Celebració del Dia Internacional amb tota una sèrie d’activitats\nActualitzada 18/05/2018 a les 20:12\nArrencava dijous al vespre, al Museu Diocesà d’Urgell, a la Seu, la conferència del doctor Alberto Velasco, historiador de l’art i conservador del Museu de Lleida, amb el títol: La pintura del segle XVI a les valls pirinenques: Els retaules sense temps. El cas del retaule de la Pobleta de Bellveí. Després de la presentació del conferenciant, feta pel director del Museu, mossèn Josep Maria Mauri, vicari general de la diòcesi urgellenca, vam poder gaudir d’una aproximació ben propera –de fet, teníem les taules del retaule exposades en la mateixa sala de la conferència– i divulgadora sobre part d’una obra d’art, el retaule de la Pobleta de Bellveí, on havia estat, a l’església de Sant Feliu. Malauradament, la guerra civil espanyola, que tantes malvestats va produir al patrimoni artístic de caràcter sacre i religiós, incidí en aquest retaule, que va ser salvat del foc, desmuntat i tret de la Pobleta, d’allà a l’entrada de la Vall Fosca, al Pallars Jussà, per portar-lo cap a Lleida. Passada la guerra, el retaule va ser disgregat –com tants altres que es fragmentaren– i en l’actualitat unes taules del mateix es troben al Museu Diocesà d’Urgell i en altres, com el de Lleida. Justament, la presència a la Seu d’Urgell del conservador del Museu de Lleida, era motivada per l’acord entre els dos museus per tenir a partir d’ara al Museu Diocesà d’Urgell, en dipòsit, un fragment del retaule de la Pobleta, que complementarà les taules que ja té en el seu fons. Va ser un goig escoltar les explicacions de l’Alberto Velasco, desgranant els passos de l’estudi d’aquest retaule dispers, tasca que requereix dots d’observador, gairebé detectivesques, a més d’uns coneixements d’art sòlids i contrastats, com bé ens ho demostrà en parlar de la composició, estil, autoria i relacions amb altres retaules del mateix pintor, que l’Alberto Velasco anomena com a “mestre de Sorpe”, pel retaule, aquest sencer, que hi ha a l’església de Sant Pere de Sorpe, al Pallars Sobirà.\nL’acte divulgatiu i d’apropament a l’art del Museu Diocesà d’Urgell s’emmarca en la celebració del Dia Internacional dels Museus, també amb tota una sèrie d’activitats als museus d’aquí el Principat d’Andorra, un esdeveniment promocionat pel Consell Internacional dels Museus (ICOM) des del 1977, amb l’objectiu de conscienciar sobre el paper dels museus en el desenvolupament de les societats. Precisament, amb aquest mateix propòsit, actua la Xarxa de Museus de Lleida i Aran, de la qual el Museu Diocesà d’Urgell en forma part, i que aquest 2018 orienta el DIM a partir del lema Museus hiperconnectats: nous enfocaments, nous públics. S’hi referia mossèn Mauri dijous, a aquests nous enfocaments, en parlar del projecte (en curs de redacció) del que serà el renovat i remodelat Museu Diocesà d’Urgell, una instal·lació que dona ja en l’actualitat a la Seu d’Urgell, juntament amb el conjunt catedralici, visió com a destí cultural, amb prop de trenta-mil visitants que passen cada any pel Museu Diocesà, xifra que de ben segur s’incrementarà amb l’ampliació i la nova museografia. “Que sigui, a més d’un lloc d’exposició seguint criteris actuals, un equipament que motivi un diàleg, un intercanvi enriquidor amb el visitant” –en paraules de mossèn Mauri. I en efecte, en podem dir un museu que parli, que ens parli quan hi siguem dins.\nEl Museu Diocesà d’Urgell, que ens parla des de la fondària històrica de mil anys enrere, forma part de la Xarxa de Museus de les Terres de Lleida i Aran, juntament amb l’Ecomuseu de les Valls d’Àneu (Esterri d’Àneu); el Museu d’Isona i la Conca Dellà (Isona i la Conca Dellà); el Musèu dera Val d’Aran (Vielha e Mijaran); el Museu d’Art Jaume Morera (Lleida); el Museu de la Noguera (Balaguer): el Museu de Lleida: Diocesà i Comarcal (Lleida), el Museu Diocesà i Comarcal de Solsona (Solsona); el Museu de Guissona (Guissona); el Museu Comarcal de Cervera (Cervera) i el Museu Comarcal de l’Urgell (Tàrrega). Els objectius d’aquest bastiment cultural d’ampli abast territorial, d’aquests museus que també “parlen” entre ells, s’estableixen en un decàleg lloable, clar i efectiu: 1. Estructurar el patrimoni de les terres de Lleida i Aran. 2. Posicionar el patrimoni cultural com a element singular i diferenciador del territori. 3. Dinamitzar el patrimoni establint un vincle directe entre el territori i els museus. 4. Promoure la recerca sobre el patrimoni. 5. Incrementar la participació dels diferents públics. 6. Aconseguir la implicació de la població local en la vida i funcionament dels museus. 7. Esdevenir una plataforma d’intercanvi entre els diferents museus. 8. Establir un espai de suport tècnic per als museus. 9. Donar a conèixer les funcions, els plantejaments, els serveis i les pràctiques que desenvolupen els museus al territori. 10. Esdevenir un interlocutor amb les diferents administracions públiques i empreses del territori per tal d’aconseguir recursos i un major finançament.


La línia que connecta Olesa i Esparreguera comptarà amb busos elèctrics – La Bústia\nLa línia que connecta Olesa i Esparreguera comptarà amb busos elèctrics\nPer Redacció / La Bústia 18 d'agost de 2021 a les 7:00 0 566 Visites\nLa substitució està prevista per a la primavera de 2022\nLa línia de transport públic interurbà que connecta l’estació de Ferrocarrils (FGC) d’Olesa amb Esparreguera passarà a cobrir-se amb autobusos elèctrics. Es tracta d’una de les primeres línies on s’aplicarà aquesta nova flota, prevista per a la primavera de l’any 2022.\nD’aquesta manera, se substituiran els dos autobusos dièsel de 12 metres que s’utilitzen actualment per dos d’elèctrics dotats de bateria de càrrega lenta nocturna. La demanda d’aquesta línia és de 44.000 viatges l’any, segons dades del 2019.\nLa Direcció General de Transports i Mobilitat i Ferrocarrils ja han signat els primers acords per a dur a terme la substitució amb les empreses concessionàries d’autobús, és a dir, amb el Grup TG – Direxis – Transports Generals d’Olesa en el cas de la línia del Baix Llobregat Nord.\nAquesta actuació forma part de la política de descarbonització de la mobilitat que impulsa el Govern de la Generalitat. En total hi ha prevista la substitució de set línies.\nDurant el mes de juliol de l’any passat ja es van realitzar les primeres proves de bus elèctric a la M3.\nFotografia: Un dels autobusos elèctrics que es començaran a utilitzar [TGO]\nEtiquetes: Bus elèctric\nCategoria: Economia, Esparreguera, Olesa de Montserrat\nNúria Marquès i Jordi Morales, preparats per als Jocs Paralímpics


Apartament a Tossa de Mar: MEDITERRANEAN SEA VIEWS in COSTA BRAVA\nMEDITERRANEAN SEA VIEWS in COSTA BRAVA - Tossa de Mar\nReferència: lets holidays 466tm-isabel-arru\nMirador Codolar - 17320 - Tossa de Mar\nAparcament, Aparcament gratuït\nCuina, Microones, Nevera, Congelador, Cafetera, Kettle, Cafetera DolceGusto, Cafetera de càpsules, Torradora, Vaixella\nBonic i molt lluminós apartament amb terrassa des d'on gaudirà d'unes increïbles vistes a la badia i precioses postes de sol.\nL'apartament amb wi-fi inclòs en el preu, té 2 dormitoris, 2 banys, menjador i cuina oberta equipada. La terrassa està equipada amb mobiliari per poder degustar els teus menjars a l'aire lliure.\nDisposa de plaça de pàrquing privada davant de l’edifici.\n- Dormitori amb 1 llit doble i accés directe a la terrassa\nL'apartament està situat en una zona residencial, privilegiada per la seva tranquil·litat i les seves increïbles vistes, al mateix temps que per estar a prop de tot.\nLa distància a la platja és de només 8 minuts caminant, els primers restaurants els trobes a uns 4 minuts, el petit supermercat a 6 minuts i el gran a uns 10.\nLa sensació d'estar apartat dels sorolls, escoltar el cants dels ocells, i poder decidir quan abandones aquella pau i dirigint-te al centre sense necessitat d'agafar cotxe, és un dels majors atractius d'aquesta zona.


Opinió: Política verda, encara - Construir la Sostenibilitat\nOpinió: Política verda, encara\nArticle publicat el 28 de desembre a Levante EMV edició de la Safor.\nPotser arran del Cimera del Clima de Madrid, COP25, alguns columnistes han llançat la pregunta sobre la possibilitat o no d’una dreta ecologista a Espanya. Justament quan prestàvem atenció a les polítiques verdes de Angela Merkel i indagàvem sobre el liberalisme verd. Les respostes d’uns són tan categòriques com el silenci dels altres, i sembla que hi ha consens: l’ecologisme ha de ser com el meló d’Alger, verd fora i roig per dins.\nA Espanya habitualment és l’esquerra qui, de tant en tant, proposa algun impost verd, alguna ecotaxa gravant alguna activitat o consum front a la dreta que posa el crit al cel. Heus ací l’esceneta habitual de l’esquerra amb impostos i la dreta contra impostos actuant, o sobreactuant, sense atendre l’apuntador que, desesperat, va llegint les lleis i directives europees que contemplen la fiscalitat ambiental que tots han votat favorablement. I, amb açò, celebrarem la COP25 i el seu aniversari si cal!, però no avancem gens en gestions per frenar el canvi climàtic o evitar el col·lapse ambiental.\nSi mirem més enllà del nostre Regne i busquem els orígens dels impostos verds hem de remuntar-nos al Canadà de la dècada passada i el programa del Partit Liberal del Canadà (dreta!) centrat en el mediambient. Ací trobem el primer impost verd: un producte de la dreta liberal. L’exemple va anar fent camí i el Partit Liberal britànic també proposà més impostos verds. Ben mirat no és gens contradictori; una política que grava la contaminació o l’ús de recursos naturals es basa en la premissa que pague aquell que en fa ús. Qui tinga la necessitat que se la pague, ¿liberal, no?\nEns costa entendre-ho sent valencians i havent-nos engolit la fal·làcia liberal de la bombolla immobiliària: construir molt per baixar el preu. O l’aposta constant per un turisme basat en l’explotació de la costa. I més ens costa entendre que els tories anglesos es miren el seu paisatge com a vertaders «iaio flautes» ambientalistes oposant-se a la construcció que proposa l’esquerra anglesa. Altra cosa són els seus xalets a casa nostra; són anglesos.\nCertament, Merkel no és cap rara avis en la dreta occidental. En Portugal, sense anar més lluny, els «populars» tenen diputats ecoliberals. Ara bé, a Espanya, quan algun «popular» extremeny ha apuntat d’ecoliberalisme a l’agenda ha rebut la indiferència dels seus i la furibunda reacció de l’ecologisme oficial. Verd per fora i roig per dins per consens de nou.\nTampoc ningú li va apuntar la idea a C’s en l’etapa inicial d’expansió quan medraven per una imatge original, social liberal i europea.\nAixí, a Espanya assistim com a pacients espectadors al debat sobre la política verda. Per un cantó apareix una esquerra que predica una fiscalitat ambiental amb propostes genuïnament liberals conegudes comecotaxes però que a l’hora de defensar-les o aplicar-les usa la retòrica típica de l’esquerra: distribució d’impostos en base a l’activitat econòmica o bens, independentment de l’empremta ecològica, que paguen els grans… sense concretar ni posar èmfasi en les mesures a desenvolupar emparats en el vell principi de la caixa única de l’Estat.\nPer l’altre cantó, s’hi veu vindre molt còmoda una dreta també enrocada en el paper de sempre muntant el drama contra qualsevol proposta de fiscalitat ambiental per ser impositiva, sense esmenar res en positiu.\nNo veig tant difícil el consens entre polítics del segle XXI per avançar en el que són idees liberals verdes en altres països. Cal un consens per gravar el consum de recursos naturals, comprometent la recaptació a polítiques verdes i bonificar l’economia circular.


