Textos descriptius « Aula virtual dels cursos de català del CNL d'Osona\nArxiu de la categoria ‘Textos descriptius’\nLa platja de Mataró al novembre\nPassejar per la platja de Mataró durant la sortida del sol al novembre és un plaer del qual no podem gaudir tots els anys.\nEl reflex de la llum al mar i el color rogenc del cel formen una imatge de postal. Les temperatures càlides fan que encara sigui agradable passejar per la sorra fina que et va fent pessigolles als peus. Ja no està col•lapsada de gent i criatures, i la tranquil•litat s’apodera dels teus sentits.\nFins i tot, si ets dels més agosarats, pots aprofitar per fer l’últim bany de la temporada ja que la temperatura de l’aigua és la mateixa que al juliol. Aprofiteu aquest any, no sabrem quan es tornarà a repetir!\nVoldria recomanar a tots els lectors la muntanya de Montserrat. Aquest paratge incomparable s’erigeix com un gran temple de la naturalesa, aïllat de la resta de la geografia per les seves escarpades roques de conglomerats.\nLes característiques de la serralada sorprenen i fan pensar en un origen peculiar que s’escapa de l’experiència humana. Alguns hi veuen forces geològiques de milions d’anys procedents de l’interior de la Terra, d’altres la mà de divinitats que guien el nostre destí, i d’altres els seus amics els extraterrestres. En fi, el seu paisatge particular, el monestir mil•lenari o la història de les diferents devocions que ha despertat la muntanya són una bona excusa per fer una visita. Una jornada per a totes les possibilitats, des d’una senzilla visita a la verge trobada a una llarga caminada pels senders que et descobreixen la muntanya.\nTerra de cingles\nTavertet és un petit municipi situat a la comarca d’Osona. Geogràficament el trobem envoltat pel Collsacabra i les Guilleries. És un poble petit amb cases i carrers empedrats, on el món rural antic i les noves cases edificades comparteixen el mateix entorn.\nPassejar pels seus carrers, sentir el silenci, veure com la boira s’aixeca i marxa t’aporta tranquil•litat. Si segueixes caminant i enfiles el carrer de Sau trobaràs un camí per on vorejar els cingles. És una ruta no apta per a persones amb vertigen, ja que hi ha trossos del camí força compromesos, on es camina arran de cingle o es salten petites esquerdes. El camí voreja els cingles i cada vegada s’apropa més al pantà de Sau.\nEl camí és ample i poc frondós. A la llunyania pots veure el pantà i el reflex de la cinglera roja i blanca, tot i que el color que hi predomina és el verd del bosc frondós estès per tota la vall. Si el temps acompanya, pots observar com els voltors sobrevolen les cingleres; fins i tot, si volen molt a prop, podràs sentir com les seves ales tallen el vent.\nCamí enllà, en direcció al Puig de la Força, el sender es fa més estret i es camina arran de cinglera passant per les baumes, on la sensació d’altitud i de vertigen s’incrementen. És en aquest punt on pots admirar la bellesa del paisatge: els cingles, el pantà, les muntanyes i turons. El sender s’enfila carena amunt i et porta al Puig de la Força, però tal com el nom indica, cal força, sobretot psicològica, per arribar al punt més allunyat. Per travessar, cal agafar-se a una arrel d’arbre. Aquesta està col•locada en una esquerda entre roca i roca i ens ajudarà a arribar al punt més panoràmic de tota la cinglera.\nEl Puig de la Força és un pic rocós des del qual pots admirar els cingles, les valls, la vegetació i el cel. Entre les carenes, les roques i els arbres s’hi amaguen llegendes de bandolers i es torna a sentir el nom d’en Serrallonga.\nIrene Gutiérrez Castillo\nEs diu Anna. És de mitjana estatura, ni gran ni prima, ni lletja ni molt maca. Vaja, podríem dir de fesomia normal.\nTé els cabells de color bru, amb algun reflex de color, els ulls foscos, de mirada penetrant, el nas una mica llarg i la boca petita.\nEl seu gust per combinar la roba amb què es vesteix és molt curiós i divertit. Sempre s’hi afegeix complements com ara collarets, arracades, polseres, anells i, si s’escau, algun mocador de coll. Tot fa que destaqui per sobre de les altres noies.\nAcabada la descripció del seu físic, hauré de dir alguna cosa sobre la seva persona. És de caràcter dolç i afable, li costa molt enfadar-se, perquè sap tractar molt bé la gent. És intel·ligent. De fet, ha estudiat dues carreres, però mai fa ostentació del que sap, ni tracta els altres d’incultes. És molt bona conversadora, ja que pot tocar quasi tots els temes, i sempre té criteri.\nÉs alegre, sap divertir-se, i sempre té al voltant gent molt sana, que l’aprecia molt. Ah! I també esportista, corre, neda, esquia i va d’excursió. Tot això quan la feina li ho permet, és clar!\nDurant tota la seva vida havia estat treballant, treballant per poder donar a la seva família alguna cosa per portar-se a la boca. Es llevava a les cinc de la matinada, la seva dona li tenia ben a punt el seu got de cafè amb llet i la seva torrada amb tomàquet. A les sis ja estava a punt per començar la jornada laboral, es passava vuit hores seguides amb un únic descans de mitja hora a les onze del matí. El fet de treballar al carrer havia deixat la seva pell tan negra com el carbó i la seva pell arrugada deixava entreveure la duresa amb què la vida l’havia tractat.\nL’Emili era una bellíssima persona, sempre estava disposat a ajudar-te, encara que això suposés per a ell un esforç immens. L’última vegada que jo el vaig veure tenia el cabell blanc i molt espès, el somriure que sempre l’acompanyava encara no l’havia abandonat i es feia el valent i el fort perquè no veiessis que estava patint.\nEn general em costa molt recordar coses de la meva infància, però mai oblidaré com em mirava, i m’acostava al seu llit, perquè l’abracés.\nEl personatge que he triat ha estat l’actor Adrien Brody, que en aquesta foto és l’intèrpret principal de la pel·lícula El pianista, que ha estat premiada amb diversos Òscars.\nEn relació amb el seu aspecte físic es pot veure que és un home jove, ben plantat, alt i prim. La fisonomia de la seva cara es allargada, amb uns cabells negres ondulats pentinats cap enrere. Els seus ulls, negres i apagats, denoten tristesa. Més avall veiem el contrast del seu llarg nas amb la boca petita i prima, i unes orelles rodones grans com una roda. Convé ressaltar que el seu vestit elegant i fosc el fa semblar un home amb classe i atractiu.\nFinalment penso que el seu caràcter ha d’ésser el d’un home tranquil, educat i culte, però dedueixo que també és un home trist i apagat, a qui agrada la música, principalment tocar el piano.\nLa Mercè és una senyora petita i primeta, amb el cabell de color del sol, tot i que una mica espatllat per les metxes que es fa des que tenia 18 anys. El seu cabell sempre ben pentinat ens recorda que és una senyora ordenada i ben assenyada.\nEls ulls, encara que petits i marrons, són molt expressius. Si te’ls mires durant uns instants veuràs una persona molt decidida, amb una gran capacitat d’esforç i sacrifici. Els seus llavis, ja una mica arrugats dels anys, sempre dibuixen un somriure, encara que a vegades se senti una mica trista.\nÉs una senyora forta i els seus braços curts dibuixen músculs que després de tants anys d’esforç i treball encara resisteixen a la dura feina que és ser mestressa de casa, sempre cuidant a tothom a casa mentre tots entren i surten sempre capficats en les seves històries.\nSempre va arreglada i ben vestida. És coqueta i li agrada estar maca. La Mercè sempre ha tingut unes cames petites, però els seus bessons forts de treballar li dibuixen una gran figura quan va a sobre de les seves sabates de taló.\nRecordo encara el dia que el vaig conèixer. D’això ja fa més de dos anys. Aquell posat tranquil i misteriós, i amb la mirada freda em va fer pensar que alguna cosa amagava.\nEl trobava sempre a la parada de l’autobús. Un bon dia ens vàrem intercanviar alguna paraula més que les salutacions com el “bon dia” o el “passi-ho bé”. La nostra conversa va ser molt intensa i interessant. La seva vida no havia estat gens fàcil, al contrari, un camí ple d’obstacles que havia hagut d’anar superant amb molta força de voluntat i amor propi. Em va sorprendre la seva enteresa davant de la greu malaltia que finalment va superar. La seva mare viu en una residència d’avis i el seu pare va morir d’accident quan ell era jovenet.\nLa vida li ha ensenyat a afrontar les adversitats que se li presenten. La malaltia i el pas del temps li han deixat algunes seqüeles. La seva aparença és la d’un home que passa de la setantena encara que, en realitat, en té seixanta-dos. Té el cabell canós, amb dues entrades ben definides. Al front i a la cara hi té força arrugues i els ulls són tan petits que gairebé no se li veu el color. És amable, educat i seriós, però també de tant en tant li pots veure algun somriure.\nAra que el conec millor haig de confessar que em sabria molt greu perdre aquesta amistat, la qual s’ha anat enfortint amb el temps.\nEn Martí, un noi del barri\nEn Martí és un noi molt fet a la seva. Sempre el veus que va fent sense consultar gaire res a ningú i a vegades, fins i tot, passa molt desapercebut. És un noi dinàmic i actiu, aspectes que acompanyen la seva joventut. Li agrada molt jugar a futbol i compatir moments amb els seus amics. Un dels aspectes més característics de la seva personalitat és que sempre es mostra molt afectuós amb les persones que l’envolten.\nTé una cara divertida i un somriure que diu molt de la seva persona. Però, tot i així, un dels seus defectes és que a vegades acostuma a arronsar les celles i el seu aspecte passa a ser de malhumorat. Aquest fet podríem dir que s’agreuja perquè té unes celles negres i espesses i uns ulls grans i foscos que fan que la seva mirada es torni molt penetrant. A més a més, la seva pell morena fa que tingui un aspecte atractiu que acompanya a les seves fraccions de manera autèntica. A causa de la seva constitució alta i prima fa que sembli molt més jove.\nNoies encara no el coneixeu?


El congrés més gran organitzat a Girona reunirà 3.000 especialistes en urgències i emergències - Costa Brava Girona Convention Bureau\nLes instal·lacions del Palau de Congressos de Girona acolliran els més de tres mil congressistes que participaran durant tres dies en vuitanta-vuit taules rodones, en setanta-vuit tallers pràctics o en més de catorze cursos que impartiran quatre-cents ponents de tot l’Estat juntament amb urgentòlegs de prestigi internacional.\nL’impacte de l’esdeveniment arribarà a altres punts del territori, com Lloret de Mar, on es preveu que s’allotjaran entre quatre-cents i sis-cents assistents al congrés. Les activitats paral·leles s’estendràn a la ciutat de Girona, a Lloret de Mar i a Sant Feliu de Guíxols, que acolliran un gran simulacre d’un incident amb múltiples víctimes, cursos per a la ciutadania i un curs sobre tècniques de rescat al mar.\nEl programa inclou un gran simulacre a l’exterior de l’auditori del Palau de Congressos. Una setantena de figurants triats entre els estudiants d’infermeria i medicina de la Universitat de Girona faran el paper d’accidentats, conjuntament amb més d’un centenar de professionals del Sistema d’Emergències Mèdiques (SEM), Bombers de la Generalitat de Catalunya, Mossos d’Esquadra, Creu Roja i Protecció Civil de Girona.\nEl congrés és una magnífica oportunitat per donar a conèixer la capacitat del territori per acollir congressos de referència amb un gran volum de participants. L’organització compta amb la col·laboració de l’Ajuntament de Girona, per mitjà del Girona City Convention Bureau, del Patronat de Turisme Costa Brava Girona a través del Costa Brava Girona Convention Bureau i del Lloret Convention Bureau.\n« L’experiència sensorial TastEmotion continua el seu viatge per Europa\nRepresentants d’associacions estatals valoren la destinació per a l’organització d’esdeveniments »


