Obté un permís d’obres després de denunciar la lentitud de la burocràcia\ndimecres, 27 d'abril del 2022, a les 10.30\nLa notícia es va estendre ràpidament des del compte de Twitter de l'advocada Eva Corredoira. Empesa per l'emergència de la situació, en una de les seves piulades mostrava una fotografia colpidora de com ha de banyar la seva mare afectada d'Alzheimer des de fa 10 anys. Tots els maldecaps de l'Eva comencen aquí, al bany de casa, en un edifici catalogat del barri de Gràcia. Quan vol instal·lar un plat de dutxa per facilitar l'accessibilitat de la mare, es troba que les bigues de la finca estan podrides. A partir d'aquí comença un viacrucis de quatre mesos per obtenir els permisos, primerament de la comunitat de veïns i després de l'ajuntament per fer les obres de substitució de les bigues. EVA CORREDOIRA, advocada: "Qui em garanteix a mi que d'aquí a un mes més no digui alguna cosa a patrimoni o no hi hagi qualsevol tipus de problema. Es més, si l'ajuntament creu que el projecte no es bo, que passarà? trigarem tres mesos més? La meva mare continuarà banyant-se en una Toy? La mare de l'Eva té reconegut el màxim grau de dependència i per aquest motiu la seva filla demana que en casos d'emergència, com aquest, els permisos d'obra es puguin agilitzar. Des de la Sindicatura de Greuges s'apunta també a la necessitat d'actuar amb celeritat en aquest tipus de situacions. MARIA ASUNCIÓ PLANAS, síndica de greuges: "Aquest i segurament hi hauran d'altres. Potser ara m'està escoltant gent que diu 'escolta jo també tinc aquest problema d'acord. Doncs aquests casos haurien de passar per sobre dels altres i anar més ràpid." A banda del compromís d'agilitzar el permís d'obra, des de l'ajuntament també es vol recordar que existeixen diverses vies per atendre una persona depenen. Hi ha centres de dia i residències que poden proporcionar als malalts una higiene diària. L'Eva, però, insisteix que la seva opció és cuidar la mare a casa.\nLa mare d’aquesta advocada del barri de Gràcia té reconegut el grau màxim d’invalidesa i sense un bany disponible, la situació es feia cada cop més difícil. Tot va començar quan, en aquest edifici catalogat de Barcelona, es detecta, un cop iniciades les obres, que les bigues del bany estan podrides. A partir d’aquí l’Eva es posa en contacte amb la comunitat de veïns, per tal de fer una obra en l’estructura. Arriba aquí el primer escull. Des de la comunitat de veïns i en tractar-se d’un edifici catalogat es demanen tots els permisos necessaris i això fa que tot es dilati en el temps.\nUn cop realitzats els tràmits des de l’Ajuntament es tenen 30 dies per estudiar el projecte d’obres i comprovar que res es faci fora de la norma. En vista d’aquest horitzó l’Eva veu clar que en casos d’emergència com el seu des de l’Administració s’hauria d’actuar molt més ràpid i decideix fer-ho públic a través de les xarxes socials.\n.@xaviertrias @sindicabcn Así ducho a mi madre,con Alzheimer,gracias a SUS leyes.4 meses y sin licencia @leydetodos pic.twitter.com/VxL9AZABmL\n— Eva Corredoira (@Evacorredoira) October 1, 2013\nDesprés del Twitter de denúncia, l’Eva es reuneix amb la síndica de Greuges de Barcelona i l’Ajuntament i obté el permís.\n— Alzheimer — denúncies — gent gran — obres — Twitter


Regne de Sriwijaya: una breu història i llegat del regne\nPrincipal » Interessant » Regne de Sriwijaya: una breu història i llegat del regne\nEl regne Srivijaya es trobava a Sumatra i es va fundar al segle VII, com ho demostra la inscripció de Kedukan Bukit a Palembang (682).\nSriwijaya es va convertir en un dels regnes poderosos de l'illa de Sumatra.\nEl nom Sriwijaya prové del sànscrit en forma de "Sri" que significa lluminós i "Wijaya" significa victòria perquè es pugui interpretar com una victòria lluminosa o gloriosa.\nUna breu història del regne de Sriwijaya\nS'estima que la ubicació geogràfica del regne Srivijaya es troba a Palembang. Tanmateix, també hi ha qui discuteix a Jambi, fins i tot fora del món.\nTot i així, l'opinió més àmpliament recolzada pels experts és que la ubicació del Regne Srivijaya es trobava a Palembang.\nA les notes de viatge d'I-Tsing, un sacerdot xinès que va visitar Sriwijaya l'any 671 durant 6 mesos va explicar que el centre del Regne de Sriwijaya es trobava a la zona del temple de Muara Takus (ara província de Riau).\nEl Regne Srivijaya va ser liderat per Dapunta Hyang Sri Jayanasa com el primer rei.\nLa glòria del Regne Srivijaya\nEl Regne Srivijaya va ser victoriós al segle IX-X dC controlant les rutes comercials marítimes al sud-est asiàtic.\nSrivijaya ha controlat gairebé tots els regnes del sud-est asiàtic, inclosos Java, Sumatra, la península de Malaia, Tailàndia, Cambodja, Vietnam i Filipines.\nSriwijaya es va convertir en el controlador de les rutes comercials locals que imposava drets de duana a tots els vaixells que passaven. Això es deu al fet que Srivijaya es va convertir en el governant dels estrets de Sonda i Malacca.\nA més, el Regne Srivijaya també va acumular la seva riquesa amb els serveis portuaris i els magatzems comercials que donaven servei als mercats xinès i indi.\nEl col·lapse de l'Imperi Srivijaya\nEl regne de Srivijaya va experimentar un col·lapse quan el rei Rajendra Chola, el governant del regne de Cholamandala, va atacar el 1007 i el 1023 dC, que va aconseguir capturar les ciutats de Sriwijaya.\nLlegiu també: La interacció social és... Definició, característiques, formes, termes i exemples [COMPLETA]\nLa guerra va ser causada perquè el Regne Sriwijaya i el Regne Cholamandala competien en els camps del comerç i la navegació. De manera indirecta, el propòsit de l'atac del Regne Cholamandala no era colonitzar sinó destruir la flota Srivijaya.\nAixò va fer que l'economia del regne de Sriwijaya es debilités perquè els comerciants que habitualment comerciaven al regne de Sriwijaya van continuar disminuint.\nNo només això, el poder militar de Sriwijaya també s'anava fent més feble, de manera que moltes de les seves àrees subordinades es van haver de separar. Finalment, el Regne Srivijaya es va ensorrar al segle XIII.\nEls reis del regne Srivijaya\nMaharaja Vishnu Dharmatunggadewa\nLlegat del Regne Srivijaya\nEl Regne Srivijaya va deixar diverses inscripcions, incloent:\n1. La inscripció Kedukan Bukit\nAquesta inscripció es va trobar a Palembang l'any 605 aC/683 dC.\nEl contingut de la inscripció és l'expansió de 8 dies realitzada per Dapunta Hyang amb 20.000 soldats que van aconseguir conquerir diverses zones perquè Sriwijaya es féu pròspera.\n2. Inscripció Talang Tuo\nLa inscripció, que es va trobar l'any 606 aC/684 dC, es va trobar a l'oest de Palembang.\nEs tracta de Dapunta Hyang Sri Jayanaga que va fer Sriksetra Garden per a la prosperitat de tots els éssers.\n3. Inscripció de Lime City\nAquesta inscripció diu l'any 608 aC/686 dC que es va trobar a Bangka. Conté una petició a Déu per a la seguretat del Regne Srivijaya i la seva gent\n4. Inscripció Coral Birahi\nLa inscripció que es troba a Jambi conté el mateix contingut que la inscripció de Kota Kapur pel que fa a la sol·licitud de seguretat.\nLa inscripció de Karang Birahi es va trobar l'any 608 aC/686 dC.\nLlegiu també: Més de 15 efectes de la rotació de la Terra juntament amb les seves causes i explicacions\n5. Pedra Talang Inscripció\nAquesta inscripció es va trobar a Palembang, però no hi ha cap número d'any. La inscripció de Talang Batu conté una maledicció sobre els malfactors i els infractors de les ordres del rei.\n6. Palas Inscripció a Pasemah\nAquesta inscripció tampoc està numerada. Es troba a South Lampung que conté l'èxit de Srivijaya ocupant South Lampung.\n7. Inscripció Ligor\nTrobat l'any 679 aC/775 dC a l'istme de Kra. Diu que Srivijaya estava sota el govern de Darmaseta.


Manual per fer-se gran\nEl febrer del 2022 és la data triada per Movistar+ per estrenar la nova ficció original ‘Sentimos las molestias’. Miguel Rellán i Antonio Resines encapçalen l’elenc.\nMiguel Rellán i Antonio Resines, durant el rodatge.\nActualitzada 27/11/2021 a les 07:00\nSentimos las molestias, una nova sèrie protagonitzada per Miguel Rellán i Antonio Resines, arribarà a Movistar+ el febrer del 2022. A falta de concretar la data d’estrena, la plataforma ha difós ja les primeres fotografies i el primer teaser d’aquesta comèdia creada per Juan Cavestany i Álvaro Fernández-Armero (Vergüenza).\nProduïda per Cuidado con el Perro TV, Sentimos las molestias està formada per sis episodis de mitja hora en què s’abordarà una història que “tracta sobre la música, l’edat, les relacions sentimentals, la malaltia, i l’amistat. Pretenem fer comèdia amb aquests elements i alhora posar una mirada rigorosa sobre els nostres personatges en un context actual realista”, avancen els creadors.\nAntonio Resines es posa a la pell de Rafael Müller, un egocèntric i volcànic director d’orquestra, i Miguel Rellán en la de Rafael Jiménez, una vella glòria del rock, un besavi Peter Pan que es nega a penjar la guitarra. Els acompanyen, entre altres, Fiorella Faltoyano, com a Gloria; Melina Matthews, com a Victoria, una virtuosa del violoncel de l’orquestra, i María Casal en el paper d’Elena, l’advocada que gestionarà el desnonament de l’edifici on viu el personatge de Rellán.\nSentimos las molestias ens parla en to de comèdia dramàtica sobre què suposa “fer-se vell” avui dia. Müller i Jiménez mantenen una amistat des de fa dècades. Tots dos hauran de lluitar per continuar encaixant en un món veloçment jove que insisteix a apartar-los del tauler de joc, tot i que ells se senten encara amb plenes facultats.\nEn aquest avenç mostrat per Movistar+, amb prou feines de 30 segons de durada, Müller canvia la batuta pel mòbil i es troba aprenent a fer servir WhatsApp per lligar. Tots dos amics descobreixen que amb les noves tecnologies no hi ha més remei que adaptar-se o morir...


Oriol Domingo censurat a 'La Vanguardia' com a informador religiós · Tribuna.cat\nDilluns, 3 de març del 2014 | 15:45\nOriol Domingo, Censurat, La Vanguardia, Informador, Religiós\nAixí ho ha explicat Germinans Germinabit al seu web. Aquest portal ultra conservador i espanyolista s'ha congratulat que la signatura de Domingo, que és una de les seves bèsties negres, hagi desaparegut de La Vanguardia digital i de paper. A més, expressa cínicament la seva solidaritat amb el periodista català.\nL'últim dels tres posts censurats, segons Germinans, es titula El Príncep, el poble i Déu. El web aporta un paràgraf d'aquest post. Diu així: "El príncep Felip acabarà la seva estada de quatre dies a Catalunya al monestir de Poblet. Té significat religiós i polític. El monestir és panteó dels reis de la corona d'Aragó. Poblet està inspirat per la visió del Déu de Jesús que transmet l'Església i, alhora, des de 1150 està arrelat a la història i a la realitat de Catalunya". L'article del portal ultra acaba amb aquest paràgraf: "Solidarios con Domingo, pero ¡adiós Domingo! Sólo se merece nuestra compasión. Ni la tiene para consigo mismo ni se la otorgan en su periódico".\nPosats en contacte telefònic amb Domingo per aclarir si tres articles seus han estat censurats com assegura Germinans, el periodista es limita a contestar que entre les seves costums no figura la de llegir Germinans.\nTambé posats en contacte amb la redacció de La Vanguardia se'ns diu que no tenen noticia d'Oriol Domingo i que fa dies que no apareix per la seu del diari de Diagonal/Francesc Macià. Expressen, però, la seva sorpresa perquè In saecula saeculorum és un dels blogs més llegits del diari i amb major participació interactiva d'internautes. En tot cas, la cúpula de "La Vanguardia" no ha desmentit la informació de Germinans Germinabit.