Fuerteventura: el més imprescindible al nord de l'illa - El món ens espera\nQuè podeu fer si viatgeu amb nens a l’illa de Fuerteventura? en squest post us expliquem una excursió fàcil per fer al cràter d’un volcà, la visita a un dels pobles més bonics de l’illa i la visita a un dels molins més ben cosnervats.\nExcursió al volcà Calderon Hondo\nAl nord de Fuerteventura es van formar, fa 50mil anys, quan 7 boques de lava van esclatar en fila direcció a Lanzarote. Pujar al volcà Calderon Hondo és una de les millors i més fàcils excursions per fer a Fuerteventura i un dels cràters més accessibles de les illes Canàries.\nÉs una caminada d’uns 40 minuts recomanada per fer amb nens, al nord de l’illa, que es pot fer des de dos punts diferents. Si opteu per caminar des de Lajares, en una pujada suau, seran uns 6km (3km anar i 3 km tonar). Però hi ha un aparcament pràcticament a les faldes del volcà, al qual s’hi arriba per una pista forestal sense complicacions, que us permetrà arribar-hi en una caminada de poc més d’1km. Us deixem els dos punts assenyalats al mapa.\nNosaltres vam fer la caminada des de Lajares que és l’excursió més popular. Podeu deixar el vehicle a l’inici del camí, on hi ha un petit aparcament i un aparcament per a camells (aquí fan voltes en camell per les faldes del volcà). El camí és ample, senyalitzat, i la pendent és lleugera. Seguiu sempre el camí de la dreta, que és el més llarg (perquè va vorejant la falda del volcà) però és el que té menys pendent. Una vegada estigueu a l’altra banda del volcà, veureu que el caminet s’estreny i s’enfila fins al cràter. Queda només el darrer esforç per coronar-lo. Durant el camí trobareu altres desviacions per pujar al crpater per una via més directa, però més recta.\nDalt del cràter hi ha una petita plataforma per veure les vistes. És possible donar-hi la volta caminant, però nosaltres ho vam descartar peruqè feia molt de vent i el camí no és estable.\nAlerta durant la pujada i fixeu-vos aviam si trobe algun dels esquirolets que viuen al volcà i que van arribar aquí als anys 50. Estan considerats una plaga invasora, perquè no hi ha depredadors i la població no para de crèixer.\nEl mirador de Guise i Ayose i Betancuria\nUn dels miradors més espectaculars de Fuerteventura on copsar la terra àrida i plantar cara al vent és el de Guise y Ayose, de camí al poble de Betancuria. Les dues escultures representen dos reis ‘majos’ que governaven l’illa abans de l’arribada dels conquistadors. Guise i Ayose van acabar capturats i obligats a batejar-se. Avui, aquesta atalaia separa el nord del sud de l’illa, i de la vall de Betancuria.\nBetancuria està considerat el poble més bonic de Fuerteventura i un dels més bonics de l’estat espanyol, també, és el típic poblet de casetes blanques i roques volcàniques. Té un caire molt colonial. De fet, eel va fundar el 1404 el conquistador francès Jean de Bethancourt.\nTé una plaça bonica amb una de les esglésies més grans de l’illa. És un poblet interior, el menys poblat de Fuerteventura, amb poc més de 700 habitants. No hi ha massa cosa més que la plaça, botiguetes d’artesania, restaurants i un museu d’arqueologia.\nÉs un restaurant al centre de Betancuria amb una terrassa molt tropical. Seureu entre palmeres i sobre taules i bancs de fusta. Tene trona, així que és ideal per anar-hi amb nens. Proveu l’assortiment de quesos majoreres, que el serveixen amb papas arrugadas i mojo picón, la combinació perfecta de plat típic de l’illa. Costa 9,90 euros.\nEl molí de Tefía\nEl molí de Tefía és un dels més ben cosnervats de Fuerteventura i es pot visitar. El trobareu de camí a Betancuria. Té panells informatius a l’exterior amb informació de la seva construcció i funcionament. Els molins es van començar a construir a l’illla al segle XVIII per moldre el gra que cultivaven.\nAltres activitats per fer a Fuerteventura


Holiday home Klitmarken Strandby Denm Jerup Dinamarca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nHoliday home Klitmarken Strandby Denm\n-, Bratten Strand, Jerup, Dinamarca, 9970 - Veure al mapa\nMés informació sobre Holiday home Klitmarken Strandby Denm\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Strandby, Holiday home Klitmarken Strandby Denm és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Holiday home Klitmarken Strandby Denm asseguren una estada plaentera als seus clients. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nL'ambient de Holiday home Klitmarken Strandby Denm es reflexa en cada habitació. calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, nevera són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Holiday home Klitmarken Strandby Denm és una elecció inteligents per a viatgers a Strandby, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.


Tarragona, el gran plató de Masterchef Celebrity | Notícies / Noticias Tarragona diari digital Tarragona21\nTarragona, el gran plató de Masterchef Celebrity\nJordi Cruz, Pepe Rodríguez, Samanta Vallejo-Nágera i Eva González, avui a l’Amfiteatre. Foto: David Aymerich.\nTal i com van fer els germans Torres amb el seu programa Torres en la Cocina, el mediàtic reality de Televisió Espanyola, Masterchef ha rodat a l’Amfiteatre Romà de Tarragona i a la platja de Tamarit un capítol de la propera edició Masterchef Celebrity que el format dedica a les ‘celebrities’ nacionals. Cares conegudes com Santiago Segura, Dafne Fernández, Paz Vega o Ona Carbonell realitzaran diferents propostes culinàries entre les quals destacarà la dieta mediterrània gràcies al programa enregistrat als emplaçaments tarragonins durant el dia d’avui.\n“Es una sorpresa arribar aquí i veure aquest súper teatre sobre el mar” i “anem a gaudir-ho moltíssim”, ha començat explicant la popular xef Samantha Vallejo. Per la seva banda, Eva González, recent incorporada de nou a l’equip després de la seva baixa per maternitat que ha motivat la seva absència en la darrera edició del programa, ha volgut destacar que la presentació del capítol enregistrat s’ha dut a terme a l’Amfiteatre Romà “com no podia ser d’una altra manera”, i que després han anat a la platja, ja que en la primer localització no es podien manipular aliments segons la normativa. “Ens fa molta il·lusió retre aquest homenatge al món de l’esport”, ha afegit també respecte a la relació del programa amb Tarragona2018.\nSegons el xef Jordi Cruz, el segon dels tres xefs que conformen el jurat i tutors del reality que presenta González, la propera edició de Masterchef Celebrity serà “molt divertida i, encara que els protagonistes no són cuiners professionals, ens ho passarem molt bé”. Cruz també ha advertit que “el nivell d’exigència serà el mateix de sempre”, unes paraules que ha complementat el tercer xef en qüestió, Pepe Rodríguez, opinant que “la presió a la que els sotmets és la mateixa, així com la dificultat”, tot i que, “jo gaudeixo totes les versions de Masterchef”. El jurat del reality també ha volgut deixar clar que la impresió de persones dures que transmeten a la pantalla de la televisió és totalment fidel a la realitat a l’hora de valorar qualsevol plat.\n“Dedicar les confeccions que hem realitzat als Jocs Mediterranis i tots els esportistes” és molt important, detalla la presentadora del reality nacional. Així mateix, s’han rodat a Tarragona plats de la zona i de la dieta mediterrània, “hi ha un fricandó, arròs caldós”, desvetlla Pepe Rodríguez. “Plats que serveixen d’homenatge i projecció de Tarragona i la dieta mediterrània”, ha afegit el reputat xef del restaurant El Bohío. Finalment, el conegut grup del programa culinari han explicat que es conformen amb “sobreviure i gaudir”, ja que no miren més enllà del dia a dia i continuaran en el reality les pròximes edicions.\nRespecte a Tarragona, la ciutat podrà lluir com a plató del programa aquesta propera tardor gràcies a la feina realitzada per la conselleria de Turisme i, en concret i una vegada més, la producció de la Tarragona Film Office i Txell Roig. Una projecció d’imatge increïble que el mateix Pepe Rodríguez ha exclamat en ser preguntat per la tria de les localitzacions i la seva vinculació amb els XVIII Jocs Mediterranis: “Hi havia algun lloc més bonic què aquest?”