El C.B. Igualada es proclamar campió de la tretzena edició de la Copa Generalitat de Bitlles Catalanes, en imposar-se en la “Final a vuit” disputada el passat diumenge a les pistes de bitlles del Parc dels Ametllers de Cervera (la Segarra). L’equip de l’Anoia, format per Mònica Godoy, Vicenç Pont, Nil Solé, Paco Colas, Vicenç Selga, Amparo Pérez i Marcel·lí Jiménez es va imposar en una disputada final al C.B. Lloreta Kin (364-359).\nEls igualadins van vèncer en quarts de final a Vallverd d’Urgell, i en semifinals al Guinardó (Barcelona), que en quarts havia batut a l’equip del Vic Bitlles. Per la seva banda, el Lloreta Kin va guanyar en quarts de final al Siuranenc d’Horta (Barcelona), campió del 2015, i al Vall-llobrega en semifinals. El Vall-llobrega havia superat ala Alls Secs Piquen de Mont-ras en el duel de quarts de final entre equips del Baix Empordà.\nEl lliurament de premis va estar presidit per Joan Segura, Representant territorial del Consell Català de l’Esport a Lleida, acompanyat de Jaume Carcasona, regidor d’esport de la Paeria de Cervera, Gemma Millán, delegada de la Federació Catalana de Bitlles i Bowling, i Antoni Macià, president del C.B. Ametllers, organitzador de la competició.


penya9barrisrcde – PENYA ESPANYOLISTA 9 BARRIS\nPENYA ESPANYOLISTA 9 BARRIS\nPenya oficial del RCDE de Barcelona del districte de Nou Barris\nVIURE EL RCDE\nFES-TE SOCI DE LA PENYA!\nPublicado el 16 septiembre, 2017 17 septiembre, 2017 por penya9barrisrcde\nComença el termini per fer-se soci de la nostra penya amb una única quota anual força asequible per tothom segons col.lectiu al que pertanyis i amb un regal que ja t’està esperant\nLes quotes per aquest any son:\nInfantil fins 14 anys 5€\nCom a novetat aquest any també les mascotes de manera simbòlica podràn fer-se sòcies i tindràn un regal per lluir els colors blanc i blaus per nomès 5€ .\nPer què fer-se soci de la penya?\nAquesta es la principal via d’ingressos que tenen les penyes per finançar les seves activitas i dona dret a:\nDescomptes en activitats, dinars i desplaçaments.\nDescompte al servei regular d’autocar els dies de partit , que al mateix temps s’autofinança fent possible que cap perico es quedi a casa per motius de mobilitat i transport.\nDescompte a l’aplec de penyes i/o autocar a càrrec de la penya.\nGestions d’entrades, abonaments o d’altres tràmits necessaris al club.\nDescomptes i/o preus especials a la botiga RCDE i establiments col.laboradors\nSamarreta de regal de benvinguda i descomptes en tots els serveis i activitats de la penya.\nQue he de fer per fer-me soci?\nSi vols ser soci de la nostra penya:\n1.- Omple el formulari adjunt i envia-ho a pe9barris@gmail.com.\nSOLICITUD SOCIOS PEÑA ESPANYOLISTA 9 BARRIS\n2.- Paralel.lament fes un ingrés o transferència de la quota a la nostra compte indicant el teu nom i cognoms a :\nPenya Espanyolista 9 Barris – Caixabank ES96 2100 3045 3522 0024 1966\nTambé pots pagar en efectiu els dies de partit a casa a l’autocar o al bar l’Amistat on veiem els partits.\nSi necessites més informació pots trucar als telèfons 648 72 26 05 (matins) i 630 13 56 13 (tarda) o contactar via mail al següent formulari\nVII CALÇOTADA PENYA 9 BARRIS RCDE\nPublicado el 5 marzo, 2017 5 marzo, 2017 por penya9barrisrcde\nCom cada any tornem amb una de les més populars trobades que fem a la penya i tornem a organitzar la què aquest any serà la 7ena calçotada de la penya 9 barris que enguany tornem a cel.lebrar a collserola a la masia CASA JUACO. http://www.casajuaco.com/ el proper diumenge 26 de març a les 14 Hores\nEl menu inclou:\nparrillada de carn o bacallà a la llauna a escollir\nbeguda i pà amb tomàquet\nEl preu serà de 30 euros pels socis de la penya i 35 pels no socis.\n*Hi haurà menú infantil al preu de 15€ a escollir.\nCom arribar: Ens organitzarem en cotxes que sortiran des de la Pl Llucmajor a les 13:15 hores. Pels que hi aneu pel vostre compte podeu consultar com arribar aquí\nReserves: Podeu reservar fins dilluns dia 20 de març als telefons 609 021702 Alfonso Tobal (matins) o al telf 630135613 Sr JR Serrano(Tarda) o via mail al correu de la penya pe9barris@gmail.com\nHi haurà també sortieg de regals i obsequis del RCDE entre tots els assistents.\nPublicado el 23 octubre, 2016 por penya9barrisrcde\nCom cada any ja disposem de loteria de Nadal amb participacions de 3€. Les podeu adquirir al bar l’amistat els dies de partit fora de casa i a l’Autocar en els partits que juguem al nostre estadi a qualsevol dels mebres de la penya.\nSi vols ajudar o col.laborar amb la venda pots dirigirte per un mail a la penya pe9barris@gmail.com i ens posarem en contacte amb tu.\nPublicado el 19 agosto, 2015 21 agosto, 2016 por penya9barrisrcde\nA la penya Espanyolista de 9 barris, una penya creada l’any 2009 arran del delapeñazo i l’inauguració de l’estadi de Cornellà- El Prat formada per prop de 100 socis i amants del Reial club deportiu Espanyol del districte de 9 barris però també de districtes propers.\nA travès d’aquesta web i d’aquest vídeo de presentació ens podràs conèixer millor i veuràs tot el que fem i sentim pels nostres colors al nostre barri. Desitgem que t’agradi i vulguis formar part de la nostra meravellosa minoria a 9 barris.\nVídeoPublicado en TEMPORADA 2016-2017Deja un comentario


Les cinc enginyeres actuals de referència mundial - El blog de la ingeniería\nEl mes de març, concretament el dia 8, es celebra el Dia Internacional de la Dona. Aquest dia es celebra des de l’any 1975, quan les Nacions Unides van declarar-lo dia oficial de commemoració arrel dels fets succeïts a Estats Units a mitjans del segle XIX. En plena revolució industrial, milers de treballadores tèxtils van sortir als carrers de Nova York el 8 de març de 1857 per reivindicar els seus drets i millores en les condicions laborals. Aquest episodi va iniciar una sèrie de manifestacions feministes que, fins a dia d’avui, serveixen d’instrument per denunciar la desigualtat de gènere latent a tots els àmbits de la societat.\nEn el sector de la ciència la presència femenina és molt inferior a la masculina. Segons dades de la UNESCO, les investigadores científiques dones representen menys del 30% al mon. A Espanya, les dones són el 49,3% del total de 15000 científics que conformen la comunitat. Tot i que supera la mitja europea, encara s’invisibilizen els èxits de les dones, deixant òrfenes de referents a les mes joves que les motivin a iniciar-se en aquesta carrera. És per aquest motiu que des de l’any 2012, l’11 de febrer se celebra el Dia Internacional de la Dona i la Nena a la Ciència, per remarcar la importància de la inserció del sexe femení en aquest territori, històricament, habitat per homes.\nEn aquest article et presentem cinc dones enginyeres que estan fent història dintre del marc de la ciència i la enginyeria a nivell mundial.\nAquesta enginyera espanyola de 30 anys ha treballat en les principals companyies tecnològiques de Silicon Valley: Amazon, Instagram i Facebook. Ara ha llançat «Base», la seva pròpia Start Up amb la qual pretén revolucionar la medicina i el benestar. El projecte parteix de la idea que «la medicina està centrada en què la gent no es mori, no en què la gent es senti bé». Precisament aquesta assistència al benestar de les persones és la que vol cobrir Lola Priego en el seu projecte, el qual ha comptat amb una primera finançament de 3.4 milions de dòlars.\nKamilah Taylor ha format part de grans projectes com a enginyera de programari sènior a l’empresa LinkedIn. Alguna de les seves labors han sigut la reescriptura de la principal aplicació, els missatges, la infraestructura i l’aplicació LinkedIn Learning iOS. A més, és autora del llibre “Dones a la tecnologia: porta la teva carrera al següent nivell amb consells pràctics i històries inspiradores” on l’enginyera nascuda a Jamaica i actualment resident a San Francisco defensa la importància de la presència de dones de color al món de la tecnologia.\nNascuda a Toronto, Amy Shira de 34 anys, és historiadora de vol espacial, youtuber, oradora i autora i des de fa uns anys és popularment coneguda per ser influencer de vols espacials. Al seu canal de Youtube “The Vintage Space“ divulga ciència a través del seguiment diari de seu treball. També escriu nombrosos articles científics a Discovery News, Scientific American, Ars Technica i Al Jazeera entre altres mitjans, a més de tenir la seva pròpia bibliografia. Va estudiar Historia de la Ciència i Tecnologia i Clàssics a la King’s College i Dalhousie University i el màster en Estudis de Ciència i Tecnologia a la York University.\nTambé espanyola, Natalia Larrea és una brillant enginyera aeroespacial que ha comandat la última expedició simulada de la Mars Desert Research Station (MDRS). Va estudiar enginyeria superior de telecomunicacions a la Universitat Alfons X El Sabi de Madrid. Va seguir amb estudis a distància d’astronomia i ciència planetària a l’Open University Britànica i va obtenir la beca de «la Caixa», la qual li ba permetre estudiar un màster en enginyeria aeroespacial a la McGill University, a Montreal.\nAmb més de deu anys d’experiència, Andrea Martínez treballa a la Direcció de Ferrocarrils de Ferrovial Agroman. Cursant el màster d’Enginyeria de camins, Canals i Ports a la Universitat Alfons X El Sabi a Madrid, va ser finalista als premis WICEAWARDS, The European Women in Construction & Enginereing Awards, a la categoria Best Woman Rail Engineer 2019. També ha estat reconeguda pel premi de Camins de Madrid amb en el lloc del millor enginyer jove.\nPrevAnteriorCinc llibres sobre enginyeria que tot enginyer/a ha de llegir\nSegüentLes revolucions i la història de l’enginyeriaNext


