, cal transportar-los d’un extrem a un altre del món i són necessaris fluxos d’informació constants per coordinar els milions de transaccions diàries que comporten.\nL’antropòleg Peter Worsley ha escrit que «fins els nostres dies, la societat humana mai no ha existit» (Worsley, 1984, p. 1), volent dir que fins fa poc temps no podíem parlar de formes d’associació que comprenguessin a tota la Terra. En molts sentits, el món s’ha convertit en un sistema social únic, a conseqüència dels creixents vincles d’interdependència que ara ens influeixen pràcticament a tots. El sistema social no és només un medi en què determinades societats com Gran Bretanya es desenvolupen i canvien. Les relacions socials, polítiques i econòmiques que traspassen les fronteres dels països condicionen de forma decisiva el destí de tots els seus habitants. El terme general que denomina aquesta creixent interdependència és GLOBALITZACIÓ .\nCap societat del món viu ja completament separada de les altres i, fins i tot als països més rics, tots depenen dels productes que es porten de l’exterior. A la Gran Bretanya, per exemple, gairebé totes les televisions que es venen han estat manufacturades en l’estranger, principalment en l’Extrem Orient. Un altre exemple és el de la indústria automobilística. Fa uns quaranta anys la producció nord-americana en aquest sector era més gran que la del conjunt de la resta del món. Avui en dia, els Estats Units són només el tercer fabricant de cotxes i Japó i Europa en produeixen més. A més a més, els components automobilístics es fan en molts països diferents. Un Ford Mondeo, per exemple, es compon de peces produïdes en cent dotze llocs diferents, situats en setze països i en tres continents. El mateix nom «Mondeo» dóna una idea del caràcter global d’aquesta indústria. Els processos de globalització han estat molt beneficiosos per a moltes persones de les societats industrialitzades: es pot triar entre molts més productes i aliments que abans. Al mateix temps, el fet que tots estiguem atrapats en un món molt més ampli ha fet possible que sorgeixin alguns dels -problemes més importants als que ens enfrontem.\nEls processos de globalització estan entre les transformacions actuals més importants. L’estudi sociològic que només s’ocupa d’una societat resulta cada cop més arcaic, ja que el destí dels éssers humans tendeix a ser comú. Els problemes fonamentals que envolten la vida humana, com el deteriorament ambiental o la necessitat d’evitar enfrontaments militares a gran escala, tenen necessàriament un caràcter global.\nMalgrat la creixent interdependència econòmica y cultural, el nou ordre global està infestat de desigualtats i dividit en un mosaic d’estats les preocupacions dels quals són divergents i també comunes. A curt termini, no sembla que vagi a produir-se una convergència política que superi els interessos enfrontats dels països. Una de las característiques més preocupants d’aquesta societat mundial és que, malgrat l’existència de les Nacions Unides, la creixent globalització no va acompanyada de la integració política ni tampoc de la reducció de les desigualtats de riquesa i poder internacional.\nTraduït de: Anthony Giddens, Sociología, Alianza Editorial, 1999, p. 100-101


Puigneró es compromet a destinar el 2022 una partida a desplegar la fibra - Regió7\nPuigneró es compromet a destinar el 2022 una partida a desplegar la fibra\nEl conseller pretén assolir 1.500 milions de viatgers al transport col·lectiu i reclama el «traspàs» de Rodalies\n24·06·21 | 06:25\nEl vicepresident i conseller de Polítiques Digitals i Territori, Jordi Puigneró, durant la compareixença | EP\nEl conseller de Polítiques Digitals i Territori, Jordi Puigneró, va anunciar que els pròxims comptes de la Generalitat inclouran una dotació pressupostària per desplegar la fibra òptica a tots els municipis de Catalunya. El també vicepresident es va comprometre compromès a fer arribar el primer cable submarí a Catalunya, per on passa el 90% de tràfic intercontinental de dades, i va assegurar que aquesta «serà la legislatura del 5G». En matèria de territori, el titular del Departament s’ha fixat com a objectiu assolir 1.500 milions de viatgers al transport col·lectiu durant aquesta legislatura i va reclamar al Govern espanyol el «traspàs» de Rodalies i la gestió de totes les infraestructures catalanes.\nPuigneró va comparèixer ahir davant la Comissió de Polítiques Digitals i Territori per informar sobre els objectius i les actuacions del Departament en aquesta legislatura. Entre aquests, Puigneró es va comprometre a incloure una partida pressupostària als comptes del 2022 per desplegar la fibra òptica a tots els municipis de Catalunya. Així mateix, va anunciar que el Govern farà arribar el primer cable submarí a Catalunya, per on passa el 90% de tràfic intercontinental de dades. «No pot ser que el nostre país no disposi d’una connectivitat d’aquesta dimensió», va assegurar. El conseller també preveu «culminar» el desplegament del 5G a tot el territori i implementar l’anomenada societat del Gigabit, de molt alta capacitació d’informació, el 2025. Puigneró també va anunciar el llançament de la pròxima «constel·lació de nanosatèl·lits» a finals del 2021 i principis del 2022. En l’anterior legislatura i en el marc de l’estratègia NewSpace de Catalunya, el Govern va llançar a l’espai el nanosatèl·lit Enxaneta amb l’objectiu de millorar la connectivitat global de l’Internet de les coses i l’observació de la Terra. Durant la seva intervenció, el vicepresident del Govern també es va comprometre a desplegar l’Agència de Ciberseguretat de Catalunya, creada fa dos anys, i convertir-la en un «veritable servei públic» amb especial atenció a l’administració local els pròxims mesos.\nEn matèria de territori, Puigneró pretén millorar la qualitat portuària i aeroportuària i fer que Catalunya esdevingui «un hub aeroportuari». Puigneró també va apostar per una mobilitat «més sostenible», amb més promoció del transport col·lectiu, un sistema de tres carrils als grans corredors viaris del país i una «nova cultura» de la mobilitat i el finançament. «Menys paga qui menys contamina, més paga qui més utilitza», va assegurar. El conseller va defensar una mobilitat sostenible «intel·ligent» basada en la digitalització, amb l’ús de targetes sense contacte o el mòbil i la possibilitat dels usuaris d’obtenir informació en línia a temps real. El conseller també va ferr una crida a «aprofitar» l’ampliació de la xarxa, augmentar les freqüències i digitalitzar els serveis. En aquest sentit, va anunciar que el Departament treballarà per assolir 1.500 milions de viatgers al transport públic al sistema de l’ATM de Barcelona en quatre anys. En aquest context, el vicepresident del Govern va reclamar a l’Executiu espanyol el «traspàs» de Rodalies. «La solució de Rodalies només té un nom i es diu Ferrocarrils de la Generalitat de Catalunya (FGC)», va assegurar. Puigneró també va reclamar la gestió de totes les infraestructures catalanes. «La Generalitat no vol només negociar què fer amb l’Aeroport de Barcelona-el Prat, sinó que vol l’aeroport», va dir.


Mar Forteza-Rey – ACIB\nMar Forteza-Rei (Palma de Mallorca, 1978), forma part de la Companyia Municipal de teatre des de l’adolescència. Pren contacte amb el món del cinema amb petites intervencions en produccions que es roden a l’illa com “Mirada líquida”, o multitud d’anuncis per “Palma Pictures”. Als 18 anys es trasllada a Barcelona. Allà completa la seva formació enfocant als mitjans audiovisuals, i introduint-se en la producció, el guió i la direcció. Posteriorment rep una beca de l’INJUVE per continuar la seva formació a París: École Philippe Gaulier.\nEl 2003 debuta com a protagonista en el llargmetratge mallorquí “Blocao”. També a la seva illa natal produeix l’obra de teatre “Jocs de matinada”. Es desplaça a Madrid per seguir completant els seus estudis al Centre Juan Carlos Corazza i rep diversos seminaris de professionals com Jaime Chávarri, Alejandro Amenábar, Juan Carlos Fresnadillo, Miguel Bardem o Emilio Gutiérrez Caba. Des de la creació d’IB3 (televisió autonòmica balear), treballa de forma regular a les sèries de producció pròpia: “Suite Hotel” o “Laberint d’passions”.\nParal·lelament inicia els seus propis projectes: “Elizabeth I”, obra de teatre per la qual rep el 1r premi d’interpretació de les Balears Art Jove 2007. El 2012 decideix gravar el seu primer curtmetratge com a guionista i directora “Ser o no ser mare”. Posteriorment treballa com a actriu a “This is the name” de Rafa Cortés.


Fake news: calúmnies a la xarxa - Universitas Albertiana\nPortada » Fake news: calúmnies a la xarxa\n“Calumnia, que alguna cosa queda”, és un vell aforisme conegut per tothom a les nostres terres. Es diu que va arribar al nostre entorn de la mà del filòsof i escriptor anglès, Francis Bacon. En el seu text “De la dignitat i el creixement de la ciència” (any 1625), hi apareix: “Calumnieu amb audàcia; sempre quedarà alguna cosa”. No obstant això, el propi autor manifesta que aquesta expressió procedia d’una dita popular llatina: “Calumniare fortiter aliquid adhaerebit” (que, dit literalment, seria alguna cosa així com: calumniar fortament alguna cosa s’adhereix).\nExplorant una mica més en els nostres referents culturals d’antany, em va venir a la memòria certa expressió bíblica. Al seguir la seva pista, vaig trobar aquesta afirmació en el llibre de l’Eclesiastès: “Hi ha tres coses que m’espanten i una quarta que em fa molta por: xafarderies a la ciutat, tumult de la gent i calúmnia; són coses pitjors que la mort.”\nVeiem, doncs, que les tan tristament cèlebres i pràcticament omnipresents fake news tenen parents en la història que les fan menys noves del que podria semblar en una primera impressió.\nNo obstant això, cal assenyalar alguns aspectes que les diferencien dels rumors o calúmnies que recullen els nostres vells aforismes:\n1. Les noves tecnologies permeten una velocitat de propagació extraordinària pràcticament sense costos de transmissió.\n2. Els nous canals són capaços d’arribar a receptors als quals abans era molt difícil arribar, d’una manera ràpida i eficient.\n3. Mai fins ara hi ha hagut empreses que les ofereixin com a serveis a la venda. Trend Micro, una multinacional taiwanesa de ciberseguretat, detalla els resultats del seu estudi sobre fake news (2017), mostrant que a la xarxa profunda (Deep WEB) està fins i tot tarifada la contractació d’aquest tipus de notícies per desacreditar un particular, un polític o un periodista, així com una empresa o alguns dels seus productes.\n4. La coexistència de les fake news amb el fenomen de la postveritat: un emissor que llança un contingut fals i un receptor que dona més valor al que vol creure que a la realitat. Ni l’emissor ni el receptor valoren, doncs, la veritat.\nAra bé, l’observació i anàlisi del que passa no ens pot deixar impàvids. Com deia un amic meu, “hom no pot romandre impassible veient com un incendi arrasa un bosc; alguna cosa s’ha de fer”. Certament, tot i no ser especialistes, cadascú pot aportar alguna cosa per lluitar contra aquesta neobarbàrie que no deixa de créixer. Què podem fer? Principalment, desenvolupar un pensament crític. Alguns apunts al respecte:\n– Dieta informativa: no consumir en excés i assegurar la qualitat de la informació que consumim.\n– Formar-se per adquirir criteri i sentit de context.\n– Dubtar raonablement de les coses, el que ens porta a …\n– … verificar, contrastar, intentar arribar a les fonts, consultar, discutir-ho amb experts o al menys persones més enteses que nosaltres que coneguem.\n– No rebotar missatges no prou verificats.\n– Penalitzar els comportaments de les empreses, partits, etc. que sapiguem que utilitzen fake news com a eines al servei dels seus interessos: no consumint, no votant-los …\n– Estimar la veritat, fins i tot quan resulti incòmoda.\n– Construir el nostre raonament a partir d’evidències i coneixements verificats.\n– Analitzar si el raonament que se’ns presenta s’ha construït sobre evidències i coneixements ferms, i quins són.\n– Preguntar-se sempre: si això és veritat, a qui afavoreix o desfavoreix aquesta notícia?\nD’altra banda, a més de les nostres actituds personals, és interessant conèixer que hi ha diferents realitats empresarials i polítiques treballant en aquest camp:\n– Desenvolupament de programes d’intel·ligència artificial que identifiquin les fake news (MIT technology review d’octubre 2018).\n– Empreses que utilitzen la xarxa i els seus propis recursos per trobar-les, combatre-les, neutralitzar-les o eliminar-les.\n– Algunes iniciatives polítiques naixents.\nLa serietat i la creativitat són poderoses armes amb les que la humanitat pot respondre a aquestes accions menyspreables, generant àmbits de fiabilitat. Actuar amb sentit comú, pensament crític i discreció és una bona basa per aquests temps convulsos.