Per participar a la rues del Carnaval 2017, que es celebrarà el proper divendres 24 de febrer de 2017, cal omplir el formulari que trobareu aquí:\nEnllaç al formulari: https://goo.gl/forms/AGM64yBXanJgp9ht1\nNomés tindran validesa les preinscripcions fetes a través d’aquest mitjà. Hauran de fer la preinscripció totes les colles interessades en participar. El termini de preinscripció serà del dimecres 1 de febrer a partir de les 8 h. al diumenge 5 de febrer a les 24 h.\nPer participar en la Rua del Divendres s’admetran 60 colles i 3 colles representants dels Carnestoltes de Santa Cristina d’Aro, Castell-Platja d’Aro i Sant Feliu de Guíxols. Per participar a la Rua del Diumenge s’acceptaran totes les colles que ho sol·licitin.\nLes colles membres de l’Associació de Colles de Carnaval Ganxones, de l’Associació de Colles de Carnaval de Santa Cristina d’Aro i de la Federació de Colles de Carnaval de Castell - Platja d'Aro tenen garantida la plaça. Tot i això, per tal de tenir actualitzades les dades de cadascuna d’elles, caldrà que emplenin el formulari de preinscripció.\nEn cas que les preinscripcions rebudes superin el número màxim de participants es farà una selecció amb els següents criteris:\n- Projecte presentat (MOLT IMPORTANT)\n- Antiguitat a la Rua del Divendres.\nPodran inscriure’s totes aquelles colles que vulguin participar a la rua a través d’una carrossa o una comparsa.\nCarrossa: Conjunt de plataforma decorada més una comparsa mínima de 25 persones.\nCarrossa d’animació: Conjunt de plataforma decorada, amb el grup de persones enfilades a dalt de la carrossa.\nComparsa: Grup mínim de 25 persones, acompanyades d’un vehicle per dur la música, llum, etc.\nA efectes de donar més vistositat al Carnaval es crearan tres categories de carrosses:\nCarrossa petita: fins a 7, 5 metres de llargada.\nCarrossa gran: a partir de 7,51 metres de llargada.\nAmplada mínima de 2 m i màxima de 4 m.\nAlçada màxima dels elements fixos: 4,5 m (alçada del cablejat i enllumenat públic del recorregut de la rua).\nEls conjunts formats per dues plataformes decorades seran considerades carrosses grans.\nNo s’acceptarà cap colla que desfili amb una disfressa ja utilitzada en anys anteriors en qualsevol altra rua.\nEl llistat de colles admeses en la Rua es publicarà el dimarts 7 de febrer de 2017 a les 12 h al web municipal www.guixols.cat i a la pàgina de Facebook del Carnaval de Sant Feliu de Guíxols.\nEl termini per formalitzar les inscripcions definitives serà del dimecres 8 de febrer a partir de les 8 h. fins el diumenge 12 de febrer a les 24 h. S’haurà d’omplir la el formulari d’inscripció que trobareu al web al web municipal www.guixols.cat i a la pàgina de Facebook del Carnaval de Sant Feliu de Guíxols. Tindran validesa totes aquelles inscripcions que estiguin degudament omplertes (rebreu una resposta amb la confirmació de recepció).\nPer establir l’ordre de sortida de la Rua s’agruparan les colles per poblacions per agilitzar el màxim possible els combois.\nEl divendres 17 de febrer a les 22 h. al Teatre Auditori Municipal Narcís Masferrer (carrer de Callao, s/n) es durà a terme una reunió informativa amb l’assistència obligatòria del o la responsable de la carrossa o comparsa o el membre representant a qui delegui. També es lliuraran les invitacions pel ball de Dijous Gras a les colles locals i es podran adquirir les entrades reservades per les colles participants pel Ball del Tongo, al preu de 1,00 €. El nombre màxim d’entrades per colla serà el nombre màxim del components inscrits per a la rua del divendres.\nEn el moment de la inscripció les carrosses i comparses hauran de presentar la següent documentació:\nEn el cas dels vehicles de motor: un comprovant de l’ITV en vigor.\nEn el cas de vehicles adaptats com a plataformes, una còpia de la factura d’un mecànic oficial autoritzat i inscrit en el Registre d’Agents de la Seguretat Industrial de Catalunya, on consti el següent:\nRevisió del fre de mà\nRevisió dels pneumàtics\nAssegurança de responsabilitat civil obligatòria (segons el que disposa el Reial Decret 1207/2008, de 12 De desembre, pel que s’aprova la Llei de Responsabilitat Civil i assegurança en la circulació de vehicles de motor.\nAquests requisits són obligatoris, sense els quals no es podrà participar a les rues.\nEl número d’ordre de sortida es recollirà el divendres dia 24 de febrer a les 12 h. al Pavelló Municipal d'Esports "La Corchera", durant l’acte de presentació de les colles participants.\nNORMES DE LA RUA\nAbans del moment de la sortida es podrà fer revisió tècnica dels requisits esmentats i es podrà deixar fora de concurs aquelles plataformes que no reuneixin les condicions assenyalades. Les carrosses hauran de ser al punt de sortida com a màxim a les 17 h.\nS’acceptarà la publicitat a les carrosses. Només es podrà situar a la part del darrere, no es podrà veure des del davant i no podrà afectar l’escenografia. Portar publicitat en qualsevol altre lloc comportarà la desqualificació i la pèrdua de la subvenció.\nSerà obligatori dur a cada vehicle com a mínim un extintor amb la revisió i retimbrat en vigor.\nSerà obligatori que l’equip de so de la carrossa i comparsa estigui situat al darrere i que difongui el so cap endavant. En cas que l’equip de so estigui situat a la part del davant, se li podrà demanar als responsables de la colla que baixin el volum per evitar molèsties a les altres colles participants o bé situar-los en l’última posició.\nDurant el recorregut de la Rua les coreografies s’efectuaran en moviment. S’establiran dos punts fixes per efectuar les coreografies estàtiques que no podran superar els 2 minuts. L’incompliment es penalitzarà amb la desqualificació i podrà comportar la pèrdua de subvenció, la pèrdua dels drets de participació adquirits i no podrà participar en l’edició de l’any següent.\nQualsevol colla que alteri l’ordre natural de la rua (comportament, falta de respecte vers el públic, jurat, etc) serà penalitzada amb la desqualificació, perdrà la subvenció, perdrà els drets de participació adquirits i no podrà participar en l’edició de l’any següent.\nCada colla haurà de disposar d’un membre alliberat i identificable per controlar la desfilada durant la rua, que actuarà d’enllaç amb l’organització.\nTota carrossa o comparsa que participi a la Rua del Divendres o a la Rua del Diumenge, que hagi fet la inscripció abans del dia assenyalat i reuneixi les condicions marcades en les bases, tindrà dret a un premi a la participació.\nL’import màxim dels premis a la participació per al Carnaval 2017 tant pel que fa a la participació en les rues i a la participació de les colles locals en els actes del Carnaval serà de 26.806,00 €, número d’operació RC 220170000140, amb càrrec a l’aplicació pressupostària 07 33804 48000 PREMIS A CARROSSES I COMPARSES.\nEs concediran els següents premis de la secció oficial (cap colla podrà optar a més de dos premis d’aquesta secció):\nCarrosses grans 4 premis\nCarrosses petites 4 premis\nComparses 4 premis\nCarrosses d’animació 1 premi\nAccèssits coreografia, originalitat i simpatia\nEs concediran els següents accèssits especials concedits directament per l’organització:\n“Per què em passa a mi?” - Premi especial a la colla amb més mala sort .\n“Nari nan” – Premi especial a la colla menys animada .\n“Tu cap aquí i jo cap allà” – Premi especial a la colla més descoordinada.\n“El Tongo” – Premi especial a criteri directe de l’organització.\nEl veredicte del jurat es farà públic el mateix dia de la rua a la mitja part del Ball del Tongo (cap a la una de la matinada). El veredicte del jurat serà inapel·lable. El resultats definitius es podran consultar al web municipal www.guixols.cat i a la pàgina de Facebook del Carnaval de Sant Feliu de Guíxols en els dies posteriors al Carnaval 2017.\nPARTICIPACIÓ DE LES COLLES LOCALS EN ELS ACTES DEL CARNAVAL\nPer tal de donar més vistositat i animació als diferents actes que s’organitzen en motiu del Carnaval de Sant Feliu de Guíxols es creen els següents criteris de puntuació segons l’assistència dels membres de cada colla. El total de punts aconseguits pot ser de 40. Aquella colla que aconsegueixi complir amb tots els actes indicats, se li concediran 10 punts més de bonus. Per participació s’entén que cada colla haurà de implicar-se en el acte en qüestió, ja repartint cartells i programes del carnaval durant la cercavila, disfressant-se de “rigorós negre” i plorant com el qui més en l’enterrament de la sardina.\nDissabte 18 de febrer a les 17 h.\nDissabte 18 de febrer a les 21.30 h.\nDimecres 1 de març a les 20 h.\nMínim 5 persones\nL’organització es reserva el dret de modificar la categoria de participació.


La cultura no satura - Aquest sol hi és per a tots? · Microteatre - Agenda.ad\n'Aquest sol hi és per a tots?' · Microteatre COMPRAR\nEntrades en línia. Places limitades. El mateix dia de l'espectacle no hi haurà venda d'entrades a taquilla ni reserves.\nGovern d'Andorra · Comú de Canillo · Comú d'Encamp · Comú d'Ordino · Comú de la Massana · Comú d'Andorra la Vella · Comú de Sant Julià de Lòria · Comú d'Escaldes-Engordany


elCastell: Castelldefels celebra un atípic però participatiu #santjordiacasa\nCastelldefels celebra un atípic però participatiu #santjordiacasa\nLa ciutadania de Castelldefels va celebrar el passat 23 d'abril una atítica Diada de Sant Jordi 2020 tot respectant les normes de confinament que estableix el decret d'alarma que mira de frenar els contagis per coronavirus.\nA més de les activitats de caràcter virtual que es van poder seguir en línia, l'Ajuntament va fer una crida a la població perquè, qui ho volgués i ho pogués fer, posés al balcó o la finestra la rosa confeccionada a casa seguint el tutorial penjat entre les propostes del Sant Jordi a casa.\nTornarem als carrers\nAmb l'etiqueta #laculturanosatura, els serveis municipals de Cultura i la biblioteca van oferir diferents continguts en línia.\nAixí, es proposava, a qui volgués sumar-se, a la festa compartir fotografies amb un pastís d'aniversari de la Biblioteca Ramon Fernández Jurado, amb l'espelma amb el número 8, que són els anys que va celebrar l'equipament, que va obrir les portes el 23 d'abril de 2012.\nEs va poder accedir, a més, a tutorials com l'esmentat, per confegir una rosa, o un que proposava fer un punt de llibre.\nTambé va haver-hi vídeos, com ara un de recull de recomanacions literàries aportades per diferents persones de Castelldefels, entre elles l'alcaldessa i el regidor de Cultura, o un que acostava al públic el concert de Sant Jordi de les corals de Castelldefels, o un amb una narració de contes.\nAixí mateix, continuen les recomanacions de títols disponibles per a tothom a través de les plataformes eBiblio i eFilm.\nCastelldefels va celebrar el passat 23 d'abril #santjordiacasa / RAMON JOSA


Com moure's per la Mercè 2021 a Barcelona?\nTMB recomana utilitzar el transport públic per arribar als actes de la Mercè 2021, especialment el metro, que funcionarà ininterrompudament fins diumenge a la mitjanit\nJessica Moreno Cusac | diumenge, 26 de setembre del 2021, a les 13.17\nLa Mercè 2021 omplirà Barcelona de concerts, espectacles i cultura tradicional del 23 al 26 de setembre. Si vols moure’t durant els dies de festa major, es recomana utilitzar el transport públic, sobretot el metro, que funcionarà de forma ininterrompuda fins a la mitjanit de diumenge. En aquesta guia et detallem com pots arribar als diferents escenaris de la Mercè 2021.\nHorari del metro de Barcelona, TRAM i FGC per la Mercè 2021\nEl passeig de Gràcia serà el punt de trobada de la cultura popular el 24 de setembre, en el marc de les Festes de la Mercè. Com a conseqüència, el trànsit es tallarà entre la plaça del Cinc d’Oros i la plaça de Catalunya. Segons informa TMB, les línies de bus D50, H10, V15, 7, 19, 22 i 24 es desviaran o limitaran el recorregut.\nSi no et vols perdre els actes de cultura popular, hi pots arribar amb l’L1, l’L2, l’L3, l’L4 l’L5 de metro. També pots utilitzar les línies de bus D50, H8, H10, H12, H16, V15, V17, 6, 7, 22, 24, 33, 34, 39, 47, 52, 54, 63 i 67.\nCom arribar als escenaris dels concerts de la Mercè 2021?\nParc de la Ciutadella. Et recomanem les línies de metro L4 (parada de la Barceloneta o Ciutadella – Vila Olímpica) o L1 (parada d’Arc de Triomf o Marina). A més, també pots utilitzar els busos D20, D50, H14, H16, V19, V21, V27, 19, 59, 120 i 136.\nParc de l’Estació del Nord. TMB recomana baixar a les estacions d’Arc de Triomf (L1) o Marina (L1). Si optes pel bus, pots agafar les línies D50, H12, H14, H16, V19, V21, 6, 7, 19 i 54.\nParc de la Trinitat. T’hi portarà la Línia 1 de metro i baixar a les estacions de la Trinitat Vella o Baró de Viver; i els busos V31, V33, 11, 60, 62, 76, 96, 97, 126 i 133.\nEstadi Olímpic Lluís Companys. Pots optar pel metro i baixar a l’estació d’Espanya (L1 i L3) o pel bus. En aquest cas, hauràs de tenir en compte que les línies 13 i 23 no circula els dissabtes, diumenges i festius. En canvi, sí que ho fan el 55, 125 i 150.\nJardins dels Drets Humans. TMB recomana utilitzar l’L10 Sud i baixar a la parada de Foneria o els busos H12, H16, V3, V5, 13, 46, 65, 79, 109 i 125.\nFabra i Coats. Si tries el metro per desplaçar-t’hi, baixa a les estacions Sant Andreu (L1) o d’Onze de Setembre (L9N/L10N). En canvi, si prefereixes l’autobús, hauràs d’agafar les línies H4, H6, H8, V31, 11, 34, 126 o 133.\nTeatre Grec. T’hi porten les línies de bus 13, 55, 125 i 150. Si optes pel metro, agafa l’L1 o l’L3 fins a l’estació d’Espanya i enllaça amb el bus 13 o 150. També hi pots arribar amb l’L2 o l’L3 fins a la parada de Paral·lel i enllaçar amb el funicular de Montjuïc.\nConsulta la llista de museus i espais culturals amb portes obertes\nAquí pots consultar el mapa de TMB sobre els escenaris de la Mercè i les recomanacions per arribar-hi en transport públic.\n— autobús — festes de la Mercè — metro — transport públic


La Diputació triplica les inversions al Baix Maestrat fins a arribar als 9 milions d'euros des que governa PSPV i Compromís. - SER Maestrat\nLa Diputació triplica les inversions al Baix Maestrat fins a arribar als 9 milions d’euros des que governa PSPV i Compromís.\n03/11/2021 por Julio Vidal\nMatinal Maestrat del 03-11-2021\nCastelló, 02.10.2021. La Diputació de Castelló ha triplicat des de 2019 les inversions a la comarca del Baix Maestrat en passar dels 2,8 milions d’euros transferits aleshores als prop dels 9 pressupostats aquest exercici, un 214 per cent més. Per al president de la institució, José Martí, són xifres «històriques» que evidencien «que el canvi de model que vam prometre en la nostra presa de possessió és ja una realitat». Ara més que mai, ha afegit, «els pobles i la seua gent són els principals protagonistes de l’acció de govern i això és nota en uns serveis públics més forts i de major qualitat».\nHora 14 maestrat 02-11-2021\nEls internistes i especialistes de l´hospital de Vinaròs demanen que es renoven els contractes Covid i incentius per a cobrir les places