Prova pilot per assecar els purins mitjançant energia solar amb hivernacles instal·lats a peu de granja – elgarrotxi.cat\n30 juny, 2014 Redacció GARROTXA 0\nPI, XAVIER - ACN · ID 109027/896824 El conseller d'Agricultura, Josep Maria Pelegrí, i l'alcalde d'Olot, Josep Maria Corominas, durant l'acte de cloenda de l'assemblea general d'Innovacc\nEl clúster per a la innovació en el sector porcí, Innovacc, ha engegat una prova pilot per assecar els purins amb energia solar com a alternativa al tancament de les plantes. El projecte consisteix en construir hivernacles a peu de granja on s’assecaran les dejeccions dels porcs (que després seran adob o biocombustible). Per tirar-lo endavant s’ha demanat un ajut de 10.000 euros a la Generalitat, amb el qual es vol fer un hivernacle de prova a Osona o la Garrotxa. El gerent d’Innovacc, Eudald Casas, calcula que si tot va bé el sistema innovador es podrà estendre a les granges aquesta tardor. Cada hivernacle costarà uns 80.000 euros, però el cost de tractament es reduirà només a 1 euro per metre cúbic.\nLa prova pilot que ara arrenca, i que és una innovació arreu de Catalunya, vol fer servir l’energia solar per assecar els purins i facilitar-ne la gestió. Amb el tancament de les plantes arran de la retallada dels ajuts en renovables, es calcula que els costos de tractament d’aquestes dejeccions s’han enfilat fins als 30 euros per metre cúbic (amb les plantes, aquesta quantitat es trobava en 5 euros).\nPI, XAVIER – ACN El conseller d’Agricultura, Josep Maria Pelegrí, i l’alcalde d’Olot, Josep Maria Corominas, durant l’acte de cloenda de l’assemblea general d’Innovacc\nEl projecte que impulsa Innovacc consisteix en construir hivernacles al costat de les granges d’engreix, on s’hi abocarien els purins. “Hem de tenir en compte que el 95% de la seva composició és aigua, i el 5% restant es divideix entre matèria orgànica i compostos químics” precisa Eudald Casas. Un cop el sol assequi les dejeccions, el residu que en quedi es podrà destinar o bé a adob o bé a biocombustible.\nDe moment, des del clúster ha demanat un ajut de 10.000 euros al Govern per impulsar una planta pilot d’aquestes característiques. Es farà o bé a la comarca d’Osona -ja hi ha una explotació interessada- o bé a la Garrotxa, i l’hivernacle que es vol aixecar tindria unes dimensions reduïdes (de 10 x 3 metres).\nSegons indica Casas, si el sistema és efectiu, amb l’assecatge dels purins els costos de gestió de les dejeccions se situarien només en 1 euro per metre cúbic. Es calcula, això sí, que els propietaris de les granges d’engreix haurien de fer una inversió inicial de 80.000 euros, que és la quantitat que costaria aixecar els hivernacles.\nEl gerent d’Innovacc explica que la intenció és tenir enllestida la prova pilot aquesta mateixa tardor, perquè es pugui estendre amb rapidesa a les granges. “És una clara alternativa al tancament de les plantes; actualment, els propietaris de les explotacions afectades opten per anar acumulant els purins a les mateixes granges, i això no es pot allargar”, precisa.\nLa prova pilot per aixecar l’hivernacle s’ha presentat aquest dilluns durant l’assemblea general d’Innovacc, que s’ha fet a Olot. El conseller d’Agricultura, Josep Maria Pelegrí, la veu amb bons ulls. “Suposa un pas més respecte el nostre model bàsic per gestionar purins, que es basa en tres eixos: canvi de dieta, separació sòlids-líquids i centres de gestió”, ha subratllat. Pelegrí ha assegurat que el Govern l’estudiarà amb detall, i que s’implicarà perquè la prova pilot pugui tirar endavant.\nControl de la salmonel·la\nA més del nou sistema per assecar purins, durant l’assemblea general d’Innovacc també s’ha explicat un altre projecte, que va arrencar el 2008 i que ara es començarà a fer realitat. Consisteix en establir un programa voluntari de control de la salmonel·la en granges i escorxadors, a imatge d’altres que ja fa anys que estan vigents en altres països europeus (com ara Holanda, Irlanda, Alemanya o el Regne Unit).\nEl programa, que abasta explotacions i empreses de Catalunya i l’Aragó, es vol implantar des d’ara i en l’horitzó 2015, amb l’objectiu que després es pugui estendre a més zones de l’Estat. Hi participen 175 granges i set escorxadors. Sobretot, de les comarques del Bages, Osona, la Garrotxa, la Selva i el Gironès.\n“Es tracta de reduir la prevalença de la salmonel·la, abaixant-ne el percentatge”, indica Eudald Casas. El gerent d’Innovacc precisa que disposar d’aquest segell, de retruc, beneficiarà les exportacions càrnies. “Això ens permetrà poder-nos blindar davant altres mercats i, a més, superar entrebancs com ara tancaments de fronteres que hi pugui haver”, concreta el gerent.\n76 associats i 2.299 MEUR de facturació\nSota les sigles d’Innovacc, que treballa per impulsar la innovació al sector porcí, s’hi apleguen fins a 59 empreses del sector (algunes, grans escorxadors i fabricants d’embotit) i disset institucions, moltes d’elles al triangle Vic-Olot-Girona.\nLes empreses que es troben sota el paraigües del clúster són un reflex del múscul que les càrnies han guanyat en els darrers anys. De fet, l’any passat la seva facturació global es va enfilar fins als 2.299 MEUR. En total, donen feina a 9.714 treballadors.\nD’ençà del 2008, des d’Innovacc s’han impulsat fins a 89 projectes, dels quals 21 ja s’han convertit en realitat. Entre els que s’estan treballant ara hi ha, per exemple, una iniciativa per reduir les olors de les granges i escorxadors o un pla per fomentar les exportacions de canals a través del ferrocarril.


Barcelona al C4i, projecte europeu per combatre prejudicis i estereotips racistes | BCN ACCIÓ INTERCULTURAL\nVÃ©s a ajuntament.barcelona.cat\nLâ€™espai de trobada amb la gestiÃ³ de la ciutat\nVÃ©s a barcelona.cat\nUna ciutat diversa, una ciutat compromesa amb la convivència i la cohesió social\nInici / Barcelona al C4i, projecte europeu per combatre prejudicis i estereotips racistes\nBarcelona al C4i, projecte europeu per combatre prejudicis i estereotips racistes\nOnze ciutats europees formen C4i, un projecte de creació de xarxes antirumors per la diversitat, inspirades en l'Estratègia Antirumors de Barcelona.\nOnze ciutats europees formen C4i, un projecte de creació de xarxes antirumors per la diversitat, inspirades en l’Estratègia Antirumors de Barcelona.\nEl passat mes de juny de 2014 es va celebrar la segona reunió de coordinació del C4i a Brussel·les, on va participar Barcelona en el seu paper de ciutat que transfereix els seus coneixements dins del projecte. Compartint dubtes, idees i propostes estaven també Amadora (Portugal), Bilbao (Espanya), Botkyrka (Suècia), Erlangen (Alemanya), Limerick (Irlanda), Loures (Portugal), Lublin (Polònia), Nuremberg (Alemanya), Patres (Grècia) i Sabadell (Espanya).\nEl Projecte C4i – Communication for Integration és una iniciativa finançada conjuntament pel Consell d’Europa i la Comissió Europea (Fons Europeu d’Integració) durant el període 2014-2015. Aspira a facilitar que cada ciutat participant pugui dissenyar la seva pròpia estratègia antirumors, adaptada a la seva realitat i necessitats locals.\nLa lluita contra els rumors, els estereotips i els prejudicis requereix nous enfocs i el C4i proposa fer servir tècniques virals comunicatives contra el racisme i la xenofòbia, com s’ha fet a Barcelona. També proposa la capacitació d’agents antirumors per impulsar una tasca conjunta entre la societat civil i els ajuntaments, ja que es tracta de fer créixer la participació de tota la ciutadania, sigui quin sigui el seu origen, i dels agents socials en els esforços per enfortir la convivència i la cohesió social.\nNo hi ha dubte que també Barcelona s’enriquirà amb l’enorme diversitat d’iniciatives antirumors que es van creant a cada ciutat. La innovació, la creativitat i la participació són elements clau per l’èxit d’unes polítiques i pràctiques interculturals centrades en la promoció de la interacció, el reconeixement i el respecte entre veïns i veïnes de diferents orígens culturals.\nPer més informació, podeu veure la pàgina oficial del projecte: http://pjp-eu.coe.int/web/c4i\nTambé podeu veure el vídeo de presentació del projecte, realitzat per Connectats i participat per totes les ciutats del C4i durant la primera reunió de coordinació, que es va celebrar al febrer 2014 a Barcelona: http://goo.gl/O7bfLD\nÀrea de Drets de Ciutadania, Participació i TransparènciaContactaAvís legal Accessibilitat


L’Ajuntament de València rebutja l’actual PAI de Benimaclet i proposa menys alçària i menys vivendes - À Punt\nL’Ajuntament de València rebutja l’actual PAI de Benimaclet i proposa menys alçària i menys vivendes\nEl consistori proposa guanyar sòl disminuint espai privat de les urbanitzacions que es preveuen.\nProposta de Metrovacesa per al PAI del barri de Benimaclet, a València / Europa Press\n01 de febrer 2021 - 17:11\nL’Ajuntament de València ha decidit no admetre a tràmit el disseny actual del pla d’actuació integral de Benimaclet, que promou l’empresa Metrovacesa, i planteja modificacions pel que fa a les altures dels edificis, a augmentar la quantitat de terreny destinat al sector terciari (fins a un 20% d’oficines) i als habitatges lliures dels 1.400 previstos a 1.000, sense que la reducció afecte vivendes públiques.\nAixí ho ha anunciat aquest dilluns la vicealcaldessa de València i regidora de Desenvolupament i Renovació Urbana, Sandra Gómez, que ha indicat que l'objectiu és aconseguir que Benimaclet es convertisca en un barri "de quinze minuts", sense "grans torres" i amb dotacions públiques per a tots els veïns.\nL'Ajuntament proposa guanyar sòl disminuint espai privat de les urbanitzacions que es preveuen, defensa que "el nou desenvolupament" de Benimaclet es faça "d'acord amb la tipologia històrica" d'aquesta zona i amb la seua "identitat", guanyant espai verd i aconseguint una "transició més amable" amb l'horta.\nAixí mateix, demana que es facen "estudis paisatgístics i propostes que permeten integrar la Ronda Nord", també "de forma més amable" amb el barri.\nGómez ha assegurat que "els drets d'edificabilitat" dels propietaris i promotors i els "paràmetres urbanístics" es mantenen "intactes". Per tant, ha descartat que els canvis anunciats suposen algun tipus d'indemnització per part del consistori.\nLa responsable municipal i també portaveu socialista a l'Ajuntament ha precisat que "no s'anul·la res", que el marc d'actuació és "el mateix" i que tot es fa "tenint en compte els paràmetres del pla general d'ordenació urbana (PGOU)", al mateix temps que ha considerat que amb la proposta feta "tothom guanya". Així mateix, ha manifestat que "tot el govern" local –Compromís i el PSPV– "està informat d'això" i ha asseverat que aquesta és "la posició d'Urbanisme i, per tant, del govern" de la ciutat.


La Casa di Via Narbone Palermo Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVia Alessio Narbone 66, Zona Zisa, Palermo, Itàlia, 90138 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre La Casa di Via Narbone\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Palermo, La Casa di Via Narbone és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLa Casa di Via Narbone també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Palermo. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes, transport hotel/aeroport, ascensor, lloguer de bicicletes.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara calefacció, ventilador, nevera, articles de tocador, banyera per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, La Casa di Via Narbone és una selecció idònia per a la vostra estada a Palermo.


La plataforma de veïns i comerciants del barri treballador de l'Avinguda de la Meridiana de Barcelona, agrupats al voltant de l'col·lectiu "Meridiana sense talls" s'han atipat de suportar el bloqueig vespertí d'un grup de manifestants en una via de trànsit troncal a l'altura de Passeig de Fabra i Puig. Exigeixen solucions a president de la Generalitat en funcions, Pere Aragonès i a l'Ajuntament de Barcelona.\nEls ciutadans de "Meridiana sense talls" no aguanten més. Veïns i comerciants de la zona segueixen suportant dues hores diàries de talls de trànsit vespertins per part d'un "molt reduït grup de manifestants" - emfatitzant que "ens obliguen a haver de dedicar molt més temps de l'habitual per tornar a les nostres llars després de la nostra jornada laboral ".\nEls veïns de la Meridiana, farts dels talls de trànsit a la zona. "Meridiana sense talls"\nLa plataforma de protesta, indignada per la "col·laboració" de la Generalitat amb els talls, remarquen que "hem de patir els canvis de ruta dels autobusos i els comerciants veuen com la vida ciutadana per culpa d'una decisió política de no evitar que el abús de el dret de manifestació signifiqui una anul·lació de el dret de la resta de ciutadans ".\nEn un context ja de per si dramàtic social i laboralment augmentat per la crisi sanitària de la pandèmia, els veïns de la "Meridiana sense talls" denuncien la inacció de Govern municipal i de l'Executiu català, més si cap, "en l'actual situació de salut pública ".\nResulta irresponsable, argumenten, que en temps de pandèmia, amb la corba de contagi in crescendo, se segueixi prioritzant la continuïtat de la manifestació que talla la Meridiana fins al punt de canviar les pròpies normes de l'Procicat que relaxen les mesures, amb l'únic tal que un cop vist el no compliment de la normativa, es canvia ad hoc amb l'única finalitat de no haver de prohibir la manifestació ".\nLa plataforma, demana una cita urgent a el conseller d'Interior de la Generalitat de Catalunya i a l'tinent d'alcalde de Prevenció i Seguretat de l'Ajuntament de Barcelona.


Vasito de verdures taronges amb formatge fresc | Consumer\n50 g de porros\n100 g de formatge fresc de Burgos\n30 ml de nata líquida per cuinar\nPelem la pastanaga, la carabassa i els boniatos, tallem en daus i reservem. Netegem la ceba, les dents d'all i el porro, tallem en juliana (cort en tires fines) i els sofregim en una cassola amb oli d'oliva calenta. Una vegada cuinada la verdura, agreguem la pastanaga, la carabassa i els boniatos, ofeguem el conjunt i cobrim amb aigua.\nDeixem cuinar a foc moderat durant 1 hora en una cassola. Quan estigui cuinada la verdura, la trituramos amb la batedora. Posem a punt de sal i agreguem una cucharadita d'oli d'oliva verge, removem i homogenizamos la crema de verdures.\nTrituramos el formatge de burgs amb un parell de cullerades de nata líquida per cuinar, oli d'oliva, sal i un toc de pebre recentment molt. En el fons de cada vasito posem unes cullerades de la crema de formatge, vertemos sobre ella la crema de verdures taronges i ultimem amb una mica de pa fregit rallado per damunt.\nSucres 8,2g 9%\nExcel·lent combinació d'aliments, una recepta amb una destacada aportació de nutrients essencials per a l'organisme. Els vegetals de color taronja destaquen per la presència de beta carotenos, substàncies que una vegada ingerits es converteixen en vitamina A i pel seu sabor lleugerament més dolç. A més els vegetals presents en la recepta sumen quantitats de vitamina C, potassi i àcid fólico. Es prepara amb formatge fresc el que afegeix una textura diferent a més de calci, fòsfor i vitamina D però també s'afegeix nata, la qual cosa augmentarà la quantitat de greix final. Una recepta apta per a un consum moderat.