L'aposta per impulsar el consum de Gall del Penedès centra l'edició 355 de la Fira del Gall | RTVVilafranca\nL’aposta per impulsar el consum de Gall del Penedès centra l’edició 355 de la Fira del Gall\nAquest cap de setmana Vilafranca viu la 355a edició de la Fira del Gall, amb diverses novetats que busquen generalitzar el consum de Gall del Penedès més enllà de les festes de Nadal.\nEl primer concurs ‘Millor plat cuinat amb Gall del Penedès amb IGP’, en el qual participen els plats preparats pels restaurants de la Mostra gastronòmica, i els tallers de l’Aula de cuina ‘Cuina el Gall sense por!’ són dues novetats destacades de la Fira del Gall 2019.\nLes dues activitats van en la línia de desestacionalitzar el consum de Gall del Penedès tenint en compte que el pic de venda d’aquest producte es produeix durant les festes nadalenques. Amb el concurs i l’aula de cuina, l’organització de la Fira del Gall aposta per impulsar el consum de Gall del Penedès i dur-lo a les llars.\nLa Fira del Gall ha estat inaugurada a les vuit del matí d’aquest dissabte amb la participació de la Consellera d’Empresa i Coneixement de la Generalitat Àngels Chacón, qui ha acompanyat l’alcalde de Vilafranca Pere Regull i altres representants de l’Ajuntament de Vilafranca, a més del president del Consell Comarcal i el del Consorci de Promoció Turística del Penedès, entre altres autoritats.\nEl Parc de Sant Julià és l’escenari d’aquesta fira centenària que permet viure i descobrir una experiència completa, de la criança a la degustació de l’aviram.\nLa fira ha consolidat les seves populars propostes com el Mercat d’aviram, la Mostra gastronòmica o el Celler Penedès. En aquesta edició, la fira continua innovant a tots els seus àmbits per situar-se a l’avantguarda amb propostes com el concurs-exposició de la raça de Gallines Penedesenca, el Mercat d’artesania i tot un conjunt d’activitats lúdiques enfocades a públic de totes les edats.\nFira del Gall, Gall del Penedès, inauguració


A nivell literari, la seva obra, extensa, ocupa els terrenys de la poesia -el camp on més reïx- , la narrativa i l'assaig i el teatre. De la primera etapa poètica de l'autor en destaquen les obres Plàstic (1923), Vermell en to major (1929), Rosa dels vents (1930) i El bes als llavis (1934). I dels títols apareguts després de la guerra són remarcables Nadal flor cordial (1943) i El fang i l'esperit, obra que obtingué el premi de la Diputació de València l'any 1951. De l'obra en prosa cal destacar-ne títols de narrativa com La dragomana dels Déus (1920), L'artista de la Valltorta (1921), Elogi del xiprer (1928), Elogi del camp, Barbaflorida, professor (1930) o Elogi de la vagància (1937), així com els llibres d'assaig dedicats a Benassal: El Llibre de Rúbriques de Benassal i Les Festes de Benassal, apareguts els anys 1951 i 1952 respectivament.\nVa ser creador, encara, d'un seguit de peces teatrals -potser menors dins de la seva completa faceta com a escriptor- com són La senda del amor (1919), Un negoci com un altre (1922), L'amor camí del cel (1928) o Amb el títul que vullgau (1929), publicades en diferents números de volums valencians com El Cuento del Dumenche, Nostre Teatro o Taula de Lletres Valencianes.\nCarles Salvador en obtenir el títol de mestre, el juliol de 1911. Poc després de fer els divuit anys rebia el títol de Mestre Superior.\nLa família Salvador al complet (1930). D'esquerra a dreta i de dalt a baix hi ha Carles Salvador, Sofia Monferrer, els fills Sofia Salvador i Carles Salvador, i els pares Maria Gimeno i Ramon Salvador.\nCarles Salvador al seu despatx de casa, l'any 1954.\nRecitació a les noces d'argent de la "Rondalla València" de Benimaclet, el 4 de març de 1951.


“Prendre les nostres pròpies decisions ens fa lliures”\nLa sexualitat comença per l’autoestima. Membre de l’Associació Antisida Lleida, dilluns va encetar a la Seu les activitats al voltant del Dia internacional de la dona amb un xerrada sobre sexualitat i llibertat.\nActualitzada 10/03/2018 a les 06:57\nQuina relació veu entre sexualitat i llibertat?\nEncara desconeixem molt de la sexualitat de la dona, i tampoc no sabem gaire bé com explicar la sexualitat a la canalla. Som lliures quan en parlem, però ens costa molt escollir com expressar allò que té a veure amb la nostra sexualitat. No acabem de trobar com explicar allò natural de manera natural.\nPer què hi ha aquesta dificultat?\nPerquè encara perduren molts tabús del món patriarcal i per superar-los els homes haurien de saber renunciar a tot un seguit de privilegis. La sexualitat de la persona comença des del moment mateix de l’embaràs i no ens adonem que quan pensem en el nen o la nena que naixerà molt sovint ja estem reproduint determinats estereotips de manera inconscient. Fora bo, però, que no donéssim res per suposat.\nVol dir que repetim un cop i un altre els mateixos errors?\nHem de cercar espais crítics per pensar la sexualitat. Ens cal més informació per superar els tabús i estereotips que mantenim a la nostra societat. Resulta molt revelador el fet que encara avui dia els insults que més se senten a l’escola a l’hora del pati són “gorda”, “puta” i “maricón”.\nLa publicitat ha utilitzat de manera recurrent el cos de la dona com a reclam. Darrerament també s’ha estès aquest recurs a la figura masculina. Què en pensa d’aquesta tendència?\nPenso que si els mira amb atenció s’adonarà que no són comparables els anuncis a què es refereix amb aquells en què es projecta una idea del cos de la dona com a objecte.\nNo es basen tots dos en una mateixa idea de sexualitat?\nÉs una equivocació força estesa reduir la sexualitat al voltant del coit i de l’heteronormalitat. Ben al contrari, la sexualitat és molt més que sexe: la sexualitat comença per l’autoestima i per prendre les nostres pròpies decisions, que és el que ens fa lliures.\nLes decisions que prenem també ens condicionen, en la mesura que afecten altres persones per a bé o per a mal.\nPer això és important el diàleg. Potser haurem de prendre decisions difícils que afectaran la relació amb persones que tenim al voltant, però no fer-ho tindria conseqüències pitjors que les que volem evitar.\nFins i tot sabent que el que avui ens sembla molt important d’aquí a un temps potser ho veurem de manera ben diferent?\nEl vessant positiu del moment que vivim actualment és que s’està desconstruint el paradigma social que hem conegut en el passat per tornar a construir un altre de més just per a homes i dones.\nEncara que haguem de substituir els vells sistemes de valors pels que s’han anomenat valors líquids?\nPer superar les discriminacions és necessari avançar cap a nous conceptes, fins i tot en el cas que la base de la qual partim potser no sigui prou sòlida.\nExpressions propagandístiques d'aquest fenomen anomenat Llibertinatge i mal anomenat llibertat com "està prohibit prohibir", "El matrimoni és la presó per a l'amor"; o "el sagrat: aquí aquesta l'enemic", defineixen molt bé el brou de cultiu per a la ideologia de gènere que estava per venir.


Què fem - Ortopedia Ergox\nQuè femFrancesc Estorach2019-08-15T12:41:07+02:00\nA Ortopedia Ergox t’ajudarem a trobar la solució que millor s’adapta a les teves necessitats!\nPròtesis de membre inferior\nEl disseny de pròtesis en persones biamputades es una especialitat que implica un treball molt acurat per assegurar l’estabilitat, l’equilibri i la comoditat, amb especial atenció a la rehabilitació de la marxa i l’ensinistrament per evitar l’adopció de males postures i assolir un moviment armònic.\nEls nostres covers estètics, dissenyats en cooperació amb el propi usuari, s’adapten perfectament a les seves preferències i gustos. La tècnica pionera que utilitzem permet una personalització màxima del disseny i una perfecta adaptació a la pròtesi.\nUna amputació transradial, és a dir a l’área de l’avantbraç, demana la implementació d’una mà protésica, básica o amb control miolèctric, fixada amb cura i precisió a un encaix còmode. A Ergox t’oferim una amplia varietat de solucions, tant tècniques com estètiques, pensant en el teu benestar.\nortesis a mida\nA Ergox et facilitarem la solución ortèsica més adequada a la prescripció del teu especialista. Ja sigui per estabilitzar, corregir o protegir aquelles parts del teu cos que ho necessitin.\nAmb el sistema Revofit resolem aquells casos en que l’usuari té un monyó poc estable que varia en volum de manera sensible al llarg de dia i dificulta l’ús d’un encaix fixe. Amb aquesta solució li resulta fàcil i còmode variar la pressió per ajustar l’encaix de manera segura i còmoda amb només un parell de clicks.


El CERAP lliura els Premis Arnau de Palomar | Diari de Tarragona\nEl CERAP lliura els Premis Arnau de Palomar\nEls guardons principals, el d’Investigació i el d’Arts Plàstiques, van recaure en Robert Casadevall i Arnau Casanoves\n07/11/2021 10:32 | Actualizado a 07/11/2021 10:32\nUn moment de la gala dels Premis Arnau de Palomar celebrada el divendres a la nit. FOTO: CENTRE D’ESTUDIS RIUDOMENCS ARNAU DE PALOMAR\nEl Centre d’Estudis Riudomencs Arnau de Palomar (CERAP) i l’Ajuntament de Riudoms van lliurar aquest divendres a la nit els Premis Arnau de Palomar 2021, en el transcurs d’una gala que va tenir lloc Teatre del Casal Riudomenc i que va aplegar prop de 150 assistents. Els dos premis amb més dotació econòmica, el d’Investigació i el d’Arts plàstiques, van recaure en Robert Casadevall i Arnau Casanoves, respectivament.\nRobert Casadevall i Camps, geògraf i professor de la URV, es va endur el premi d’Investigació per la proposta de treball Bases per a una ordenació territorial de postpandèmia a Riudoms i el seu entorn. L’autor té un termini d’onze mesos per redactar l’estudi, al terme dels quals se li lliurarà els 3.000 euros del premi. Per la seva banda, Arnau Casanoves de la Hoz, de Reus, va rebre el premi d’Arts plàstiques, dotat amb 1.000 euros, per l’obra Jo i la muntanya, un diorama de vidre que representa els diferents nivells que componen la relació entre l’ésser humà i el paisatge. Al premi d’Arts plàstiques es van presentar en aquesta edició dels Premis Arnau de Palomar nou obres.\nEl premi de Recerca juvenil, adreçat a joves que facin un treball o estudi de recerca amb Riudoms com a objecte d’estudi i dotat amb 300 euros, va recaure en Oriol Domingo Martí, de Riudoms, pel treball L’Om TV de Riudoms: la imatge d’un poble. El premi de Narrativa breu, dotat amb 500 euros, se’l va endur Elvira Moreno Aguilar, de Tremp, per l’obra Les persones grans no entenen mai res. A la modalitat de Narrativa breu s’havien presentat en aquesta edició 71 treballs.\nEl premi de Recull de poesia, també dotat amb 500 euros, el va guanyar Carme Cruelles Rosales, de Sant Carles de la Ràpita, pel recull d’haikús Alè de núvol. El jurat va triar aquesta obra d’entre les 39 que optaven al premi. El guardó de la modalitat de Microrelats va ser per a Eva Moreno Bosch, de Molins de Rei, pel treball Suukoja. El petó finlandès. En aquesta modalitat, convocada per primera vegada i amb una dotació de 500 euros, s’havien presentat 43 narracions. Finalment, el premi Instagramers, dotat amb 200 euros, va ser per a Joan Mestre Olesti, de Riudoms, per la imatge Bon dia, Gernika!.


