23 | novembre | 2012 | Escola Enric Grau Fontseré de Flix\nPrimera de l’Hora del Cafè\nAhir a les 5 de la tarda se servien els primers 18 cafès de l’Hora del Cafè, mentre es parlava i reflexionava sobre el consum responsable per tal d’agafar forces i sobreviure a la dèria consumista, que tristament impregna any rera any unes festes tan entranyables com són les nadalenques.\nEn sortir de la xerrada, a peu de carrer, bones vibracions que caldria encomanar, 18 persones és una bona participació si tenim en compte que la cultura de la formació, pel que fa a les famílies és una assignatura pendent al nostre país.\nSi en llegir aquestes línies te n’adones que ets un pare o una mare que encara no has entrat en la cultura de la formació familiar clica sobre el play.\nTV3 – Telenotícies – Les escoles de pares per TV3\nLa tecnologia de la informació i comunicació es presenta farcida de eines que són noves per a les famílies però, pel que fa als nostres fills i a les nostres filles, des dels primers moments de la seva concepció ja han format part d’ells i elles.\nDes de l’Escola de Pares i Mares s’estan organitzant cursos d’alfabetització tecnològica amb la finalitat de formar les famílies per tal que ningú perdi el tren en que els seus fills i i les seves filles ja estan embarcats.\nActualment se n’està ofertant un de gratuït per aprendre a fer servir el correu electrònic i elprocessador de textos. Aquest curs estava previst iniciar-lo aquesta setmana però s’ha hagut de posposar degut a la baixa inscripció que hi ha a hores d’ara. Si algú està interessat o interessada que contacti el més aviat possible amb Mònica Gómez (monicagm1975@hotmail.com,).\n“Quina importància té la presència educativa dels pares?\n…Avui dia, a causa de les noves tecnologies (consoles, Internet, mòbils), aquesta relació entre pares i fills s’ha de veure des d’una altra perspectiva. La informàtica exigeix temps i, a més, té un vessant educatiu, però alhora comporta uns riscs, que hem de conèixer per limitar-los tant com ens sigui possible. Determinats usos d’aquestes tecnologies, poden aïllar l’infant de la natura i de la família, per tant, els pares han de fer el possible per oferir espais i temps d’oci i contactes personals fora d’aquestes tecnologies. Cal que la família domini aquestes tecnologies i no a la inversa, i això és possible construint estratègies i complicitats i sobretot potenciant la imaginació i la creativitat de l’infant també fora d’aquestes tecnologies. En aquest sentit, el contacte amb la natura i amb la societat (concerts, conferències, festes populars, biblioteques) poden ser de gran ajuda.”\nSi voler llegir-ne més:\nThis entry was posted in General on 23 novembre 2012 by Joan-Ramon Ferrús Terré.


Escola i creativitat: de març 2014\nTècnica creativa 1: Chindōgu, l'art japonès de connectar i combinar elements.\nQuè és el Chindōgu?\nEl Chindōgu és l'art japonès de concebre un invent que, en un principi sembla una bona solució a un problema particular, però que a la pràctica resulta tan inapropiat o absurd que realment no té cap utilitat pràctica.\nEl terme prové del japonès i significa eina estranya (estranya 珍 -chin-i eina 道具 -dōgu-). Des d'un punt de vista educatiu, els chindogus són excel·lents per traçar objectius creatius en estudiants de les disciplines més diverses, ja que no es tracta de crear sinó de crear amb un objectiu que porta al límit la imaginació als estudiants.\nExisteixen concursos de chindogus arreu del món, com ara el que organitza la Universitat de Pittsburg, a EEUU. Així mateix, existeix la International Chindogu Society, a la qual us enllacem el següent link.\nEn aquest vídeo podeu veure alguns dels invents creats a partir de la combinació d'idees:\nQuines aplicacions educatives li podem trobar a l'aula?\nPodeu proposar als vostres alumnes una situació-problema en la que van d'excursió i es troben una sèrie de dificultats. L'alumnat, per resoldre aquestes dificultats, haurà de proposar diferents invents, creats a partir de la combinació de diferents objectes.\nSi l’excursió té lloc un dia d’estiu i volem tenir el més imprescindible a mà, podem combinar diferents objectes necessaris en un de sol: una gorra amb crema solar i ulleres de sol incorporades.\nSi l’excursió té lloc un dia de pluja, per tal de no relliscar, podem emprar un ventoses per tal d’enganxar-nos al terra (caldrà tenir força a les cames per tal d’anar-se desenganxant a cada passa!).\nDeixeu que els alumnes experimentin amb el màxim possible de materials i recursos.\nProporcioneu oportunitats per a què facin les connexions i combinacions que creguin més adequades, ja que no sé sap mai si en pot sortir algun invent!\nPer finalitzar aquest article us enllacem a la pàgina web del concurs de chindōgus de l'ETSII (n'hi ha de molt divertits).\nTècnica creativa 1: Chindōgu, l'art japonès de con...