Els homes pateixen més reaccions al·lèrgiques per picades de vespes i abelles que les dones La República\nEls homes pateixen més reaccions al·lèrgiques per picades de vespes i abelles que les dones. Aquesta és una de les conclusions que es desprenen d’un estudi coordinat des de la Unitat d’Al·lèrgia de l’Hospital de Santa Maria de Lleida, en el qual han participat 14 hospitals catalans. Durant els darrers cinc anys han recollit 497 reaccions al·lèrgiques, de les quals dues terceres parts corresponen a homes i una tercera part a dones. El registre també indica que la mitjana d’edat de les persones que han patit una reacció al·lèrgica és de 39 anys. La primera fase de l’estudi, que consistia en la recollida de dades, ha finalitzat fa un mes i ara l’Institut de Recerca Biomèdica de la Universitat de Lleida (UdL) s’encarregarà d’analitzar els resultats.\nL’al·lergòleg de la Unitat d’Al·lèrgia de l’Hospital de Santa Maria de Lleida, Lluís Marqués, ha explicat que l’objectiu final de l’estudi és obtenir la màxima informació per poder aplicar-la a l’activitat diària, escollir el millor tractament i donar pautes de prevenció.\nL’anàlisi de les primeres dades ja ha donat uns primers resultats en benefici del pacient. Marqués ha explicat que a la zona mediterrània existeixen dos tipus de vespes que són difícils de distingir mitjançant les proves al·lèrgiques. No obstant això, és important saber si es tracta d’una o altra espècie per poder aplicar el tractament més adequat al pacient. Amb aquest estudi s’ha comprovat que a les comarques de l’Alt Pirineu i Aran predomina un tipus de vespa i això facilitarà l’elecció del tractament.\nL’estudi, coordinat des de la Unitat d’Al·lèrgia de l’Hospital de Santa Maria de Lleida, es va iniciar al maig del 2002 i durant aquests cinc anys 14 hospitals catalans han recollit els casos de reaccions al·lèrgiques per picades de vespes i abelles.\nDe les 497 reaccions registrades, el 54% són de tipus sistèmic amb símptomes que poden ser més lleus –com erupcions o inflamació de parpelles, llavis, mans o peus- o altres més greus –com dificultats respiratòries o problemes cardiovasculars amb pèrdua de coneixement. D’aquestes reaccions el 77% van ser ateses de forma urgent, ja sigui al centre d’atenció primària o a l’hospital, i 19 casos van necessitar un ingrés a un centre hospitalari.\nLa majoria de les picades d’aquests insectes es produeixen a la primavera i a l’estiu, tot i que en el cas de les vespes s’allarga fins a l’octubre. A més, les dades indiquen que els homes pateixen més reaccions al·lèrgiques per picades de vespes i abelles que les dones i que la mitjana d’edat se situa en els 39 anys. Marqués ha explicat que aquestes dades s’expliquen perquè bona part de les picades es produeixen mentre l’al·lèrgic treballa a l’aire lliure i en feines on hi ha més presència d’homes que de dones.\nL’estudi determina que la majoria de les picades, un 50%, s’han produït mentre l’afectat feia activitats d’oci a l’aire lliure i un 30% dels casos detectats s’han produït mentre l’al·lèrgic estava treballant (bàsicament agricultors, ramaders i empleats de la construcció). Finalment, un 12% van ser picats per una vespa o una abella mentre conduïen un vehicle.\nA més, s’ha d’afegir un 10% més de persones que han patit una reacció al·lèrgica per una picada d’abella mentre collien mel, la major part dels quals es concentren a les zones de Lleida i Tortosa.


I Jornada de Creativitat i Tendències | Museu del Disseny de Barcelona\nGuim Espelt i Marc Ligos\nEl 3 de març se celebrarà la I Jornada de Creativitat i Tendències organitzada pel Centre de Documentació del Museu Del Disseny. La Jornada vol reflexionar sobre les claus que determinen les tendències en l’àmbit del disseny i donar a conèixer els llibres de tendències de què disposa el servei de consultes del Centre, publicacions que anticipen cada temporada les macrotendències i són font d'inspiració per a la indústria i els creatius.\nLa jornada engegarà amb una conferència de Nelly Rodi, fundadora d’una de les agències internacionals de referència en la investigació de tendències i editora de llibres de tendències. Seguidament, una taula rodona reunirà representants dels departaments creatius d’algunes empreses de diferents sectors per parlar de com apliquen i utilitzen les tendències en la definició i desenvolupament de nous productes i serveis. La proposta de les jornades es completa amb tallers de divulgació i formació orientats a les vessants creativa, històrica i d’anàlisi de productes.#TendenciesDisseny\n10.30 Conferència Nelly Rodi: 30 anys de creació en el món de la moda i el disseny\nNelly Rodi, és creadora i propietària de l’agència d’estil i prospectiva Nelly Rodi, amb seu principal a París. L’agència, representada en 20 països, compta amb gairebé 1.200 clients entre els què hi ha LVMH, L’Oréal, Unilever, Sony, Marks & Spencer, o Samsung entre d'altres, que utilitzen aquests estudis a l’hora de generar els seus productes.\nConferència en francès amb traducció simultània al català i castellà.\n12:30 Taula rodona Creativitat i empresa\nA la taula rodona hi intervindran representants dels departaments creatius d’empreses i dissenyadors del camp de la moda, el disseny gràfic i el disseny de producte que explicaran com apliquen i utilitzen les tendències. Amb Bruno Sellés, director creatiu i fundador de Vasava; Daniel Hervás, design project leader de l’Àrea de Disseny SEAT; Olga Beltrán, directora executiva de disseny de la firma Springfield; Luis Cortegoso, innovation manager al departament d’Innovació de Lékué. Modera la taula Cristina Aranda, directora creativa a The Prints Community\nINSCRIPCIÓ CONFERÈNCIA + TAULA RODONA\nConsulteu els horaris de l’oferta de tallers abans d’iniciar la compra. Podreu fer la inscripció a tres tallers com a màxim per persona.\nEls grups classe interessats en algun dels tallers de la I Jornada de creativitat i tendències preguem es posin en contacte amb el Centre de Documentació al telèfon 93 256 68 30 o per correu electrònic a documentacio.mdb@bcn.cat\nA càrrec de Guim Espelt i Marc Ligos, dissenyadors.\nEl disseny de qualsevol objecte, així com tota expressió creativa, ve propiciat per l’entorn dins del qual es projecta. És per això que tant per dissenyar com per analitzar un objecte no es pot desatendre el context polític, econòmic, geogràfic, filosòfic, sociològic, tecnològic o artístic coetani en què s’insereix, i al mateix temps en motiva la seva aparició. La sessió de treball girarà al voltant d’un dels objectes de la col·lecció del Museu del Disseny.\nINSCRIPCIÓ TALLER 1\nLlibres de tendències: una eina de treball\nAquest taller a càrrec d'Úrsula Uría distribuïdora dels productes de l’agència Nelly Rodi a Espanya, es proposa a tots aquells creatius amb interessos sobre les noves tendències en l'àmbit del color, dels materials, estampació i línia. Es treballarà amb les últimes edicions de llibres de tendàncies.\n(16.00h, 17.15h, 18.30h)\nINSCRIPCIÓ TALLER 2\nTendències expressives en l’àmbit creatiu: 7 atributs clau de la contemporaneïtat\nA càrrec de Marta Marín, directora Editorial de The Hunter, consultora especialitzada en investigació i anàlisi de tendències.\nIdentificació i anàlisi d’alguns dels atributs i paràmetres a tenir en compte perquè una empresa o marca esdevinguin innovadors. Quins poden ser els actius en els processos creatius i els estímuls revulsius en les estratègies de marca.\n(15.30h, 17.00h, 18.30h)\nINSCRIPCIÓ TALLER 3\nTaller transversal sobre l’aplicació de les tendències en el moble d’interior que anirà a càrrec de Manuel Lecuona, coordinador d’ IGD Investigación y Gestión del Diseño (UPV) i fundador de Trendhal.\nLa sessió del matí, conferència i taula rodona: 20 € (entrada general) i 14 € (entrada reduïda). Preu per taller 8 € (entrada general) i de 5,6 € (entrada reduïda). L’entrada reduïda, va dirigida als col·lectius següents: aturats, estudiants, docents, jubilats i posseïdors del carnet del Centre de Documentació.


ORIENTACIÓ SB: 4. MÓN LABORAL\nSESSIÓ: EL TREBALL\nSegur que tens molts dubtes sobre el món del treball.\nCom saps, fins que no tinguis 16 anys no podràs accedir legalment a una ocupació, però la preparació que en aquesta edat es posseeix no permet, generalment, ocupar més que feines d'escassa qualificació i poques possibilitats de promoció.\nD'altra banda, només als 18 anys s'adquireixen plens drets laborals. Per això, és aconsellable adquirir un nivell professional mínim. Sabent això, i amb la nostra formació acadèmica ja finalitzada podem buscar treball.\nNo obstant això, si decideixes incorporar-te al món laboral, aquí tens algunes recomanacions:\n1. Inscriu-te en l'oficina d'Ocupació Pública de la teva Comunitat Autònoma més propera al teu domicili. En el nostre cas a l’oficina del SOIB (Servei d’Ocupació de les Illes Balears) de Manacor.\n2. Prepara't un bon Pla de Cerca d'Ocupació:\n- Has d'estar atent als avisos de l'Oficina d'Ocupació, consultar diàriament la premsa i les revistes especialitzades que facilitin informació sobre l'oferta laboral.\n- És convenient aprendre a elaborar documents senzills (carta de presentació en empreses, currículum vitae...) i conèixer els procediments de selecció emprats per les empreses (entrevistes, tests...).\n- També pots sol·licitar ocupació en les agències privades de col·locació.\n3. Informa't de les possibilitats de fer alguna cosa pel teu compte, la teva pròpia empresa o negoci sol o amb uns altres en una cooperativa o societat anònima laboral.\n4. Mentrestant realitza activitats de formació per aconseguir un nivell professional mínim.\nA continuació, clica en els enllaços i trobaràs un petit manual sobre tècniques de recerca d'ocupació, a més de multitud d'estratègies i pràctiques per aconseguir un lloc de treball.\nTècniques de recerca d'ocupació.\nQüestionari orientació professional\nPer començar a treballar és molt important que sàpigues comunicar qui ets i quins són els teus millors característiques. Per a això, una de les tècniques que més s'utilitzen i que millors resultats donen és el Currículum vitae.\nEl currículum o curriculum vitae és un resum de les nostres dades personals, acadèmics i professionals. El seu objectiu és aconseguir que el seleccionador s'interessi per qui ho presenta i així aconseguir una entrevista per obtenir el lloc de treball. Per tant hem de cuidar la seva presentació i redacció.\nCurt: no superar les dues pàgines a màquina o ordinador (sense explicar la carta).\nConcís: no utilitzar molta literatura. Exposar dades, títols i càrrecs escaridament, però sense utilitzar abreviatures.\nVeritable: no s'ha de mentir.\nConvincent: destacar els aspectes que despertin l'interès del seleccionador.\nEspecífic: enfocar tot el currículum al lloc de treball que es persegueix.\n· En foli din-A 4 i escrit a màquina o ordinador.\n· Les pàgines s'escriuran només per davant.\n· És fonamental no cometre errors.\n· Els marges seran amplis i les pàgines estaran numerades.\n· Evitar referències íntimes.\n· Utilitzar la forma impersonal. No dir "vaig treballar", vaig estudiar"....\n· No esmentar els fracassos.\n· No enviar més dades que els que es demanen. Per exemple si no se sol·licita una fotografia no s'ha d'enviar, encara que pensem que sigui una dada al nostre favor., en el cas que se sol·licitin haver de ser de grandària carnet i situar-se en la part superior del C.V.\nCronològic: dóna molta importància a la variable temporal i narra els fets tal com s'han produït al llarg del temps. És l'adequat si no tenim massa experiència. També pot ser en ordre invers, o sigui, començar per la data més propera i acabar al principi de la nostra activitat. Això es fa si es vol realçar l'últim que hem fet per ser més important que les primeres experiències laborals.\nFuncional: omet la variable temps i és idoni per no haver d'esmentar el que hàgim estat aturats molt temps i per a persones que tinguin certa experiència.\nEt proposo que practiquis en aquest aspecte. Segur que quan passin uns anys necessitaràs fer el teu propi currículum, així que som-hi. Demostra el que has après i crea el teu, si tens dubtes demana al teu professor o l'orientador.\nAquí tens exemples i alguns enllaços d’interès:\nModels i exemples