Territoris i Artistes 2015 – Grand Tour\nVideo Grand Tour 2015\nPrimer us mostràrem una oliva, aquí teniu tot el vermut del vídeo sobre el Grand Tour 2015, realitzat per Juanka Santa Varo!\nEs va presentar el 16 de març a al Centre Cultural la Mercè de Girona amb motiu del Dia Internacional de l’Art. Vam presentar Grand Tour 2016 i l’ ebook Grand Tour de Salvador Giralt editat per Núvol, digital de cultura a Vilaweb, i el vídeo de JeyKey produccions AV . També es va fer públic el projecte guanyador de la beca Grand Tour 2016 Holy Blisters, de Paula Onet.\nEl 6 de setembre El Grand Tour arribarà a Puigderajols. Per un camí que baixa a plom des de Rupit, a la riba oest del pantà de Susqueda. Una masia oculta i silenciosa, l’amagatall d’en K100 un poeta parnassià del segle XXI, viatger i amic del blues. Puigderajols és també el cau ocult de l’Associació d’Amics de la Migdiada que presideix Salvador Giralt, un altre poeta d’Osona, amic d’en K100 i de les ironies de la vida quotidiana. Aquell dia, doncs, serà festa literària. Amb músics de luxe: la guitarra de Lluís Planes i el contrabaix de Christopher Williams. Hi haurà dinar d’arròs, migdiada, recitats, improvisacions i música. A primera vista, bon dia pels mandrosos a qui no agrada caminar ideal pels amics de la migdiada…però ai…quin parany, Puigderajols! Ben dinats i ben feta la digestió caldrà remuntar el camí de tornada com qui, després d’una immersió en les profunditats marines ha de tornar a la barca, o aquell que després de somniar truites a la becaina ha de reprendre la fanga, o la ploma…\nUna la van parir més aspra que la flor de carxofa; l’altra tan dolça, verda i tendra com la pera d’aigua.\nDe nenes jugaven a tirar-se la pilota, de Sant Ferriol a Sant Aniol, i del Fluvià a la Muga.\nVan créixer i totes dues foren bones mares; una es va fer mestressa de bandolers, traginers i carboners, l’altra es va dedicar a les fagedes, les pastures i el blat de moro.\nI va arribar un dia que ningú hagués dit que les dues Garrotxes, l’Alta i la Baixa, eren germanes.\nPerò ho eren: mentre la cantelluda es pintava les ungles amb violetes de bosc i es feia la trena amb les aigües turquesa dels Gomarells; la verdeta i fina sovint duia arracades de greda i al cor tenia un volcà.\nAaaah!!! qui s’atreveix a fer ruta amb Les Salonnières? Perillossíssimes senyoretes a mig camí entre el couplé, la perruqueria, la peixateria, la poesia, el salt de llit, el llit, la cacera furtiva, la indiscreció a mitja veu, l’acudit a mig camí i els danys col·laterals de totes aquestes coses. Doncs això, al tanto!, el dos de setembre entre Les Escaules i Lladó us les podeu trobar darrera qualsevol surera.\nElla et guia pel Collsacabra com Ariadna pel laberint. És filla de l’Esquirol i de la muntanya en coneix cada racó, cada salt d’aigua i cada camí. Li agrada modelar, teixir, escriure amb els peus a la pols dels camins i també comptar amb els companys de viatge. Un poema que et duu a una ermita, o a una cova, o a un mas abandonat que reviu amb la presència del caminant.\nTenim cita amb l’Alícia Casadesús a l’ermita de Sererols per fer algunes descobertes. Els que hi han anat amb ella altres vegades saben de què parlem.\nAvui és el World Listening Day. Un dia dedicat a l’escolta atenta del paisatge sonor. Un món ressona amb motors, veus, aus, vents i marinades, música… El World Listening Day de 2015 està dedicat a l’aigua, als sons que se senten a les riberes i a les profunditats dels mars. Artistes, científics i tota mena de gent interessada pel so i l’ecologia marina compartirem activitats sobre els sons del mar. Juntament amb l’Orquestra del Caos i gent que treballa amb hidròfons (micròfons subaquàtics) farem una passejada acústica pels Aiguamolls de l’Empordà.\nUna de elles és Aka Nyx10110 Montserrat Rodríguez, artista que treballa sobretot amb els sons del mar. Aquest dissabte ens hem trobat amb ella l’emplaçament exacte de la seva intervenció en el camí mariner de Torroella de Montgrí a L’Escala. Tot a punt per la seva etapa en el Grand Tour.\nNo és estrany que el Ter arribi al mar tan cansat amb les aigües desfetes i esteses per tot arreu als aiguamolls de Pals. Perquè el Ter és un riu llarg, molt llarg, que dona voltes i voltes, més o menys com nosaltres a Grand Tour.\nEl Baix Ter és gros i lent com un cocodril. L’anirem a trobar al pantà de Colomers i caminarem una bona estona pels seus arenals, i després un altre cop camí de Torroella.\nEls Jordis de Lladó\nRepresenten Lladó al Grand Tour. Són en Jordi Puig i en Jordi Mitjà, bons amics, editors, gent de vida que, a banda d’això que tenen en comú, no poden ser més diferents. En Puig camina molt, en Mitjà no gaire. En Puig és fotògraf i fotògraf i fotògraf mentre en Mitjà navega per totes les disciplines de l’art com el cul d’en Jaumet. En Puig és extravertit -o ho sembla- i s’estima les multituds, en Mitjà és -o sembla- tímid i intimista. I per acabar, en Mitjà és fill del ferrer del poble però s’està per aquí i per allà, va i ve, fa d’urbanita i torna al poble; i en Puig en canvi va venir de Barcelona però de Lladó el trauran amb els peus pel davant.\nNo són els únics artistes d’aquest poble, al contrari, Lladó és terra de creadors i segurament en trobarem alguns que se’ns hi afegiran.\nDoncs aquest parell de Jordis ens rebran al seu poble i ens preparen una sorpresa. Serà al final de la jornada, venint de Les Escaules i camí de Tortellà, l’endemà…\nDurant dos dies, des dels Aiguamolls fins arribar a les Escaules caminarem remuntant La Muga. És un riu curt, d’aigües netes i fresseres que neix al Pirineu on marca la frontera entre els estats de França i Espanya, de fet sembla que el nom li ve d’aquí, ja que Muga en basc i en iber vol dir frontera. A prop del seu naixement hi ha l’Hostal de la Muga, un mas històric on es refugiaren durant segles traginers, prostitutes, caminants, bandolers i contrabandistes. A la novel·la La Punyalada de Joaquim Vayreda hi trobem una descripció molt suggerent de l’aire que s’hi respirava.\nNosaltres no arribarem tan amunt. Des de la desembocadura al Parc dels Aiguamolls Muga amunt passarem per Castelló d’Empúries, Figueres (on farem una visita ben insòlita al Castell de Sant Ferran de la mà de l’escriptor Vicenç Pagès) i prop dels punts on diversos petits rius hi vessen les seves aigües: el Manol, L’Orlina, l’Arnera, el Llobregat d’Empordà…A tots aquests rius, i a la mare Muga, Carles Fages de Climent dedica el poemari Trena de Set Aigües.\nCaminarem sota verns i pollancres, per senders molt ombrívols fins arribar al Salt de la Caula, ja a Les Escaules. És un preciós desnivell de 30 metres per on l’aigua vessa entre molsa i sediments calcaris. Paratge predilecte d’empordanesos il·lustres com Salvador Dalí (qui va dur Marcel Duchamp a la descoberta de la Caula), el cuiner Duran del Portús o el poeta Fages. A les Escaules ens acollirà Joan Casellas, artista performer i ànima del Festival La Muga Caula.\nA la vora del Ter, després d’haver vorejat a peu el pantà de Susqueda durant tot el dia, arribarem a La Codina, on ens espera, mig ermitana, mig princesa, mig bruixa, Piròmana d’Argos…\nEl ritme que regeix el meu treball és el que em va molturar des de la naixença: el ritme de les muntanyes, els rius, les coves, les terres d’escudella, la verdor, la molsa i el ginebró. El cant, el de ser fidel a mi mateixa en l’expressió de l’ésser. L’esperit, el de la senzillesa, la condensació, l’expressió sostinguda i concreta. L’agraïment, el de compartir l’artesania que hi ha en la bellesa.\nAquesta inquietud vital sorgeix de la necessitat d’experimentar, explorar, deformar i llençar-me al buit per accedir al coneixement i la informació que habita dins nostre com a éssers. A través d’aquest espai es poden observar els fils lluminosos que es van estirant sorgint de la foscor per a fer de la consciència una eina de creació. És el fruit de la suma de presents, la bellesa d’allò efímer.\nComparteixo amb vosaltres els últims dos últims processos creatius, relacionats amb el treball que duré a terme a Susqueda en motiu del Grand Tour:\nUs espero a casa, prop de La Codina, el dia 10 de setembre…\nEls que vàreu venir fa uns anys a la passejada pel massís del Mont i la Carlinada de Marian Vayreda ja coneixeu les habilitats de l’escriptor Vicenç Pagès per posar misteris i històries en escena. No el podíem anar a trobar enlloc més que a Figueres, on va viure de nen, escenari de la majoria de les seves novel·les i contes.\nEns convida a un passeig pel Castell de Sant Ferran, a Figueres, una volta estranya, per l’exterior. Cap al tard, quan el sol es pongui. La passejada comentada durarà una hora i farem algunes incursions en el llibre “els jugadors de whist”. Us podem ben assegurar que tindreu un abans i un després.\nA Les Escaules trobarem Joan Casellas\nJoan Casellas ens acompanyarà en arribar a Les Escaules que és el seu poble i la seu del festival de performance més interessant de les terres catalanes, La Muga Caula. Joan porta una trentena d’anys investigant i treballant en la performance, com a artista performer, com a artista gestor de diversos cicles i festivals i com a artista fotògraf i documentalista, ànima de AIRE, un dels arxius més complets dedicats a l’art d’acció.\nLes accions de Joan Casellas són simples, lleugeres, amb pocs materials i sovint improvisades. Gairebé sempre tenen un punt d’humor perquè en Joan és gat vell i n’ha vist de tots colors. Són propostes que compten amb el públic i sovint el fan somriure. És impecable en la coherència de la seva línia artística i curatorial, irònic i intimista, historicista però amb els peus ben posats en el present: ja ha tingut més d’un disgust a causa de la seva tossuda radicalitat. Les Escaules és un poble encantador d’arbres verds i frondosos, un poble gairebé sense cobertura i amb un veïnat d’allò més hospitalari. Quatre cases al costat del Salt de la Muga on Dalí i Duchamp anaven a berenar, un tema que ha donat molta conversa…\nJoan Casellas a Corpologia 17 Nau Côclea 2013\nA Tortellà trobarem Mim i Sílvia Juncà…\n..I l’Ester Jaume que ens convida a una passejada amb les seves cabres.\nMim Juncà és, sobretot, dibuixant. Dibuixant d’un soliloqui inacabable, una llarguíssima narració que fins ara li ha ocupat tota la vida. La Sílvia és la seva filla. De petita volia ser domadora de dofins i ara escriu contes. “Històries mínimes” és un preciós llibre que han publicat conjuntament, pare i filla, amb paraules i dibuixos. Tots dos caminaran amb nosaltres, i potser faran una petita crònica amb notes del moment. Com diu en Mim “Farem una cosa entre els dos, ella escrivint i jo il·lustrant, però també jo dibuixant i ella verbalitzant. Caminaríem amb tu una mica, i ella m’ha dit “dient que farem alguna cosa junts així mig improvisant, no estaria bé?” Dir més és inventar per inventar…. La Sílvia té un conte que es diu “La volta” que és un petit gran tour…”\nI per si això fos poc, l’Ester Jaume ens presenta el seu ramat de cabres.\nEl col·lectiu Morir de Frio intervindrà a Grand Tour el dia 7 de setembre al dematí prop del Santuari de Bellmunt (Osona)\nJugant amb les paraules es presenta aquest col·lectiu que fa pel plaer de fer. Com diuen ells mateixos, “Morir de Frío és més de Lego que de Playmobil, perquè pot construir. Prefereix Asterix als herois americans. Gaudeix amb les aventures de Jules Verne i s’interessa per l’equilibri metafísic de les escultures de Calder”. Aquests de Torelló es mouen “per no morir de fred”. Com l’Anna Dot i el Blai Marginedes són de Sant Pere ens proposaran una caminada per la muntanya de Bellmunt, amb històries santperenques com la dels soquerra-cristos.\nAda Vilaro & Pep Aymerich, Ruta Walter Benjamin 2011\nMés de cent artistes integren la programació de Grand Tour 2015. Ells i els caminants són els protagonistes d’aquesta aventura compartida que recorrerà l’Empordà, la Garrotxa, Osona, el Gironés i la Selva.\nTerritoris i artistes us els anirem presentant a poc a poc en aquesta pàgina.