I tu, com estàs? -\nPortada » I tu, com estàs?\nPer Admin 22 de febrer de 2021 0\nLa crisi derivada de la COVID-19 té efectes en la salut física, però també en la mental. La situació sanitària actual ha desenvolupat nous problemes i ha accentuat els que ja hi havia. Són moments molt difícils per a tothom, en els quals és absolutament natural patir situacions angoixants, ansietat i preocupació per tot allò que no podem controlar.\nAra i sempre, és important parlar de salut mental i trencar amb el mur de tabús que l’envolten. Si no parlem obertament de com ens sentim ni demanem ajuda quan és necessari, la salut mental de tothom s’anirà deteriorant cada cop més.\nAlguns consells per poder parlar-ho són:\nEscull el moment en què et sentis més còmode per parlar.\nParla amb les persones de confiança del teu voltant.\nVisita el teu CAP o al teu metge de capçalera si requereixes atenció professional.\nTruca al telèfon 900 925 555 si tens conductes autolesives o ideacions de suïcidi.\nInformació extreta de: OBERTAMENT


Pau Luque: “Avui es creu que l’artista no ha de caminar amb el diable” | Cultura | EL PAÍS Catalunya\nPau Luque: “Avui es creu que l’artista no ha de caminar amb el diable”\nEl filòsof defensa en el premiat ‘Las cosas como son y otras fantasías’ que la imaginació dels artistes i els escriptors és fonamental per formar ciutadans crítics\nEl filòsof Pau Luque. Toni Albir EFE\nQuan es tracta del regne de l’ètica o de la moral, sovint no importa allò que un vol i sí, en canvi, allò que un necessita”. Ho escriu Pau Luque (Barcelona, 1982) a Las cosas como son y otras fantasías, obra guanyadora del premi Anagrama d’assaig d’enguany. Luque, investigador en filosofia del Dret a la Universitat Nacional Autònoma de Mèxic, col·laborador d’EL PAÍS, escriu que la moral no pot ser sinònim de justícia, i que l’art ha de mostrar la complexitat humana per formar ciutadans crítics. “En multitud d’ocasions, un necessita que el convoquin a una tempesta, que l’obliguin a reconsiderar allò que donava per descomptat, que el forcin a sentir-se incòmode, que el facin repudiar els seus sentiments més primitius i que abraci sentiments més complexos i contradictoris”. L’entrevista amb Quadern es realitza per videotrucada des de Viena, on Luque s’ha establert durant un any sabàtic.\nPregunta. Diu que l’assaig no aporta conclusions, però una podria ser que l’artista ha de caminar amb el diable. És correcte?\nResposta. És una frase de Fellini. No pretenc donar conclusions taxatives, però sí que m’agrada la idea que la història de les idees és com una nòria. Avui potser ens sembla que l’artista no ha de caminar amb el diable, però demà la nòria ens durà de nou la idea que l’artista sí que ha de caminar abraçat al diable. Avui hi ha idees que a molts poden semblar contundents i molt indiscutibles, però demà probablement no ho seran.\nP. Hi ha un tipus de creació que vostè critica per ser ineficient a l’hora de formar pensaments crítics, la que aporta conclusions mastegades, que pren part i que lliga moral amb justícia. Un exemple que analitza són les pel·lícules de Michael Moore. Quina diferència hi ha entre aquestes obres i la propaganda?\nR. Estructuralment és possible que no hi hagi gaire diferència, però sí que n’hi ha pel que fa al contingut. No hi ha diferència pel que fa al que puguis aprendre, perquè de les pel·lícules de Moore no es pot aprendre res, perquè t’ho dona tot mastegat, però no és el mateix la propaganda del fanatisme religiós que diu que els gais són fills de Satanàs o dir que la invasió de l’Iraq era immoral i il·legal.