El Teatre Lliure inicia els cicles 'La taula' i les 'Conferències performatives' -\nEl Teatre Lliure estrena dimecres 13 i divendres 15 d’octubre els dos nous cicles de la seva programació cultural i de reflexió. Els acollirà l’Espai Lliure de Montjuïc, redefinit aquesta temporada com a espai d’experimentació, de coneixement i de participació ciutadana. Parlem de la iniciativa de diàleg democràtic La taula i les propostes d’arts escèniques híbrides de les Conferències performatives.\nAixí doncs, dimecres vinent tindrà lloc la primera sessió de La taula, aquest cop amb la directora i intèrpret Denise Duncan com a amfitriona. Posarà sobre la taula el tema Tradició, fe i espiritualitat. Hem perdut la fe? En què creiem en la societat actual? És necessari creure en alguna cosa? Són algunes de les qüestions que es plantejaran per obrir el debat públic i lliure dels assistents-participants.\nLa taula està inspirada en la iniciativa de la cia. Split Britches, que ja s’ha celebrat en dues ocasions al Lliure i que aquesta temporada hi torna en format de cicle; també amb set sessions programades, cada una de les quals gaudirà d’un amfitrió exclusiu.\nDivendres, s’inicia el cicle de Conferències performatives amb la sessió Essence de Poland, del director d’escena i artista visual Wojtek Ziemilski; que ha treballat en col·laboració amb el perfumista Andreas Wilhem i amb la dramaturga Sodja Zupanc Lotker per crear la proposta escènica que presentem. La proposta, de 25 minuts, es podrà veure a les 18.30 i a les 19.30 h.\nLes conferències performatives són un subgènere de la peformance que va tenir el seu protagonisme durant la programació de Katharsis 20/21, Ara es recuperen per continuar la investigació sobre com podem transmetre el coneixement a través d’una experiència artística.\nDenise Duncan és llicenciada en Direcció i Dramatúrgia per l’Institut del Teatre de Barcelona (2012). Graduada del postgrau Social Media Content: Community Manager i Content Curation (2017). Màster en Estudis Teatrals i Audiovisuals per la Universitat de la Corunya (2004). Llicenciada en Arts Dramàtiques (2004) i en Comunicació Col·lectiva amb èmfasi en Periodisme per la Universitat de Costa Rica (2004). A partir del 2002 es dedica principalment al teatre com a actriu, productora, dramaturga i directora d’escena.\nHa rebut un accèssit del Premi per a textos teatrals: Marqués de Bradomín per Negra, o nocturnal de una piel inoculada por el odio nuestro de cada día (2004); i Premi Ciutat de Manacor de Teatre Jaume Vidal Alcover per Negrata de merda (2018). És membre fundadora del col·lectiu Tinta Negra i de La Pulpe Teatro. Va participar amb Taques de tardor al cicle Dones Lliures-Clàssics desgenerats del Teatre Lliure (2019). La seva última obra estrenada és El combat del segle (2019), en català a la Sala Beckett i en castellà al Centro Dramático Nacional.\nWojtek Ziemilski (Stanford, 1977) és director de teatre i artista visual. És professor de l’Acadèmia Nacional d’Art Dramàtic de Varsòvia i de la Universitat de Varsòvia. Ha estat impartint conferències i tallers a tot el món, per exemple. al DAMU de Praga; UNIRIO a Rio de Janeiro o a l’Escola Nacional de Teatre de Cracòvia. Actualment prepara un doctorat a la Royal Holloway, Universitat de Londres.\nLes seves propostes s’han mostrat en més de 20 països, en esdeveniments com la Ruhrtriennale; la Quadriennal de Praga o el Festival Divine Comedy de Cracòvia. Ha guanyat premis com el guardó principal del Zürcher Theatre Spektakel o del Festival Fast Forward de Dresden. Ziemilski amplia la idea de la representació documental i es planteja com a una investigació sobre l’espectador i la possibilitat d’acció.\nMitjançant l’ús d’eines com la invenció, la composició en temps real i també referències del món de les arts visuals en diversos suports; construeix universos que combinen l’experiència estètica amb la investigació intel·lectual. La seva obra mostra aproximacions contemporànies a la interpretació amb un enfocament particular en l’elaboració de tècniques; connexions entre dansa i teatre contemporanis i en l’ús de mitjans de comunicació en la interpretació.\nLa taula: tradició, fe i espiritualitat. El 13 d’octubre, a les 18.30 h. En català i castellà. Montjuïc – Espai Lliure.\nConferències performatives: Essence of Poland. El 15 d’octubre, a les 18.30 h. En anglès sobretitulat en català. Montjuïc – Espai Lliure.


Comunicat de l’Àrea d’Immigració de la CGT de Catalunya : La UE fomenta el racisme enfrontant els treballadors. | Rojo y Negro\nNO a la Directiva europea de la Vergonya\nEnviado por redaccion el Mar, 24/06/2008 - 02:57.\nQuè diu la directiva ?\nLa directiva de retorn d’immigrants que el Parlament europeu ha aprovat el 18 de juny de 2008 retalla dràsticament els drets dels treballadors immigrats. Els canvis més greus són :\nAmpliació del període d’internament de 6 a 18 mesos. Els treballadors que arribin a Europa sense papers podran ser detinguts tan sols per la indocumentació, sense cap acusació i sense haver comès cap delicte. Als Centres d’Internament d’Estrangers (CIEs) són encara pitjor que les presons, doncs els interns estan empresonats sense cap dret, no existeix cap reglament de funcionament no hi ha accés a les organitzacions de solidaritat ni a la premsa i depenen directament del Ministeri d’Interior.\nEls immigrats detinguts als CIEs podran ser deportats al seu país d’origen a un tercer país, sense cap garantia per la seva supervivència o davant de la repressió política.\nNo hi haurà excepcions ni tan sols amb els més febles : els menors no acompanyats també podran ser empresonats als CIEs.\nLa detenció als CIEs serà administrativa, és a dir no dictada per un jutge sinó només per decisió de la policia.\nEls immigrats sense papers que siguin detinguts se’ls prohibirà tornar a entrar a la UE per un període de 5 anys.\nEls governs de la UE estan impulsant aquestes mesures per preparar-se per la crisi econòmica i evitar que els treballadors i treballadores ens unim per defensar els nostres drets. Volen que els treballadors immigrants siguin el cap de turc de la crisi, culpabilitzant-los de tots els problemes que els mateixos governs i les multinacionals han creat. Tracten els i les immigrants com a delinqüents per sembrar la xenofòbia i el racisme i així impedir una resposta unida. Volen que enlloc d’acusar els autèntics responsables hi hagi un xoc entre els més febles.\nEls governs de la UE saben que no es pot aturar la immigració ni amb les lleis més salvatges, perquè res no pot evitar que els treballadors que als seus països no tenen cap sortida vinguin a Europa a guanyar-se la vida. És el que ha passat sempre. Aquestes mesures només serveixen per estendre la por : la por dels treballadors immigrats a denunciar la sobreexpotació a què els sotmeten les lleis d’estrangeria, al servei d’una patronal que busca treball esclau ; i la por del conjunt dels treballadors a perdre la feina i els drets aconseguits amb la lluita. "Divideix i venceràs" és el que intenten amb aquestes polítiques.\nLa postura del Govern Zapatero\nEl govern Zapatero està impulsant el mateix discurs contra els treballadors immigrats. Des del primer moment va donar suport a la directiva europea en els seus termes més durs. A l’Estat, el ministre Corbacho acaba d’anunciar una reforma de la llei d’estrangeria per impedir el reagrupament dels pares i dels fills entre 16 i 18 anys que no tinguin permís de treball. Planteja també que els més petits només puguin ser reagrupats durant un període determinat cada any per no generar dificultats a les escoles. I ell també posa el pretext de la crisi per justificar aquestes mesures.\nLa CGT defensa el dret de tots els treballadors a moure’s lliurement pel món per buscar condicions de vida dignes. La lliure circulació és un dret fonamental de totes les persones. Denunciem el paper dels estats i de les multinacionals que aquí ens exploten i que als països del Sud sembren la misèria, l’atur i la fam. Defensem la igualtat de drets per a tots els treballadors per evitar que els més febles siguin carn de canó de la sobrexplotació i que se’ls utilitzi per pressionar a la baixa les condicions laborals de tots i totes.\nLa CGT treballa per la unitat de la classe treballadora, vingui d’on vingui, per combatre per la defensa dels seus drets. La mobilització unida al carrer és l’únic camí per avançar. Per això ens oposem a totes les lleis d’estrangeria que discriminen i divideixen els treballadors pel seu origen i ens comprometem en una resposta unida davant la crisi i els intents per carregar-la sobre les esquenes dels més febles. Unitat, mobilització i lluita : aquest és el nostre projecte. Pels Drets dels Immigrants, pel tancament dels CIE i contra la Directiva de la Vergonya.


Francesc Betriu: “Lluis Homar va ser sempre la primera opció per protagonitzar “La plaça del Diamant” – Barnafotopress\nCine, Cine Español, Cinema Català, Entrevistas, Premios\nUn dels grans protagonistes de la gala dels Premis Sant Jordi de Cinematografia d’RNE va ser, sense cap mena de dubte, Francesc Betriu, que ha rodat films tan coneguts com. “ Réquiem por un campesino español”, “ Sinatra” “Una pareja perfecta” i molts d’altres….\nBetriu va rebre el premi especial Sant Jordi a la seva trajectòria, de mans de Lluis Homar, protagonista de la seva pel·lícula més emblemática “La plaça del diamant” i de la que recordava que “tot havia d’anar bé ja que la novel·la de Mercè Rodoreda té molta força i molt de text, amb una història molt maca”. Sobre Lluis Homar recorda que “va ser el seu primer filme i no conexia el que havia fet en el Teatre Lliure. El vaig veure i va ser sempre la primera opció per protagonitzar aquest film”.\nUn altre actor carismàtic que va protagonitzar un dels seus films va ser Alfredo Landa, protagonista de “Sinatra” “del que va rebre el premi de la Generalitat. El vaig veure un dia per la tv que parlava en català i ho feia molt bé, ja que va estar vivint durant alguns anys de la seva infantesa a Figueres. És una película que tinc molts bons records”\nPer finalitzar li preguntem sobre la situació del cinema on ha viscut molts canvis “la gent li segueix agradant veure histories, gaudint dels personatges, però cada vegada menys a le ssales d’exhibició…”\nFrancesc BetriuLa plaça del diamantLluís HomarPremis Sant JordiPremis Sant Jordi de Cinematografia d'RNERNESant Jordi\nEntrada anterior Antonio Dechent: «Todos los elogios que se digan de los Premios Sant Jordi son pocos»\nEntrada siguiente El 14 de Mayo a las 21:30 horas, Alaska y Mario lanzan su primera serie online en Google+


20:00|Aragonès, Budó, Ponsa i Puigneró assisteixen a l'acte de Lliurament del 52è Premi d'Honor de les Lletres Catalanes.Palau de la Música Catalana (c. Palau de la Música, 4-6)|Barcelona (Barcelonès)\nEl vicepresident del Govern i conseller d’Economia i Hisenda, Pere Aragonès; la consellera de la Presidència i portaveu del Govern, Meritxell Budó; la consellera de Cultura, Àngels Ponsa; i el conseller de Polítiques Digitals i Administració Pública, Jordi Puigneró, assistiran a l'acte de Lliurament del 52è Premi d’Honor de les Lletres Catalanes al poeta Enric Casasses. També hi assistirà el delegat del Govern a Barcelona, Juli Fernàndez; la directora general de Política Lingüística, Ester Franquesa, i el director de la Institució de les Lletres Catalanes, Oriol Ponsatí-Murlà.\nL'acte, organitzat per Òmnium Cultural, també comptarà amb l'assistència del president del Parlament de Catalunya, Roger Torrent; del 131è president de la Generalitat de Catalunya, Quim Torra; del 129è president de la Generalitat de Catalunya, Artur Mas, i el 128è president de la Generalitat de Catalunya, José Montilla. El comissionat de Cultura i sisè tinent d'alcalde de l'Ajuntament de Barcelona, Joan Subirats; i el vicepresident d'Òmnium Cultural, Marcel Mauri, també asissitiran a l'entrega.