Parteixo del principi que SER HOME no és oposat a ser dona, sinó a ser nen. I si bé hi ha un principi femení i un principi masculí, aquest tampoc és sinònim de dona i home sino de dos impulsos bioenergètics que tot ser viu manté. El primer és anomenat l’impuls tendre o la capacitat de tot ser viu a sensar internament quin és el dèficit, la falta d’allò que necesita. El segon és l’impuls agressiu o la capacitat per aconseguir del medi lo necessari per arribar a la satisfacció de la necesitat. El primer funciona en termes de sensacions agradables i sensacions desagradables, el segon en termes contacte i retirada.\nActualment, els homes, hem perdut la capacitat de sensar, sentir i expresar amb claretat el nostre mon intern. En el millor dels casos, quan som capaços de sensar i sentir ens bloquejem en l’expressió clara per tot tipus de temors com per exemple, la por a no agradar, a ser rebutjat, a no ser ‘políticament correcte’ o a no donar la talla del que pensem que l’altre espera de nossaltres. En el pitjor dels casos, expressem violentament, sense uns fonaments que, des de fora, des del que observa pugui esdevenir quelcom coherent. D’aquesta manera els homes actuals ens comportem com a nens retraïts, porucs d’expresar les necessitats auténtiques o com nens capritxosos que creiem que qualsevol cosa pot estar a l’abast de forma inmediata.\nMajoritàriament ens vivim i movem social e internament amb contrarietat, o bé des del home suau i complaent o bé des de la fanfarroneria.\nAixí dons, plantejo un treball d’autoobservció i de creixement personal basat en l’exploració interna de sensacions, sentiments i pensaments i en el contacte i retirada que hom fà en la quotidianitat de les relacions que manté.\nEn els Grups d’Homes, des de l’experimentació vivencial, anem a la recerca d’un home amb cor, coneixedor de sí mateix, que s’atreveixi a sentir, expressar i actuar amb consonància propia, i a estar present en el món.\nEl Grup d’Homes està obert a tot home, independentment de la edat, cultura, estat social i orientació sexual a la que pertany, que estigui interessat en realitzar un procés d’observació, descobriment i creixement personal amb el fet significatiu de ser home.\nEn alguns casos pot ser un bon complement a procesos terapèutics individuals i en ningun càs és un sustitutiu d’aquestos.\nEl Grup d’Homes és adequat per tu si…\n– Tensnc dificultats en posicionar-te com a home en la vida.\n– Estàs passant per un moment de dificultats amb la parella o en un procés de separació.\n– No trobes el teu lloc com a pare dins del nucli familiar.\n– No trobes sentit a la vida i tens dificultats en expressar els anhels e inquietuds més profunds.\n– Tens dificultats en mostrar la teva potencia i expresar la teva autoritat.\n– Pateixes d’excès d’autoritarisme o pasivitat.\n– Tens dificultats amb el compromís i/o amb la sexualitat.\n– Sents una profunda soletat encara tenint una vida social activa.\n– Tens dificultats o no et sents relaxat quan et relaciones només entre homes.\n– Vols apropar-te a la verdadera éssencia de la relació profunda entre homes.\nI què és fa en el Grup d’Homes?\nEn primer lloc, compartir. Compartir entre iguals, sense prejudicis, sense competitivitats, sense compostures imposades.\nEn segon lloc, obrir. obrir-nos al dolor i a la ràbia, a les pors, tristors i alegríes. Obrir-nos sincerament a nossaltres mateixos i als companys de grup. Obrir-nos des de l’interior, a la nostra veritat, des d’on sigui i com sigui.\nI finalment, explorar. Explorar individual i grupalment, quins són els aspectes que ens creen controversia, quins són els mecanismes d’evitació que utilitzem, quins son els nostres anhels més profunds, quina és la història particular de cadascún i quant té de comú amb els companys.\nDe què em pot servir participar en el Grup d’Homes?\nQuan hi han dones presents en un grup, els homes, automàticament representem per a elles. Cóm m’he de comportar? Estic captant la seva atenció? Qué pensa de mi?… entrant en competitivitat amb altres homes i recorrent a elles per a que ens cuidin.\nParticipar en el Grup d’Homes et donarà l’oportunitat d’experimentar un altre manera de relacionar-te entre homes, —més enllà dels clixés establerts del futbol, dones i altres assumptes que et semblen irrellevants— baixant el nivell de competitivitat i obrint-te sincerament i amb confiança a la verdadera relació entre homes. Et donarà força, vigor i direcció, experimentant el significat de sentir-te reapropiat de la teva vida, i t’ajudarà a aclarir dubtes intrapersonals, relacionals i existencials.\nEl Grup d’Homes t’anima a comprometre’t amb tu mateix i amb els demés, guanyant en integritat i ademés, et permetra:\n– Mantenir converses amb més profunditat.\n– La oportunitat de poder expressar com et sents amb sinceritat oberta i llibertat.\n– Trobar altres homes amb els que compartir i arribar a entendre’t.\nDificultats de relació amb la dona ✷ Dificultats de relació amb altres homes ✷ GESTIÓ de la Ràbia ✷ Autoestima ✷ Gestió de límits ✷ Autoconeixement i Creixement Personal ✷ Falta de confiança en mi mateix ✷ TIMIDESA ✷ GESTIÓ DE LES EMOCIONS ✷ Aïllament ✷ Sentiment de Solitut ✷ PASIVITAT ✷EXCÈS d’autoritarisme ✷ Procés de Separació ✷ Dificultats amb la Paternitat ✷ Dificultats amb el compromis ✷ Dificulatats amb la sexualitat


Esquerra torna a obtenir tres senadors i Matamala serà l'únic de JxCat - Diari de Girona\nEls republicans continuen predominant a la cambra alta, igual que va passar l'any 2016\nEsquerra torna a obtenir tres senadors i Matamala serà l'únic de JxCat Diari de Girona\nERC també va aconseguir imposar-se al Senat a les comarques gironines, on els republicans van aconseguir tres representants -Jordi Martí, Elisenda Pérez i Josep Quintana-, mentre que Jami Matamala (JxCat) va obtenir el quart lloc. La participació al Senat va ser d'un 75,58%, gairebé disset punts per sobre la de 2016, quan es va situar en un 58,66%.\nEl senador gironí més votat va ser Jordi Martí, exalcalde de Sant Pere Pescador, que repetirà com a representant a la cambra alta després d'haver aconseguit més de 108.000 vots, un 35,55% del total. En segon lloc, es va situar la regidora calongina Elisenda Pérez, també d'ERC i per a qui també serà el segon mandat com a senadora. Pérez va obtenir més de 93.000 vots (30,52%).\nLa tercera posició va ser per a Jami Matamala, l'empresari gironí amic de Carles Puigdemont que ara es convertirà en senador de Junts per Catalunya. Matamala, que actualment es troba a Waterloo, va obtenir 86.398 suports, un 28,24% del total.\nFinalment, la quarta plaça ha anat a parar a mans de Josep Quintana, regidor d'ERC a Olot. El republicà va aconseguir un 26,6% dels vots, és a dir, més de 80.000 sufragis.\nNo van aconseguir representació, tot i que es van quedar a prop, els altres dos candidats de JxCat: Josep Maria Cervera, alcalde de Port de la Selva i president de l'Associació de Municipis per la Independència (AMI), que va aconseguir més de 69.000 vots (22,67%), i l'advocada Laura Corsunsky, que es va quedar amb 63.000 (20,72%).\nMés enrere van quedar els tres candidats socialistes: el catedràtic de la UdG Ferran Camas, la regidora de Blanes Pepa Celaya i el palafrugellenc Xavier Rangel . Darrere seu es van situar dues de les candidates d'En Comú Podem Gemma Triedo i Marta Domènech. El següent va ser el candidat de Ciutadans, Bernat Doria, seguit del regidor de Salt Wilder Palacio, d'En Comú Podem i Nagore García i María Paz García, també de Ciutadans. Més enrere va quedar el candidat del Front Republicà, Paulino Gracia, els tres candidats del PP i el de Vox.


IES MARRATXÍ - Fototeca i videoteca\nCalendari sortides i act. complementàries\nCalendari per grups\nEd. Plàstica i Visual\nBlogs d'assignatures i professors\nTasques fetes per diferents grups i cursos d'alumnes\nTasques de pendents\nGravació d'una cançó als estudis de "cas músic"\nEls alumnes de primer d'ESO E i G varen gravar Eso que tu me das, la darrera cançó que va composar en Pau Donés abans de morir. La gravació es va realitzar a "cas music", que és l'estudi de gravació del company del departament de música Josep Sánchez. Com a guitarrista va participar en Juanan Canal , en Josep va ser el tècnic , Virginia Forteza com a directora i na Cati Berensen es va ocupar de la part audiovisual.\nEls al·lots i les al·lotes protagonistes de l’IES Marratxí\n1r premi: Triana Romero Vázquez\n2n premi: Júlia Mira Ramis\n2n premi: Núria Jofre Rodríguez (recollí el premi: Alfonso Jaumot)\n1r premi: Adela Sanvicente Campos\n1r premi: Marta Maroto\nDavid Corbalan i Pau Medina (itinerari a l’entrada de Raixa)\nPau Medina (presentador)\nAina Calvo (explicacions al safareig)\nAlfonso Jaumot (piano)\nJúlia Mira Ramis (lectura del poema «La vall» de Miquel Costa i Llobera)\nOrles 2n Batxillerat 2020/21\nL'alumnat de 2n de Batxillerat va rebre ahir les orles d'aquest curs tan intens i especial. Són un obsequi de l'APIMA del centre que els recordarà el seu darrer any a l'IES Marratxí.\nEstimats, alumnes, molta sort!!\nIES Marratxí fa pòdium i queda els 2ns en la competició de Balear Skills.\nEnhorabona per l'alumna Aida Martorell i el professorat implicat\nAida rebent el 2n premi de BalearSkills 2020/21\nAida preparant el cas\nAida cas domicili\nAida cas hospitalari\nTutors, alumnes i jurat\nAlumnes amb el seus tutors\nDia 4 de maig al CIFP Son Llebre es durà a terme la segona edició de la competició d'Skills de Sociosanitari. L'objectiu de la competició és potenciar i visibilitzar la FP, així com motivar l'alumnat a millorar les seves competències professionals.\nEl nostre centre es presenta amb una alumna: Aida Martorell alumna d'Auxiliar d'Infermeria del grup A.\nLes professores encarregades del seu entrenament són: Malena Estrugo i Xisca Martorell.\nDesitgem a n'Aida molta sort i que gaudeixi de l'experiència!\nPer sant Jordi viatjau amb llibres Ok-.mov\nPer Sant jordi Viatjau amb llibre, Ok?\nSant Jordi 2021.mp4\n2n ESO PMAR\n-Imatges de la iniciativa Com vius Sant Antoni a Marratxí\nCom diu el poeta de l'Alguer Antoni Canu:\nEn lo ventre\nlluita amb la tenebra\namb el goig\nd'ésser part de l'univers\nLa poetessa Antonina Canyelles escriu:\nVIDEO DEL PROJECTE DE 2n D'ESO DEL TERCER TRIMESTRE\nA partir d'activitats senzilles i engrescadores i per les circumstàncies del moment, els al·lots i les al·lotes de 2n d'ESO treballaren durant el confinament algunes tasques que implicaven la família. Tenien com a objectiu final muntar un vídeo que reflectís els seus moments, les seves emocions i que captàs la feina feta a distància. Evidentment podien comptar (i era recomanable) amb el suport de les famílies.\nLes quatre tasques programades varen ser:\nFeim de cuiners durant el confinament.\nJugam en família.\nCom m'he comunicat aquestes setmanes? Canvis de roba?\nCom voldríem que fos el nostre món després de la pandèmia?\nJugam per la Serra\nFireta de la ciència\nEntrega dels doblers a "Mallorca Sense Fam". 1r Projecte 2n ESO, Cuinam per ser feliços.\nJornada de convivència 2018\nSopar Solidari 1r Projecte de 2n d'ESO (Cuinam per ser feliços)\n- Vídeo performance 1r trimestre 1r ESO\nVistes aèries de l'IES. (Vídeo)\nPintades a l'IES (Vídeo)\nPintades a l'IES (animació)\nXerrada amb ex-alumnes de l'institut. (Fotografies)\nIES MARRATXÍCarrer Arbre de la ciència, 1 07141 Polígon de MarratxíTelèfon: 971 22 66 22email: iesmarratxi@educaib.eu