\nP. L’assaig analitza la idea de l’art empàtic, aquell que, solidaritzant-se amb minories i grups en situació de feblesa, acaba estigmatitzant aquests grups i tancant-nos més en les nostres idees preconcebudes. És aquest art empàtic una característica del nostre temps?\nR. Últimament dono moltes voltes a la idea de la hipocondria moral. Ens passa molt a la gent europea: pensem que hem comès determinats errors morals, i això ens empeny a fer una determinada creació artística. És el que en part l’escriptora Namwali Serpell anomena art empàtic: voler quedar bé perquè ens sentim culpables. El que ella sosté és que l’efecte que produeix és el contrari, una mena de neteja pública de la nostra consciència. Potser és millor fer aquestes coses perquè evites convertir-te en un cínic.\nP. Seria l’antítesi de l’art empàtic una novel·la en què un migrant, un manter, per exemple, pugui actuar també de manera immoral?\nR. Potser hi ha algunes coordenades que no funcionen amb segons quins personatges. Els personatges que tenen poder ens diuen més sobre la crueltat; en canvi, un manter, una persona absolutament vulnerable, no sé què ens pot dir de la crueltat.\nP. Comenta a l’assaig que actualment el creador sovint té por de ser etiquetat quan afronta la moral de manera més complexa. Hi ha artistes, diu, que fan coses amb què no estan d’acord. És una situació més habitual del que imaginem la por a ser etiquetat?\nR. Hi ha hagut una mica d’horitzontalització de la crítica amb les xarxes socials. Però és una cosa que sempre ha passat, potser ara és molt més visible. Probablement ara hi ha més por de ser etiquetat, ara es fa molt d’èmfasi en la idea de la justícia i en el perfeccionisme.\nP. Al llibre esmenta que hi ha un tipus de poder que considerem immoral, però que acceptem. A què es refereix?\nR. Hi ha determinades coses que acceptem malgrat que no ens semblen ideals. Això va des de relacions personals fins a relacions estrictament polítiques. El candidat demòcrata a president dels Estats Units Joe Biden a mi em sembla un pallús, un tipus lent, més de centre del que m’agradaria, però em sembla prou acceptable com per preferir-lo per sobre de Donald Trump. És una idea força quotidiana que tots apliquem sense adonar-nos-en. No ens n’adonem perquè estem imbuïts d’una època en què la retòrica moral està farcida de perfeccionisme i pensem que allò que no és ideal no és acceptable.\nP. Al llibre lamenta que manca més imaginació dels escriptors i els artistes en el debat polític davant del predomini de les dades de la ciència política. Aquesta imaginació creativa també manca en el debat sobre la gestió de la pandèmia del coronavirus?\nR. Sobre aquest tema tothom vol ficar-hi cullerada i a mi em supera absolutament. L’única cosa que m’atreveixo a dir és que hi ha una manca de modèstia epistèmica per part dels que són experts. Les declaracions del passat febrer o març de Fernando Simón i Oriol Mitjà, les llegeixes ara i penses que les podria haver fet la meva àvia. Per descomptat deien el que deien perquè tenien l’evidència que tenien, però cal ser més prudents des del punt de vista epistèmic. Però això no és una recriminació, i no tinc cap mena de dubte que si hi ha una epidèmia, prefereixo estar en mans d’epidemiòlegs.