Països veïns i del sud d’Europa com Itàlia, Portugal o França tenen uns horaris més racionals i trenquen la creença que dinar i sopar tard i treballar moltes hores són hàbits típics meridionals\nAlícia Sans Gardeñes, Mariona Ferrer I Fornells, Soraya Melguizo\nFrança: Països propers, horaris llunyans BENOIT TESSIER / GETTY\nDinars i sopars d’hora i escoles que comencen més aviat\nQuan el president de França, Emmanuel Macron, es dirigeix als francesos en un missatge televisat des del Palau de l’Elisi a les vuit del vespre no és per atzar. Aquesta és l’hora en què la gran majoria de ciutadans del país gal s’entaulen per sopar. De fet, totes les cadenes públiques i privades emeten els seus telenotícies a aquesta hora. L’horari de màxima audiència és cap a les nou del vespre, tot i que en els últims anys s’ha anat retardant lleugerament. Si el 2014 els programes de prime time començaven a les 20.51 h, el 2019 ho feien a les 21.10 h, és a dir, gairebé vint minuts més tard. En aquest sentit, el Consell Superior de l’Audiovisual, l’autoritat pública encarregada de regular aquest sector, va estirar les orelles a certes cadenes l’any passat, com TF1 o Canal+, després de rebre nombroses denúncies dels teleespectadors. En concret, els ciutadans es queixaven de la diferència entre l’hora a la qual s’anunciava que s’emetria un programa i l’hora real a la qual s’emetia.\nPel que fa a l’hora de dinar, els francesos dinen pels volts de la una del migdia. Als centres escolars l’horari del menjador sovint va de dos quarts de dotze -els més petits- fins a dos quarts de dues. De fet, la tarda a França comença a les 14 h i s’acaba passades les 18 h, hora a partir de la qual ja es considera que és el vespre. És a dir, els francesos no diuen mai que són les set de la tarda sinó del vespre.\nTot i que no hi ha un únic horari escolar per a tots els centres del país, les classes sovint comencen entre les vuit i dos quarts de nou del matí i s’acaben a dos quarts de cinc alguns dies i d’altres a les tres de la tarda. El fet de ser matiners podria justificar que els alumnes passin relativament aviat a taula. Per contra, l’hora d’entrada a la feina -amb excepcions, esclar- no és fins a dos quarts de deu, alguns fins i tot a les deu del matí, cosa que implica que la jornada es pot allargar fins a les 19 h. El mateix passa amb molts comerços o bé entitats bancàries. De fet, els forns de pa són dels pocs que són matiners a França, més enllà dels treballadors de sectors com la construcció o la pagesia. Els supermercats són els que allarguen més els horaris, fins a les nou del vespre. A les grans ciutats, alguns fins a les 22h. Un fet prou singular per ser remarcat i que sovint s’utilitza com a últim recurs.\nUn carrer de Lisboa, al capvespre Jorge Mantilla / Getty\nLa prova fefaent que una hora menys al fus horari permet racionalitzar els àpats\nA la mateixa hora que comença el Telenotícies vespre a TV3 ho fa l’informatiu de la televisió pública portuguesa. En aquest cas no cal pensar en canviar el fus horari. A Catalunya són les 21 h i a l’altra banda de la Península les 20 h. És una hora sagrada: toca sopar, i passades les 22 h difícilment es trobarà una cuina oberta en un restaurant. Portugal és la prova fefaent que amb una hora menys al fus horari és possible racionalitzar horaris a la península Ibèrica. Però el dia no comença gaire abans per compensar-ho. De fet, les botigues de roba obren igual que a l’Estat: a les 10 h. Els nens acostumen a entrar a l’escola a les 8.30 h, però poden acabar més tard que a Espanya, cap a les 17.30 h. Això és fruit d’un sistema educatiu totalment públic amb torns escolars -poden ser de matins o de tardes- per compensar la falta de professorat i de centres, ja que no existeix l’escola concertada. Si el teu fill té torn de tardes, tindrà molts forats lliures als matins, però s’ofereixen activitats extraescolars a baix cost perquè pugui ser al centre.\nEls portuguesos són gent d’entaular-se i de menjar copiós. Però no entre setmana. El dinar és al voltant de les 13 h i passades les 14 h en llocs com Lisboa -abans de la pandèmia- ja saben que si obren és només per als turistes espanyols. Al migdia no hi ha una gran parada: com a màxim seixanta minuts. I un negoci de barri tancarà a les 13 h però a les 14 h, com a molt tard a les 14.30 h, ja estarà obert. Ara bé, a les 18.30 h, com a molt a les 19 h, també tancarà per anar fent via per sopar. Entre les 18 h i les 20h és l’hora punta de tornada a casa, però la vida s’estira als suburbis al voltant de Lisboa, on els centres comercials obren -botigues incloses- fins a la mitjanit. Els caps de setmana els horaris familiars es relaxen, però el dinar mai serà més tard de les 14 h -a les 15 h ni pensar-ho.\nDesprés de sopar a l’estiu és habitual sortir a fer un cafè fora, passades les nou del vespre. El cafè sol és un ritual sagrat a Portugal, per molt que es pensi sempre en Itàlia, i les cafeteres mai tanquen si el bar està obert. Encara que sigui un lloc de copes. De portes endins, a casa, el prime time comença cada cop més tard. Si abans era a les 21 h, ara ja és a les 21.30h. És el moment de la marató de culebrons: primer els fets a Portugal i després els del Brasil. Els vespres són llargs després de sopar. Tampoc caldrà matinar, com sí que passa en països centreeuropeus, que comencen el dia molt aviat. Però sí que hi haurà la garantia de llevar-se amb el sol pel fet d’estar alineats amb el fus horari que pertoca.\nUna terrassa de Roma, a l'hora de sopar Giorgio Cosulich / Getty\nDormilegues amb horaris europeus\nDormilegues amb horaris europeusTot i estar situats al sud d’Europa, de gaudir de tantes hores de sol com la península Ibèrica i de presumir d’un estil de vida mediterrani, els horaris de la vida quotidiana dels italians són lleugerament diferents dels dels espanyols, almenys al nord. El país transalpí és, en realitat, molt desigual en si mateix. Sovint es fa esment de la bretxa que divideix el nord del sud, i en qüestió d’horaris el vell estereotip no falla. Mentre que al centre i al sud de país, inclosa la capital, Roma, es dina, se sopa i es va a dormir més tard, a la Llombardia, el Vèneto o el Piemont gaudeixen d’horaris més propis de països centreeuropeus. Per no parlar del Tirol del Sud, una regió que gaudeix d’un estatut especial i els habitants de la qual es consideren més propers als usos i costums de la veïna Àustria.\nSegons un estudi recent fet per una coneguda empresa de repartiment de menjar a domicili, a Itàlia es comença a demanar el dinar a les 12 del migdia i el sopar al voltant de les 18 de la tarda. D’aquesta manera, els italians acostumen a començar a dinar de mitjana entre les 12.30 h i les 13.30 h, amb una hora de diferència, aproximadament, entre el nord i el sud. Els descansos o pausa pranzo -com en diuen ells- a la majoria de les empreses privades no duren més de seixanta minuts.\nA l’hora del sopar l’esquema és semblant. Al nord se sol començar entre les 18.30 h i les 19.30 h, mentre que al centre i el sud és difícil fer-ho abans de les 20 h. Però és possible que una família a l’extrem més meridional no s’assegui a taula fins a les 21 h. Aquests horaris habitualment es donen durant els mesos més calorosos.\nPerò una cosa en la qual sí que coincideixen tots els italians, tant del nord com del sud, és que a tots els encanta dormir. Així ho assegura un estudi publicat a la revista Science Advances, que situa Itàlia entre els deu països més dormilegues del món amb una mitjana de 7 hores i 53 minuts per nit. Segons aquesta investigació, els italians tendeixen a anar-se’n al llit a les 23.42 h i a llevar-se a les 7.35 h de mitjana. Un altre estudi, elaborat per l’empresa d’estudis de mercat YouGov Itàlia, recull que el 56% es lleven abans de les 7 del matí i que dos de cada tres se’n van a dormir abans de la mitjanit, mentre que només una minoria ho fan després de la 1 de la matinada. L’hàbit de ficar-se al llit abans de mitjanit està directament relacionat amb els horaris de feina: a Itàlia la gent se’n va a dormir més d’hora perquè comencen a treballar més d’hora.\nEn els últims anys els sociòlegs apunten un altre indicador com a clau en l’organització horària de les activitats de la vida quotidiana i, en concret, del vespre: es tracta de l’hora de màxima audiència de la televisió. A Itàlia el prime time se situa entre les 21 h i les 21.30 h, poc després dels principals informatius del dia, que a les tres cadenes principals -RAI, Canale 5 i La 7- comencen a les 20 h i normalment marquen l’hora de començar a sopar.\nSón entre nosaltres\nEl projecte de Rubi busca acompanyants a les grades\nEl Suprem intenta blindar-se del cas Demirtas


Cadires de Menjador – Botigues de mobles (3) - MacMobles\nLes cadires de menjador perfectes per seure i, alhora, decorar.\nA MacMobles disposem de cadires de menjador molt còmodes i de tots els estils, materials i gustos possibles perquè puguis aconseguir crear aquest ambient acollidor tan desitjat. Totes les cadires de la nostra col·lecció han estat pensades per oferir el millor confort a l'hora de seure i la millor ergonomia perquè l'esquena descansi en una posició adequada. Tria la cadira de menjador que més s'avingui a la teva llar i al teu estil amb les mil i una possibilitats que t'oferim: cadires de fusta, entapissades, de metall o fins i tots cadires balancí perfectes per a un descans absolut.\nTroba la cadira de menjador que estaves buscant a les nostres botigues de mobles, on a més a més rebràs l'assessorament dels nostres experts interioristes que t'ajudaran a escollir la millor opció per tu. Gaudeix d'uns mobles còmodes alhora que bonics amb les cadires de menjador de MacMobles.\nItems 18 to 19 of 19 total\nCadira amb estructura d'acer brillant i seients en color blanc.


Omella rep els socis de DIRCOM Catalunya - Arquebisbat de Barcelona\nEl cardenal Omella ha acollit un grup de socis de l’associació de DIRCOM Catalunya a la basílica de la Sagrada Família. L’arquitecte del temple, Jordi Faulí ha estat l’encarregat d’oferir una visita guiada a una comitiva formada per professionals de l’àmbit de la comunicació corporativa, encapçalada per la presidenta de DIRCOM Catalunya, Maria Lluïsa Martínez. L’itinerari ha començat per la façana del Naixement, seguint per l’interior de la nau central i, finalment, a la façana de la Passió, on la sala del Claustre de la Mercè ha tingut lloc un breu torn de parlaments. “Que entre el dolor i la realitat de la vida, hi hagi l’anunci de l’esperança i la fraternitat em sembla la millor comunicació que podem fer” ha assegurat l’Arquebisbe de Barcelona durant la trobada amb aquest grup de directius al temple gaudinià. “Comuniquem la realitat, però sempre amb una porta oberta a l’esperança” ha conclòs.\nAquests directors i directores de comunicació d’empreses amb seu a Catalunya han pogut entendre el perquè dels vitralls, com estaven fetes les columnes, així com la manera en què Gaudí va idear el temple i el significat d’aquest. Els convidats han quedat admirats per l’obra arquitectònica de l’edifici més emblemàtic de Barcelona.\n“Som tot aquell poble de Déu cridat a la salvació a través d’allò en el que profundament creiem, que Crist és viu”. El director de l’Oficina de Comunicació Diocesana i Relacions Institucionals, Ramon Ollé ha definit així la perspectiva que ha de tenir “qualsevol comunicador d’Església”. Pel DirCom de l’Arquebisbat, “el primer missatge de la comunicació i de la vida és veure i després ve el coneixement. Veure i saber són elements de la mateixa cosa, però primer cal veure i després saber; aquesta és l’essència d’un comunicador”. Ramon Ollé ha animat tots els directius presents a “cooperar plegats” perquè al cap i a la fi tots “treballem en un mateix sentit”.\nLa reunió de directors de comunicació no podia tenir millor escenari que la Sagrada Família, que ha deixat encisats a tots els assistents.