Podeu retornar la bossa que us hem repartit amb la roba usada o calçat fins el dilluns dia 13 de maig.\n1r, 2n, 3r, 4t, 5è, 6è, Altres activitats, Infantil, P3, P4, P5, Portada, Primària solidaritat 0\nSolidaritat al Corbella\nGràcies a la vostra col·laboració hem pogut aportar:\n2723,61€ a la Fundació Pasqual Maragall per al seu projecte: “Un futur sense Alzheimer”\n501,75€ de la xocolatada solidària per millorar els tractaments del càncer infantil de l’Hospital Sant Joan de Déu.\n1r, 2n, 3r, 4t, 5è, 6è, AFA, General, P3, P4, P5, Portada Fira solidària, solidaritat, xocolatada 0\nJOGUINES PER LA XXI FIRA DE LA SOLIDARITAT\nDijous 20 de desembre: XXI Fira de la Solidaritat.\nAquest any destinarem els diners recollits a la Fundació Pasqual Maragall, per un Futur sense Alzheimer.\nCom cada any ja podeu fer-nos arribar joguines EN BON ESTAT que no feu servir. Teniu temps fins dilluns dia 17.\nMOLTES GRÀCIES! TOTS FEM FALTA!!!\n1r, 2n, 3r, 4t, 5è, 6è, Altres activitats, Festes, General, Infantil, P3, P4, P5, Portada, Primària Fira solidària, Nadal, solidaritat 0\nXXI FIRA DE LA SOLIDARITAT\nXXI FIRA DE LA SOLIDARITAT dijous 20 de desembre 2018\nUn any més ens posem en contacte amb vosaltres per informar-vos de la nova edició de la Fira de Nadal i demanar-vos la vostra participació i col·laboració.\nDesitgem que aquesta XXI edició de la nostra fira sigui tot un èxit, com les dels cursos passats, i puguem ajudar amb el nostre gra de sorra a d’altres persones que necessiten de la nostra solidaritat.\nEls ingressos que obtindrem de la Fira seran per la Fundació Pasqual Maragall, per un Futur sense Alzheimer.\nQue participeu generosament amb les vostres aportacions voluntàries a la XXI FIRA DE LA SOLIDARITAT el proper dijous 20 de desembre. L’horari de venda serà al migdia de 2/4 d’1 a 2/4 de 2 h. i a la tarda de 2/4 de 5 a 2/4 de 6 h.\nA la fira podreu adquirir treballs manuals fets pels vostres fills i filles, jocs i joguines aportades per les famílies, galetes fetes per l’AFA, el tiquet del DVD de les cançons del concert de Nadal….\nConvideu familiars, amics i coneguts a participar-hi!!\nGràcies per mostrar, un cop més la vostra sensibilitat i cooperació.\n1r, 2n, 3r, 4t, 5è, 6è, Altres activitats, Assemblea, Festes, General, Infantil, P3, P4, P5, Portada, Primària Fira solidària, Nadal, solidaritat 0\nDe nou participem a la campanya de primavera de recollida de roba usada de Glorr.\nPodeu retornar les bosses amb roba i calçat en bon estat a l’escola fins divendres 25 de maig.\n1r, 2n, 3r, 4t, 5è, 6è, Altres activitats, General, P3, P4, P5, Portada solidaritat 0\nRecapte de llibres per Sant Jordi\n1r, 2n, 3r, 4t, 5è, 6è, AFA, Altres activitats, Festes, General, P3, P4, P5, Portada llibres, Sant Jordi, solidaritat 0\nDonatiu pel Fons Solidari\nAvui hem rebut una donació de 121,10€ pel fons solidari. Són diners recollits amb una rifa d’una panera de Nadal del bar-cafeteria Xic.\n1r, 2n, 3r, 4t, 5è, 6è, Altres activitats, General, P3, P4, P5, Portada, Sortides i colònies Promoció 17-18, solidaritat 0


La Graciosa (Lanzarote) - Entre Muntanyes\nLa Graciosa és la més desconeguda i la que malbarata més serenitat de les Illes Canàries.\nL'illa de la Graciosa forma part de l'arxipèlag Chinijo -pertanyent a Canàries i a la Província de Las Palmas, juntament amb els illots de Muntanya Clara, Roque de l'Est, Roque de l'Oest i Alegranza. Està al nord-oest de Lanzarote, illa de la qual depèn administrativament i de la qual la separa un braç de mar conegut com El Riu. També es troba relativament prop de la costa continental africana.\nLa Graciosa posseeix uns 29 km² en els quals es troben els dos únics pobles de la illa: La Caleta del Sèu (capital insular) i Cases de Pedro Barba. És la menys poblada de les vuit illes habitades, la seva població actual és de 660 habitants. Excepte els cascos urbans dels dos nuclis habitats, la resta de la illa pertany al Patrimoni de l'Estat, estant la seva gestió adscrita a l'Organisme Autònom Parcs Nacionals.\nL'economia insular està basada en la pesca i el turisme. Va ser conquistada en 1402 per l'explorador normando Juan de Bethencourt, sota el vassallatge d'Enrique III de Castella. L'illa és nomenada com una de les «Illes de Canària» sota sobirania del regne de Castella i Lleó en el Tractat d'Alcáçovas (1479).\nL'illa és accessible únicament des del mar, encara que també posseeix un heliport situat molt prop de Caleta del Sèu. Compta amb un regidor a l'ajuntament lanzaroteño de Teguise.\nLas Palmas 12 100 Km. 600 m. 600 m. Fàcil\n1. Muntanya Groga - Platja de la Cuina\n2. Platja de les Petxines\nRuta lineal des de Caleta del Sèu fins a la Punta del Pobre pel Pla de la Mareta, Pla del Corral i Morros de les Carreres, que permet arribar a la base de Muntanya Groga.\nLa ruta parteix de Caleta del Sèu, per la sortida de la pista cap a la Mareta, en les proximitats del col·legi. Durant menys de 2 km puja per la pista fins a arribar al Pla de la Mareta, flanquejat a banda i banda per la Muntanya de la Fita i Les Agulles. Zona d'interès on observar aljubs, maretas i cultius, petjada de l'ésser humà com modelador del paisatge i capacitat d'aprofitament dels recursos malgrat les exigències ambientals.\nEn l'encreuament, s'ha de seguir el camí que vira cap a l'esquerra i envolta la Muntanya de la Fita. Al poc trobarem un altre encreuament important en el qual s'obre un camí a la dreta i que també haurem d'evitar. Passat el Morro dels Dises, el camí baixa cap a la Baixa del Corral de forma paral·lela a la costa, entre restes d'antigues zones de cultiu en forma de terrasses. En la Baixa del Corral, els corrents marins dominants i el relleu, possibiliten la formació d'ones molt valorades entre els practicants del surf.\nDe la pista parteix un camí cap a Caleta del Sèu pel Pla del Corral, ruta no permesa per realitzar amb bicicleta. En els seus voltants trobarem l'aparcabicis del Pla del Corral. La ruta segueix recte cap a Punta del Pobre recorrent la costa noreste de la Illa de forma paral·lela a la costa i envolta Muntanya Groga. Pansa al costat de les Salines de la costa de Muntanya Groga, on de forma natural la sal cristal·litza en els tolls que es creen després de les pleamares, i finalitza en la Punta del Pobre, accident geogràfic proper a la Platja de la Cuina, a la qual no es pot accedir des d'aquí.\n4. Platja de la Francesa\nRuta lineal fins a la Platja de la Francesa de dificultat alta a causa del terreny, que és molt sorrenc. El retorn es fa pel mateix camí.\nEn els seus primers 280 metres comparteix traçat amb el qual porta a l'helisuperficie i al cementiri. En aquest punt un encreuament ens permet prendre la pista de l'esquerra que ens porta cap a la Badia del Salat, des d'on la pista contínua paral·lela a la costa passant al costat de la Lagunita.\nPoc després de passar aquesta zona trobarem l'aparcabicis de la Punta de la Ferradura i, amb prou feines 300 metres més enllà, el de la Platja de la Francesa, on finalitza el camí autoritzat a bicicletes.\n5. Pedro Barba i Punta de la Sonda\nLa ruta parteix de l'extrem noreste de Caleta del Sèu i segueix de forma paral·lela a la costa, passant enfront d'un habitatge solitari que queda a l'esquerra, enfront de la cala dels Maons. A uns 200 m de l'edificació el camí es bifurca, encara que la ruta segueix recte. Uns 300 metres més enllà està la Caleta d'A dalt, on és freqüent trobar mariscadores. Gairebé al final d'aquesta caleta, el camí s'incorpora a un altre més ample que ve de Caleta del Sèu per l'interior.\nLa ruta dibuixa una àmplia corba a l'esquerra en el Jable de la Caletas, per continuar recte fins a la Caleta de l'Aguardiente, on en les hores de marea baixa pot veure's un pou artesiano d'on emergeix l'aigua. En el seu extrem nord s'abandona el camí més ample per prendre la desviació que surt a la dreta i marxar al costat de la línia de costa per la senda marcada per pedres. Al poc es passa al costat de les restes de la Calera de la Caleta de l'Aguardiente.\nEl camí torna a virar cap a l'esquerra per salvar la Baixa del Ratolí i prendre adreça nord cap a Pedro Barba fins que es torna a trobar amb la pista que es va abandonar en la Caleta de l'Aguardiente. En menys de 300 metres el camí s'estreny i torna a estar vorejat en pedra. Aquí se situa una altra Calera, la del Barranc dels Conills. Una petita cala a l'abric de Morro Negre s'amaga al final d'aquest barranc.\nA partir d'aquí i durant uns 800 metres, el camí es fa més difícil, doncs passa per terrenys no gaire estables al costat de zones escarpadas, zigzagueando amb la costa. Una vegada passada aquesta zona, el camí es torna a eixamplar i apareix marcat amb fileres de pedres. Poc abans d'arribar a l'aparcabicis es pot observar, apartats del camí, l'Aljub i la Calera de Pedro Barba. En Pedro Barba se segueix pel carrer que va al costat del mar para, enfront de la tàpia d'una antiga instal·lació, deixar el camí principal i prendre la senda que s'obre a la dreta i que apunta cap al mar.\nEs continua per la línia de costa fins a arribar a les proximitats del Bufadero, on l'aigua del mar surt amb gran força per un orifici en el basalt en els dies en els quals el mar empeny amb ímpetu. El camí gira a l'esquerra separant-se de la costa, per incorporar-se a un altre més ample que ve des de Pedro Barba. Es pren cap a la dreta, pujant un petit repecho i fent una aquest cap a la dreta. Durant uns 700 metres amb prou feines tindrem referències, encara que el camí segueix una línia paral·lela a la costa per l'interior.\nDesprés d'una cadena i un senyal, la sendera es converteix en pista. Des d'aquí el camí gira cap a l'esquerra envoltant el Llom del Ruc per incorporar-se a la pista principal que ve de la platja de l'Ambre. Uns 300 metres més enllà s'arriba a un encreuament que permet baixar cap a Pedro Barba per l'esquerra. La ruta principal pren l'encreuament cap a la dreta, guanyant altura ràpidament cap a les Agulles. En poc més de 3,5 km el camí arriba al Pla de la Mareta, on està l'aljub de les Aguadas. Passat aquest punt, en l'encreuament principal de la Mareta, s'agafa la pista cap a l'esquerra, tornant a Caleta del Sèu.\n6. Platja de les Petxines - Majapalomas - Pedro Barca\nComença en Caleta del Sèu, prenent la pista que porta al Pla de la Mareta, entre La Fita i Les Agulles. Des de l'encreuament de la Mareta s'observen exemples d'aprofitament del terreny en cultius i aljubs. En el Pla s'ha de baixar, girant lleugerament cap a la dreta fent una suau aquest fins a arribar, en amb prou feines 150 metres, a la intersecció amb una antiga pista que es pren cap a l'esquerra per vorejar Les Agulles.\nLa ruta ascendeix per un camí pràcticament recte, deixant aquest edifici volcànic a la dreta. Després d'una breu pujada d'1 km, el camí baixa cap al Pla de la Baixa del Bestiar. Aquesta baixada ofereix una panoràmica única de Muntanya Bermeja i els illots de Muntanya Clara, Roque de l'Oest i Alegranza. Sense prendre el camí que surt a l'esquerra i que porta al Morro de les Estrebes, se segueix per la pista principal fins a arribar a la Baixa del Bestiar.\nLa pista continua cap a Muntanya Bermeja fins a trobar un encreuament. En aquest punt neix la variant cap a la platja de les Petxines, platja increïble en la qual extremar la precaució pels forts corrents i la seva orografia. La ruta principal segueix des de l'encreuament de la variant a les Petxines cap a la dreta, per la pista que s'endinsa a la illa i deixa Muntanya Bermeja a l'esquerra. El traçat és pràcticament recte fins a arribar de nou al mar, molt a prop ja de la platja de l'Ambre. En l'encreuament de Majapalomas neix un camí a l'esquerra, no permès a bicicletes, que porta per la variant en amb prou feines 300 metres a l'arc de Majapalomas, al que no està permès pujar-se pel risc de col·lapse.\nLa ruta principal gira uns 90º a la dreta i arriba en gairebé 200 metres a la platja de l'Ambre. El camí segueix la platja fins al seu extrem est, on gira altres 90º a la dreta. Al llarg d'1,5 km se segueix una línia més o menys nord / sud fins a arribar a l'encreuament que permet prendre la variant cap a Pedro Barba o seguir cap a Caleta del Sèu. La ruta principal pren l'encreuament cap a la dreta, guanyant altura ràpidament en una forta, encara que breu pujada, cap als Morros de Pedro Barba i Les Agulles. En poc més de 3,5 km es retorna al Pla de la Mareta, on es pot observar d'a prop l'aljub de les Aguadas.\nPassat aquest punt es pren de nou el camí de l'esquerra, que és pel qual va començar la ruta, i que baixa a Caleta del Sèu, oferint una vista única amb els Cingles de Famara al fons. La variant a Pedro Barba permet, en poc més d'un quilòmetre, visitar aquest nucli de població, que encara que no disposa de serveis per als visitants, ofereix una estampa única. Des de l'encreuament de la pista que porta a la Mareta, es pren el camí cap a l'esquerra que baixa fins al mar, passant al costat de les restes dels antics refugis emprats com a magatzems.\n7. Baixa del Corral\nLa ruta parteix de Caleta del Sèu, per la sortida de la pista cap a la Mareta, en les proximitats del col·legi. Durant uns 1,7 km puja per la pista en suau ascens, fins a arribar al Pla de la Mareta, flanquejat a banda i banda per la Muntanya de la Fita i Les Agulles. En aquesta zona s'observen aljubs, maretas i cultius, petjada de l'ésser humà com modelador del paisatge i de la seva capacitat per aprofitar els recursos malgrat les dures condicions climàtiques.\nEn La Mareta una cruïlla de camins ens permet prendre altres rutes de la xarxa. La Ruta cap a la Punta del Pobre segueix pel de l'esquerra. A uns 500 m de l'encreuament principal de la Mareta el camí es divideix en dos. S'ha de prendre la pista que gira cap a l'esquerra i que envolta la Muntanya de la Fita. Passat el Morro dels Dises el camí baixa, oferint una vista inigualable de la Baixa i el Pla del Corral.\nLa pista segueix de forma paral·lela a la costa entre restes d'antigues zones de cultiu de les quals únicament queden les terrasses que anivellaven el sòl i retenien l'escassa humitat. En la Baixa del Corral, els corrents marins dominants i el relleu submarí, formen ones molt valorades per a la pràctica del surf. Des d'aquesta zona parteix el camí de retorn a Caleta del Sèu que travessa el Pla del Corral en adreça sud-est, amb els Cingles de Famara al fons. A aquest camí, pel qual no poden circular bicicletes, s'incorporen algunes sendes en desús que no s'han de prendre per facilitar la seva regeneració natural. Al llarg d'aquest tram es tenen unes panoràmiques úniques del camp dunar estabilitzat per la vegetació entre la Muntanya Groga i La Fita que avancen lentament cap al sud-oest.\nEl camí ascendeix suaument en adreça sud-oest cap a Peña Laja en suaus eses, regalant unes magnífiques vistes sobre el Pla del Corral, Muntanya Groga i Muntanya de la Fita. Deixant la lloma de Peña Laja a la nostra dreta, el camí baixa cap a Caleta del Sèu amb els impressionants Cingles de Famara al fons. La variant d'anada i volta cap a la Punta del Pobre recorre la costa noreste de la Illa, cridada Costa de la Muntanya Groga, perllongant el passeig en poc més de 6 km.\nEl recorregut és senzill i ofereix una de les panoràmiques més espectaculars de la Muntanya Groga i la platja de la Cuina, abrigada sota el volcà. Aquesta ruta passa al costat del que es coneix com les Salines de la Costa de Muntanya Groga, on de forma natural la sal cristal·litza en els tolls que es creen després de les pleamares. La variant finalitza en la Punta del Pobre, extrem sud-oest de la illa.\narxipèlag Chinijo, Caleta del Sèu, illa de la Graciosa, Illes Canàries, Lanzarote,\nPDF - Mapa topogràfic (Grandària: 853.92 KB)\nGPX - Track (Grandària: 166.06 KB)\nZIP - Tots els arxius (Grandària: 3.5 MB)