Fragments interiors.: Plenari amb el Consell dels Infants\nPlenari amb el Consell dels Infants\nEl passat 21 de maig vaig tenir una trobada amb els nens i nenes del Consell dels Infants per posar-nos al dia de les diferents propostes que estan fent i per parlar d’alguns projectes que s’estan desenvolupant a la ciutat, com el procés participatiu de la plaça del Doctor Guardiet i la nova edició de la Fira del Joc i l’Esport, que es farà el dissabte 6 de juny.\nL’última vegada que els membres del Consell ens varem trobar va ser el passat 26 de gener, amb motiu de la seva participació en el procés de remodelació de la plaça del Doctor Guardiet, en què van definir quina és la plaça que volen. Durant el plenari ells van poder provar el sistema de votació electrònica que es posa en marxa de forma pionera a Rubí.\nEls 26 membres d’entre 10 i 14 anys, que integren actualment el Consell dels Infants, es reuneixen un cop al mes, a través de les comissions mensuals on tracten temes del seu interès relacionats amb la ciutat o encàrrecs concrets de l’Ajuntament, i fan un plenari amb mi, com el del 21, cada quatre mesos aproximadament, per parlar d’aquests i altres temes.\nEl Consell dels Infants es va crear al 1998, com a consell sectorial de caràcter consultiu, amb l’adhesió de la ciutat a la Xarxa de Projectes de Participació Infantil de la Diputació de Barcelona. El Consell és l’òrgan consultiu i de participació infantil on els infants dels les escoles públiques, concertades i privades de la ciutat poden exercir el seu dret a participar, expressar les seves idees i proposar accions concretes per transformar la nostra ciutat.\nPublicat per Carme García Lores a 23:09 Retalls Ajuntament, Drets i deures, Rubí: vida de ciutat


Comença una campanya per retirar els monuments franquistes de Catalunya\nInici Temes Actualitat Comença una campanya per retirar els monuments franquistes de Catalunya\nLa iniciativa, impulsada per òmnium Cultural, la Comissió de la Dignitat i una vintena d'entitats, coincideix amb el referèndum a Tortosa sobre la continuïtat del monolit que s'alça a l'Ebre\nFaçana fluvial de Tortosa\nÒmnium Cultural, la Comissió de la Dignitat i una vintena d'entitats més han presentat un manifest de rebuig a la continuïtat de monuments i símbols vinculats amb la dictadura franquista o el feixisme. Jordi Cuixart i Pep Cruanyes, presidents d'Òmnium i de la Comissió de la Dignitat, han demanat la implicació de la Generalitat perquè retiri "tots els símbols franquistes abans d'un any". Aquesta campanya arriba tot just durant la polèmica pel referèndum de Tortosa per decidir la continuïtat del monument que s'alça a l'Ebre.\nDe fet, des de 1964, Francisco Franco retenia el títol d'alcalde "honorari i perpetu" de la ciutat de Tortosa. Ahir dijous, però, el ple de l'Ajuntament de la capital del Baix Ebre va decidir, amb el vot a favor de tots els grups municipals, derogar el nomenament al dictador més de quaranta anys després de la seva mort.\nCiU, ERC, Movem, PSC, PP i la CUP han pres una decisió pactada que s'ha resolt en qüestió d'un parell de minuts. Segons ha explicat l'alcalde de Tortosa, Ferran Bel, el títol es va concedir al dictador el 31 de març del 1964 a la majoria dels ajuntaments de la província de Tarragona per ordre de la governació civil. La pervivència del nomenament, titllada d'"oblit", ha donat peu a què el batlle hagi demanat una revisió a tots els consistoris per tal de comprovar si es manté vigent. Joan Piñol, alcalde de Móra d'Ebre per CiU, ja ha dit que impulsarà un acord similar.\nEl ple extraordinari s'ha celebrat a 48 hores de la consulta municipal que decidirà si es retira un monument inaugurat per Franco en record de la Batalla de l'Ebre. Més de 28.000 tortosins decidiran dissabte el destí del monument inaugurat per Franco el 1966. No és la primera consulta que es proposa, però sí és la primera que finalment es durà a terme.\nEls ciutadans podran votar entre dues opcions: "retirar-lo i museïtzar-lo per promoure la memòria històrica i la pau" o "mantenir-lo, reinterpretar-lo i contextualitzar-lo per promoure la memòria històrica i la pau". Mentre la CUP, ERC, Movem i el PSC demanen la retirada de l'escultura, els primers sense celebrar la consulta, el PP aposta per mantenir-lo al seu lloc. CiU no té una postura única: Bel i cinc regidors aposten per mantenir-lo, i dos, per retirar-lo.\nAra fa 30 anys, ja es van treure alguns símbols feixistes de l'estàtua, erigida enmig del riu. L'any 2007, el Govern del tripartit va declarar el monument bé cultural d'interès local, però el passat març el Parlament va demanar a l'Ajuntament la retirada "immediata" del monument, mentre que el Síndic de Greuges la qualifica d'"obligació legal".


CURS ON LINE: Acompanyar sentint, acompanyar amb sentit-Formació CEESC\nCursos del CEESC >\nCURS ON LINE: Acompanyar sentint, acompanyar amb sentit\nFormació en col·laboració\nAltres activitats del CEESC\nEl CEESC hi col·labora\nDurada: 12 hores.\nDates: del 2 de febrer al 9 de març (dimarts de 10 a 12h)\nAquest espai formatiu està pensat com a espai on poder comprendre millor la dimensió emocional, aportar amplitud de mirada envers el desenvolupament socioemocional, i entrenar eines per la consolidació de les relacions positives en l’acompanyament que fem al llarg de la vida. En aquesta proposta parlarem de diferents elements que intervenen en l’acompanyament emocional.\nPrendre consciència de la rellevància de l’educació socioemocional per afavorir el benestar d’aquelles persones a les qui acompanyem.\nEntrenar les pròpies habilitats socioemocionals envers el nostre autoconeixement i les relacions positives amb els nostres fills i filles.\nCompartir recursos per a l’acollida, la cura i l’acompanyament socioemocional.\nDonar recursos per aprofitar les vivències del moment actual i fer-ne un aprofitament pedagògic\nA càrrec de: Membres de Salut i Educació Emocional – SEER. SEER és una entitat multidisciplinària especialitzada en l’acompanyament socioemocional a les persones, amb l’objectiu d’aconseguir el benestar intern-extern que permeti afrontar i donar resposta als reptes de la vida.\nInscriu-t'hi en aquest enllaç.\nSi ets membres del col·lectiu professional que ha proposat l'activitat, tindràs la inscripció gratuïta.\nInici de l'activitat 02-02-2021 10:00\nFinalització de l'activitat 09-03-2021 12:00\nCol·legiats/ades i/o amics/gues del CEESC: 40 €\nNo col·legiats/ades: 55 €\nPersones aturades i/o pensionistes 45 € (cal presentar documentació acreditativa)\nLocalització En línia\nDl\t Dt\t Dc\t Dj\t Dv\t Ds\t Dg