Capacitats, estratègia i complexitat de l'empresa familiar - Diari de Girona\nCapacitats, estratègia i complexitat de l'empresa familiar\njordi auladell 08.02.2020 | 00:22\nL'empresa familiar suposa ni més ni menys que el 89% de el teixit econòmic espanyol, o el que és el mateix, 1.100.000 empreses familiars que ocupen el 67% de la població activa del sector privat i representen el 57% del PIB, segons les dades publicades per l'Institut de l'Empresa Familiar. El seu pes en l'economia és la raó per la qual se'ls aplica un règim especial, tant mercantil com comptable i fiscal. Malgrat ser una preocupació històrica i comptar amb normativa específica, la gestió patrimonial i fiscal de les empreses familiars continuen sent una assignatura pendent per als organismes reguladors i poders executius des de fa més de dues dècades, a causa sobretot de la dispersió de normes i als no infreqüents canvis normatius.\nA la complexitat dels inconvenients regulatoris, l'empresa familiar ha de sumar la problemàtica de la seva pròpia gestió interna que passa en primer lloc perquè hi hagi comunicació entre tots els membres de la família. Tots sabem com de delicades poden arribar a ser les relacions familiars i si a aquesta relació afegim el component professional, trobar l'equilibri entre família i empresa pot arribar a ser altament complicat. Minimitzar o anticipar-se a l'aparició de conflictes és l'assignatura pendent de moltes empreses familiars. A més, és convenient dissenyar una estratègia que permeti a l'empresari optimitzar la seva cartera financera i patrimonial i, potser, separar-la del seu patrimoni empresarial per aïllar, en la mesura dels possible, els riscos empresarials dels patrimonials. La planificació successòria també és important perquè l'empresa familiar sobrevisqui a les diferents generacions i es gestioni per aquells familiars que desitgen continuar amb l'activitat. No s'ha de descartar la venda de la companyia si l'empresari detecta que les següents generacions no volen recollir el testimoni del relleu. Conèixer l'origen dels problemes ens permet facilitar solucions abans que aquests aflorin. L'anticipació és la clau. Referent a això, hi ha eines legals, com el testament, el protocol familiar, els pactes d'accionistes i els mateixos estatuts de la societat que permeten fixar les regles de joc en les relacions entre els accionistes.\nLa regulació fiscal\nAl repte de la gestió corporativa s'uneix la legislació fiscal, diferent en els últims temps i i tendent a incrementar la pressió fiscal, no només sobre les societats, també sobre els seus accionistes. Seria desitjable en tot cas que els governs, amb independència del seu signe polític, mantinguessin els beneficis fiscals de les empreses familiars, tant en l'Impost sobre Societats com en l'Impost sobre el Patrimoni o l'impost sobre Successions Donacions.\nEn tot cas, cal estar pendent de les novetats que es puguin produir per adaptar-se en la mesura del possible. En aquest aspecte la figura de l'assessor fiscal és molt rellevant. Qualsevol decisió empresarial té conseqüències en l'àmbit de la fiscalitat. En aquest context, la planificació dels impostos i una correcta organització empresarial, juntament amb un bon assessorament, es fan indispensables per preservar l'equilibri família-empresa i assegurar la continuïtat i creixement del negoci. De la mateixa manera, la correcta administració del patrimoni familiar és de vital importància, la preservació del patrimoni familiar hauria de ser el principal objectiu, ja que el risc el corren les famílies amb la seva activitat empresarial.


La CUP voldria que l’Ajuntament donés suport explícit a l’1-0 | Ràdio Calella Televisió\nHo ha dit Adil Marouan en declaracions a l’InfoMigdia després que el partit hagi posat en marxa al Maresme la campanya pel Sí per l’1-0 sota l’eslògan “Sí, viure vol dir prendre partit”.\nAixí ho ha dit a Ràdio Calella Televisió un dels seus integrants, Adil Marouan, que també és membre del Comitè de Campanya pel Referèndum al Maresme i el Barcelonès Nord: “Ens agradaria molt que des de l’Ajuntament, de fet des de tots els ajuntaments que estan governats per partits que han donat el sí explícit al referèndum, que donin el suport explícit des de l’Ajuntament. Nosaltres no tenim força per forçar a l’alcaldessa doni suport explícit però mentrestant no dubten que aquí es posaran totes les facilitats per votar”.\nLa Candidatura d’Unitat Popular ha començat a fer campanya pel Sí al referèndum d’independència. Al Maresme hi va donar el tret de sortida amb un acte centrat en l’aspecte ecologista i de defensa de la terra.\nDos aspectes que l’esquerra independentista situa com a capdals dins la definició de la pròxima República catalna. “Sí, viure vol dir prendre partit”, és el lema de la campanya pel sí de la CUP.\nAdil Marouan ha avançat que el proper acte de campanya serà en 15 dies a Pineda de Mar i estarà centrat en els drets laborals i socials.\nSegons Marouan, aquesta campanya s’adreça sobretot als votants d’esquerres que no són independentistes, a votants dels Comuns o d’antics del PSC: “Gent que pot ser interpel·lada per nosaltres i que no sigui independentista. Seria gent que podria votar els Comuns o el PSC fa anys. Gent que és d’esquerres però no independentista i els volem convèncer perquè votin independència”.\nEls membres de la CUP de Calella tenen previst fer també a Calella algun acte de petit format sobre el referèndum de l’1-O.\nSegüent Calella canviarà el sistema d’aparcament de zona blava i no caldrà exhibir el tiquet\nAnterior Agricultura dobla els ajuts per combatre el Tomicus als boscos del Maresme


Àtic De lloguer Disponible a partir del 1 d’ag. 2022\nFantàstic àtic de luxe de 4 dormitoris al nou complex La Finca LGC3, amb un disseny excepcional, qualitats excel·lents, una gran terrassa privada al terrat amb piscina, jacuzzi i vistes a el nou camp de golf PGA.\nLucas Fox es complau a oferir aquesta oportunitat única de lloguer, un nou àtic de luxe en un prestigiós projecte del grup immobiliari La Finca, el qual ofereix un disseny excepcional i qualitats excel·lents.\nL'habitatge estarà a punt per ser ocupat a principis d'agost 2022.\nEl més destacat d´aquest impressionant àtic de quatre dormitoris i tres banys són les seves espectaculars vistes del nou camp de golf PGA Somosaguas, així com una terrassa de 200 m² al terrat (una gran part de la qual estarà coberta per una pèrgola) amb piscina privada i jacuzzi.\nEl pis forma part d'un dels complexos més exclusius de Pozuelo, que actualment s'està lliurant als orgullosos propietaris. Està situat davant del nou club de camp LAFINCA en una zona privilegiada del Prado de Somosaguas. Igual que amb altres projectes de La Finca, els materials i acabats de gran qualitat així com els inigualables protocols de seguretat són factors diferencials clau.\nLes famílies poden gaudir d'un estil de vida de luxe a l'aire lliure, beneficiant-se dels extensos jardins comunitaris de més de 40.000 m² amb llacs, passeigs, una gran piscina i zones de joc per a nens petits, tot a 10 minuts amb cotxe del centre de Madrid. El pis gaudirà de vistes clares sobre el club de camp LAFINCA, que tindrà un nou camp de golf de 18 forats, una addició emocionant als camps esportius professionals de Madrid.\nA través d´un elegant vestíbul, o directament des de l´aparcament, un ascensor ens porta fins a la tercera planta. En entrar al pis ens trobem amb un ampli rebedor amb un lavabo de cortesia.\nSi girem a la dreta, entrem al gran saló-menjador de planta oberta, el qual gaudeix d´abundant llum natural gràcies a les impressionants portes corredisses de vidre fins al sostre que connecten amb una terrassa coberta. La distribució ofereix als llogaters l'oportunitat de gaudir d'una connexió perfecta entre zones d'estar interiors i exteriors. Així mateix, des de tots els angles es pot gaudir d´unes vistes fantàstiques dels jardins comunitaris i del club de camp.\nAl costat del saló trobem una cuina oberta a l'estil "americà" i totalment equipada amb electrodomèstics d'alta gamma. També compta amb una barra informal amb tamborets alts, ideal per gaudir de l'esmorzar i passar una bona estona. La cuina es pot tancar des del saló mitjançant elegants portes corredisses de vidre.\nSi girem gairebé directament des del rebedor, una porta ens porta a la zona de nit, on hi trobem un gran dormitori principal amb vestidor i bany privat. El dormitori principal també ofereix accés directe a la terrassa a través de portes corredisses. Aquesta zona inclou dos dormitoris més amb grans armaris de paret, bany complet compartit i accés directe a una terrassa privada secundària.\nTornant al rebedor i girant a l'esquerra tenim una cambra dormitori amb un tercer bany al costat. Aquest espai podria utilitzar-se com a dormitori de convidats o de servei. En aquesta part del pis també hi ha la zona de servei, que inclou una cambra de servei / safareig.\nDes del passadís, una impressionant escala de fusta ens condueix a la terrassa del terrat. Aquesta gran terrassa de 200 m² estarà equipada amb una pèrgola a la part posterior, ideal per dinars i sopars a l'aire lliure. La part davantera de la terrassa està lleugerament elevada i compta amb piscina privada i jacuzzi. Aquesta planta també té un lavabo de cortesia addicional.\nAquesta casa moderna està equipada amb tecnologia domòtica i climatització d'última generació. El complex compta amb un sistema central de calefacció i refrigeració geotèrmica, cosa que significa que els habitatges són altament eficients a nivell energètic i que els costos de funcionament són baixos. Una altra característica destacada és la calefacció per terra radiant durant els mesos d'hivern i la refrigeració a l'estiu.\nTambé és important esmentar que el complex, semblant a altres projectes de La Finca, compta amb un innovador sistema de seguretat. Té un doble perímetre amb detecció d´intrusos i una porta d´entrada controlada les 24 hores.\nEl preu inclou també tres places daparcament i un gran armari demmagatzematge.\nEn resum, Lucas Fox es complau a presentar aquesta oportunitat única de lloguer a un dels complexos més exclusius de Madrid. Aquest impecable àtic desprèn luxe i elegància i és capaç de captivar fins i tot l'inquilí més exigent. Estarà a punt per ocupar aquest estiu.\nTambé podeu visitar-nos al nostre recién inaugurat saló Lucas Fox a avinguda d'Europa 38, Pozuelo. Així podrem estudiar els seus requisits amb més detall i ajudar-vos a trobar la casa o inversió perfecta.\nQuart de servei / safareig\nTerrassa amb piscina privada i jacuzzi\nLa promoció d'obra nova La Finca LGC3 es troba en una zona privilegiada i tranquil·la de el Prat de Somosaguas, davant el nou club de camp lafinca amb camp de golf de 18 forats ia només 10 minuts amb cotxe de centre de Madrid.\nTé accés directe a la important carretera de circumval·lació M40, la qual cosa permet desplaçar-se ràpidament als centres de transport més importants: l'aeroport internacional de Barajas és a només 25 minuts amb cotxe. Altres autopistes locals importants (A5, M502, M508) ofereixen una varietat de rutes ràpides a centre de Madrid i altres destinacions. Hi ha una xarxa local d'autobusos amb parades d'autobús a pocs minuts a peu. Les següents línies d'autobús passen per la zona: 658, N902, 562\nEl complex és a només 10 minuts amb cotxe de col·legis de prestigi: American School of Madrid, British Council School, Veritas, Retamar.\nEl centre comercial Zielo i els restaurants de categoria en avinguda d'Europa són molt populars entre els residents. Així mateix, el modern complex d'oci Kinépolis, amb restaurants i bars, és a 5 minuts amb cotxe.\nDe lloguer, Àtic 4.995 € al mes


Rajoy té poques sortides\nMiquel Ripoll | 06 agost 2013\nLa política espanyola es troba en una greu cruïlla. La compareixença de Mariano Rajoy per donar explicacions del cas Bárcenas va ser irrisòria i esperable. El president, tot i reconèixer els “errors”, tancà files al voltant del PP i no amollà la cadira. El líder dels populars identificà tan estretament el càrrec amb la seva persona que el terme 'democràcia' semblava que volava en un núvol aureolat. Mentrestant, els crits (metafòrics) de dimissió per part de l'oposició quedaren en mera anècdota.\nEl president ha perdut la credibilitat dels ciutadans i bona part del seu electorat. I ell ho sap. El semblant que feia durant la sessió de control el delatava. Rajoy pot oferir dades optimistes pel que fa a l'atur i l'economia, però l'ambient del carrer reclama el seu cap. De fet, cap líder polític seriós pot exigir més sacrificis i retallades a una societat cada cop més empobrida amb les informacions publicades sobre els sobresous i el possible finançament irregular del partit. Per no parlar de la imatge que dóna a Europa. El president espanyol ja no té la més mínima autoritat i credibilitat per negociar res amb Merkel o Hollande.\nCrec que Rajoy només té dues sortides. O dimiteix i posa la vicepresidenta al capdavant de l'Executiu o renuncia i convoca eleccions. Mantenir-se com a cap visible del Govern no és opció. Si les dades econòmiques no són tant bones com s'espera i si l'escàndol Bárcenas creix encara més, Rajoy no podrà aguantar. I la situació pot arribar a ser insostenible. Si el president espanyol no pren la decisió encertada les institucions democràtiques se'n resentiran. El millor que podria fer aquest estiu és encomanar l'ànima a l'apòstol Santiago i complir amb el seu deure democràtic.