Continua la ratxa positiva dels infantils A. »\nContinua la ratxa positiva dels infantils A.\nUna de les ocasions de l’Sporting\nEls infantils A varen aconseguir una nova victòria i ja duen deu partits consecutius sense conèixer la derrota, ahir diumenge és varen imposar dins Son Caulelles al Santanyí per 4-1.\nL’Sporting es va avençar amb un clar 3-0, gràcies als gols aconseguits en els minuts 10, 20 i 33 per Coleto, Mesa i Adelantado, en el darrer minut de la primera part, el 36, l’equip visitant va reduir les diferències posant en el marcador el 3-1, resultat amb el qual acabarien els primers 38 minuts.\nA la represa al minut 45 novament l’Sporting marcava, posant Mesa el que seria el definitiu 4-1, que donava els tres punts a l’Sporting i el permet continuar amb la ratxa positiva.\nLa nota negativa del partit, la va posar l’entrenador visitant quan a mitjans del darrer quart de partit, va sortir de la banqueta i va ordenar en els seus jugadors que se segueixin durant un minut enterra com a protesta en contra de l’àrbitre, aquesta no és la funció d’un educador, sinó tot el contrari, ensenyar als nins a respectar les decisions de l’àrbitre i saber perdre el partit, afortunadament un cop acabat el partit la majoria de jugadors del Santanyí varen felicitar els jugadors de l’Sporting per la seva victòria.\nResultats i classificació infantils A segona regional grup A\nPublicat per Sporting Sant Marçal a les 02:15\nEls juvenils “A” remuntant per dos cops un marcador advers. Els infantils B guanyen dins Alcúdia.


Condicions Generals per a Aturats | Callan School Barcelona\nCondicions Generals per a Aturats\nTransferència i enviant un email a info@callanschool.infoindicant el seu nom i l’horari escollit junt amb el resguard de la transferència.\nNúmero de compte: 2100 0863 25 0200550601\nIBAN en format electrònic: ES6221000863250200550601\nIBAN en format paper: IBAN ES62 2100 0863 2502 0055 0601\nBIC (Codi Internacional d’Identificació Bancària en el Sistema SWIFT):CAIXESBBXXX\nFinançament a 3 mesos (veure condicions).\nSi no ha estudiat anteriorment amb nosaltres o porta temps sense fer-ho, és necessàri fer una prova de nivell per a determinar quin és el seu nivell real d’anglès. Aquesta prova de nivell:\nTé una durada d’uns 20 minuts (oral i escrit).\nCallan School OF ENGLISH, S.L. amb CIF B63257935 posa a disposició dels alumnes el quadre de professors i les tècniques educatives que considera més adequades per als objectius de cada curs, i així, aconseguir la millor formació integral de l’alumne.\nL’alumne matriculat en un curs, s’entén que ocupa una plaça durant tot el curs i es considera obligat al pagament del preu total, encara en el cas que, per qualsevol circumstància, no pugui assistir sense tenir dret a devolució o reclamació.\nSi vol recuperar alguna classe, s’ha de posar en contacte amb Secretaria i li indicaran la millor classe per a fer-ho sempre que hi hagi plaça disponible.\nEls cursos Callan 30 i Callan 60 per aaturats, l’horari és obligatòriament l’indicat en la seva inscripció i no dóna dret a recuperació o canvi d’horari excepte abonant la diferència de tarifa respecte al curs normal.\nEls descomptes dels cursos per a aturats no són acumulables amb altres descomptes .\nNo es certificaran cursos amb menys del 75% d’assistència, l’entrega total de compositions (segons nivell) i un aprovat de l’exàmen amb més d’un 60%.\nCallan School es reserva el dret de no obrir i/o tancar una classe si no s’arriba a un nombre mínim d’alumnes (4).\nCallan School es reserva el dret a fer servir les fotos i els vídeos realitzats durant l’estada dels estudiants. L’estudiant ha de saber que pot aparèixer en el material promocional a menys que, un cop matriculat, declari explícitament que no desitja aparèixer.\nCalendari de vacances i dies no lectius (no recuperables per no entar en calendari lectiu):\nDia de la Hispanitat: 12 d’octubre 2018.\nTots Sants: 1 de novembre de 2018.\nDia de la Constitució: 6 de desembre 2018.\n20 i 21 de Desembre de 2018 (no lectiu per a grups).\nNadal: del 24 de Desembre 2018 al 1 de Gener 2019 (ambdós inclosos).\n2 al 8 de Gener de 2019 (no lectiu per a grups).\n22 al 26 de Març de 2019 (no lectiu per a grups).\nSetmana Santa: del 15 al 22 d’Abril 2019 (ambdós inclosos).\n23 abril 2019 (no lectiu per a grups).\nFesta del Treball: 1 de maig de el 2019.\n10 i 24 de juny de el 2019.\nEls exàmens, exercicis o qualsevol material que hagi estat lliurat pels alumnes es destruirà al cap de tres mesos. Per tant, no serà possible la modificació de les avaluacions passat aquest temps.\nPer la comoditat i seguretat de tots els alumnes i davant la impossibilitat de adjudicar un espai apropiat al centre, està prohibida l’entrada a l’escola de bicicletes, tricicles, monopatins de qualsevol mida, inclosos els plegables.\nMaterial i copyright\nMaterial lectiu està inclós en els cursos. En cas de pèrdua o robatori del mateix, l’alumne haurà de fer un abonament de 30 euros per a la reposició.\nEstà prohibit la reproducció total o parcial de qualsevol material (llibres o Audios, exercicis, etc.) del mètode callan per trobar-se emparats sota la llei de copyright.\nSi un alumne suspèn les seves classes un cop començat el curs l’haurà d’abonar íntegrament i aquest no se li reemborsarà en cap cas.\nNo es tornaràn els imports una vegada abonat el curs en cap concepte.\nNo s’acceptaran els pagaments fraccionats.\nLa inscripció en un curs no implica la reserva en els cursos posteriors.\nPolítica de protecció de dades: En compliment del que estableix la Llei Orgànica 15/99, de 13 de desembre, de Protecció de Dades de Caràcter Personal, l’informem que les dades que ens faciliti com a alumne passaran a formar part d’un fitxer del qual és responsable CALLAN SCHOOL OF ENGLISH, SL, per a la informació, administració i gestió d’accions de formació d’anglès, i per a informació d’altres activitats formatives relacionades, utilitzant si escau cartes, correus electrònics o sms. Si no desitja rebre informació en el futur sobre aquestes accions i / o activitats, marqueu a l’apartat MIS DATOS de l’àrea de client a www.callanschool.info o comuniqui’ns-ho. Així mateix, quan sigui aplicable, dóna el seu consentiment perquè les seves dades personals puguin ser cedides a les administracions públiques i / o organitzacions que la subvencionin, per desenvolupar les mateixes finalitats esmentades. Així mateix, se li informa de la possibilitat d’exercitar els drets d’accés, rectificació, cancel·lació i oposició davant CALLAN SCHOOL OF ENGLISH, SL, a l’Avda Diagonal 472 1a planta 08006 Barcelona, acreditant la identitat de l’usuari.


Carlos Cuevas i Borja Ogayar seguiran dirigint el 1r Equip I CF Alella\nPer segona temporada consecutiva, l’Alella repetirà cos tècnic amb Carlos Cuevas i Borja Ogayar. Buscarem millorar la cinquena plaça d’aquest curs.\nEl club treballa ja sense descans per preparar la temporada 2020-2021, perfilant l’organigrama tècnic de tots els equips. El Primer Equip ja té confirmats els entrenadors pel curs vinent: continuaran Carlos Cuevas i Borja Ogayar, el tàndem tècnic d’aquesta última temporada.\nEl CF Alella va disputar 19 partits oficials al grup VI de la Quarta Catalana, sumant un total de 10 triomfs (52% dels partits guanyats), 2 empats (10% d’empats) i 7 derrotes (37% dels partits). L’equip va acabar la lliga en cinquena posició i 32 punts, a 4 del quart classificat, el Masnou ‘B’ (36).\nLes places de promoció d’ascens, marcades pel segon classificat, el Sinera (50), van quedar-se una mica allunyades.\nS’han millorat 8 posicions en la classificació i s’han sumat més punts amb 11 partits menys\nEl més important, però, és que el Primer Equip ha fet un salt de qualitat, passant de la tretzena plaça amb 31 punts en 30 partits en la temporada 2018-2019, a una cinquena plaça amb 32 punts en només 19 partits en la temporada actual.\nS’han millorat 8 posicions en la classificació i s’han sumat més punts amb 11 partits menys. L’objectiu és mantenir aquesta línia ascendent de cara al curs vinent i fer el pas definitiu cap al TOP2 de la lliga!


208 persones refugiades d'Afganistan arriben a Catalunya en el programa de protecció internacional - Empordà\n02·09·21 | 18:08\nPersones evacuades des de l'Afganistan arriben a la Base Aèria de Torrejón Ministeri de Defensa\nLes derivacions a les places d'acollida s'han fet després d'entrevistar les famílies i determinar quins eren els recursos més adequats en cada cas. Així, s'analitzen possibles necessitats especials o si tenen xarxes familiars properes, entre altres. Escrivá ha afirmat que han volgut ser "àgils" en les derivacions als recursos perquè les famílies comencessin el procés d'integració a l'estat espanyol com abans millor.\nEl ministre ha ressaltat "la capacitat de resposta del sistema d'acollida" estatal davant de l'emergència i ha indicat que han pogut admetre prop de 1.700 persones en deu dies, mentre que habitualment n'arriben de mitjana unes 1.300 al mes. En aquest sentit, ha destacat l'esforç del ministeri i de les entitats col·laboradores. Des d'Inclusió assenyalen que l'estada mitjana de les famílies afganeses a Torrejón ha estat de 45 hores, menys de les 72 que s'havien fixat inicialment.\nEl ministre considera que l'estat espanyol té un sistema d'acollida internacional "robust", si bé ha reconegut que cal reforçar-lo. El govern espanyol preveu dedicar 174 milions d'euros (MEUR) en el període 2021-2024 per posar en marxa nous centres.