Per poder millorar el teu rendiment esportiu, és important tenir en compte les necessitats del teu cos. Elements tan bàsics com pot ser la petjada, la postura corporal i la forma del teu propi peu intervenen en la qualitat de la marxa i, per tant, en el cas que presentin alguna alteració poden produir algun tipus de molèstia i, fins i tot, fer que apareguin lesions. Pensa que si sempre fem malament un exercici, a la llarga, el nostre cos es ressentirà; el mateix passa si les nostres condicions personals no ens permeten desenvolupar correctament una activitat esportiva: a la llarga, sentirem les conseqüències.\nPer poder prevenir aquesta situació, és important visitar un podòleg esportiu que pugui avaluar de forma precisa la salut del teu peu tant quan està en marxa com estudiar-ne les condicions morfològiques . Per això, a la nostra clínica oferim una anàlisi minuciosa de cada pacient fent un estudi biomecànic de la trepitjada gràcies al qual podrem obtenir dades importants com detectar els punts de pressió que fem servir quan caminem, avaluar si existeix algun tipus d’anomalia en el nostre aparell locomotor, etcètera.\nPerò, a més d’aquest estudi que valora la petjada pròpiament dita, és important també conèixer les condicions específiques de cada peu i, per això, procedim a fer una exploració muscular per poder percebre si hi ha algun desequilibri en els músculs i/o articulacions que puguin estar causant els dolors o puguin ser la causa d’una futura lesió. Aquest tipus de prova es realitza mitjançant una exploració manual en què també s’analitzen altres zones del cos que intervenen a l’hora de fer el gest esportiu o, simplement, de caminar: els genolls, els malucs, els turmells, etcètera.\nAmb aquesta exploració muscular s’aconsegueix poder detectar si existeix en el cos del pacient alguna desviació de la columna o dismetria que pugui ser el motiu que la biomecànica no funcioni correctament. Amb totes aquestes dades recopilades, podrem conèixer l’estat de salut de la persona i, així, poder donar-li a la nostra clínica el tractament que necessiti per tornar a sentir-se bé i lliure de dolors.


Aquest llibre és el catàleg de l’exposició del mateix nom, que se centra en la figura de Dalí, en la seva imatge com a icona de la seva personalitat artística, però que al mateix temps vol posar en relleu la manera de concebre la fotografia i la personalitat de Francesc Català-Roca, el fotògraf genial que sap captar l’esperit de Dalí i immortalitzar-lo. Català en va fer molt pocs, de reportatges del pintor, però tot i així ens ofereix algunes de les millors imatges que es coneixen de l’artista empordanès.\nNo sabem amb exactitud l’any en què es conegueren Salvador Dalí i Francesc Català-Roca, però tot indica que fou a la tardor de l’any 1951 o a l’inici de l’any 1952. Es van conèixer gràcies a la publicació del setmanari Revista. Català-Roca tenia vint-i-nou anys i Dalí quaranta-set, en el moment de la seva coneixença. Tot i la diferència d’edat, van congeniar ràpidament, els unien diverses circumstàncies, tant personals com professionals, com l’interès per la fotografia, la dedicació quasi exclusiva a la feina —els dos eren grans treballadors—, el sentit de l’humor, la seva simpatia i senzillesa de tracte, la seva marcada personalitat —tot i que eren molt diferents— i, fins i tot, algun aspecte de la seva vida. L’exposició ens mostra tots els fotogrames fets, que es conserven a l’arxiu de F. Català-Roca, que és com dir tots els que va realitzar.\nEn total, el fotògraf de Valls va captar una seixantena d’imatges que es van fer només en tres o quatre sessions diferents, centrades en un període de temps curt, en un any, com a màxim dos. Podem veure retratat el pintor en tres espais amb un marcat caràcter dalinià: el Park Güell, de Barcelona, obra d’Antoni Gaudí, del qual el pintor era un admirador fervent; el poble de Cadaqués, i la casa de l’artista a Portlligat. En aquestes imatges, se’ns fa present el Dalí teatral, el Dalí que l’artista volia mostrar.\nPerò també trobem diverses imatges en què Dalí deixa de ser aquella icona mediàtica per fer-se molt més proper, són les fotografies de Dalí en el seu estudi. Allí descobrim un Dalí íntim, que, lluny de les mirades dels espectadors i en un dels espais més sagrats de la casa, on ell creava, deixa entreveure la seva humanitat. L’artista entra en comunió amb el fotògraf, en una posició d’igualtat, i les fotos revelen fins a quin punt van arribar a intimar, en aquell moment, els dos artistes.


Aguirre vol 'autoritat pública' per al professorat\n26 febrer 2021 14:52\nLa comunitat de Madrid anuncia l'elaboració d'una llei per augmentar l'estatus jurídic dels mestres. La presidenta del Partit Popular creu que se'ls ha de donar suport davant els al·lots *\nLa comunitat de Madrid vol aprovar una llei que doni estatus "d'autoritat pública" als professorat. Així ho anuncià ahir la presidenta, Esperanza Aguirre, en el marc del debat de política general de la regió. Aguirre manifestà que "és necessari recuperar a l'escola, en els col·legis i en els instituts l'autoritat del professor, perquè no estan al mateix nivell que els al·lots". Aguirre continuà la justificació d'aquesta mesura defensant la figura del professor: "Ha guanyat unes oposicions i ha estat nomenat per a una cosa tan transcendent com transmetre als al·lots els coneixements i els valors que estan previstos". I per a això, matisà, "és necessari donar-los suport".\nLa cap de l'Executiu madrileny assegurà que els ensenyants són víctimes dins els col·legis. Aguirre, de fet, recordà que la setmana passada, durant una visita a un centre públic de la comunitat, pogué comprovar per si mateixa que la taula del mestre era en el mateix nivell que la dels alumnes. "Recordareu que quan anàvem a escola -entre altres coses, perquè el professor pugui veure allò que fan els estudiants, fins i tot els de darrere- la seva taula estava una miqueta més elevada". Després dels records de la seva infantesa, Aguirre aprofità per carregar contra el PSOE. "Això és producte d'aquestes lleis educatives socialistes, al meu parer equivocades. Segur que es donà ordre de posar tothom al mateix nivell, i aquesta és una de les coses que crec que s'han de canviar".\nEl portaveu del Grup Socialista en el Congrés, José Antonio Alonso, sortí ràpid als mitjans de comunicació per avisar que "si s'hi pretén fer una modificació amb efectes penals, això és competència de l'Estat". Alonso es justificà assegurant que la reforma del Codi Penal no depèn d'una comunitat, sinó que s'aprova a les Corts Generals. El ministre d'Educació, Àngel Gabilondo, va incidir en la mateixa línia i va declarar: "No vull ser tan frívol com per desqualificar una proposta que supòs que és plena de bona intenció, però crec que s'ha de fer amb molta cura, perquè les competències no són clares".\nEl Defensor del Menor a la comunitat de Madrid, Arturo Canalda, sí que donà suport a l'elaboració de la llei. Canalda fou nomenat pel Partit Popular. Des de les fileres d'UPyD també s'afegiren a la proposta de l'aristòcrata madrilenya. El coordinador territorial de Madrid d'aquesta formació, Ramón Marcos Allo, celebrà que es tiri endavant una proposta que "Rosa Díez ja havia inscrit al Congrés". Els sindicats CCOO i el minoritari ANPE, a més de la CONCAPA (pares i mares catòlics), feren costat a la mesura. Per contra, la Confederació Espanyola d'Associacions de Mares i Pares d'Alumnes (CEAPA) considera la llei un "despropòsit total i absolut".\nQue la idea de fer anar agents de l'ordre públic a les classes a partir de l'Ensenyança Secundària Obligatòria o de atorgar-hi autoritat pública als professors es plantegi seriosament, només es pot entendre com a un indicador prou evident que la societat assumeix irremeiablement, gairebé inconscientment, que hi ha una complicitat tèrbola entre els interessos d'un tipus de política educativa interessada i el sistema d'ensenyança actual, fet que també posa en evidència i confirma l'aroma d'inviabilitat que se'n desprèn. Tot plegat en unes societats que es vanaglorien d'estar a l'altura dels temps que corren en altres activitats quotidianes.\nTots aquests anys de neoliberalisme econòmic salvatge (en el sentit positiu que la revolució ha suposat en termes de llibertat i iniciativa individual) no s'ha projectat d'una manera adient en els sistemes d'ensenyança en què els alumnes arriben a una certa edat. Aquest fet provoca el desfase o la desconnexió entre els joves estudiants i la realitat social.\nLa adolescència, que en mols casos es pot allargar força d'anys, és una etapa complicada, tots l'hem passada, però el que té de lamentable és que sigui motiu per aprofitar-se del desconcert que provoca el pas de convertir-se en adult, per molt arrelat i emparat per les institucions i la resta de la societat que estigui el costum. No es pot oblidar que per damunt de continguts (probablement excessius i de més que dubtosa obligatorietat) i professors, el centre de la dinàmica educativa en l'ensenyança és el jovent i els seus drets com a persona lliure per poder elegir. No tendrien per què haver-se de creure que són un ramat desbocat que necessita "pastors" que els guiïn pel bon camí (Pla Bolonya). Les societats de la majoria dels països desenvolupats sembla que poden estar proveïts de prou mitjans per tal de no haver d'imposar normes de conducta als estudiants, les quals els impedeixen poder desenvolupar la seva personalitat amb normalitat. La formació acadèmica, sense implicacions interessades per part dels Estats i, fins i tot, d'institucions supranacionals, a l'abast de tota la societat, però podent optar per solucions alternatives al sistema actual, pot semblar a molts que pot ser més eficaç per atènyer els mateixos objectius acadèmics i facultatius marcats actualment en un món cada cop més estandarditzat. L"aula guarderia" amb pretensions docents impròpies i inadequades, a més de prescindibles, per a majors de catorze anys, per haver esdevingut obsoleta, amb una relació professor-alumne passada de moda sobretot per ser d'obligat compliment diari, està lliurant uns resultats evidentment molt millorables. És just obligar els joves estudiants a "torejar" amb un sistema d'ensenyança que prioritza la suposada imprescindible visita diària als instituts, col·legis i altres institucions i que fa olor de tenir la finalitat de justificar la tasca, que desgraciadament massa cops no pot atènyer els objectius que caldrien, de la munió dels seus professionals? Sembla que, vist des d'aquesta perspectiva, la classe magistral diària ha d'esdevenir una eina d'adquisició de coneixements i de consulta, voluntària i opcional com qualsevol altra.\nMalgrat la globalització econòmica i les transnacionals, el desconcert/desencert en l'elecció de les professions liberals sembla que té la tendència a manifestar-se cada cop més: quasi arreu manquen enginyers, per posar un exemple. Els Estats s'han preocupat força perquè la competència del món capitalista passàs de llarg per allà on els seus efectes podrien resultar més positius. Mai el fi no hauria de justificar els mitjans.\nEstic d'acord amb el comentari anterior. Els professors han perdut autoritat en gran part per "culpa" seva. Els pares també. Els professors són professors i els pares són pares. Els amiguets s'han d'anar cercar al pati.\nPer Â¡A recoger!, fa mes de 11 anys\nMoltes vegades el mateix mestre o mestra ajudava a crear problemes.\n- Jo vull esser la vostra millor amiga. Tractau-me de "tu".\n- Com que a ca vostra anau al water sense demanar permís, aquí també podeu fer el mateix.\nI en cinc minuts la classe estava buida.\nEls suspesos passaven igualment al curs següent. Mal exemple total pels bons i més retràs per a ells.\nLa puntualitat només era per els mestres. L'alumne podia arribar quan volia i li obrien.\nSi un dia n'expulsen un (cosa rarissima) el Director li ha de cercar escola prop de ca seva. Talment com si un empressari engegàs a un mal operari i li hagués de trobar feina ell!\nPares que només cercen denunciar mestres seguint els consells que bramava el Ministre de E. y C. Maravall:\n- ¡Denuncien! ¡Denuncien a los maestros y professores!\nI les denuncien pels motius més pelegrins, o els "encalenteixen" impunement. A vegades pares i fills a "al alimón".\nPer Follet, fa mes de 11 anys\nNo li haurien d´haver llevat mai. Ara és molt més difícil tornar-la-hi.\nSi ho ha proposat el PP, el PSOE dirà que no. Si ho hagués proposat el PSOE, el PP diria que no.