Prova i error: Els advocats polítics\nEls advocats polítics\nEl món de la política sembla que es prou potent perquè els bons professionals del món del dret s’hi sentin atrets, abandonin temporalment la seva lucrativa feina i experimentin el vertigen de la res publica.\nS’hi han sentit seduïts per l’eròtica del poder jutges, fiscals, advocats, i fins i tot procuradors, que curtits en mil batalles judicials i avesats en la brega dialèctica forense, han trobat en la contesa política un nou terreny de joc on desenvolupar les seves habilitats.\nRecentment, a Catalunya, han donat aquest pas els advocats Jaume Asens, Jaume Alonso-Cuevillas, i gairebé, Gonzalo Boye, un dels millors lletrats europeus, que havia de ser el substitut de Carles Puigdemont a les eleccions europees, i per tant número ú de la llista, sino hagués triomfat el seu recurs contra la Junta Electoral Central que impedia al propi Carles Puigdemont presentar-s’hi. A l’haver guanyat el recurs -com no podia ser d’una altra manera-, s’ha perdut la possibilitat de gaudir de les soflames de l’eurodiputat Boye per bé que podrá continuar sent el flagell de l’Estat espanyol en tots els fronts en el que el combati judicialment.\nPerquè, la pregunta que cal fer-se: ¿és útil i profitosa la presència d’advocats de renom en la lluita partidista? I, en concret, ¿han aportat quelcom novedós al debat electoral els advocats Jaume Asens, núm. 1 dels “comuns” per Barcelona, i Jaume Alonso-Cuevillas, núm.1de JXCat per Girona? ¿L’aportaran al debat parlamentari? Fins ara, amb tot el respecte que es mereixen, han fet un paper bastant galdós.\nEs obvi que tots dos, des de les seves respectives ideologies, ja feien política fent d’advocats de les causes que defensen. ¿La defensaran millor fent de polítics? Jo no ho crec. Penso que la subtilesa del seu discurs jurídic serà atropellat sense pietat pel soroll i grolleria de la política hispànica.\nPublicat per Josep M.Cortina a 5/21/2019


La prova andorrana del Freeride World Tour, aquest divendres a Ordino Arcalís — RàdioSeu 107.2 FM: notícies de La Seu d'Urgell, l'Alt Urgell i el Pirineu\nSou a: Inici / Notícies / La prova andorrana del Freeride World Tour, aquest divendres a Ordino Arcalís\nAymar Navarro (Foto: @aymarfreeride)\nL'estació d'Ordino Arcalís serà escenari aquest divendres, dia 28, de la prova andorrana del Freeride World Tourd 2020, la competició internacional que reuneix els millors experts del món en esquí i surf de neu fora pistes.\nL'organització del Freeride ha comunicat aquest dijous mateix la confirmació de la competició, que començarà a 2/4 de 9 del matí. Es podrà seguir tant a l'estació andorrana com també en directe a internet, a través del web de la prova, www.freerideworldtour.com. El lliurament de premis està previst cap a dos quarts d'una del migdia.\nA banda d'aquesta cita, al llarg del cap de setmana Arcalís també acollirà una prova del Freeride Junior Tour i un village amb la presència de les millors marques especialitzades en esquí fora pistes, que hi presenten les seves novetats.\nLa prova pirinenca del Freeride World Tour compta enguany amb tres riders formats al Pirineu. L'aranès Aymar Navarro torna a participar-hi en la categoria masculina d'esquí, on de moment és 15è de la classificació general. La també catalana Núria Castan competirà en snowboard femení. A més a més, s'ha confirmat la presència de l'experimentat esquiador andorrà Dani Fornell, que hi prendrà part amb una wild card (invitació).\nLa finestra meteorològica prevista a Andorra per celebrar aquesta prova és del 28 de febrer al 4 de març, però finalment, davant la previsió que hi hagi diverses nevades a partir d'aquest cap de setmana mateix, s'ha decidit escollir la primera de les dates possibles. També s'hi ha tingut en compte el fet que aquestes darreres hores ja hi ha hagut una nova nevada a Arcalís, que afavoreix unes bones condicions per a aquesta competició que se sol fer sobre neu verge.\nDomini dels EUA, Itàlia i França als rànquings\nEn esquí masculí, on competeixen Navarro i Fornell, els favorits són el nord-americà Andrew Pollard (actual líder) i els suecs Carl Regner Eriksson i Kristofer Turdell. En esquí femení, la italiana Arianna Tricomi (vigent número 1) aspira a repetir les victòries obtingudes en anys anteriors a Arcalís.\nPel que fa al surf de neu, en homes, els tres primers llocs de la general els ocupen de moment el francès Victor de le Rue i els nord-americans Jonathan Pennfield i Sammy Luebke; i en dones, la francesa Marion Haerty, la nord-americana Erika Vikander i la neozelandesa Mikaela Davis-Meehan. Les dues proves que s'han disputat fins ara van tenir lloc a Hakuba (Japó) i Kicking Horse (Canadà). La penúltima competició serà la setmana vinent a Fieberbrunn (Àustria); i la final, com cada any, a Verbier (Suïssa), entre el 28 de març i el 5 d'abril.


El Bloc del Club: 2018\nSUMEM SALUT MENTAL\nUn any més, el club de lectura de la Biblioteca Dos Rius de Torelló, ens afegim als actes organitzats al voltant del Dia Mundial de la Salut Mental.\nLlegim "La solitud dels nombres primers" de Paolo Giordano i el dijous 25 d'octubre a les 19:30 ens trobarem a al biblioteca Joan Triadú de Vic per fer-ne tertúlia. La sessió serà conduïda per Biel Barnils i comptarà amb la presencia de Susana Montalban, psicologa d'Osonament.\nEl dijous 27 de setembre engeguem de nou el club de lectura de la biblioteca Dos Rius de Torelló. Ens agradaria seduir-vos amb aquesta proposta de lectures, si és així, ens trobareu a la biblioteca el darrer dijous de mes a les 8 de la tarda per fer tertúlia.\nAquest maig celebrarem una nova edició del Club del llibre, una trobada amb autors o autores que promou la Diputació de Barcelona amb la col·laboració de diverses editorials.\nRafel Nadal ens visitarà el 10 de maig a la biblioteca Catarina Figueras de Tona, d'aquesta manera les biblioteques d'Osona ens afegim a la celebració dels 25 anys de la biblioteca.\nPer començar el 2018 la gent del Club anem al teatre. Una proposta ben atractiva del Teatre Cirvianum : FEDERICO GARCIA, de Pep Tosar, basada en la vida de Federico Garcia Lorca.\nDesprés del parèntesi nadalenc, ens retrobarem el Dijous 25 de gener per comentar el llibre "Les algues roges" de M. Teresa Vernet, volem recuperar una escriptora a qui la guerra civil estroncà la seva veu.


Ventura Mustienes, Gemma - Resultados de la búsqueda - Depósito Digital de Documentos de la UAB\nPágina principal > Resultados de la búsqueda: Ventura Mustienes, Gemma\n8 p, 54.8 KB Viure a França: Signes i Mites dels Temps  / Ventura Mustienes, Gemma ; Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Filosofia i Lletres\n6 p, 233.0 KB Viure a França: Signes i Mites dels Temps  / Ventura Mustienes, Gemma ; Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Filosofia i Lletres\n6 p, 51.7 KB Traducció Literària del Francès  / Ventura Mustienes, Gemma ; Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Filosofia i Lletres\n6 p, 138.6 KB Viure a França: Signes i Mites dels Temps  / Ventura Mustienes, Gemma ; Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Filosofia i Lletres


TroPiCat – Inscripcions – #SomDeCau\nTroPiCat – Inscripcions\nEn aquesta pàgina trobareu tota la informació sobre com realitzar la inscripció a la TroPiCat! És fàcil i àgil!\nRecorda que només es poden inscriure a la TroPiCat caps, pioners i caravel·les que estiguin censats a una de les tres associacions que formen la FCEG: Acció Escolta de Catalunya, Escoltes Catalans o Minyons Escoltes i Guies de Catalunya.\n– 1r període: del 16 de gener al 17 de març (preu normal)\n– 2n període: del 18 de març al 14 d’abril amb un recàrrec de 5€ per participant. (alerta! això s’ha canviat i ja no es poden fer inscripcions per haver superat el limit de capacitat de la tropicat de 2.000 participants!)\nSi vens a la TroPiCat com a col·laborador/a teniu a disposició un formulari específic.\nA la TroPiCat hem ideat un sistema de transport solidari per compensar la diversitat de geogràfica. Funciona així: hem construït 3 zones, amb epicentre a Cardedeu, fent que els agrupaments que venen de més lluny paguin un preu menor per la Trobada, ja que tenen un sobrecost en transport considerable. En el mapa que teniu a continuació podeu identificar la quota que us tocarà abonar segons el sistema de compensació:\n· Si tens qualsevol dubte sobre la inscripció posa’t en contacte amb tropicat@fceg.cat o 93.268.91.13\nFormulari Inscripció (un per agrupament)


Per què no hi ha tant nerviosisme per omplir el carrer aquesta Diada? - El Dietari del Procés - Blogs de l'indirecte!cat\nOpinió amb independència. Dimecres, 18 de juliol de 2018 20:09 h\nDietari 2014 Dissabte, 27.8.2016. 22:03 h\nanc, cup, junts pel sí, meridiana, onze de setembre\nL’entitat independentista insígnia està convençuda que, com cada any, hi haurà un repunt en les inscripcions a partir de la setmana que ve, quan gairebé tothom ja haurà acabat les vacances. De moment, són molts els que dubten, amb un reguitzell d’arguments que ja vam repassar al Dietari fa uns dies, però és possible que una gran majoria dels indecisos acabin fent el pas i salvant el dia, perquè és millor anar-hi que no donar un cop de mà als responsables de les portades de la premsa espanyola –i, de rebot, internacional.\nEn qualsevol cas, però, la reflexió és clara: ara la manifestació descentralitzada de l’Onze de Setembre és secundària. Quina diferència hi haurà entre l’èxit i el fracàs, a nivell pràctic? Les edicions anteriors, quan al Parlament i al Govern encara no hi havia majoria independentista -i en tots els anys menys un tampoc hi havia eleccions per canviar-ho- sí que tenia sentit. S’havia d’arrossegar els polítics a fer el pas i a crear un escenari favorable pels interessos sobiranistes.\nAra això ja està fet: amb la mobilització de l’any passat i el 27S els polítics ja tenen les eines que necessitaven. Ara tot està a les seves mans, la ciutadania els ha deixat a 500 metres de la línia de meta d’una marató que va començar el 12 de setembre de 1714. Un 11S massiu, a efectes pràctics, no canviarà substancialment el panorama, com sí que ho van fer els passats. Hi vagin dos milions de persones o 100.000, tot continuarà a les mans de Junts pel Sí i la CUP, que han de pactar tirar endavant un full de ruta comú i executar-lo, sense més turbulències.\nDeu ser per això que el nerviosisme no és equivalent al d’altres ocasions. Ara bé, tampoc fa falta donar carnassa a la caverna. És probable que el 2017 sí que la ciutadania hagi de jugar un paper clau en els moments de tensió màxima que han d’arribar i que... arribaran, oi?\n4328 lectures 2 comentaris\nCal omplir els carrers\n28 d'agost de 2016, 16.45 h\nL'articulista s'equivoca, és molt important que les manifestacions siguin multitudinàries, car els polítics precisen el màxim recolzament del poble per poder tirar endavant.\nPer aconseguir altre cop el suport, cal recordar a la gent que estem en el tram final abans de la independència. I que la independència durà als catalans a una prosperitat i benestar molt superiors als actuals.\n28 d'agost de 2016, 09.11 h\n-no hi ha tant DE nerviosisme\n-molta gent dubta. No "molts els que dubten"\n-fer un cop de mà. No "donar"\n-tampoc NO hi han eleccions