L'exministre d'Afers Exteriors i actual vicepresident de la Comissió Europea, Josep Borrell, veu "evident" que l'ajuda europea, quan s'aprovi, "no serà un xec en blanc", però ha assegurat que la condicionalitat no serà "la dels homes de negre i les famoses troica que intentaven garantir els ajustos macro severs ".\nMargarita Robles assumirà Exteriors després de la marxa de Borrell a la UE\nEn una compareixença a la Comissió per a la Reconstrucció Econòmica i Social de Congrés, ha assegurat que no hi haurà una condicionalitat macroeconòmica, perquè aquesta vegada l'objectiu no és recuperar l'equilibri pressupostari sinó "recapitalitzar l'economia per fer-la més resistent" i que això generi un "cercle virtuós".\nAixí, ha assenyalat que les ajudes tindran una "condicionalitat orientada a un fi", és a dir, que els fons es destinin a objectius com reforçar la digitalització i la transició ecològica, les cadenes de valor i l'autonomia estratègica de la UE. En resposta a una pregunta de Gabriel Rufián (ERC), Borrell ha reconegut que "res és gratis" i que els fons es retornaran.\nAixò sí, en aquesta ocasió, els 750.000 milions que la Comissió Europea vol dedicar a aquest fons -500.000 en subvencions i 250.000 en préstecs-- els obtindrà la mateixa Comissió amb una emissió de deute, i la seva devolució la faran conjuntament els Vint en els pressupostos europeus futurs, segons el que cadascú aporti a aquests pressupostos.\nPer rebaixar la factura, Brussel·les vol afegir "recursos propis" en forma d'impostos a les activitats digitals, al plàstic i a la importació de productes que suposin més emissions de carboni. No de moment, ha dit Borrell, a les transaccions financeres, a l'espera d'un acord en el si de l'OCDE.\nEn tot cas, ha aclarit, s i cal fer ajustos posteriors "hauran de graduar-se en funció de les circumstàncies". De fet, ha recalcat que en aquest moment estan temporalment suspeses les normes del Pacte d'Estabilitat i Creixement que obliguen que el dèficit públic no superi el 3 per cent del PIB i el deute el 60 pública el per cent.\n"Caldrà tornar a comportaments raonables d'administració de les finances públiques", ha assenyalat Borrell. No obstant això, ja que tots els països europeus sortiran d'aquesta crisi amb nivells de deute públic superiors al cent per cent del PIB, creu que no és probable que s'intenti tornar al 60 per cent "a marxes forçades" perquè això anul·laria els estímuls actuals .\nDe fet, a preguntes de la popular Elvira Rodríguez, ha respost que no és una cosa que estigui en el pla de recuperació, però que "alguna cosa caldrà pensar per construir un nou camí que permeti assolir nivells de deute sostenible". "La volta al 60 per cent no pot basar-se en l'exigent trajectòria que es va inventar quan la situació era diferent", ha assenyalat.\nD'altra banda, ha explicat que el Fons de recuperació tracta de "anivellar" la distorsió que es pot crear en el mercat interior europeu a causa de la suspensió de les normes sobre ajudes públiques a les empreses, una mica del que ja han advertit altres compareixents en aquesta comissió.\nDISTORSIÓ DEL MERCAT PER AJUDES PÚBLIQUES\nSegons ha dit, els Governs han dedicat ja al voltant d'un bilió d'euros a les seves empreses en el marc de la pandèmia i la meitat d'aquest fons l'ha destinat un sol país: Alemanya. El risc és que es creï una situació en què la capacitat de competir d'una empresa no depengui d'ella mateixa sinó del marge fiscal que tingui el seu país per donar-li ajudes.\nBorrell ha recordat que les seves paraules sobre que els Estats haurien d'entrar en el capital de les empreses en el marc de la crisi van generar certa polèmica com si ell parlés de "bolivarianización" de l'economia, quan en realitat està passant a tot Europa: " per això hi ha els Estats, per capitalitzar les empreses en situacions de crisi com aquesta ".\nD'altra banda, ha reconegut a Ana Oramas (CC) que si la situació es deteriora a l'Àfrica --des del punt de vista sanitari i també econòmic-- això tindrà conseqüències sobre la pressió migratòria cap a Europa.\nEn aquest capítol, ha assenyalat que Brussel·les treballa en un nou pacte de migració i asil, que previsiblement inclourà la creació d'un cos de protecció de fronteres "mòbil", de 10.000 persones.\nACORDS AMB ÀFRICA\nTambé ha apostat per acords amb els països africans seguint el model dels que va fer Espanya amb el Senegal, acords que permetin controlar els fluxos migratoris a canvi d'ajuda al desenvolupament i que facin veure als possibles emigrants que no "no val la pena el risc "perquè no podran quedar-se a Europa si no compleixen la condició de ser demandant d'asil.\nAmb la pandèmia, ha assenyalat, la UE té l'ocasió de demostrar que vol ser "el millor soci" d'Àfrica, i així li ho va dir recentment el president d'Etiòpia, en un moment en què la Xina també "festeja" al continent.\nPel que fa a la Xina, ha respost a Marta Martín, de Ciutadans, que, tal com ja va explicar al Parlament Europeu, "hi ha hagut pressions per part de la Xina" en relació amb els informes sobre desinformació, però que en els informes no s'ha canviat res a "desvirtuï l'essencial d'aquesta problemàtica".\nA Carlos Fernández-Roca, de Vox, li ha assegurat que la UE té com a "frontispici" la preocupació pels Drets Humans, però el diputat volia saber si s'actuarà contra Espanya per "retallar 11 drets fonamentals amb l'estat d'alarma" i Borrell li ha remarcat que no és el cas.\nTambé a Fernández Roca li ha garantit que un dels objectius del fons de recuperació és ajudar les pimes, però ha reconegut que el problema seran els terminis de ratificació i d'execució. Una vegada que el programa s'acordi, ha avisat, han de ratificar-35 parlaments nacionals i l'Eurocambra, i "això porta el seu temps".


Costa Brava Raid: septiembre 2012\nReedició Costa Brava Raid\nPublicado por Costa Brava Raid en 9:08 No hay comentarios:\nReedició COSTA BRAVA RAID 2012\nEl passat 1 de setembre el reactivament del pla alfa 3 i el tancament del PEIN del Massís de les Gavarres com a mesura de prevenció d'incendis, va impossibilitar que les categories d'èlit i aventura prenguessin la sortida tal com estava prevista. Tot i la realització d'un recorregut alternatiu el mateix dia a la tarda, a l'organització ens va saber molt de greu la situació i malgrat ésser una qüestió aliena a nosaltres, vam decidir anunciar-vos que faríem una reedició del Costa Brava Raid 2012 properament.\nDoncs bé, ja tenim data per aquesta reedició, serà el proper 13 d'octubre.\nPer aquesta reedició us recordem que tots aquells que vau inscriure's al Costa Brava Raid de l'1 de setembre 2012 en les categories d'èlit i aventura, teniu la inscripció gratuïta. Així mateix, si per algun motiu no podeu venir a la reedició tindreu gratuïta la inscripció al COSTA BRAVA RAID 2013. A partir d'aquí, si hi ha equips nous que us hi voleu afegir properament us anunciarem el dia d'obertura d'inscripcions i les condicions de pagament.\nEl dia 13 d'octubre també tornarem a fer un raid per la categoria d'iniciació però atès que en el raid de l'1 de setembre el desenvolupament del raid d'aquesta categoria no es va veure alterat pel pla alfa 3 i es va desenvolupar tal com estava previst, per tots aquells equips que hi vulguin participar properament us anunciarem el dia d'obertura d'inscripcions i les condicions de pagament.\nPublicado por Costa Brava Raid en 11:51 No hay comentarios:\nPublicado por Costa Brava Raid en 22:12 No hay comentarios:\nAquí teniu les Classificacions del raid.\nTambé teniu el link on trobareu totes les fotos del raid : https://picasaweb.google.com/xsmaso\nPublicado por Costa Brava Raid en 13:49 No hay comentarios:\nDARRERA HORA !\nAquest matí s'ha reactivat el pla alfa 3 i s'ha tornat a tancar el massís de les Gavarres. Malauradament les categories d'ÈLIT i AVENTURA no han pogut realitzar el circuit previst. Els equips d'èlit i aventura que ho desitgin podran prendre la sortida amb els de la categoria d'INICIACIÓ a les 16:00h de la tarda, atès que la prova es desenvolupa en zones no afectades per l'alerta del pla alfa.\nPublicado por Costa Brava Raid en 14:44 No hay comentarios:


XAREL·10: Endevinalla 999\nE999.- Es nom de sa meua al·lota, / qui me'l sap endevinar?. / S'han de menester nou lletres / i no hi ha d'haver cap a.\nQue ràpid n'has trobat un, Assumpta!!!\nA mi no me'n ve cap... de moment només un diminutiu: Doloretes... ja pensaré més.\nFelicitats, CARME 😁😁😁\nNo l'he trobat gaire ràpid, no, que duia una bona estona pensant... 😗... en busco més però no em venen 😁😁\nJa me n'ha sortit un altre: Concepció\nGràcies, Assumpta... a veure si ens ens surten més així entre tots o entre les dues...\nDoncs crec més possible que sigui CONCEPCIÓ... és un nom més clàssic i, ja sabem com és el LLIBRE :-))\nI la teva CONCEPCIÓ em fa pensar en la VISITACIÓ.\nASSUMPTA: "Visitació" no pot ser perquè inclou una "a" però molt bé pel que fa a "Meritxell". Molt ben trobat malgrat no sigui el nom que vol el LLIBRE, com ja intueixes la solució que busquem és un nom de dona força clàssic (jo directament diria que "antic"). :-)\nCARME: El nom que busquem no és un diminutiu, així que "Doloretes" no valdria. En canvi, "Concepció" si que seria una resposta ben correcta... si no fos que el LLIBRE en té una altra. ;-)\nOstres, sí... quin "fallu" a la Visitació!! :-DD\nASSUMPTA: Quan es tracta de noms de dona, les "a" apareixen per on menys t'esperes. :-DD\nCARME: Exacte, "Gertrudis" és justament el nom que buscàvem. Felicitats!! :-))\nNo per res, però MERITXELL era molt més maco :-DDDD\nEfectivament el LLIBRE, molt bon gust no té triant noms.. :-D\nMirant els sants del calendari, em va sortir!


Assegurança a tot risc per a construcció | Plus Ultra\nUna protecció d'altura\nEn què consisteix l'Assegurança a tot risc construcció?\nL'Assegurança a tot risc construcció Plus t'ofereix tota la protecció que necessites davant de pèrdues o danys a les obres que estiguis executant, tant si ets constructor, contractista, propietari o promotor d'obres.\nAprofita els avantatges que l'Assegurança de construcció a tot risc t'ofereix, perquè l'execució de l'obra es desenvolupi amb les màximes garanties.\nDisposem de personal qualificat i especialitzat en aquest tipus d'assegurances, amb l'objectiu d'oferir-te l'assessorament necessari perquè contractis l'assegurança que s'ajusti millor a les teves necessitats.\nDes dels riscos convencionals com incendis, fenòmens atmosfèrics o robatoris, fins als relacionats amb la construcció: els originats per errors de disseny o defecte en materials i mà d'obra i, en general, qualsevol causa accidental i imprevista.\nGarantim els danys soferts a les obres de construcció en curs, als treballs que ja s'han acabat, així com els dels materials a peu d'obra.\nGarantim els danys originats per incendi, explosió, caiguda d'un llamp, robatori i espoliació, caiguda d'aeronaus, xoc de vehicles i impactes.\nGarantim els danys originats per errors de disseny, defecte en els materials i mà d'obra durant l'execució de l'obra, quedant-ne exclòs l'error propi.\nDanys soferts per béns diferents a l'obra, com ara equip o maquinària utilitzats per l'assegurat, o béns preexistents o propietats adjacents a l'obra\nDanys soferts per l'obra durant el període de manteniment convingut després de la finalització\nCobertura Alop, emparant la Pèrdua de beneficis anticipada per retards en l'entrada en servei derivats de causes cobertes en el contracte d'assegurança\nAquesta assegurança està dirigida a constructors, contractistes i propietaris o promotors d'obres.\nL'assegurança Tot risc construcció Plus garanteix la cobertura de les pèrdues o els danys soferts durant la construcció de l'obra assegurada. A Plus Ultra Seguros podràs assegurar una àmplia varietat d'obres, tant d'edificació com d'obra civil.\nExisteixen algunes assegurances relacionades amb la construcció que són obligatòries, com per exemple l'assegurança decennal o l'assegurança d'accident de conveni, altres que ho són en algunes comunitats autònomes, com la de responsabilitat civil professional, i altres que són voluntàries, com l'assegurança tot risc construcció.\nAquesta última, encara que no és obligatòria, sí que és molt recomanable en garantir les pèrdues i danys materials que puguin patir les obres de construcció d'edificis i altres d'enginyeria civil, tant en els treballs permanents com en els temporals realitzats i en curs de realització, així com en els materials a peu d'obra, per una causa accidental o imprevista.\nQuina és la durada d'una assegurança a tot risc per a la construcció?\nLa vigència de l'assegurança ve determinada per la durada de la construcció. La cobertura de l'assegurança s'estén des de l'inici de les obres fins a la seva finalització i entrega al promotor/propietari (amb l'extensió del Certificat Final d'Obra i, si escau, la signatura de l'Acta de Recepció).\nSi l'obra finalitza amb posterioritat a la data prevista, serà necessari sol·licitar a l'assegurador una pròrroga del contracte.\nFullet de l'Assegurança construcció tot risc\nPer què contractar una assegurança a tot risc de construcció amb Plus Ultra Seguros?\nUna empresa dedicada a la construcció ha d'assumir grans projectes, que han de ser ajudats pels millors professionals, sempre disposats a oferir-te les respostes que necessites.\nPodràs configurar la teva assegurança tot risc construcció, partint de les cobertures principals, incloent-hi les garanties complementàries que millor s'adaptin al que cerques.\nVolem oferir-te un servei complet de manera que, tot allò que necessites per a una assegurança tot risc per a la construcció, ho trobis en una única assegurança.