Mor una de les usuàries del Cedre amb sospites d’estar infectada pel coronavirus - Altaveu el diari digital d'Andorra\nMor una de les usuàries del Cedre amb sospites d’estar infectada pel coronavirus\nEl nombre de persones que han donat positiu per la malaltia s’enfila a 164, una amb l’alta mèdica i una difunta, entre els quals una auxiliar de la residència de només 24 anys que es troba a l’UCI\n24/03/2020 (12:30 CET)\nEl Govern ha fet oficial la mort d’una dona de 88 anys que presentava símptomes compatibles amb el coronavirus. No serà fins a les properes hores que es tindran els resultats de les proves que se li van practicar per comprovar si patia o no la malaltia. Si donés positiu, seria la segona defunció al país per culpa del Covid-19. Pel que fa al nombre de casos, aquests són ja 164, 162 actius i dos ja donats d’alta. Un dels que més preocupa és el d’una auxiliar del Cedre, de tan sols 24 anys, que es troba intubada a la unitat de cures intensives (UCI).\nEl ministre de Salut, Joan Martínez Benazet, ha estat qui ha informat d’aquesta mort. La víctima, de 88 anys i usuària del Cedre, es trobava a l’UCI i presentava un quadre de símptomes que feia pensar que podria estar infectada amb el coronavirus. Finalment, no ha pogut superar la situació i ha perdut la vida. Des de Govern s’ha indicat que tot fa sospitar que el resultat de les proves serà positiu, però s’ha optat per esperar a tenir-los. “Fins demà no tindrem la confirmació”, ha indicat.\nPel que fa al nombre de casos, la xifra s’ha tornat a enfilar de forma important. Dels 133 totals de dimarts s’ha passat a 164. D’actius, n’hi a 162, ja que un ja va ser donat d’alta fa dies i l’altre va morir. A l’hospital es troben ingressats 26, dels quals set a l’UCI, amb ventilació mecànica. Entre ells, una auxiliar que treballava al Cedre de tot just 24 anys. Benazet ha apuntat que la seva situació ha causat un fort impacte entre els companys de la residència tot i que ha indicat que l’evolució de sis dels interns a la unitat és favorable.\nA l'hospital es troben ingressats 26 pacinents, 7 d'ells a l'UCI, la majoria dels quals evolucionen positivament\nSobre els casos a l’UCI, el ministre ha indicat que sis d’ells evolucionen de forma favorable. De fet, un, fins i tot, es confia a poder-lo extubar en un termini breu de temps. L’altre, un home de 88 anys, es troba estable dins de la gravetat del seu estat.\nDel brot detectat al Cedre, hi ha nou positius confirmats, dos dels quals es troben entre les persones ingressades a l’hospital. A banda, hi ha setze interns més pendents de proves, ja que han desenvolupat símptomes compatibles amb una infecció de coronavirus.\nBenazet ha recordat que “esperàvem un pic important de malalts aquesta setmana”, però s’ha mostrat confiat en el fet que “l’estratègia que portem amb la mesura de quedar-se a casa està funcionant”. Al seu entendre, “fa que la transmissió del virus s’hagi alentit i això permet que puguem anar donant resposta als pacients que anem tenint”. Sobre els casos globals, ha admès que “el que veiem és la punta de l’iceberg; hi ha pacients amb símptomes mínims o, fins i tot, asimptomàtics”.\nEl ministre també ha volgut demanar comprensió davant les crítiques d’alguns familiars de pacients per la falta d’informació que, denuncien, estan rebent. “Estem en una situació excepcional d’emergència global, que mai havíem viscut”, ha recordat. I això, ha explicat, “fa que es produeixin situacions complexes, amb persones a qui normalment la família podria veure”. També ha recordat que “els professionals sanitaris estan centrats a tenir cura dels pacients”.


Unes 225 persones participen al 25è Mulla't per l'esclerosi múltiple — Ajuntament de Santa Perpètua de Mogoda\nUnes 225 persones participen al 25è Mulla't per l'esclerosi múltiple\nper Comunicació — darrera modificació 09/07/2018 14:30\nLa Fundació Esclerosi Múltiple va recollir 213 euros de la venda de material de la campanya\n225 persones van saltar simultàniament a la piscina\nUnes 225 persones van saltar simultàniament aquest diumenge 8 de juliol a les piscines municipals de Santa Perpètua amb motiu de l'activitat Mulla't per l'esclerosi múltiple, que enguany celebrava els seus 25 anys.\nA més, segons dades facilitades pel Servei d'Esports, un total de 22 persones van nedar 12.825 metres com a gest solidari per als afectats per aquesta malaltia. La Fundació Esclerosi Múltiple, que es va instal·lar a les piscines amb una paradeta, va recollir també 213 euros de la venda de material de la campanya. La dada de participació és més baixa que les registrada l'any anterior, tot i això, el Cap del Servei Municipal d'Esports, Jordi Bonàs, valorava positivament la participació perquè gràcies a aquesta acció moltes persones coneixen la fundació i poden col·laborar amb ella tant fent el salt solidari com comprant material.\nLa campanya va recaptar un total de 350.000 euros que es destinaran a l'Esclerosi Múltiple infantil segons ha anunciat la Fundació en un comunicat. A Catalunya, més de 110.000 persones s’hi van sumar ahir a la celebració del 25è aniversari del Mulla’t per l’Esclerosi Múltiple, que s’ha convertit ja en el segon acte solidari més multitudinari de Catalunya, segons ha explicat la Fundació. Un total de 625 piscines catalanes van col·laborar enguany amb la iniciativa, que té com a finalitat lluitar contra aquesta malaltia neurodegenerativa que no té cura i afecta a més de 7.500 persones a Catalunya.


Competents amb diferència - Diari de Terrassa\nCompetents amb diferència\nEmili González 01.05.2018 | 04:21\nEn Pau Marc Múñoz, bioinformàtic, al seu lloc de treball a l´Institut d´Investigació Biomèdica de Bellvitge (Idibell). Institut Català d´Oncologia\nEn Pau Marc Muñoz, terrassenc de Ca n´Aurell de 43 anys, treballa com a bioinformàtic a l´Institut d´Investigació Biomèdica de Bellvitge (Idibell), participat per l´Institut Català d´Oncologia (Ico). Hi està en qualitat d´investigador postdoctoral i de tècnic de suport a la recerca.\nCom a biòleg i màster en bioinformàtica, l´egarenc forma part d´un grup d´investigadors que estudien el càncer hereditari. En especial, el de còlon. "Busquem mutacions en l´ADN, petits canvis que poden ser els causants de la malaltia", explica. "La meva feina consisteix a mirar en diferents bases de dades quina informació existeix sobre aquelles mutacions, sobre aquells canvis en l´ADN que els meus companys han trobat, i si comprovem que aquell canvi és nou, que no se n´ha sabut res fins al moment, això és genial, perquè vol dir que pot obrir-se una nova línia d´investigació." En últim terme, la tasca del grup biomèdic del qual en Pau Marc forma part és poder desenvolupar nous fàrmacs per al tractament del càncer, o saber, per a les persones que ja tenen la malaltia, quin tractament els pot resultar més adequat.\nEl Pau Marc és un científic al qual encara avui reclamen per treballar a Croàcia, on va passar tres anys (sap parlar català, castellà, anglès i, sí, també croat). Allà va ser bioinformàtic de l´Institut Ruder Boskovic.\nA més d´aquest extens i molt treballat currículum, en Pau Marc té una altra distinció: una paràlisi cerebral de naixement, fruit d´una mala praxis mèdica, cosa que li afecta tant la parla com la mobilitat de les quatre extremitats. La paràlisi rau a l´escorça posterior del cervell, destinada a refinar el moviment abans de la seva execució final. "Ei, però que tingui una paràlisi cerebral no vol dir que tingui el cervell parat!", puntualitza.\nEl cas d´en Pau Marc és un exemple de com el fet de conviure amb una discapacitat no ha estat un impediment a l´hora de tenir feina i de desenvolupar, a més, una remarcable carrera científica.\nEl seu cas resulta, salvant les distàncies de tipus de feina i capacitat diversa, semblant al de la Belinda Sánchez, una sabadellenca que té acondroplàsia, un trastorn també conegut com a "talla petita".\nAquesta diferència no ha frenat mai la Belinda, que, com el Pau Marc, també ha aconseguit un lloc de feina al mercat laboral "ordinari", més enllà de les possibilitats que per a les persones amb una discapacitat ofereixen els centres especials de treball. Dimarts vinent, 1 de maig, tant la Belinda con en Pau Marc faran festa per celebrar una jornada marcada en vermell, la del Dia del Treball.\nLa Belinda medeix encara no 1,50 metres d´alçada. Sense les intervencions quirúrgiques a les quals s´ha sotmès, tan sols arribaria al voltant d´1,20 metres.\nAmb la seva minsa alçada, però, la Belinda desenvolupa múltiples tasques de gestió, venda i atenció al públic a l´empresa del sector dels transports en què treballa, a Cerdanyola del Vallès.\nTambé amb una diversitat funcional, com la Belinda i en Pau Marc, hi ha en Jordi Dueso, director de teatre i presentador del programa "La nit dels savis", a Canal Terrassa, que va amb cadira de rodes fruit d´un accident de trànsit que va patir amb 17 anys. I la Laia Piqué, auxiliar administrativa a Aigües Sabadell... i amb la síndrome de Down.\nAmb tots ells hem parlat per recollir les seves experiències en el món laboral i per reflexionar sobre fins a quin punt els professionals amb una discapacitat tenen més o menys difícil inserir-se dins del mercat de treball general.\nUnes dades desfavorables\nEn aquest sentit, les estadístiques oficials sobre la integració laboral de les persones amb capacitats diverses no conviden a l´optimisme. D´entrada cal dir que a Catalunya, l´any 2016, hi havia un total de 278.706 persones, entre els 16 i els 64 anys (per tant, en edat laboral), amb una discapacitat valorada.\nSegons les dades facilitades pel Departament de Treball, Afers Socials i Famílies de la Generalitat, a Catalunya, l´any passat, es van formalitzar 14.885 contractes a persones amb una discapacitat.\nAquesta xifra només representa un 0,47 per cent del total de contractes laborals signats a Catalunya el 2017, que ascendien a 3.187.159.\nLes dades oficials també reflecteixen altres aspectes significatius, com que dues de cada tres persones amb una discapacitat (un 66 per cent) estan contractades pels anomenats centres especials de treball. Mentre que tan sols una de cada tres (un 34 per cent) desenvolupa una professió dins del mercat laboral "ordinari", ja sigui a l´empresa pública o privada.\nEls centres especials de treball són empreses especialment destinades a la integració laboral de les persones amb capacitats diverses. Tot i que l´objectiu d´aquests centres és productiu, com el de qualsevol altra empresa, la seva funció és social. Un mínim del 70 per cent de les persones empleades en aquests centres han de tenir un grau de discapacitat igual o superior a un 33 per cent.\nLa legislació vigent sobre la inserció laboral de les persones amb capacitats diverses és d´àmbit estatal. Així, hem de referir-nos al reial drecret legislatiu 1/2013, del 29 de novembre d´aquell any. Segons aquest, les empreses públiques o privades que tinguin 50 o més treballadors hauran de reservar un dos per cent de les places totals de la seva plantilla per a persones amb una discapacitat. La llei, però, obre la porta que les empreses públiques o privades quedin exemptes d´aquesta obligació, de forma total o parcial, a través de les negociacions col·lectives sectorials d´àmbit estatal o, en el seu defecte, d´àmbit inferior.\nUna qüestió d´aptitud\nPer a en Pau Marc Muñoz, bioinformàtic a l´Institut d´Investigació Biomèdica de Bellvitge, "algú amb una discapacitat ho té molt més difícil a l´hora de trobar feina que algú que no en té, perquè sempre has de demostrar molt més que els altres". Aquesta és una opinió compartida pels testimonis amb diversitat funcional amb qui hem parlar en fer aquest reportatge.\n"Però, com diu el meu neuròleg, tot és una qüestió de l´actitud que un tingui. No hi ha res més que l´actitud. De fet, jo tinc una vida molt més normal que molta gent que no té cap problema físic."\nA més, en Pau Marc Muñoz es mostra molt crític amb l´actual sistema de pensions no contributives per invalidesa. "S´ha de revisar", considera, per d´aquesta manera afavorir la integració de més persones iguals, però diferents, dins del mercat laboral.\nEn Jordi Dueso, director de teatre i presentador a Canal Terrassa, creu que sovint hi ha el risc que a les persones amb una diversitat funcional se les encaselli laboralment. "Que tens problemes de mobilitat? Doncs et diuen: ´Per què no et fas teleoperador?´ O, si ets invident, t´aconsellaran: ´Per què no vens cupons? Llavors tu penses: ´Doncs mira, perquè no m´agrada." Dueso reclama que la formació sigui el primer pas cap a la inclusió laboral del col·lectiu. "És el pilar per arribar a tenir una feina digna".\nLa Belinda Sánchez, amb acondroplàsia, introdueix un altre factor de risc en la discriminació laboral de qui té una discapacitat: el gènere. "Tinc una coneguda amb ´talla petita´, com jo, que té més de 45 anys; no ha estudiat una carrera universitària, i, a més, és dona; amb aquest perfil li resulta molt difícil trobar una feina al mercat de treball general".\nL´any passat, de les 5.071 persones amb una discapacitat que treballaven en empreses "ordinàries", un 61 per cent eren homes i tan sols un 39 per cent, dones.\n"Preparo teixits, els cuso i faig feines de magatzem". Terrassa\n"Tinc la síndrome de Down i faig tasques administratives i de recepció". Terrassa\n"No cal que ens tractin ni amb compassió ni amb sobreadmiració". Terrassa\n"Les empreses se n´adonen que no m´han d´anar al darrere". Terrassa\n"El teatre i la comunicació són el combustible de la meva vida". Terrassa\n"Ara etiqueto perfums; abans he estat dependenta" . Terrassa\nLa mitjapunta Andrea Pueyo fitxa pel Terrassa FC\nEducació crea una comissió de seguiment de l´impacte de la covid a les aules