Ves a la pàg: 1 - 2 - 3 - 4 - 5 - 6 [+1]\ntramès: 03.06.2015, 10:16\nCronos és un programa del 33, presentat per Enric Calpena, que ofereix sèries documentals teatralitzades de gran factura sobre la història de la humanitat.\nCom és habitual, s'ofereix la introducció que ens situa en la presentació i context del documental\nNo és captura sistemàticament, només els que hem semblen interessants, per a tota la sèrie visiteu Totsrucs ;)\ntramès: 03.06.2015, 10:18\nFile Name : Cronos - 01x01 - La nostra guerra, històries reals - El primer dia [RIP TDT 33 Català per a rucatala.org] Per Teucre.avi\nMida del fitxer: 728 Mb.\nCRONOS - 01X01 - LA NOSTRA GUERRA, HISTÒRIES REALS - EL PRIMER DIA\nLa Primera Guerra Mundial ja ha esclatat, però els soldats britànics encara no han entrat en combat. A Mons, una ciutat envoltada de ponts, s'hauran d'enfrontar a les tropes alemanyes, més nombroses. L'estrena dels britànics en la guerra no podria ser pitjor.\n*Arxiu reanomenat, disculpeu les molèsties. Aquest és el primer d'una sèrie de tres dedicada a la IGM, miraré de capturar la resta\ntramès: 08.06.2015, 11:30\nFile Name : Cronos - 01x02 - La nostra guerra, històries reals - El batalló dels Col·legues [RIP TDT 33 Català per a rucatala.org] Per Teucre.avi\nCRONOS - 01X02 - LA NOSTRA GUERRA, HISTÒRIES REALS - EL BATALLÓ DELS COL·LEGUES\nA causa de les nombroses baixes sofertes, el govern britànic crea els anomenats "batallons d'amics", formats per col·legues de feina i amics de barri. La confiança entre els soldats és la pedra angular d'aquests batallons, però un desertor pot fer trontollar tots els esquemes.\ntramès: 12.06.2015, 09:22\nFile Name : Cronos - 01x01 - La màfia roja - El cas dels botins de guerra [RIP TDT 33 Català per a rucatala.org] Per Teucre.avi\nMida del fitxer: 691 Mb.\nBitRate: 1710 Kbps\nCRONOS - EL CAS DELS BOTINS DE GUERRA\nLa II Guerra Mundial s'ha acabat, però a les oficines del govern soviètic ja se n'està lliurant una altra. Al mariscal Júkov, el líder militar més celebrat i més condecorat, se l'acusa d'apropiar-se part del botí aconseguit a Alemanya.\nFile Name : Cronos - 01x02 - La màfia roja - La màfia de l'exèrcit [RIP TDT 33 Català per a rucatala.org] Per Teucre.avi\nMida del fitxer: 690 Mb.\nBitRate: 1666 Kbps\nCRONOS - LA MÀFIA DE L'EXÈRCIT\nMaig del 1945 arriba el moment esperat pels militars soviètics, les recompenses de guerra. La unitat militar DPS#5 no en queda al marge. La majoria d'ells, però, no són conscients que la unitat mai ha existit oficialment...\ntramès: 15.06.2015, 09:34\nFile Name : Cronos - 01x03 - La nostra guerra, històries reals - La màquina de guerra [RIP TDT 33 Català per a rucatala.org] Per Teucre.avi\nMida del fitxer: 712 Mb.\nCRONOS - 01X03 - LA NOSTRA GUERRA, HISTÒRIES REALS - LA MÀQUINA DE GUERRA\nEls britànics esperen donar un cop d'efecte i decantar la balança a favor seu amb una nova arma de guerra: el tanc. A la terrible batalla d'Amiens, aquests vehicles rudimentaris destrossen les desconcertades tropes alemanyes, però a un preu molt alt...\ntramès: 19.06.2015, 08:53\nFile Name : Cronos - 01x01 - Verdun, descens a l'infern [RIP TDT 33 Català per a rucatala.org] Per Teucre.avi\nMida del fitxer: 687 Mb.\nCRONOS - VERDUN: DESCENS A L'INFERN\nPrimera Guerra Mundial. A principis de 1916 la guerra ja fa un any i mig que dura. Milions de soldats estan empantanats, enfonsats en trinxeres que serpentegen durant centenars de quilòmetres. El comandament alemany decideix provar una nova estratègia: atacaran una fortalesa emblemàtica amb la intenció d'obligar els francesos a fer grans sacrificis per conservar-la...\nAquesta fortalesa serà Verdum. Verdum era un enclavament estratègic, una ciutat fortificada, amb passos subterranis i 18 fortaleses que envoltaven el perímetre, però també era un cul-de-sac. La intenció alemanya era atacar aquella posició, amb la convicció que els francesos no l'abandonarien per orgull nacional, i causar d'aquesta manera un nombre de baixes important. Per Erich von Falkenhayn, cap de l'Estat major alemany, no era tan important la victòria militar com la destrucció progressiva de l'exèrcit enemic. Però les coses no van sortir com imaginaven els generals germànics. Els francesos van resistir gairebé un any sencer i els mateixos alemanys es van trobar més involucrats del que havien previst. El resultat va ser terrible: 350.000 soldats morts, 350.000 de ferits i la convicció per part dels dos bàndols que la guerra encara duraria molts anys.\ntramès: 12.10.2015, 18:45\nFile Name : Cronos - 01 de 01 - Waterloo, l'última batalla [RIP TDT 33 Català per a rucatala.org] Per Teucre.avi\nBitRate: 1660 Kbps\nCRONOS - WATERLOO, L'ÚLTIMA BATALLA\nAquest documental dramatitzat explica la història de la batalla de Waterloo. Descriu hora per hora, fins i tot minut per minut, tots els esdeveniments decisius una de les campanyes m¿`es famoses de la història. Els historiadors destrien el mite de la veritat basant-se en les troballes històriques més recents. Més enllà dels fets històrics, descobrim com van viure la batalla les seves figures clau i els soldats de tots dos bàndols.\ntramès: 20.10.2015, 17:21\nFile Name : 01 de 01 - Cronos - Aula 70, els nois de la Via Júlia [RIP TDT 33 Català per a rucatala.org] Per Teucre.avi\nBitRate: 1393 Kbps\n01 de 01 - CRONOS - AULA 70, ELS NOIS DE LA VIA JÚLIA\nRoma, estiu del 1943. Tres joves empenyen un carretó desmanegat per la ciutat castigada per les bombes. Els joves, Ettore Pancini, Oreste Piccioni i Marcello Conversi, són tres físics de l'Institut de Física i dins del carretó, tapat amb mantes militars, porten l'instrumental que els permetrà continuar els seus experiments en un lloc segur. Ells encara no ho saben, però el seu gest serà el fet que marcarà el naixement de la física moderna italiana i mundial.\ntramès: 20.10.2015, 17:22\nFile Name : 01 de 01 - Cronos Nancy Wake, contra la Gestapo [RIP TDT 33 Català per a rucatala.org] Per Teucre.avi\nBitRate: 1642 Kbps\n01 de 01 - CRONOS NANCY WAKE: CONTRA LA GESTAPO\nAquest docudrama narra la biografia de Nancy Wake, que va ser la dona més condecorada pels aliats i la persona més buscada per la Gestapo durant la Segona Guerra Mundial. Els alemanys li van posar el sobrenom de Ratolí Blanc per la seva habilitat per escapolir-se. Quan va esclatar la guerra, era una jove casada amb un francès milionari que vivia luxosament a la cosmopolita ciutat de Marsella. Ho va abandonar tot per convertir-se en sabotejadora, organitzadora i combatent de la Resistència, en una lluita incansable contra els nazis. La seva vida és un exemple de valentia i optimisme davant d'unes dificultats aparentment insuperables.\ntramès: 26.10.2015, 18:00\nFile Name : 01 de 01 - Cronos - Berlin 1961 [RIP TDT 33 Català per a rucatala.org] Per Teucre.avi\n01 DE 01 - CRONOS - BERLIN 1961\nEn Rüdiger i una colla de joves de l'est de Berlín es troben que l'RDA no els deixa cursar el batxillerat per motius polítics. Aprofiten, doncs, que les fronteres entre un sector i l'altre de la ciutat estan obertes per seguir estudiant en un institut de l'oest. Fins l'agost de 1961, quan els rumors es fan realitat i la capital queda dividida per un mur que acabarà amb els somnis d'alguns d'aquests joves. Un episodi desconegut de les absurditats de la guerra freda.\ntramès: 02.11.2015, 11:49\nFile Name : 01 de 01 - Cronos - Ben Bela, presoner de París [RIP TDT 33 Català per a rucatala.org] Per Teucre.avi\nBitRate: 1632 Kbps\n01 DE 01 - CRONOS - BEN BELA, PRESONER DE PARÍS\nA l'octubre de 1958 la delegació exterior de l'FLN es dirigia amb avió de Rabat a Tunis per proposar una alternativa a la cruenta guerra d'Algèria. Però els serveis secrets francesos, encarregats de vigilar aquests dirigents, van desviar l'avió a Alger i amb aquest primer acte de pirateria aèria van canviar el rumb de la història.\ntramès: 08.11.2015, 20:10\nFile Name : 01 de 01 - Cronos - La banda dels cangurs [RIP TDT 33 Català per a rucatala.org] Per Teucre.avi\n01 DE 01 - CRONOS - LA BANDA DELS CANGURS, LLADRES PER ENCÀRREC\nDurant els anys 60 i 70, van arribar a Londres una colla de lladres provinents d'Austràlia que van revolucionar la ciutat. Llavors Anglaterra vivia una onada de robatoris violents, però la Banda dels Cangurs, que era com se'ls coneixia, tenia l'especialitat de robar objectes de luxe entrant a les botigues i distraient els dependents per agafar tot el que podien. Els australians van robar tant com van voler, fins que va es va acabar l'època que els comerciants es fiaven dels seus clients.\ntramès: 30.11.2015, 12:15\nFile Name : 01 de 02 - Cronos - Dones vikingues, La fugida de Sigrun a Islàndia [RIP TDT 33 Català per a rucatala.org] Per Teucre.avi\nCRONOS - DONES VIKINGUES 1 DE 2, LA FUGIDA DE SIGRUN A ISLÀNDIA\nEls víkings van canviar Europa per sempre, però la meitat d'ells sembla haver quedat esborrat de la memòria col·lectiva: les dones. En la primera entrega coneixerem Sigrun, una dona infeliç en el seu matrimoni amb Ulf, el seu raptor i l'assassí de la seva família. Durant molt temps ha patit en silenci però ara finalment ha decidit fugir mar endins amb els seus fills i la seva gent de confiança per començar de nou en un lloc desconegut.\ntramès: 01.12.2015, 09:05\nFile Name : 02 de 02 - Cronos - Dones vikingues, L'herència de Jova i la caiguda de Haithabu [RIP TDT 33 Català per a rucatala.org] Per Teucre.avi\nCRONOS - DONES VIKINGUES 2 DE 2, L'HERÈNCIA DE JOVA I LA CAIGUDA DE HAITHABU\nEn aquesta segona entrega coneixem la història d'una altra dona vikinga, Jova, esclava del pelleter Ottar de Haithabu, que fuig cap a la llegendària Nóvgorod per trobar el seu pare i així conquistar finalment la seva llibertat. En aquella època, Haithabu era una de les principals plataformes del comerç mundial. A través dels múltiples intercanvis comercials, el cristianisme penetra en els vides dels víkings i també dels seus reis, fet que marcarà definitivament la seva història.