Sopar nocturn a Vallnord | Andorra Convention Bureau\nSOPAR NOCTURN A VALLNORD\nACTIVITATS NOCTURNES COMPLETES PER A LA TEVA EMPRESA\nL'estació d'esquí de Vallnord és una referència per a tots els amants de l'esquí i dels esports d'hivern en general. A tan sols 5 km d'Andorra la Vella i a 3 km de la localitat encantadora d'Escaldes-Engordany, disposa de 63 km de pistes i consta de 7 pistes verdes, 14 de blaves, 17 de vermelles i 4 de negres, així com 5 d'eslàlom FIS. Amb cotes d'entre 1.550 i 2.560 metres, destaca per l'oferta de serveis i per uns equipaments moderns. Una de les seves propostes estrella és la culinària, encapçalada pels restaurants Pla de la Cot Ski & Lounge i Restaurant Coll de la Botella.\nEl Pla de la Cot Ski & Lounge es troba en una zona privilegiada, a 2.052 metres d'altura. La seva especialitat és la cuina de mercat, tot i que proposa una carta àmplia i diversa. Quan arriba la nit, és el moment dels sopars amb activitats nocturnes, en les quals es poden degustar les especialitats en raclet i fondue. Si bé l'horari diürn és de les 12.00 a les 16.00, el nocturn s'amplia de les 20.00 fins a la mitjanit. Els sopars s'han de reservar amb antelació.\nEls restaurants Pla de la Cot Ski & Lounge i el restaurant Coll de la Botella ofereixen dues propostes gastronòmiques idònies per al descans després d'un dia farcit d'activitats, per contemplar la vista incomparable dels Pirineus amb el millor servei i els millors productes a tocar. No hi ha res millor que recuperar les forces a les seves instal·lacions després d'una jornada d'esquí o de qualsevol altre de les nombroses activitats esportives que es poden fer a l'estació d'esquí de Vallnord, com ara el surf de neu, els passejos amb raquetes de neu, els circuits amb moto de neu o els recorreguts per la zona amb trineus tirats per gossos.


El Consell de Ciutat sotmetrà a consulta ciutadana 26 projectes del DecideiXàtiva 2018 – Blog Ajuntament de Xàtiva\nLa xifra suposa un 74,3% de les propostes inicials, pel 40,9% de la passada edició\nXàtiva, 5 d’abril de 2018.- El Consell de Ciutat va decidir aquest dimecres els projectes que passaran a la fase de consulta ciutadana del DecideiXàtiva 2018, en una reunió en la que van estar presents representants de tots els consells sectorials i associacions veïnals de Xàtiva.\nFinalment seran 26 de les 35 propostes presentades en la primera fase les que seran sotmeses a votació del 16 al 23 d’abril per tal d’invertir els 265.000 euros destinats a aquesta partida, el que suposa un 74,3% de les opcions inicials. És un augment considerable respecte al passat any quan es van escollir 25 de les 61 propostes presentades –un 40,9%-.\nEntre les propostes, 9 estan destinades amb equipaments i infraestructures: millora dels equipaments de neteja, espai d’art entre el carrer Montcada i la Plaça Interior de la Casa de la Cultura, un espai de cogestió per a la ciutadania, millora de l’skate-park, redacció del projecte d’Ampliació del Pavelló de Voleibol, millora d’accessibilitat als espais públics, local d’assaig per a gent jove i sala de concerts al CCX, equipament jove per al Centre Abú Masaifa i equipaments nous per a la Ciutat de l’esport. Altres 6 són de Parcs i Jardins: Nous horts lúdics i d’oci, parcs Inclusius, parc infantil a la Glorieta José Espejo, ampliació dels paratges naturals, remodelació de la plaça Geògraf Ptolomeo i un parc permanent d’Educació vial.\nD’altra banda, 5 han tingut a veure amb la mobilitat: dotacions i equipaments per a la pacificació del trànsit, il·luminació de la Ronda Nord CV-645, adequació del carrer Ardiaca per a la millora de la seua accessibilitat, proposta «Caminem amb seguretat a la ciutat» i millora del transport públic; mentre que altres 6 són referents al Patrimoni: senyalització dels accessos inclusius als espais públics, un centre històric més verd, regeneració del Camí de la Muralla, restauració de l’ermita del Puig, adquisició del Palau Sanç de Sorió i el projecte «Xàtiva: viu la teua història!».\nEn relació a la compra o adquisició de bens immobles o terrenys, el Consell de Ciutat va acordar un límit d’un mes després de la selecció de propostes per tal de negociar i marcar una opció de compra favorable a l’ajuntament, per un preu igual o inferior al límit fixat pel DecideiXàtiva 2018 –la meitat del pressupost, 132.500 euros-. D’aquesta manera van poder passar a consulta propostes com l’adquisició del Palau Sanç de Sorió, la compra de terrenys al parc natural o la creació d’un espai d’art al Carrer Montcada.\nCal destacar que 14 de les 26 propostes finals van ser elaborades durant els Tallers Participatius organitzats per la Regidoria de Participació Ciutadana, en els que els veïns i les veïnes de la ciutat, junt amb el suport de tècnics i dinamitzadors, van posar en comú les seues propostes per a la millora del municipi. Altres 7 propostes han estat presentades per associacions locals, mentre que les altres 5 venen des de particulars.\n«Volem felicitar a associacions, col·lectius i ciutadania en general per les propostes presentades, i esperem que la participació en el procés de decisió siga tan alta com la que vam tindre en l’anterior edició», ha declarat el president del Consell de Ciutat i alcalde de Xàtiva, Roger Cerdà.\nPer la seua part, el vicepresident del Consell i regidor de Participació Ciutadana, Miquel Alcocer, ha destacat que «la celebració del Consell de Ciutat ha fet possible que el màxim nombre possible de propostes passen a la consulta ciutadana, la qual cosa suposa una molt bona notícia per a la participació ciutadana i per a Xàtiva».\nAlcocer també ha recordat que durant la propera setmana, previ al procés participatiu, es celebrarà a la Casa de la Cultura una exposició pública de tots els projectes finals que també poden ser consultats a la pàgina web www.participa.xativa.es.\nLa votació, en la que es poden triar un màxim de 3 propostes, es podrà realitzar des del dia 16 fins al 23 d’abril de manera telemàtica o als punts de votació habilitats a l’Ajuntament de Xàtiva, el Barri Nord Oest o els punts itinerants als centres de Secundària i Centres Socials, en horari de 10 a 14 i de 16 a 20 hores. Per a participar és necessari ser major de 16 anys en el moment de la votació i estar empadronat a Xàtiva abans de l’1 de gener d’aquest any.\nTags: ciutadaniaDecideiXàtivaparticipacióvotació propostesXàtiva\nby Jesus Felix · Published 21 Febrer, 2018\nNotícia següent L’APP de Xàtiva Turisme supera les 1.600 descàrregues en menys de cinc mesos\nNotícia anterior Xàtiva rep als nous treballadors del Pla d’Ocupació impulsat per la Diputació