Es celebrarà els dies 23 i 24 de març i compta amb una variada programació cultural i d’oci\nSimat de la Valldigna ho té ja tot enllestit per tal de celebrar el Dia de la Valldigna, que enguany es commemorarà els dies 23 i 24 de març. Això no obstant, aquest cap de setmana ja hi haurà dos esdeveniments culturals que serviran d’avantsala a les diverses activitats programades per a eixa fita.\nLa primera tindrà lloc esta vesprada a les 19.00 hores a l’Almàssera del Monestir i serà la presentació del llibre de fotografia ‘El Monestir i la Valldigna’, de Joan Aguilar, i la posterior inauguració de l’exposició fotogràfica del mateix autor al Refectori.\nD’altra banda, demà dissabte, a les 20.00 hores, l’Almàssera s’omplira amb la música del Cor de Cambra Quinze de Març i la Coral Istravagant de la zona d’Ístria (Croàcia), en l’Encontre Coral Internacional.\nJa el divendres, 22 de març, el Monestir obrirà les seues portes amb la visita guiada teatralitzada ‘Un Monestir de Cine’, una activitat gratuïta però cal fer-ne la reserva al telèfon 962 81 16 36.\nEl dissabte 23 s’inaugurarà el Mercat Medieval al carrer del Convent, el qual estarà obert dissabte i diumenge, de 10 del matí a 10 de la nit. A més a més, comptarà els dos dies amb tallers infantils a les onze i mitja del matí i a les cinc de la vesprada. També per als més menuts de la casa, el dissabte a les 12 del migdia hi haurà una exhibició del ‘Circ Piruleta’ i a les 17.30 l’espectacle ‘Canta i Juga’.\nMentrestant, al Monestir continuaran les visites guiades gratuïtes prèvia reserva a les 11, les 12 i les 13 hores tant dissabte com diumenge.\nLa nota musical del dia la posaran el grup Dixiland a les 17.30 al jardí del Monestir i La Hornet Covers, que actuarà a les 18.30 a la Font Gran.\nA les 20.00 hores està previst l’aplec de la ‘XXIV Marxa amb Torxes’ i la lectura del manifest a la porta del Monestir.\nEl diumenge a les 9.30 hores tindrà lloc la Passejada de la Dona, des del Monestir fins a la Font Menor, amb el corresponent esmorzar posterior i ball en l’Avinguda de la Safor, davant del local de la Llar dels Jubilats. Així també, continuarà durant eixa jornada el Mercat Medieval amb els seus tallers infantils així com les visites guiades al Monestir.\nA les 11.30 es durà a terme l’acte institucional del Dia de la Valldigna a l'Església del Monestir, al qual acudiran representants polítics de diverses institucions públiques. Seguidament, a les 12.00 hores, actuarà l’Orfeó Universitari.\nA les 12.30 tindrà lloc el teatre infantil ‘Aventura Medieval’ a la Font Gran, i com a colofó d’aquestes celebracions, a les 17.30 començarà la revetlla, també a la Font Gran, de l’orquestra Montecarlo.\n15 de març, Dia de la Valldigna\nL’origen d’aquesta commemoració es remunta al 15 de març de 1297, dia en què el rei Jaume II el Just, nét del Conqueridor, va posar el nom de "Vallis Dignae" a l'antiga vall d'Alfàndec o Marinyén.\nTal com exposa Víctor Mansanet, alcalde de Simat de la Valldigna, fins al segle XVI, «la Valldigna va ser un model de convivència, amb pobladors musulmans, jueus i cristians». L'expulsió dels moriscos el 1609, dictada per Felip III, nascut a Madrid i pertanyent a la dinastia dels Àustries, va causar una greu crisi econòmica, sobretot al Regne de València, que va perdre un terç de la seua població i amb ella, gran part de l'economia agrària.\nLa història de la Valldigna està íntimament lligada al seu Monestir, situat a Simat, que va ser un dels més importants de la Corona d'Aragó i que comptà amb abats com Roderic de Borja, futur papa Alexandre VI, i el seu fill, Cèsar Borja. A més a més, figura en l'article 57 de l'Estatut d'Autonomia, i té una norma legal pròpia (la Llei 10/2008, de la Generalitat), la qual el converteix en un referent d'identitat del poble valencià.\nL’alcalde simater declara que la Valldigna «és un referent d’identitat i model de convivència» i ha felicitat a tots els veïns i veïnes per l'efemèride. A banda, ha convidat tots els valldignencs, valldignenques i persones que visiten el municipi «a participar dels actes culturals i lúdics que hem programat per als dies 23 i 24 de març d'enguany».\nI és que aquesta completa programació cultural i d’oci per a tots els públics, ha estat possible gràcies a la col·laboració de l’Ajuntament de Simat de la Valldigna, la Mancomunitat de la Valldigna i els ajuntaments que la componen, el patronat provincial de Turisme i la Generalitat Valenciana a través de Fes Cultura.


No claudiquis! Una generació en perill\nUna generació en perill\nCategories: Món laboral Recursos\nL’Organització Internacional del Treball (OIT) ha elaborat un estudi per analitzar la crisi d’ocupació que afecta a la gent jove d’arreu del món. L’informe, titulat “Tendències mundials de l’ocupació juvenil 2013: Una generació en perill”, ofereix estadístiques actualitzades sobre les taxes d’atur juvenil a nivell regional i mundial.\nL’OIT calcula que l’any 2013 hi ha 73’4 milions de persones joves desocupades d’entre 15 i 24 anys a tot el món, representant una taxa de desocupació del 12,6%. Aquesta taxa, però, augmenta considerablement en les economies avançades i la Unió Europea, situant-se al 18,1%, la xifra més elevada de les últimes dues dècades. També es calcula que entre el 2008 i el 2012 el número de persones joves desocupades ha augmentat en més de 2 milions suposant un creixement de quasi el 25%.\nAquesta situació obliga a la gent jove a ser menys selectiva amb les feines que està disposada a acceptar, augmentant així el nombre de joves que accepten treballs a temps parcial o contractes temporals no per pròpia decisió sinó per necessitat. La crisi de l’ocupació juvenil en les economies avançades també es reflexa en en la menor qualitat de l’ocupació i en que es destina més temps a la recerca de treball.\nUn dels majors problemes que situa i descriu l’OIT, fa referència al desajustament de competències. La sobreeducació i l’excés de competències coexisteixen amb la subeducació i la falta de competències. Per una banda trobem a les persones joves amb menor qualificació, les quals es situen a la base de la piràmide educacional i que cada cop es deteriora més la seva posició en el mercat de treball. D’altra banda, apareixen les persones joves amb nivells d’educació elevada que desenvolupen feines per les quals estan sobreeducades desplaçant, encara més, als joves de la base de la piràmide educacional.\nSegons l’OIT aquest desajustament fa que les solucions a la crisi de l’ocupació juvenil siguin més difícils de trobar i més lentes de posar en pràctica. Alhora també provoca que la societat desaprofiti el potencial de la gent jove qualificada i perdi la possibilitat de millorar la productivitat econòmica que es podria evitar si aquesta gent jove ocupés llocs de treball en consonància amb el seu nivell de competències.\nUna de les conseqüències que apunta l’OIT derivada d’aquesta situació, és l’augment de la desconfiança que la generació actual de joves té cap als sistemes socioeconòmics i polítics, fent especial esment als moviments contra l’austeritat que han sorgit a Grècia i a l’Estat Espanyol.\nL’últim capítol de l’informe desglossa les cinc àrees claus per abordar aquesta problemàtica sorgides en la reunió de la Conferència Internacional del Treball del juny de 2012 composta per representants dels governs, d’empleadors i de treballadors i treballadores dels 185 membres de l’OIT:\n1. Polítiques econòmiques i d’ocupació que reforcin la demanda agregada i millorin l’accés al finançament;\n2. educació i formació que facilitin la transició de l’escola al treball i suposin un fre al desajustament de les competències;\n3. polítiques de mercat de treball orientades a promoure l’ocupació de les persones joves més desafavorides;\n4. iniciativa empresarial i ocupació per compte propi per ajudar a les persones joves aspirants a ser empresàries;\n5. drets laborals basats en les normes internacionals del treball per vetllar per tal que la gent jove disfruti d’igualtat de tractament.\nEn definitiva, ens trobem un informe més que il·lustra la situació de precarietat i atur que pateix la gent jove d’arreu del món i en concret de la que viu a les economies avançades. Això ens reafirma, una vegada més, la necessitat que els governs de tots els nivells, abordin aquesta problemàtica social i econòmica de manera definitiva. Des del CJB pensem, però, que la manera d’encarar aquesta situació no passa, en cap cas, per la desregularització del mercat de treball ni augmentant les retallades del sector públic. La solució es troba en desenvolupar mesures d’àmbit europeu com és la Garantia Juvenil; es troba en el repartiment del treball, en la recuperació dels drets laborals històricament aconseguits per la classe treballadora, en l’augment d‘inversió en el sector públic i en la garantia d’accés a una educació pública i de qualitat.\nResum executiu de l’informe “Tendencias mundiales del empleo juvenil 2013: Una generación en peligro” de l‘Organització Internacional del Treball\nCategories a: Món laboral Recursos