Els alumnes de cinquè de l'escola Parellada ja poden vendre els productes de les seves cooperatives - Sant Boi Diari\nEls alumnes de l’escola en el moment de rebre el CIF // Ajuntament de Sant Boi\nI love manualitats i El Cinquet són els noms de les dues cooperatives creades pels alumnes de cinquè de primària de l’escola Parellada en el marc del projecte Cultura Emprenedora a l’escola impulsat per la Diputació de Barcelona. És el primer any que aquest centre participa en el programa ja posat en pràctica en anys anteriors a altres centres de l’entorn.\nDes del començament del curs, els nens i nenes han treballat en grup per crear les diferents cooperatives. De manera democràtica han decidit el nom i el logotip, però també han pres mesures més difícils, com el capital a invertir, elaborar un estudi de mercat, la producció dels productes, el control de vendes, i fins i tot, demanar un crèdit.\nDos nens, com a portaveus de cada societat, van exposar els seus projectes el passat dimecres 4 de febrer a la sala de plens de l’Ajuntament davant l’alcaldessa, Lluïsa Moret, el tinent d’alcalde d’Educació, Luis Pérez, i el tinent d’alcalde de Governança i Ciutadania, José Ángel Carcelén. L’alcaldessa va entregar als alumnes els respectius certificats amb els codis d’identificació fiscal (CIF) per que puguin començar a vendre els seus productes.\nEls alumnes van exposar que els beneficis obtinguts de les vendes es destinaran a projectes escolars i en un 20% a donacions a una ONG. L’experiència emprenedora, que continuarà durant tot el curs, permetrà als nens i nenes assolir les competències bàsiques amb una metodologia més pràctica i innovadora en comptes dels exàmens. L’autonomia i la iniciativa personal són dos valors que es treballen amb aquesta iniciativa, però també aspectes socials, lingüístics, matemàtics, digitals i artístics, així com la interacció amb el món físic.\nTags:cinquè de primària cooperatives cooperativisme crèdit cultura emprenedora Cultura Emprenedora a l'escola Diputació de Barcelona educació El Cinquet empreses cooperatives escola Parellada governança i ciutadania I love manualitats José Ángel Carcelén Lluïsa Moret Luis Pérez ONG Parellada\n← El Concert de la Candelera omple Cal Ninyo amb l’actuació d’A4cordes\nL’Ajuntament edita un diccionari de la Pau per alumnes de primària →


RT Mentoring: 1/3/18 Sessió participativa a l'ICASBD per advocats i professionals\n1/3/18 Sessió participativa a l'ICASBD per advocats i professionals\nRT Mentoring a l'Il·lustre Col·legi d'Advocats de Sabadell\nEl proper 1 de març, durem a terme una sessió participativa a l'ICASBD; com sempre una una sessió pràctica i participativa, aquest cop una mica més orientada al món de l'advocacia.\nJornada organitzada en col·laboració del JAS (Joves Advocats Sabadell).\nMoltes vegades es dóna per suposat que una persona, amb estudis, ja ha de ser capaç d’enfrontar-se a tot el que requereix treballar per a si mateix, però són molts punts els que han d’estar lligats de moltes vessants diferents, pel que...\nDesprés d'una introducció abordant els temes més importants a tenir en compte en la implantació d’un negoci propi (que no tots són tan coneguts).\nEls assistents a la sessió tindran l’oportunitat d’exposar els seus neguits i dubtes, que tractarem de solventar en un ambient de diàleg comentant aquells aspectes que més incerteses suposin als assistents, així com altres temes interessants que ronden pels caps de molts emprenedors, autònoms i/o persones amb projectes:\nJa tens el teu Pla d'empresa però continues amb dubtes?\nAquestes són algunes de les situacions vivencials i/o professionals en què es troben moltes persones en un moment o altre de la seva etapa emprenedora...\nSituació: Il•lustre Col•legi d’Advocats de Sabadell (C/Lacy, 15 - Sabadell)\nPublicat per RT Mentoring a 11:45\nEtiquetes de comentaris: advocacia, advocat, assessorament, assessorar, ICASBD, JAS, jove, negoci, professional, Sabadell, sessió\n1/3/18 Sessió participativa a l'ICASBD per advocat...


Ontinyent promou el contacte intergeneracional amb el programa “Majors Actius” - TV Digital Ontinyent\nHome > Societat > Ontinyent promou el contacte intergeneracional amb el programa “Majors Actius”\nTV Digital Ontinyent 08/03/2017\tSocietat Comentaris tancats a Ontinyent promou el contacte intergeneracional amb el programa “Majors Actius”\nPromoure el contacte intergeneracional, crear vincles entre els joves i majors, fomentar el respecte mutu i mostrar que es poden fer coses junts. Aquestos són alguns dels objectius de l’activitat de Dansa Compartida que començava ahir dimarts al marc de la programació de “Majors Actius”, el nou programa impulsat per l’Ajuntament d’Ontinyent per als majors de 55 anys que es desenvolupa des de febrer a juliol d’enguany.\nL’activitat consistia en un taller gratuït d’expressió corporal i dansa a càrrec de l’educadora social Natalia Gandia, al que participaven més d’una vintena de persones entre menors del projecte socioeducatiu municipal “El Rogle” i majors de diverses residències, principalment “La Saleta”.\nLa regidora coordinadora de l’àrea de Política per a les Persones, Sayo Gandia, que se sumava al taller, destacava que “cada activitat de Majors Actius té uns objectius concrets, i en aquest cas hem volgut mostrar que joves i majors poden fer coses junts, a més de crear nous vincles i potenciar la vida activa d’uns majors, els que estan a les residències, als que hem donat l’oportunitat d’eixir i gaudir d’aquest espai lúdic de dansa i música. A més a més ha estat una activitat molt inclusiva i integradora, al marc del treball que volem fer per anar cap a una societat més justa i solidària amb els nostres majors”, assenyalava. El proper dimarts 14 de març hi haurà una segona sessió del taller de Dansa Compartida al Centre Cívic del barri del Llombo, de 17:30 a 19:00 hores.\nEntre les múltiples activitats totalment gratuïtes que tindran lloc als propers mesos hi ha també visites guiades per les rutes cultural, medieval i industrial de la ciutat; activitats plàstiques d’art i música; un cinefòrum; informació sobre els avantatges que ofereix l’administració local; conte-teràpia; riso-teràpia, un taller de cuina saludable o un concert de músiques del món. Aquest dijous 9 de març, en concret, es farà una visita guiada a la seu de la Diputació de València, el Palau de l’Scala i el Palau de Batlia.\nLa programació està recollida en un díptic on s’explica com funcionen els centres de majors de la ciutat, i les inscripcions a les activitats es poden realitzar al Centre Integral de Majors de Sant Rafel, al Centre Cívic del Llombo, al CEAM de Sant Josep i al departament de Serveis Socials Municipals.\nAnterior Més de 200 persones s’afegeixen a Ontinyent l’aturada mundial del Dia Internacional de la Dona\nSegüent L’Ajuntament reurbanitzarà el tram de l’Avinguda Ramón y Cajal que porta a l’estadi El Clariano\nLurbel recaptarà fons per la Fundació Tutelar Trèvol amb una campanya solidaria\nL’alcalde d’Ontinyent i President de la Fundació Tutelar Trèvol, Jorge Rodríguez, i el Director de …


COCA D'ALBERCOCS - Recepta de myTaste\n3 ous 130 grs de saïm\nIngredients. 3 ous de corral grossos300 g de farina de panades (la de borsa vermella de «Harinera Mallorquina»)300 g de sucreCanyellasucre en pols1/2 tassó de llet o 1 iogurt natural1/2 tassó d'oli d'oliva1 sobre de llevat químic («El Canario» o similars)Preparació\nCOCAD'ALBERCOCS. la coca d´albercocs és típica de la rebosteria eivissenca i val la pena probar-la. espero que la pròxima cocad'albercocs ens duri una mica més, jeje\nComença la temporada d'albercocs. coca d'albercoc. I com no podia ser d'altra manera, avui una recepta típica d'aquí, de sa roqueta\nAquesta coca ha sortit d'una conversa que vaig tenir amb una amiga pel WhatsApp. - A Mallorca fan coques d'albercocs i també són boníssimes, així que quan acabis amb les coques de cireres pots començar amb les d'albercocs\nDels diferents productes de rebosteria que solen acompanyar aquestes celebracions, avui he triat la cocad'albercocs