Valencianitat activa des d’Alacant (V). Deformacions de la realitat per a dominar (§5.1-§5.2) | Normativa: des dels parlants i per als parlants\n← Valencianitat activa des d’Alacant (IV). Aprofundiment: supeditació de parlars i de llengües; aplicació al valencià (§4)\nValencianitat activa des d’Alacant (VI). De la marginació social d’una llengua (o un parlar) a la recuperació (§5.3-§5.4) →\n5 Deformacions de la realitat per a\n5.1 Cap. 7. Llengües (o parlars) innatament superiors / inherentment\nFins ara, hem comentat els sis primers capítols, que ocupen la mitat del llibre (p. 13-77). Els capítols restants (del 7 al 11) tracten conceptes que permeten aprofundir en la comprensió de la realitat valenciana. El capítol 7 reflexiona sobre les hipotètiques «llengües globals».\nHem vist que, en el món de les llengües, és factible presentar la realitat com no és (sovint, per a intentar dominar). Per a evitar alteracions de la realitat, convé tindre en compte tres bases. La primera és que cada llengua expressa la vida del poble o pobles que la parlen. Des d’eixa perspectiva, cada llengua és adequada. La segona base és que les llengües creixen quan les societats creixen. Això explica que a on més llengües hi han és a on les societats han creixcut poc (predominantment, en les selves tropicals, com ara Indonèsia o l’Amazònia). La tercera base és que, quan l’ús d’una llengua s’estén per fora del seu àmbit geogràfic i pot aspirar a ser la llengua de la humanitat, no és per raons lingüístiques, sinó per poder polític, militar, econòmic i cultural.\nTres idees bàsiques sobre les llengües humanes\nCada llengua expressa la vida del poble o pobles que la parlen.\nDes d’eixa perspectiva, cada llengua és adequada.\nLes llengües creixen quan les societats creixen.\nPoc de creiximent social: moltes llengües (com ara en les selves tropicals).\nAspiració a ser la llengua de la humanitat: per poder polític, militar, econòmic i cultural.\nPer a arribar a les hipotètiques «llengües globals», Juli Martínez comença per exposar la quantitat enorme de llengües humanes que hi han (sis milers, 2a), de les quals la mitat podrien desaparéixer en pocs anys (2a.ii).\nSis milers de llengües, el 50% en perill de desaparéixer\n«Es calcula que al món es parlen entre 6.000 i 7.000 llengües.\n»Només en 8 estats (és a dir, demarcacions polítiques), se’n parlen més de 3.500: 832 a Papua Nova Guinea, 731 a Indonèsia, 515 a Nigèria, 400 a l’Índia, 295 a Mèxic, 286 al Camerun, 268 a Austràlia i 234 al Brasil (UNESCO, 2003).» (p. 77)\n«La UNESCO considera que al voltant del 50% de les llengües del món es troba en perill de desaparició.» (p. 77)\nPer a facilitar l’anàlisi d’idees no certes, el nostre autor nota que el verb globalitzar significa ‘uniformar’ quan s’aplica a la forma de ser i de parlar de les persones i dels pobles (3c). Per a l’humanisme europeu, els sentiments i la raó de les persones són universals, que és una idea prou diferent de la «globalització». En eixa concepció, tota llengua és local (3a.i). El pedagog de la Universitat d’Alacant exposa clarament quins factors fan que unes quantes llengües s’hagen escampat geogràficament (3a.ii). En (3b.i), estan les onze llengües amb més parlants.\nCal destacar que, al costat del 335 milions que té l’anglés com a llengua materna (3b.i), n’hi han 1.165 milions que la tenen com a llengua segona o com a llengua estrangera (3b.ii). Eixa dada mostra com avança l’anglés cap a ser la llengua més usada en la comunicació internacional.\nValors humans universals (a); tota llengua és local (i); llengües amb més parlants (b); valor de globalitzar aplicat a la cultura (c)\n«Això implica que el que és global és la condició humana, és a dir, la igualtat en drets i en facultats físiques o psíquiques, entre les quals hi ha la del llenguatge.\n»I també implica que, en cap cas, ni l’anglés, ni el castellà, ni el xinés, ni cap altre idioma són globals. Són llengües privatives d’una determinada comunitat lingüística,\nque s’ha expandit i ha crescut en funció no dels mèrits d’eixa llengua, sinó de la capacitat reproductora, conquistadora, militar i econòmica de les comunitats que les parlen. O, més en concret, dels nuclis de poder que han dut històricament les regnes d’eixes comunitats lingüístiques.» (p. 78; també en la p. 83)\nLes 11 llengües amb més parlants (i). Particularitat de l’anglés (ii).\nXinés: 1.200 milions; castellà: 400; anglés 335; hindi: 260 milions; àrab: 240; portugués: 200; bengalí: 189; rus: 166; japonès: 128; lahnda (Paquistan): 90; javanés: 80; alemany: 78 (p. 80).\nL’anglés tindria cap a 1.500 milions (335 com a llenguqa materna, i 1.165 com a segona llengua o llengua estrangera, p. 124 nota 63). Senyal que avança cap a ser l’idioma més usat en la comunicació universal.\n«Globalitzar, de fet, s’utilitza com a eufemisme de uniformar, d’igualar en uns hàbits (lingüístics, alimentaris, actitudinals, de consum…).» (p. 78)\nPer a acostar-se a les llengües que volen mostrar-se com a superiors, Juli Martínez nota que una part dels «nuclis de poder» (3a.ii) que han dirigit les comunitats lingüístiques que s’han estés geogràficament haurien actuat d’una forma «prepotent […] contra la perifèria conquistada, colonitzada i criollitzada», de manera que «no escatimen humiliacions contra la manera com els altres parlen la seua llengua» (4a). Hem arribat al supremacisme. Posa com a exemple el fet que les grafies del castellà ce-ci i za-zo-zu sonen se-si, sa-so-su en el 90% dels castellanoparlants; però, en els cursos internacionals, ensenyen la pronunciació del 10% (4a.i). Per cert, «reials acadèmies» (4a) conté les dos primeres paraules de la Real Academia Española.\nSupremacisme: els «nuclis de poder» (3a.ii) actuen d’una manera prepotent i humiliant davant de «la perifèria» d’una llengua\n[continuació de les paraules de 3a.ii] «En aquest sentit, potser no és sobrer explicar l’actitud prepotent que, des dels rovells d’algunes comunitats lingüístiques, emparats en reials acadèmies o en instituts la mar de ben subvencionats amb diners públics, s’emana contra la perifèria conquistada, colonitzada i criollitzada. Així, al marge d’espoliacions econòmiques, violacions dels drets humans, legislacions severes o qualsevol altre tipus d’actuació típica de la metròpolis contra les colònies, els nuclis influents d’algunes grans llengües no escatimen humiliacions contra la manera com els altres parlen la seua llengua.\n»Perquè, reflexionem: com hauríem de considerar, si no com a humiliació, que una llengua determinada establisca com a variable estàndard la que és pròpia d’una minoria dels seus parlants i, per tant, bandege la pròpia de la majoria? [exemple que posa: ce-ci i za-zo-zu sonen se-si, sa-so-su en el 90% dels castellanoparlants; però, en els cursos internacionals ensenyen la pronunciació del 10%.]» (p. 78-79)\nEl supremacisme sobre «la perifèria» d’una llengua es reproduïx davant de llengües externes. La prepotència (4) substituïx l’explicació racional d’un idioma. En compte de fonamentar-se en la història del poble o pobles que el parlen, recorren a la creació d’un mite: hi haurien llengües innatament superiors, i llengües inherentment inferiors; les superiors s’escamparien justament per ser superiors; i les altres s’arrupirien i s’arraconarien progressivament, fins a la mort natural. Els idiomes serien com les espècies animals: els uns estarien preparats per a evolucionar i perdurar; els altres, malformats, estarien predestinats a l’extinció. Hem passat del darwinisme dels animals i les plantes al darwinisme lingüístic (5a).\nEl nostre autor mostra que no és vàlid cap dels criteris que s’usen per a fonamentar que una llengua seria «global» (p. 79-84). Eixe resultat era previsible, ja que un mite creat per a dominar no pot tindre una base objectiva. El pedagog de Novelda tanca el tema d’una manera brillant: si hi han tantes espècies animals en perill d’extinció, no és per la seua capacitat d’adaptació al medi, sinó per l’acció humana; i, en les llengües, és igual (5c).\nSupremacisme: de la perifèria d’una llengua a llengües externes. Un idioma no s’explicaria per la història del poble que el parla, sinó perquè seria innatament superior (o inherentment inferior)\n«Els defensors de les llengües superiors desvinculen l’estat de salut de les llengües de la història que l’explica i, per contra, el vinculen amb una pretesa validesa innata de les llengües que, segons ells, hauria provocat que, amb el pas dels segles, les unes haurien anat expandint-se, mentre que les altres haurien anat arraconant-se. Aquesta línia argumental rep la denominació de darwinisme lingüístic.» (p. 79-80)\nSi el mite de les «llengües globals» s’ha creat per a dominar, no poden tindre una base objectiva els «criteris» usat per a deduir si una llengua seria «global».\nDemostració en les p. 79-84.\n«No és la falta d’habilitat per a adaptar-se a l’entorn la raó per la qual desapareixen hui dia espècies animals o llengües naturals. És, evidentment, l’actuació humana, desaprensiva i mancada d’escrúpols, la que ho provoca. Argüir una altra cosa no és més que simple mala fe o descomunal ignorància.» (p. 89)\nDestaquem que el centralisme lingüístic (4) i l’imperialisme (5) són dos cares de la mateixa realitat: el supremacisme. Quan la dominació és interna, l’anomenem centralisme; quan és externa, imperialisme.\nMirant-ho bé, si una llengua humana destaca ha de ser per raons qualitatives. Com ara, els lectors del llibre que ressenyem veuen que l’alemany (una llengua amb pocs milions de parlants, 78; 3b) publica el 13% dels llibres del món. Eixe percentatge és més significatiu si tenim en compte que la llengua que està tornant-se mundial (l’anglés) edita el 28% dels llibres (p. 124, nota 61): l’anglés té cinc voltes més parlants que l’alemany, i es fan publicacions en anglés en països no anglòfons; però la quantitat de llibres en anglés només duplica els llibres en alemany.\nEn definitiva, si una llengua destaca és per les idees que s’elaboren (o s’han elaborat) en eixa llengua (com ara el grec clàssic). De jove, aprenguí del sociolingüiste Lluís Vicent Aracil que una de les maneres de ser útil al valencià era elaborar idees atractives per als destinataris, de manera que calia ser intel·lectualment rigorós i humanament profund.\nSupremacisme: centralisme i imperialisme (a). Importància real d’una llengua (b-c)\nCentralisme (4) i imperialisme (5).\nDos cares del supremacisme.\nLa importància de les llengües està en la cultura.\nAlemany (78 milions, 3b): el 13% dels llibres del món.\nAnglés (cinc voltes més parlants, i llibres en anglés en països no anglòfons): només duplica la quantitat (el 28%; p. 124, nota 61).\nUna llengua destaca per les idees intel·lectualment rigoroses i humanament profundes que s’elaboren (o s’han elaborat) en eixa llengua (com ara el grec clàssic).\n5.2 Cap. 8. Del supremacisme a la substitució lingüística\nEl capítol 8 de L’espill lingüístic està dedicat al marc ideològic de les hipotètiques llengües superiors. Seguim, per tant, en deformacions de la realitat. Quan no hi ha supeditació a un altre idioma, l’aprenentatge de la llengua materna va unit a la formació del sentiment de pertànyer a una comunitat humana, procés que comporta adquirir una identitat social (7a). En canvi, en una situació de subordinació a una altra llengua poden ser negatius el sentiment i la identitat, de manera que eixa adversitat afavorix la substitució de la llengua materna per la dominant (7a.i).\nEfectes possibles de la subordinació lingüística: sentiment i identitat negatius, que afavorixen la substitució lingüística\n«La llengua que hem adquirit per via materna projecta cap a nosaltres, en graus diversos, uns valors identitaris i de pertinença a un grup.\n»En situacions de conflicte lingüístic greu, aquests valors poden minvar i, fins i tot, assolir una concepció negativa, açò és, el parlant renega tant de la identitat que li forneix la llengua, com dels sentiments de pertinença a la comunitat humana que la parla. Per tant, la relació identitària lògica entre llengua, parlant i grup s’estronca, i això pot ocórrer per diverses raons.» (p. 91)\nEn la dominació esbossada, el supremacisme recorre al prejuí per a impulsar i accelerar la substitució lingüística. La forma suau és fer bromes que, en realitat, busquen humiliar els parlants de la llengua supeditada (8a). I és que, per darrere d’eixe comportament, hi ha aversió contra els parlants de la llengua dominada, que es pot manifestar cruament (8a.i). Com que l’actitud descrita va contra persones (contra els parlants de la llengua dominada), seria també una manifestació de racisme (8b).\nAversió del supremacisme contra els parlants de la llengua dominada (i): bromes per a humiliar-los (a). Racisme: va contra persones (b)\n«En aquest context, els prejudicis lingüístics esdevenen un aliat dels parlants de la llengua majoritzada –que transmeten, com una malaltia contagiosa qualsevol, als parlants de la llengua minoritzada que es troben en procés d’abandó lingüístic–. Un aliat que, en el millor dels casos, els permet bromejar sobre l’altre idioma (és a dir, humiliar-lo, vexar-lo);\n»i, en el pitjor dels casos, els permet vehicular el seu odi contra el diferent (contra el que consideren inferior).\n»Com veem, és una actitud substancialment semblant al racisme. [seguixen exemples reals, referits al valencià]» (p. 92-93)\nCal dir que, en el desplegament de l’aversió, intervenen sovint institucions públiques (és a dir, l’estat), com ara l’intent de canviar castellà per espanyol i dir contra els qui no tenen el castellà com a llengua materna: «Habla espanyol, que estamos en España» (9a). Qui té eixa ideologia es negarà a aprendre una llengua espanyola supeditada al castellà (9a.i), de manera que l’estat que potencia eixa actuació afavorix la ignorància, la qual facilita la dominació (el «ramat», 9a.ii).\nIntervenció d’institucions públiques en el desplegament de l’aversió\n«Des de les altes esferes de l’estat, s’ha apuntat una sentència que ha servit d’excusa i d’amenaça: “Habla español que estamos en España”.\n»I, per tant, hi havia llicència per a no aprendre i per a reduir cada volta més la vitalitat de les altres llengües.\n»Que les estructures d’aquest estat mal anomenat democràtic hagen impulsat i fomentat el dret a la ignorància seria certament sorprenent si no fóra perquè, com sabem, una societat ignorant és molt més fàcil de conduir i manejar, com si fóra un ramat.» (p. 96)\nLa incidència social de l’aversió (8-9) fa aparéixer tres efectes units. El primer és afavorir que l’ús de la llengua supeditada comporta conflictes, els quals són absents de l’idioma dominant (qui parla en eixe idioma no té problemes, 10a). Això crea inseguretat en els parlants de la llengua subordinada, i potencia el retrocés del seu ús públic (10b). Les reculades en l’ús fan que els parlants de la llengua dominada desconfien de la seua llengua (10b), i la unió de la inseguretat i la desconfiança acaben en la substitució lingüística (10c).\nTres efectes de l’aversió (8-9): conflictes (a), inseguretat i desconfiança (b), i retrocés de l’ús públic de la llengua supeditada, fins a la substitució (c)\n«Aquesta actitud refractària a l’adquisició de la llengua de la terra d’acollida va acompanyada d’un segon comportament que és el que desencadena l’abandó lingüístic: el grup que parla la llengua d’acollida, és a dir, el grup que no ha emigrat, sent que el seu idioma es troba minoritzat en comparació amb l’altre –el preeminent, el recolzat per l’estat–. En conseqüència, van associant-hi una certa conflictivitat, detecten que usar-lo més enllà dels àmbits perfectament coneguts (la família, els amics) pot ser una font de problemes.\n»Aquesta incomoditat va estenent-se, va generant inseguretat respecte a la validesa de la pròpia llengua i, sobretot, provoca una percepció d’efectes letals: “si parle l’altra llengua, segur que m’entenen”. Això està en la base de la reducció d’àmbits d’ús i, de retop, de la pèrdua de la confiança cap a la llengua pròpia.\n»I quants parlants es mantindran fidels a la seua llengua si hi han perdut la confiança? Hi ha càlculs que apunten que, en una situació de conflicte lingüístic avançat, en què una llengua es troba en clara minorització, al voltant del 80% dels membres de cada generació abandonen la llengua. Així, no resulta complicat aventurar un futur molt poc afalagador per a la subsistència d’eixe idioma i, en necessària correlació, del poble que el parla.» (p. 96-97)\nEl nostre autor dedica espai a comentar l’expansió de la llengua dominant i la contracció de la supeditada. Una estaria vinculada a la «normalitat»; l’altra, a «l’excepcionalitat» (11a). El procés seria natural, sense imposicions (11a), unit a la «tradició» (11b; i també a Déu, 11b.i). Com en la propagació dels dogmes, cal repetir-ho i repetir-ho fins que la gent s’ho crega i ho trobe natural; i, aleshores, donen llibertat per a triar una llengua (11c).\nExpansió i contracció: «normalitat» contra «excepcionalitat» (a), sense imposicions (a), procés vinculat a la «tradició» (b; i també a Déu, i); repetició fins que la gent s’ho creu; aleshores, llibertat per a triar (c).\n«La minorització d’una llengua porta implícita la majorització d’una altra, la qual consolida el seu estatus preponderant gràcies al fet que és desproveïda de qualsevol percepció de conflictivitat. És a dir, la normalitat s’expressa en la llengua superior, mentre que només l’excepcionalitat és vehiculada amb la inferior. Per a arribar a aquest punt, els defensors de la llengua majoritzada tracten d’apartar-ne els comportaments impositius i, per contra, es basen per al seu propòsit en dos arguments quasi incontestables: la subtilitat i l’aptitud.» (p. 90\n«L’objectiu que persegueixen a tot arreu és que la percepció general siga que la seua llengua ostenta l’estatus superior, que és parlada per una infinitat de persones, que és la més apta per a una multitud de funcions i que, a més, si cal, és l’elegida per Déu per a comunicar-se amb els homes (o al revés, tant fa). I que tot això és per tradició, perquè “sempre ha sigut així”, de manera que ningú ho qüestione:\n»“Y no puede ser azar, no. O, si acaso lo es, dejadme esta emoción que me llena al pensar que las primeras palabras enhebradas en sentido, que puedo leer en mi lengua española, sean una oración temblorosa y humilde. El César bien dijo que el español era lengua para hablar con Dios. El primer vagido del español es extraordinario, entre los de sus hermanas. No se dirige a la tierra: con Dios habla, y no con los hombres.” [de Dámaso Alonso, 1964, poeta i filòleg destacat].» (p. 99)\n«Només cal repetir moltes vegades que una llengua serveix per a tot i que l’altra tan sols serveix per a parlar amb la família. I deixar que la gent trie lliurement.» (p. 99)\nJuli Martínez descriu d’una manera emotiva els efectes personals i comunitaris de la substitució lingüística: els qui abandonen la llengua pròpia han de renegar de la seua identitat comunitària (12a.i); els qui la conserven acaben exiliats en la seua pròpia terra (12a.ii).\nEfectes personals i comunitaris de la substitució lingüística\n«Aquest desenllaç –l’abandó progressiu d’una llengua– és francament dramàtic per a tots els components de la comunitat lingüística minoritzada.\n»D’una banda, els qui decideixen abandonar la llengua pròpia (o es veuen abocats a fer-ho) estronquen el vincle identitari que tot ésser humà té cap a la llengua materna i, per tant, reneguen d’un dels elements bàsics que conformaven la seua personalitat.\n»De l’altra, els qui mantenen la fidelitat lingüística naden contra corrent, cada volta amb més dificultats, més pressió i més incomprensió. D’alguna manera, representen un tristíssim oxímoron: es converteixen en exiliats en la seua pròpia terra.» (p. 97-98)