VISITA LA TEVA COMARCA: el Montseny vallesà - Turisme Montseny\nVISITA LA TEVA COMARCA: el Montseny vallesà\nEt proposem que reconnectis amb casa teva. La comarca d’Osona ofereix moltes propostes per a fer dins l’espai natural del Montseny. Gaudeix de la natura, respira aire pur, passeja’t pels seus boscos i visita aquells espais patrimonials que ens evoquen als nostres orígens. A continuació et proposem algunes idees perquè redescobreixis el Montseny vallesà:\n1.Descobreix els seus cims. En destaquen el Turó de l’Home (1.706 m) i les Agudes (1.706 m), i, finalment, el Turó de Matagalls (1.697 m).\n2.Visita els seus petits pobles, ubicats en el mateix parc o bé a la falda del Montseny. Coneix la seva gent i gaudeix de la seva cultura.\n3.Ruta de la Tourdera. La Tourdera és una ruta, per fer a peu o en bicicleta, que ressegueix els cursos fluvials del riu Tordera i la riera d’Arbúcies, i que enllaça la Mediterrània (Costa Brava i Costa Barcelona) amb el Parc Natural i Reserva de la Biosfera del Montseny. La ruta comença a la Font Bona (Sant Marçal), lloc on neix el riu Tordera, i finalitza a la desembocadura (delta de la Tordera), seguint el riu Tordera durant 75 km, o bé seguint la riera d’Arbúcies durant 65 km. + info: www.tourdera.cat\n4.Visita l’Ecogranja Salgot. Visita a la granja per observar les diferents fases de la vida del porc. Tot en un entorn privilegiat, enmig del bosc i amb vistes als cingles de Bertí i la Plana de Vic. + info: www.ecosalgot.com\n5.Descobreix el Circ Cric en família. Una fàbrica de somnis, un laboratori on es crea, s’investiga, es produeixen i exhibeixen espectacles de circ. Reserva de circ única al territori nacional. A la primavera: FESTIVAL CIRC CRIC AL MONTSENY del 23 d’abril al 4 de juliol 2021 amb actuacions de circ i activitats de natura, tots els caps de setmana. + info: www.circcric.com\n6.Trepitja la seva història. Al Montseny hi trobaràs propostes patrimonials que mostren un llegat històric important al territori. Així ho testimonien troballes de els megàlits de la serra de l’Arca i les Pinedes, o la pedra estelada del pla de la Calma, passant per el jaciment ibèric del Puig del Castell de Samalús i els assentaments fortificats de Montclús o fins i tot el modernisme a la Garriga. Cal destacar l’església amb pintures preromàniques de Sant Pere Desplà i les esglésies parroquials de Montseny, la Móra i Sant Marçal, entre d’altres. També hi destaquen els castells de Montclús, de Fluvià, els mas fortificats del Bellver i conjunts com el de Tagamanent.\n7.Envolta’t de natura. El Montseny en sí és un espai natural magnífic. Alguns dels espais que us recomanem són el Pantà de Vallforners, la Riera de Gualba o la Vall de Santa Fe.\n13 de març de 2021\t0 comments


Adriana Duelo Dietistas: De llardons o de crema?\nAquesta és la pregunta que ens farem després de sopar. Avui se celebra una de les nits més curtes de l'any: la revetlla de Sant Joan!\nSuposo que després de llegir la última novel·la de Silvia Soler, L'estiu que comença, li he agafat més carinyo a aquesta festa.\nDurant la nit d'avui i el dinar de demà, entre petards i trobades d'amics, es prendrà per postres la coca típica de Sant Joan (amb fruita o crema) o la coca de llardons, principalment. La primera és pa de pessic amb pinyons, sucre, fruites confitades i crema. La base de la segona és amb pasta de full, llardons, pinyons i cabell d'àngel.\nLes persones que tenen dèficit de DAO hauran de vigilar més, perquè tant la crema, les fruites cítriques i el cabell d'àngel faciliten l'augment d'histamina en plasma. Per tal d'assegurar l'eliminació d'aquesta amina, sobretot en aquelles persones que hagin començat tot just ara la 1a fase d'una dieta baixa en histamina, recomano prendre abans de l'àpat un comprimit d'enzim DAO.\nPer altra banda, hi hauria la opció de modificar la recepta original i crear-ne una tercera adaptada. Evidentment aquesta idea seria la més aconsellada, però no tothom té el temps per fer-ho.\nMeitat i meitat entre la coca de Sant Joan i la coca de llardons: Un pa de pessic només amb pinyons i sense cap fruita confitada o crema en el seu interior o coberta. La massa es pot fer amb poma ratllada i beguda de civada per donar-li un gust més dolç. Per tant no deixa de ser gustosa!\nTambé s'hi pot posar compota de pera pel damunt.


Holiday home Runde Solheim Runde Noruega - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n-, Runde, Runde, Noruega, 6096 - Veure al mapa\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Runde, Holiday home Runde Solheim és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nHoliday home Runde Solheim ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de aparcament de cotxes.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, reproductor de DVD/CD a cada habitació. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com pesca que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Holiday home Runde Solheim no troba competidors en cap categoria.


Assessorar en nutrició | TOT A MA\nAssessorar en nutrició\t28 Juliol 2011\nLa preocupació per la salut ha esdevingut una de les tendències del moment. Les persones volen adoptar hàbits saludables i sol·liciten, cada vegada més, informació sobre el que es menja: la procedència dels productes, l’aportació nutricional, els beneficis per a la salut, etc.\nPer aquest motiu, cada vegada són més els detallistes que es preocupen per poder oferir respostes a una població cada vegada més interessada en dur a terme una dieta saludable i equilibrada.\nOferir informació detallada dels productes permet a l’usuari decidir amb un major coneixement què vol consumir. Per aquest motiu, alguns comerços opten per triar els seus proveïdors exigint-los el màxim d’informació sobre el valor nutricional d’un producte i l’origen d’aquest.\nFemcadena, una empresa de queviures ubicada a Tàrrega, té com a valor fonamental la transparència en la traçabilitat, en tant que la considera la clau per a un consum responsable. Per a facilitar la identificació del tipus d’article, es marca a cadascun dels productes amb un color segons el seu origen, producció i distribució: ecològic, comerç just, social o cultural (artesans locals) i alternativa.\nUna altra possibilitat és assessorar el client, en col·laboració amb organitzacions experimentades.\nCaprabo du a terme una acció basada en la formació i sensibilització dels més petits. El projecte s’anomena ‘Tria bo, tria sa’, i va dirigit a nens i nenes de 5è i 6è de primària. Mitjançant una activitat lúdica de compra simulada, dirigida per un dietista-nutricionista professional, la mainada aprèn la piràmide nutricional i les bases d’una dieta equilibrada.\nBon Preu, per la seva banda, edita els quaderns ‘Mengem bé’, per a fomentar una bona alimentació. També ha produït una sèrie de programes de televisió sobre Cuina a Bon Preu, i amb nens!, amb l’objectiu d’apropar la cuina a la canalla.\nSupermercats Pujol, disposa del consultori de cuina i nutrició, per mitjà del qual la clientela accedeix a un servei gratuït de consultes sobre aquesta temàtica a través del correu electrònic, ateses per una metgessa especialista en nutrició.\nEls mercats municipals de Barcelona també han posat en marxa un projecte pioner “Cap al mercat a fer salut” en col·laboració amb els centres de salut pública, que té per objectiu reforçar el paper dels mercats com a centres promotors de la salut a través d’una alimentació sana i equilibrada, basant-se en el nexe de confiança que metges i venedors tenen amb els consumidors.\nEl projecte contempla la realització d’unes “Rutes saludables” i un material didàctic on s’ensenya quins productes frescos comprar, com cuinar-los i menjar-los per tal de gaudir d’una bona salut. Hi ha diferents rutes que s’adapten a les necessitats específiques de diversos col·lectius: “la ruta del pes”, “la ruta de l’alimentació mediterrània”, “la ruta de la diabetis” i “la ruta de l’alimentació dels infants”.\nEn els últims temps s’han adoptat nous hàbits de consum, entre els quals destaca l’interès creixent per la salut. Per exemple, el consum d’aliments de producció ecològica continua creixent a Catalunya, malgrat la crisi econòmica i la majoria del consumidors ho fa perquè els considera aliments “sans”, “naturals” o “sense additius”.\nEls comerços, a banda d’informar sobre els productes, poden assessorar el client sobre aspectes nutricionals i el seguiment d’una dieta equilibrada, per poder així gaudir d’un major benestar personal.