David Caño: “Escric per llançar crits d’auxili o d’amor"\nDavid Caño. 'Un cos preciós per destruir'\nPremi Jocs Florals de Barcelona. Ed. Proa. 98 pàg.\nDavid Caño (Olot, 1980) va arribar a la poesia a través de la música. Diu que certs poemes musicats el van empènyer a descobrir els poetes que els havien escrit i que una cosa porta a l’altra. No és estrany doncs que, entre altres mogudes guapes, formi part –amb Borja Penalba, David Fernández i Mireia Vives– d’Ovidi4, el quartet que, trenant música i paraules, celebra l’obra d’Ovidi Montllor, les complicitats que ens sostenen, la vida, les ferides, la Resistència. Busqueu-los, aneu-hi.\nActivista cultural influenciat pels situacionistes Debord i Vaneigem, sempre que li ho demana el cor Caño és també un home d’acció que oposa versos esmolats o el propi cos a repressors de tota mena (i no donarem més pistes, que ja se sap que ens vigilen, Orwell dixit, i els anys van donant-li la raó).\nDiu que escriu per comprendre o explicar-se coses, per llançar crits d’auxili o d’amor, i sovint les dues coses alhora. Que li agraden els poemes que tant poden ser llegits com dits, i els matisos que prenen en cada cas. I que la poesia és una manera de mirar. De viure.\nAcaba d’arribar a les llibreries el seu darrer poemari, Un cos preciós per destruir (Proa, Premi Jocs Florals de Barcelona 2019): “Si hem de morir que sigui aquí, / en aquest búnquer-xuclador, / devorant ànsia / a cos obert, dansa macabra / de la vida que ens fa nosa, / i se'ns en fot el bombardeig, / la sang al mar, la puta sida. // Si hem de morir que sigui aquí: / ja pot plorar, la poesia”.\nTambé és autor de Teresa la mòmia, amb Lluís Calvo (Pont del Petroli, 2013); Res és ara ni això(Terrícola, 2013); De Penitents a Desemparats (com dos carrers de Barna), amb Ricard Mirabete i fotografies de Carles Mercader (Tanit Poesia, 2014) i Nictàlgia (Terrícola, 2017), entre altres. Avui és ell qui contesta el nostre vers i revers.\nJo crec que la poesia és una manera de mirar, una manera d’entendre el món, una manera de viure. Més enllà del gènere literari. I serveix. Per un mateix diria que és inevitable, quan t’assalta, i quan es decideix estendre-la suposo que acompanya, ajuda a entendre o a pensar, obre portes i finestres, a vegades posa paraules a allò que no sabem expressar però sentim.\nJo vaig arribar a la poesia a través de la música. De poemes musicats. Sempre m’havien interessat molt les lletres, què diuen les cançons, i de sobte vaig descobrir una sèrie de poetes que eren els autors d’aquestes lletres que tant m’agradaven. Així que calia llegir els seus llibres, i d’aquests a uns altres, i fins el dia d’avui. Per tant, encara ho faig. Potser d’una manera una mica diferent, després de moltes lectures, però encara espero alguns llibres amb la il·lusió dels nens i vaig a mirar a les llibreries si ja han arribat o no. Per mi llegir-la o escoltar-la és diferent, arribes al poema d’una manera que no és comparable i per tant no crec que una cosa sigui millor que l’altra. Per mi combinar-ho és ideal.\nJo vaig arribar a la poesia a través de la música. Vaig descobrir una sèrie de poetes que eren els autors d’aquestes lletres que tant m’agradaven\nJo escric per necessitat. Sempre ha estat així. Escric per a mi. Per comprendre o explicar-me coses. Per llançar crits d’auxili o d’amor. I sovint les dues coses alhora.\nHi ha poemes que prefereixo dir i altres que em llegeixin. Crec que el poema et reclama una cosa o l’altra, tot i que sovint els que més m’agraden són els que permeten ambdues coses i prenen diferents matisos al ser dits o llegits.\nSempre he fet servir llibretes, a vegades papers si no hi ha més remei, però últimament he de confessar que també he tirat de mòbil. A vegades és un pensament, un vers, una idea o tot un poema que, de sobte, irromp. Tot i que també escric molt a batzegades, puc estar temps escrivint molt poc, o gens, i prioritzant altres coses (llegir, escoltar música, mirar pelis o sèries, viure en general) i després estar uns mesos escrivint compulsivament.\nEscric per tot arreu i quan sorgeix el moment. Sovint fora de casa i a mà. En qualsevol hora del dia. Després reescric el poema al pc. I també reescric força o reviso durant el període de correccions quan el poemari està més o menys acabat.\nEn els meus llibres crec que hi ha més aviat una atmosfera prevista, alguns elements simbòlics que es repeteixen, una estètica. I llavors els poemes van arribant fins que en algun moment sé que el poemari ha acabat.\nVaig escrivint el poema, llegint-lo, reescrivint-lo o modificant-lo fins que el dono per acabat. Llavors el passo al pc, també hi pot haver alguna modificació. Durant el procés de correcció de tot el poemari, quan ja han reposat la majoria de poemes, miro si encara funcionen o cal reescriure’n algun, suprimir-lo o modificar-lo.\nJo crec que no hi ha res pitjor que forçar, així que no sé si cal un pla integral i generalitzat de promoció de la poesia. A vegades, s’ensenya o es presenta una poesia molt limitada. Als instituts sovint s’escolta Rap o Trap o cançons on es valora la lletra però es percep la poesia com un pal, com una part d’una assignatura, amb els seus autors i textos. Quan precisament la poesia ve a fer o a expressar, també, moltes de les coses que els agraden o reivindiquen. En alguns països i/o ciutats la poesia ha penetrat dins els imaginaris de la joventut de manera molt forta, es llegeix de forma força massiva. Però és clar, això no passarà si ens quedem en una visió elitista o limitada de la poesia. El que sí que trobo és que es podria aprofitar més els poetes vius perquè vagin als instituts, a fer tastets, a mostrar el que fan i les connexions que es poden establir amb l’alumnat.\nCrec que tots estem fets de lectures, d’experiències pròpies i d’altres de compartides, de recitals col·lectius. He tingut la sort d’anar creixent acompanyat d’una sèrie de poetes brutals i diferents entre ells/es de qui n’aprenc cada dia. Jo que vinc i reivindico l’autodidactisme, i diguem que he anat construint el meu corpus poètic lentament diria que vaig flipar la primera vegada que vaig veure recitar l’Enric Casasses, la Núria Martínez-Vernis, en Pelàez o en Josep Pedrals. Diria que se’m va girar el cap quan vaig llegir per primera vegada l’Andreu Vidal o l’Arnau Pons (amb el seu Desertar) o que vaig descobrir la immensitat poètica llegint en Màrius Sampere i d’una manera diferent, però també, l’Antònia Vicens.\nCrec que tots estem fets de lectures, d’experiències pròpies i d’altres de compartides, de recitals col·lectius\nAixò de les generacions sempre m’han semblat invents propagandístics, periodistics o acadèmics. Segurament hi ha afinitats poètiques i també amistats entre persones que escriuen coses ben diferents. D’aquí a dir-ne generació...\nAbans ja ho he dit una mica: Brossa i Papasseit, Vinyoli i Bonet, Pizarnik, Liddell, Bachmann, LM Panero, Hac Mor, Andreu Vidal, Rimbaud, Lautréamont, Collobert, Xavier Sabater, Artaud, Sampere, Vicens, Casasses. En David Castillo és algú que d’alguna manera ha estat molt present en la meva poesia així com la poètica de la contracultura dels 70, i en Lluís Calvo és far i amic. Crec que d’alguna manera hi ha molta influència vital dels situacionistes i també de referències no estrictament provinents del món de la poesia. També he tingut la sort de créixer al costat de poetes que em flipen i de qui n’aprenc cada dia (Calafell, Cabrera, Pietrelli, Blancallum Vidal, Martí Sales, Sevilla, Guim Valls, Grifoll, Cano, Martínez-Vernis, Escoffet, Silvie Rotchkovic, Gabriel Ventura, Camacho-Grau, Pons Alorda, G. Altaió, Laia MaLo, Cucurella-Jorba... segur que me’n deixo mil)\nAquest poema és del darrer poemari, Un cos preciós per destruir (Proa, 2019)\nSi hem de morir que sigui aquí,\nentre els vermells i les olors,\nlluny de la lírica,\namb els genolls regalimant\npel terra brut, els cops al mur,\nel Daily Express,\nen aquest búnquer-xuclador,\na cos obert, dansa macabra\nde la vida que ens fa nosa,\ni se'ns en fot el bombardeig,\nla sang al mar, la puta sida.\nSi hem de morir que sigui aquí:\nja pot plorar, la poesia.\nÉs possible fer-ho, i de fet tinc amics/es que ho fan. Jo també treballo en la docència però tot són eleccions i maneres de viure.\nDavid Caño guanya els Jocs Florals de Barcelona 2019\nJosep Pedrals: “Escriure poesia em sembla una de les maneres més delicioses de ser persona”


Diàlegs en pròpia pell. Exposició de Claudia Quintana i Gala Espín.\nDiàlegs en pròpia pell. Exposició de Claudia Quintana i Gala Espín23 d'octubre de 2021 - 12 de desembre de 2021\n23 d'octubre de 2021 - 12 de desembre de 2021\nDel 23 d’Octubre al 12 de Desembre de 2021\nDel 23 d’Octubre al 12 de Desembre de 2021, es pot veure a l’Espai Cultural Can Bisa de Vilassar de Mar l’exposició Diàlegs en pròpia pell, de Claudia Quintana i Gala Espín.\nDos projectes de fotografia documental que exploren la capacitat de resiliència de les seves protagonistes. Amb la pell, com a tret comú, i les traces visibles de les ferides de la vida, les cicatrius i la malaltia, descobrirem com l’acceptació, la resistència, l’estima al mateix cos i la bellesa són presents en aquest diàleg que plantegen les seves autores, Claudia Quintana i Gala Espín.\nAmbdues autores han cursat els seus estudis de fotografia a l’IEFC. Claudia Quintana hi presenta Cicatrices, un projecte del Curs d’Especialització en Reportatge Documental de Proximitat, i Gala Espín hi presenta Ariadna. La Piel de Pez, el que va ser el seu Projecte Final del Graduat en Fotografia.\n11è Cicle de Foto-Projeccions de la Fundació Foto Colectania


L’Institut – AMPA Institut Goya\nAMPA Institut Goya\nInformatica i web\nL’INS Francisco de Goya va començar la seva història a partir de la reconversió de l’Escola d’EGB homònima que s’havia creat l’any 1976. L’any 1995 es va iniciar la transformació, i durant dos anys escola d’EGB i IES hi van conviure. El professorat de l’IES va ser majoritàriament voluntari i a hores d’ara la major part hi roman.\nLes escoles del nostre itinerari són Arc Iris, Escola del Mar, Font d’en Fargas, Parc del Guinardó, Pit-Roig, Àngels Garriga i Torrent d'en Melis. La relació dels dos nivells d’ensenyament és contínua, i ens permet de tenir una visió global de l’acció educativa.\nEls informes de les escoles vénen amb els alumnes i, recíprocament, els resultats dels primer trimestre a l’institut tornen a les escoles. Encara més, els coordinadors de nivells i/o el professorat de diverses àrees de les escoles i de l'institut miren la manera de trobar-se per intercanviar criteris i continguts d’ensenyament.\nEl Personal Docent el constitueix un nombre de 44 professores i professors que atenen 480 alumnes en tres línies d’ESO i dues de Batxillerat que agrupen les modalitats de Humanístic i Ciències Socials, Ciències de la Natura i Tecnològic. Tenim en plantilla una psicopedagoga que, a més, s’ocupa de l’acció tutorial i forma part de la coordinació del tractament de la diversitat i una mestra terapeuta que ocupa la plaça de tractament de la diversitat.\nL’Equip no docent està integrat per dues conserges i dues administratives. Les senyores que s’encarreguen de la neteja depenen d’una empresa contractada ad hoc. Cal afegir a l’equip no docent el personal del menjador, les cuineres i els monitors que es cuiden de l’alumnat durant les hores en què no hi ha activitat acadèmica. Aquests monitors depenen de l’empresa “Cooperativa Escolar Guinardó” que gestiona el menjador per encàrrec de l’AMPA i sota supervisió de la direcció de l’institut.\nEl nostre alumnat prové majoritàriament del barri i sol ser traspassat a l’institut des dels Centres de Primària del districte. Es tracta doncs, d’un alumnat integrat en el barri que manté una cultura de participació molt familiar en les institucions educatives. El nostre Centre té com a una de les tasques prioritàries, al primer curs, que el canvi de medi i nivell, alteri mínimament l’alumnat i les famílies. L’alumnat que ens ha de venir és visitat per l’equip directiu a les escoles i al mateix temps es concerten visites de totes les escoles a l’institut.\nEls alumnes nous són rebuts de manera especial al Centre segons un pla d’acollida no escrit i assumit pel professorat. Aquest pla descansa en els tutors orientadors. Aquesta figura és emblemàtica de l’institut. Cada professor tutora necessàriament un grup de 10 a 12 alumnes dels quals fa el seguiment, i als quals orienta i assessora, i, sobretot, els atén, i escolta les seves inquietuds. La tutoria orientadora tendeix a mantenir-se durant dos cursos, tot i que la complexitat de repartiment de cursos, grups, i horaris, ho dificulta. En tot cas, quan es realitza el canvi d’ orientador, els informes, sistematitzats, passen al nou tutor.\nLligada a la tasca del tutor orientador es du a terme la relació amb les famílies dels alumnes. Les entrevistes, regulades i ordenades formalment, estan dins del calendari, i la informació que se n’obté és a l’abast de tot el professorat. Les famílies són coneixedores del sistema i hi participen molt activament i intensament. Aquestes relacions entre les famílies dels alumnes i l’institut distingeixen el centre i, com ja s’ha dit, formen part tant de la cultura de l’escola com de la de l’entorn.\nQuant als serveis que ofereix el Centre cal esmentar, el menjador, amb cuina pròpia que dóna menjar cada dia de la setmana; la biblioteca, amb bibliotecària, que ofereix servei quatre dies a la setmana de tres a sis de la tarda i que està subvencionada per l’AMPA; el Banc de Llibres, que gestionat per l'AMPA, permet la reutilització dels llibres de la ESO; i el gimnàs, que, concebut com a sala de serveis múltiples, està obert a d’altres activitats que puguin ser d’interès tant per al barri com per a l’institut.\nWeb IES GOYA: www.goya.cat\nQue fà l’AMPA?\nAnglès extraescolar curs 2020-2021 19 juny, 2020\nInformació llibres Batxillerat 2020-2021 19 juny, 2020\nAnglès extraescolar curs 2019-2020 15 juliol, 2019\nEspecial! Taquilla 2on. Batxillerat. 2019-2020 29 juny, 2019\nMatrícula 2019-2020. Algunes respostes 29 juny, 2019\nMatrícula curs: 2019-2020. Llibres ESO 29 juny, 2019\nInformació llibres Batxillerat 2019-2020 28 juny, 2019\nInformació incidències ordinadors 30 maig, 2019\nAVIS A FAMÍLIES AMB ORDINADOR LENOVO 1 I 2 ESO 12 desembre, 2018\nInformació Comandes i Retorn de Llibres 22 juny, 2018