Un centenar d’infants participen de les primeres activitats de «L’agost a Palafolls» | Ràdio Palafolls\nMarc Ferri , agost 3, 2020\t / 339 0 0\nHome Cultura Un centenar d’infants participen de les primeres activitats de «L’agost a Palafolls»\nEl nostre municipi ha programat activitats lúdiques cada cap de setmana d’agost en un barri o urbanització del nostre municipi per deslocalitzar l’activitat cultural i fer-la arribar també als diferents àmbits.\nAquest primer cap de setmana d’agost les propostes s’han fet al Forroll.\nEn concret s’han fet 3 activitats emminentment infantils, amb una festa de l’escuma, un espectacle d’Improshow amb Impro Con Limón i acabant la jornada amb la projecció de la pel·lícula Aladdin a la gespa exterior del Forroll.\nTot i el poc temps de promoció de les activitats, un centenar de nens i nenes van participar de les activitats, que van seguir en tot moment les mesures de seguretat establertes, com ara l’ús obligatori de mascareta i sempre amb un aforament limitat.\nAquest proper dissabte les activitats es traslladen a Mas Reixac on es preveu repetir la festa de l’escuma a les 11 del matía les pistes esportives de la urbanització i a les 8 del vespre hi haurà concert a càrrec de Carola Ortiz i Edurne Aritzu.\nLes dues activitats són gratuïtes, amb aforament limitat a un màxim de 150 persones i sempre s’haurà de fer ús de la mascareta obligatòria.\nAquesta programació d’actes vol apropar les activitats a barris i urbanitzacions del poble i suplir, en la mesura del possible, la impossibilitat d’organitzar les habituals festes veïnals que tradicionalment s’organitzen als mesos d’estiu en els diferents àmbits de Palafolls.\nL’Associació de Veïns de Sant Lluís reclama un rentat de cara al barri\nMarc Ferri, novembre 15, 2013\nLes pluges podrien alterar el programa de la trobada comarcal de Gegants de diumenge


El 8 de juny es va celebrar la III Edició del Vi Solidari “Sense Límits” en benefici de la nostra Associació i organitzada per la Cooperativa Agrícola de Corbera d’Ebre. Un acte que ha comptat amb el suport de més de 70 col·laboradors del territori. L’escenari de la festa ha estat al poble de Corbera d’Ebre, organitzant activitats al passeig Doctor Ferran i més tard actuacions musicals i concerts a la plaça de l’Església Vella de Corbera d’Ebre.\nPer aquesta edició s’han embotellat 3.000 ampolles de vi solidari “Sense Límits” i la recaptació íntegra es tornarà a destinar a la nostra Associació. El vi està elaborat 100% amb garnatxa blanca i està dins la DO Terra Alta.\nVolem agrair a les institucions, empreses, entitats, associacions, grups de música, particulars i als assistents a la festa per la seva col·laboració desinteressada, i que any rere any comptem amb la seva solidaritat.\nMOLTES GRÀCIES, TOTS SUMEM !!


Els garrotxins perden a casa contra l'Atlètic Llevant i certifiquen el descens a Tercera Divisió tres anys després d'assolir la categoria de bronze El club ha de treballar per crear un nou projecte esportiu, ambiciós, per tornar l'equip a Segona B\nOLOT | RAIMON ROMA 16.05.2016 | 06:30\nLa primera part va ser molt intensa. El partit va ser d'anada i tornada en els primers 15 minuts, on qualsevol dels dos equips s'ha?gués pogut avançar al marcador. Un dels protagonistes va ser Wilfred, porter de l'Olot. Delgado, als minuts 8 i 12 va tenir dos u contra u molt clars, però el porter andalús es va fer gran i va evitar que el Llevant marqués el primer gol del partit. Per part olotina, Marcel, ahir titular, i Uri van tenir les dues ocasions més clares. Uri es va topar amb el porter Koke i Marcel amb el pal, en l'ocasió més clara per als de Castillejo.\nA partir d'aquí, els equips es van donar un respir quant a ?ocasions de gol. El gerro d'aigua freda, després de saber que l'Olímpic guanyava el Barça B, va ser el gol visitant al minut 42. Delgado enviava la pilota al pal i al rebot, entre el mateix jugador i Blázquez enviaven la pilota al fons de la xarxa.\nLa segona meitat va començar amb l'equip i afició pendents del partit a Olot i també Tarragona i Xàtiva. A la Garrotxa, Traver, del Llevant, va estar a punt d'ampliar distàncies amb dos xuts des de la frontal que van sortir desviats per poc. Com a la primera meitat, la fusta va topar-se amb el camí del gol de l'equip de Castillejo. Excel·lent jugada de Musa per ban-\nda i millor centrada per Diego, que amb el cap va estavellar la pilota al travesser. I just després, el cop quasibé definitiu. Contraatac letal de l'equip granota, que finalitzava Traver davant Wilfred, marcant el segon gol i deixant ferit de mort l'Olot.


Mor l'artista Jordi Cuyàs als 60 anys\nEra membre impulsor de CAPS.A i havia participat en nombroses exposicions personals i col·lectives\nDivendres, 25 Agost 2017 10:04\nJordi Cuyàs, en una imatge d'arxiu\nAhir dijous va morir l'artista mataroní Jordi Cuyàs, d'una aturada cardíaca als 60 anys. Cuyàs va ser artista visual durant les últimes quatre dècades i era professor de disseny gràfic, il·lustració i vídeo a l'Escola d'Art i Superior de Disseny Pau Gargallo de Badalona. Cuyàs era fill de l'artista i reconegut dibuixant de còmic Manuel Cuyàs (1922-2005) i durant tota la seva trajectòria es va mantenir molt actiu en els cercles artístics de la ciutat.\nLes seves obres més conegudes són l'escultura La Matarona que durant anys va exposar-se a la Plaça França, al capdamunt de la Via Europa i que Cuyàs juntament amb Jaume Simon van concebre com adaptable en diferents entorns i de fet es va exposar anteriorment en diferents municipis. En la vessant més popular, Cuyàs també va ser l'autor del cartell de Les Santes de 1995, molt recordat per haver il·lustrat a les dues patrones –una d'elles de color– brindant amb copes de cava o també va ser del torró d'autor de 2016 de la Pastisseria Uñó, amb el que va voler homenatjar la Capella dels Dolors. També és autor de l'esgrafiat monumental que hi ha al tram de La Mercè del Camí Ral i que recorda l'arribada de les relíquies de les Santes patrones a la ciutat.\nRecupera el Perfil a Jordi Cuyàs publicat el 2012\nL'última exposició de Jordi Cuyàs a Mataró va ser 'Espectres al laberint grotesc', una videoinstal·lació sobre 10 personatges del món mític de Salvador Espriu, que va ser la mostra referent de la celebració de l'any dedicat al poeta d'Arenys de Mar.\nSimon, Calleja i Cuyàs: els tres CAPS.A\nMembre d'ACM i CAPS.A\nA més de ser membre de l'Associació per la Cultura i l'Art Contemporani de Mataró (ACM), Jordi Cuyàs era un dels tres membres fundadors del grup CAPS.A juntament amb Josep Maria Calleja i Jaume Simon. Es tracta d'un grup amb nombroses exposicions individuals i col·lectives per tot el país amb més de trenta anys de trajectòria. El nom venia del fet que el resultat o catàleg de moltes de les seves intervencions es presentava precisament dins d'una capsa. Cuyàs també ha estat dissenyador de nombroses marques, catàlegs o publicacions a nivell local i també era col·laborador d'Amebeu Teatre, el col·lectiu teatral que ha signat obres com 'Morir a Bagdad', 'Violències' o el recent 'Welcome'.\nCuyàs va exposar tant individualment com col·lectivament per tot el país i també amb aparicions a l'estranger, sempre amb un important segell personal en les seves obres. En el Perfil del Tot Mataró del febrer del 2012 assegurava que en la seva obra sempre volia oferir quelcom més que un producte físic: “Intento sempre enviar idees, conceptes, missatges, de fet l’artista no deixa de ser com un nàufrag que envia missatges en ampolles al mar a veure qui les recull”, reflexionava.\nCuyàs, amb Claudi Uñó, en la presentació del torró d'autor 2016


quantes respostes tenen dues preguntes? | nunca nueve\nquantes respostes tenen dues preguntes?\nPosted on 2013-12-14, Saturday by mai9\nEn 24h ja hem tingut temps de fer-nos un embolic amb les dues preguntes de La Consulta.\nL’embolic rau en “adonar-se” que hi ha tres respostes, quan són dues respostes per cada pregunta.\nEl Jordi Graupera ens explica que si Si-Si guanya en 70%-70% no guanya prou perquè només són el 49% d’electors i que el Si-No ho té més fàcil guanyar perquè només ha d’esperar que Estat Independent no sumi 50%. La portada de El Períodico d’avui també fa els números així però amb la sensatesa de dir que Estat Independent guanya sense arribar al 50%. Ei, que diu que guanya! Han vist clar qui guanya, que ja és molt.\nÉs un galimaties això de les dues preguntes? Sí, i viuríem molt més feliços si aquesta gent que no sap on va no es fiquessin en política, però els catalans hem passat tots per la Pere Tarres i hem d’estar tots juntets així que la pregunta que tenim és aquesta: doble i amb respostes absurdes.\nPerò estar molt clar qui guanya una votació: la guanya el que té més vots. Si el Pere Navarro vol un Estat No-Independent haurà de guanyar el Sí en número de vots a la primera pregunta, i a la segona pregunta el No.\nEls que volem un Estat Independent ho tenim molt fàcil, i els tontos com Rajoy que no ha volgut dir res fins que no li hagin dit tot, es troben amb la pregunta cuinada i la cullera a punt perquè se la mengi. No t’agrada? Doncs haver negociat com el Cameron.\nI el Navarro igual, ja pots anar fent brindis amb la Llanos de Luna. Ja ens direu si els federalistes voteu No a ser un Estat o Sí a ser un Estat i No a ser independents (la Kar Ma dubta). L’opció Si-No al carrer sona estúpida, la prova és que a l’enquesta del Periódico hi ha més gent que no sap si volen ser un Estat o no que gent que sap que vol ser un Estat no-independent.


Així era la Comunitat Valenciana quan l'11S va canviar el món - À Punt\nEl terrorisme d'ETA, l'arribada de l'euro, la fi del servei militar o la lluita de les dones del Palmar pel dret a pescar a l'Albufera centraven les preocupacions dels valencians i valencianes el 2001\nAixí era la Comunitat Valenciana quan el món va canviar l’11S / À Punt NTC\n11 de setembre 2021 - 16:18\nL’11 de setembre del 2001, quan l’atemptat terrorista contra les Torres Bessones de Nova York va sacsejar el món, la població de la Comunitat Valenciana estava preocupada per un altre tipus de terrorisme: el d’ETA. La ciutadania valenciana no havia escoltat parlar encara dels grups islamistes, que tenien capacitat per a actuar arreu del món.\nEn aquells moments els valencians i les valencianes estaven centrats en altres problemes domèstics: el 2001 va ser l’any en què es va aprovar la fi del servei militar obligatori i la societat espanyola s’obria a l’ús de l’euro com a moneda d'ús. A la pedania del Palmar de València les dones lluitaven per tindre dret a pescar a l'Albufera, com podien fer els seus pares, marits i germans.\nEn política, Eduardo Zaplana, en aquells moments president de la Generalitat, parlava sobre el conflicte de l'aigua i el Pla Hidrològic Nacional i Ximo Puig, l'actual president del Consell, es trobava en l’oposició. Les parelles de fet eren una realitat reconeguda a la Comunitat Valenciana i el príncep Felip trencava les relacions amoroses amb Eva Sanum.\nEl València Club de Futbol plorava desconsolat la segona derrota en Champions, mentre que uns patinets peculiars arribaven per a quedar-se en un futur que ja s'ha assolit.