El govern andorrà descarta el projecte d'aeroport de Grau Roig\nEl govern andorrà descarta el projecte d’aeroport de Grau Roig\nL'informe indica que la infraestructura no compleix els requisits internacionals\nActualització: 09.06.2021 - 20:13\nEl Govern d’Andorra ha decidit de descartar el projecte d’aeroport que es volia construir a la zona de Grau Roig, a la parròquia d’Encamp, segons ha informat avui en una conferència de premsa el ministre d’Economia, Jordi Gallardo.\nLa decisió de l’executiu s’ha fonamentat en un informe, elaborat per l’Organització d’Aviació Civil Internacional (OACI), que conclou que la infraestructura no compliria els requisits internacionals de seguretat de vol i d’operativitat de les aerolínies que estipula l’Agència Europea de Seguretat Aèria (EASA). Sobre això, el ministre ha explicat que podria ser operatiu, però amb maniobres que hauria d’aprovar l’Autoritat Aeronàutica Andorrana i la del país d’origen de l’aerolínia. Així mateix, el pilot hauria de prendre la decisió d’aterrar o no sense tenir visibilitat de la pista.\nUna altra conclusió que el govern extreu de l’informe és que el tipus d’aeronau “singular” que es requeriria per operar en aquest aeroport limitaria la capacitat comercial i l’interès de les companyies aèries.\nEsforços a l’aeroport d’Andorra – la Seu d’Urgell\nEl ministre ha manifestat que el projecte es descarta com a mínim en aquesta legislatura, i serà el següent executiu el que decideixi si prioritza tenir un aeroport en territori estatal. De moment, els esforços se centraran a “engegar les rutes comercials” en l’aeroport d’Andorra-La Seu d’Urgell i a trobar una ubicació per a l’heliport.\nGallardo també ha explicat que continuen cercant alternatives per desenclavar el país per altres vies és enllà de la carretera; sobre això, s’estudia la possibilitat de crear una via ferroviària.


Turisme de natura | Aprèn, Serveis Ambientals\nLa nostra societat demana cada cop més un nou oci basat en l’aproximació a la natura, en el seu coneixement i en la seva vivència. L’equip de guies intèrprets de la natura d’Aprèn us proposen descobrir el patrimoni natural i cultural del país a partir de la pràctica del senderisme.\nAprèn Serveis Ambientals aposta pel turisme sostenible\nTambé ens hem adherit al Sistema Integral de Qualitat Turística en Destinació (SICTED), acreditació promoguda per la Secretaria de l’Estat de Turisme amb el suport de la Federació Espanyola de Municipis i Províncies.\nItineraris guiats per encàrrec adreçats a grups arreu de Catalunya, en català, castellà o anglès.\nLloguem la casa per a grups entre setmana i els caps de setmana o bé un sol dia amb àpat.\nPàgina web de l’Escola de Natura la Rectoria de Vallcàrquera.\nEl següent enllaç us portarà a la pàgina web del Montseny, on podreu veure fotografies esfèriques tant de l’interior com de l’exterior de la casa:\nPàgina de l’Escola de Natura la Rectoria de Vallcàrquera al web del Parc Natural del Montseny. (a sota les dades de la casa hi trobareu 3 fotografies esfèriques: de l’exterior, el menjador i d’una de les habitacions)\nPer més informació i reserves truqueu a:\nT. 93 842 93 61 (de 9 del matí a 5 de la tarda)\nSi és fora d’aquest horari, ens podeu deixar un missatge i ens posarem en contacte amb vosaltres.


La Fundació Perramón treu a la llum el llegat de Ràfols-Casamada | Bonart\nLa Fundació Perramón treu a la llum el llegat de Ràfols-Casamada\nSis anys després de la mort d’Albert Ràfols-Casamada, es mostra públicament per primera vegada el llegat de l’artista gràcies a un acord de cessió al que han arribat les seves hereves i la Fundació Perramón. L’acord suposa el dipòsit de 158 obres durant cinc anys renovables i l’exhibició gratuïta de les teles més destacades a les instal·lacions de la Fundació, situades a la localitat gironina de Ventalló.\nAixí, una selecció de 62 de les obres que conformen el llegat ocupen des d’avui les parets de la Fundació Perramón, mostrant en retrospectiva l’evolució de Ràfols-Casamada des del postexpresionisme i el figuratiu dels seus inicis fins a l’abstracció amb la qual va aconseguir reconeixement internacional. D’entre les obres exposades destaquen per la seva singularitat les teles de la dècada dels 70 del passat segle –època de la qual no existeix massa obra de l’artista– o pintures figuratives protagonitzades per objectes quotidians realitzades cap al final de la seva vida.\nPer poder mostrar una selecció de les obres que composen el llegat, la Fundació Perramón ha habilitat un nou recinte annex a la casa pairal del S.XVII a la qual s’exhibeix la seva col·lecció permanent. Després d’una rehabilitació de sis mesos, el paller de la finca, de 250m2, acull l’exposició de Ràfols-Casamada i, segons Eduard Durán, Director de la Fundació Perramón, “amb l’exhibició de part del llegat de l’artista no només completem la mirada de la Fundació sobre l’art contemporani català, sinó que també reivindiquem una generació d’artistes que no ha obtingut el reconeixement que mereix”.\nJosep Guinovart, Josep Maria Subirachs o Modest Cuixart són alguns dels artistes coetanis de Ràfols-Casamada que la Fundació Perramón acull a la seva col·lecció permanent.\nHereu d’actituds de la Catalunya de preguerra com l’esperit de civilitat del Noucentisme i el radicalisme de les avantguardes, Ràfols-Casamada va ser un “artista complet” conegut per les seves teles però bolcat en la creació en un sentit molt ampli que incloïa també la poesia o la pedagogia. La seva obra s’exhibeix a destacats museus nacionals i internacionals, com el Pompidou de París, el Museu Nacional d’Art Contemporani de Mèxic o a la col·lecció del Chase Manhattan Bank a Nova York.\nUn llegat per a descobrir l’artista\nDesprés de la mort de Ràfols-Casamada l’any 2009 a l’edat de 86 anys, dos de les seves nebodes, Maria i Marga Fuchs Girona, van heretar les obres que l’artista posseïa. Les germanes Fuchs, molt properes tant a l’artista com a la seva esposa –la també pintora Maria Girona, amb qui ell va compartir 60 anys de la seva vida i vocació artística– van viure sempre molt de prop el treball de Ràfols-Casamada. Marga, també pintora, va ser l’ajudant de l’artista fins als seus últims dies, als que la malaltia degenerativa que va posar fi a la seva vida no li va impedir seguir dibuixant i pintant quadres de petit format.\n“Se l’ha descrit com a una persona tranquil·la, molt treballadora, de poques paraules i d’idees fermes, i tot això és cert. Però sens dubte, la cosa que més destacava d’ell és que era una persona terriblement sentimental –fins al punt de voler passar els seus últims anys treballant en el pis on va passar la seva infantesa– i també creativa fins i tot en els aspectes més banals de la vida quotidiana, qualitats que queden reflectides en el seu llegat”, assegura Maria Fuchs Girona.\nQuan l’artista mor, el seu llegat es trobava dividit entre el seu taller –on atresorava algunes obres pròpies de les quals mai va voler desfer-se– i un magatzem del Poblenou barceloní. Després del procés d’inventari i catalogació de totes les obres, les hereves de Ràfols-Casamada han arribat a un acord amb la Fundació Perramón amb la intenció que el llegat surti a la llum, no es dispersi i contribueixi a l’estudi i difusió de l’obra de l’artista català.\nAmb la cessió del llegat de Ràfols-Casamada, la Fundació Perramón, ubicada a la població de Ventalló, veu ampliats notablement els seus fons, que compten amb prop de 140 obres de 28 artistes contemporanis. Inaugurada fa dos anys, la Fundació té el seu origen en la figura de Carlos de Aguilera y de Fontcuberta, impulsor de les arts que cedeix part dels terrenys de la casa familiar per a la creació d’un centre empordanès de referència en creació pictòrica i escultòrica. La Fundació Perramón compta amb obra d’artistes com Sergi Aguilar, Alfonso Alzamora, Jorge Castillo, Modest Cuixart, José Mª Guerrero Medina, Josep Guinovart, Xavier Medina Campeny, Enric Pladevall, Miguel Rasadora, Josep M. Rigués i Aragó, Gino Rubert i Josep M. Subirachs, entre d’altres.\nEtiquetes: Fundació Perramon · Ràfols Casamada


Ronjas Hütte Bach Àustria - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nDescompte a Ronjas Hütte\nBach, Bach, Àustria - Excel·lent ubicació - Veure al mapa\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Ronjas Hütte és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Bach. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nRonjas Hütte ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen habitació familiar.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com esquí que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Ronjas Hütte és una elecció inteligents per a viatgers a Bach, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.\nCal que informeu el Ronjas Hütte de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.


Espanya ha perdut la final davant el Japó (2-0)\nCinc blaugranes són subcampiones del món en la categoria sub-17 després de perdre la final del Mundial davant el Japó Pilar Garrote, jugadora del Femení B, ha estat escollida Pilota de Bronze de la competició\nNúria Garrote, Pilar Garrote, Andrea Sánchez, Aitana Bonmatí i Queralt Gómez són les cinc jugadores blaugrana que aquest divendres de matinada han estat a un sol de pas de proclamar-se campiones del món amb la selecció espanyola a la Copa Mundial Femenina Sub-17 de la FIFA Costa Rica 2014.\nA la final s’han trobat el Japó, l'únic equip que havia pogut batre les jugadores de Jorge Vilda a la primera fase, i en aquesta ocasió tampoc han pogut derrotar les nipones (2-0). La final ha començat complicada per a les espanyoles, amb Núria i Pilar Garrote i Andrea Sánchez com a titulars i Aitana Bonmatí entrant a la segona part, quan una pilota rebutjada pel travesser Nishida l'ha rematat per fer el primer gol al minut 5. Les nipones han fet gala de la seva bona tècnica i velocitat i han creat moltes dificultats a les espanyoles, que han vist com al minut 70 sentenciava Kono després de superar en un mà a mà la portera Elena de Toro.\nTot i la derrota, l’equip de Vilda ha fet un gran torneig, en què les cinc blaugranes han tingut un paper molt destacat i han fet constar el gran creixement que està protagonitzant el futbol femení en els últims anys. Amb aquestes noies de plata el futur del futbol femení està assegurat.\nPilar Garrote, la tercera millor del torneig\nLa blaugrana Pilar Garrote ha estat una de les protagonistes del torneig i també una de les millors jugadores de la selecció espanyola. Per aquest motiu l’organització de la Copa Mundial Femenina Sub-17 de la FIFA Costa Rica 2014 l’ha escollit com a Pilota de Bronze.\n“És una alegria total però no crec que jo sigui l'única que es mereix aquest premi. A l’equip som 21 jugadores que ho donen tot, i totes s’ho mereixen. Dedico el premi a les meves companyes. Sense elles jo no sabria jugar com jugo. Jugar amb elles fa que tot sigui més fàcil perquè són totes grans jugadores”, ha declarat la blaugrana després de rebre el guardó a FIFA.com.


Premis Laus 2016 - FADfest\nPremis Laus 2016\nOrganitzats anualment per l’Associació de Directors d’Art i Dissenyadors Gràfics del FAD (ADG-FAD), els Premis Laus compten amb una sòlida trajectòrua en la celebració i la promoció de la excel·lència en el disseny, la comunicació visual i la publicidad a Espanya.\nDurant el seu consolidat recorregut, els Premis Laus han servit com a baròmetre de la creativitat espanyola i en aquesta, la seva 46ª edició, tenen la ferma intenció d’establir connexions més enllà de les nostres fronteres i internacionalitzar la seva repercussió.\nL’impacte del disseny espanyol a l’extranger ha crescut constantment durant l’úlima dècada. Un gran nombre de dissenyadors, estudis de disseny i agències s’han construit un nom a la comunitat internacional. Molts d’ells s’han establert fermament a la indústria convertint-se en font d’inspiració per als estudiants i professionals, tant nacionals com internacionals.\nEl redisseny de los Premios Laus\nEl president d’ ADG-FAD, Daniel Ayuso, juntament amb la resta de membres de la Junta, han estat concentrats durant els últims mesos en el desenvolupament d’una versió nova, i internacional, dels Premis Laus. Aquesta renovació es basa en la creença de que la diversitat d’idees i de coneixements són fonamentals per a la formació de la propera generació de dissenyadors. Amb aquesta finalitat, la Junta d’ADG ha emprès diversos canvis per a questa edició dels premis, començant per la campanya Laus &.\nLaus &: La campanya\nADG-FAD ha posat en marxa la inspiradora campanya Laus & com a mitjà per a incrementar la repercussió de la convocatòria internacional d’inscripcions, oberta des de principis de desembre. Daniel Ayuso, explica la campanya d’aquest any: “Com a nou president de l’ADG-FAD, vaig insistir en el fet que el disseny espanyol ha assolit el grau de maduresa per trencar barreres i confrontar-se amb el disseny internacional. Aquesta impressió ha estat recolzada unànimament per tots els membres de la nova Junta Directiva. En aquest moment, en el que estem més connectats que mai, em sembla que aquest és l’únic camí a seguir per encarar wel futur.”\nComissariada per Astrid Stavro, membre de la Junta d’ ADG-FAD, la campanya es basa en una col·lecció de cartells únics, dissenyats i donats amablement per una llista selecta de 46 destacats dissenyadors i directors creatius internacionals. Cada dissenyadors, artista gràfic o agència ha estat convidat a interpretar visualment la paraula “Connexions”, que abarca la premisa de la campanya: crear xarxes i vincles internacionals entre els dissenyadors, les institucions i els mitjans de comunicació.\nLa col·lecció completa de pòsters serà exhibida durant la Nit Laus, la cerimònia d’entrega dels Premis Laus, al Museu del Disseny de Barcelona i serà recopilada al Llibre Laus 2016. També formarà part de la col·lecció permanent del Museu del Disseny de Barcelona.\nEl Libre Laus 2016\nUna altra peça clau de la renovació que ha emprès l’ADG-FAD és el Llibre Laus. El llibre serà editat i dissenyat partint d’una aposta per una vessant més editorial, amb cites, case studies i altres aportacions i novetats. En aquest sentit, el Llibre Laus serà més que una mostra dels treballs premiats, reflectint una visió del estat actual del disseny i la indústria creativa. El Llibre Laus està essent dissenyat per Óscar Germade i el seu equip Solo.\nLaus & Més\nLa nova versió dels Premis Laus inclou altres iniciatives: l’incremento del nombre de membres del jurat internacionals (click aquí per a veure la lista de jurats), noves relacions amb associacions i mitjans internacionals, el redisseny de la Web i una sèrie d’ innovacions en el procés de deliberacions, como el fet que els membres del jurat puguin ara inscriure els seus treballs.


Obre el primer supermercat de Catalunya gestionat íntegrament per persones amb diversitat funcional - Social.cat\nObre el primer supermercat de Catalunya gestionat íntegrament per persones amb diversitat funcional\nL'entitat Ampans i Caprabo han posat en marxa el projecte a Manresa, que dona feina a deu persones\nDimecres, 29 de novembre de 2017 | 15:45 h\nEls responsables de Caprabo i Ampans, acompanyats per l'alcalde de Manresa, visiten les noves instal·lacions | Mar Martí (ACN)\nManresa té ja el primer supermercat de Catalunya gestionat íntegrament per persones amb discapacitat intel·lectual i física. Aquest dimecres s'ha fet la inauguració oficial del nou local, tot i que no obrirà portes fins dijous. El projecte és fruit de la col·laboració entre l'empresa Caprabo i la fundació bagenca Ampans, que fa més de 50 anys que treballa amb persones amb discapacitat intel·lectual.\nEl nou supermercat, com ja informava el Social.cat al juliol, ubicat al carrer Barcelona de la capital del Bages, donarà feina a un total de deu persones i ha suposat una inversió inicial de 250.000 euros per part d'Ampans. De fet, el funcionament del local serà com el d'una franquícia. El director general d'Ampans, Toni Espinal, confia que aquest sigui el primer projecte "d'un llarg recorregut conjunt" amb la firma de supermercats.\nAmpans és una fundació de la comarca del Bages que fa 52 anys que treballa amb persones amb discapacitat intel·lectual amb l'objectiu de reinserir-les al mercat laboral. Ara, l'entitat fa un pas endavant amb l'aliança que ha segellat amb la cadena de supermercats Caprabo.\nAquest conveni ha permès a Ampans obrir una franquícia de Caprabo a la capital del Bages i totes les persones que hi treballen tenen algun tipus de discapacitat, principalment intel·lectual. El director general d'Ampans, Toni Espinal, ha explicat que les persones que tenen una discapacitat física ocuparan un lloc de més responsabilitat com ara la posició d'encarregat o de caixer, mentre que els treballadors amb discapacitat intel·lectual faran, bàsicament, feines de reposició del material.\nAmpans ha fet una inversió inicial de 250.000 euros per poder obrir la nova botiga, a més dels 200.000 euros que haurà de pagar en un termini de tres anys a Caprabo per l'estoc del supermercat. Espinal s'ha mostrat molt content per la materialització d'aquest projecte i confia que, si va bé, “sigui el primer d'un llarg recorregut conjunt amb Caprabo”. De fet, Espinal confia que, un cop els treballadors ja estiguin formats, “puguin treballar en altres supermercats de Caprabo” i, al mateix temps, “tinguem capacitat per obrir altres franquícies similars per continuar generant ocupació”.\nDe la seva banda, el director general de Caprabo, Martín Gandiaga, ha relatat que la col·laboració que han establert amb Ampans “és similar a la que tenim amb qualsevol altre franquiciat” i ha augurat que aquesta aliança s'anirà consolidant amb el temps.\nGandiaga considera que aquest projecte és molt interessant “per demostrar que la gent amb capacitats diferents es pot integrar a la societat i també és una experiència interessant pel client perquè a través del seu comportament de compra pot afavorir que aquestes persones es puguin reinserir a la societat”.\nNervis, emoció i respecte\nLa desena d'usuaris d'Ampans que a partir d'aquest dijous començaran a treballar al supermercat de Caprabo es mostraven molt satisfets per poder iniciar aquest projecte, tot i que també asseguraven que tenien “una mica de por” que tot sortís bé. Així s'ha expressat la Meritxell Garcia, una manresana de 30 anys amb una discapacitat intel·lectual.\n“Aquest és un pas més cap a un futur millor i perquè la gent del carrer vegi que els discapacitats no ens limitem a res i que podem treballar des de cambrera fins a obrir un supermercat”. Garcia ha relatat que és "molt nerviosa", però que "amb esforç sóc igual que qualsevol persona".\nDe la seva banda, l'Olga Martínez serà l'encarregada segona del supermercat. L'Olga té un problema a l'esquena i, a causa d'això, li costava molt trobar feina. Fa dos anys que va entrar a treballar a Ampans i ha passat per diferents departaments.\n“Tinc limitacions de moviment i em costava molt trobar feina, i més si no tens estudis i una professió”, ha relatat Martínez, que ha agraït a Ampans que li “obrissin les portes” i li permetessin trobar un lloc de treballat adequat per a la seva incapacitat física.


Finançament pels emprenedors innovadors de CEEI València\nEls agents renoven el conveni iniciat en 2014 pel qual l’entitat financera dóna suport a l’emprenedoria que neix des del centre europeu amb seu a Paterna\nper Redacció VIA Empresa València. 02 de març de 2020 12:03\nLuis Serra (Sabadell) i Jesús Casanova (CEEI)\nEl Centre Europeu d’Empreses Innovadores (CEEI València) i Banc Sabadell han signat un acord de col·laboració per a donar suport a l'emprenedoria. Es tracta de la continuació al conveni aconseguit en 2014 entre totes dues entitats a fi de facilitar als emprenedors assessorats per CEEI València l'accés al finançament dels seus projectes.\nEl director del CEEI València, Jesús Casanova i el director territorial Est de Banc Sabadell, Luis Serra, han signat aquest dilluns l'acord en la signatura del qual també han assistit Ángel Buigues, advisor de BStartup i Ramón Ferrandis, CFO-director Àrea Econòmic Financera en CEEI València.\nEl conveni parteix de l'estratègia de vinculació social i de suport als agents socials, empresarials i institucionals que el banc desenvolupa i que pretén fomentar de les accions d'emprenedoria que sorgisquen vinculades a l'activitat del CEEI. Així, l'objectiu principal és facilitar als emprenedors acompanyats pel centre l'accés al finançament dels seus projectes i activitats empresarials en unes condicions preferents a través del programa BStartup.\nAquells que no participen en aquest programa específic, podran beneficiar-se d'altres productes financers després de ser assessorats i amb informe favorable pels tècnics del CEEI.\n3 línies de suport financer\nD'acord amb aquest conveni, el programa BStartup ofereix tres línies de suport als emprenedors. En primer lloc, productes i serveis bancaris especialitzats per a startups a través de la seua xarxa d'oficines especialitzades i amb una anàlisi de risc diferenciat que té en compte les peculiaritats d'aquestes empreses.\nD'altra banda, mitjançant dos instruments d'inversió directes de capital de risc: BStartup10 (inversió en equity en 10 empreses en fase llavor cada any) i Sabadell Venture (inversió en equity en companyies que busquen potenciar el seu creixement mitjançant rondes A d'inversió).\nSegons ha destacat Serra, “el Banc Sabadell està compromés amb el desenvolupament econòmic i dóna suport als emprenedors que posen en marxa un negoci com és el programa BStartup, una aposta decidida per a facilitar finançament i acompanyament a les joves empreses tecnològiques i innovadores”.\nPer part seua, Casanova ha explicat que “el CEEI València té entre els seus objectius facilitar la creació de projectes empresarials mitjançant l'assessorament, la formació i l'acompanyament a emprenedors en els començaments de la seua activitat empresarial pel que aquest acord reforça a totes dues entitats”.\nBStartup aposta per la valenciana AllRead