[C/LL] Excursió FIRES DE GIRONA 2013, Castors i Lludrigues, Agrupament Escolta Les Gavarres\nTot va començar quan vam arribar a Girona. El primer que vam fer va ser anar a esmorzar amb la resta de l'Agrupament a la Plaça Catalunya, on tot seguit va començar l'aventura.\nEns vàrem dividir en dos grups per fer la GIMFOTO, sí, una gimcana fotogràfica. Teníem un seguit de proves que havíem de fotografiar: fer-nos una foto amb una balsa a la baixada d'Andròmines, una foto fent un petó al Cul de la Lleona, ballant davant l'escenari de la copa, etc. La veritat és que vam riure molt, i el més important és que eren els Castors i Llúdrigues els que es movien per Girona (les caps anàvem d’acompanyants). Alguns amb l'ajuda d'un mapa, i d'altres confiant amb les indicacions de la gent del carrer.\nVam visitar les paradetes que hi havia pel Barri Vell, vam ballar al ritme d'un grup de percussió, vam comptar els escalons de la Catedral, vam veure la Bruixa de la Catedral, i deu mil coses més!\nTot seguit vam anar a dinar a la gespa del Pavelló de Fontajau, on ens vàrem trobar amb la resta de l'Agrupament. I quan ens ho vam acabar tot..... CAP A FIRES! Ens va costar una mica triar les dues millors atraccions on pujar, però cadascú va triar la que creia perfecte per ell/a. QUIN RIURE! En algunes ens vam mullar nens i caps!\nFinalment, ja molt cansats, vam tornar a buscar la Sarfa, i cap a la Bisbal!\nVa ser un dia llarg, però el vàrem gaudir al màxim! Unes fires molt i molt divertides! Aquí teniu la prova!


Presentació del llibre “Bon cop de falç!” al Casino Guixolenc – Ràdio Sant Feliu 107.0 FM\nBy Paul Marca|2012-04-18T22:48:43+02:0018 d'abril de 2012|Sense categoria|0 Comentaris\nAquest divendres a les 8 del vespre al Casino Guixolenc, organitzat per l’Associació Guíxols Decideix, es farà la presentació del llibre «Bon cop de falç!» del qual en són autors Ramon Gasch i Andreu González, editat per Columna Edicions, que consta de 399 pàgines i que fou la guanyadora del Premi Nèstor Luján de novel·la històrica (2011)\nLa presentació es farà en el decurs d’un sopar (que té un cost de 15 euros) en el mateix Casino Guixolenc (dels Senyors) i pel qual cal fer reserva prèvia tot trucant al telèfon: 697 40 00 00.\nEl 1640 les terres catalanes viuen de ple els abusos del rei de Castella per la seva guerra contra la corona francesa. Per ordre d’un oficial cuirasser castellà, el mas de can Martí allotja uns soldats, un fet que desencadena una sèrie d’esdeveniments funestos. En defensa pròpia, el jove hereu, en Joan Martí, mata dos cuirassers que han provocat la mort de la seva promesa, la Maria. Mentre el jove es veu forçat a ocultar-se, els militars calen foc a la masia i maltracten la seva família. Poc després, esclata la Guerra dels Segadors, amb l’aliança francocatalana contra Felip IV.\nObligat a fugir a Barcelona, en Joan hi crea una milícia que arriba a ser respectada per les seves accions arriscades fora de la ciutat, com en el sagnant setge castellà de Cambrils, fins al punt que el braç militar de la Generalitat reclama la seva ajuda per contribuir a la defensa de la capital catalana en l’imminent atac de l’exèrcit enemic.\nPerò al jove sobretot el mou el desig de venjança contra l’oficial que ha pertorbat la pau del seu mas. Una novel·la sobre la Guerra dels Segadors.


Al voltant del conflicte israelià i palestí\nEnviat per xfebrer el Dv, 14/05/2021 - 17:40\nHem conviscut molts anys, amb el conflicte entre palestins i israelians que gairebé som immunes al dolor. Els alts i baixos han fet que hi paréssim atenció, perquè és quan els diaris i les televisions en van plens, però ja res ens ve de nou del que allí hi passa.\nAquests dies estem presenciant, a través dels mitjans de comunicació, un empitjorament del conflicte amb pràcticament una guerra declarada. Morts i desolació que no troben la manera de resoldre-ho. No es tracta ja només dels cercles coneguts de Gaza i Cisjordània, sinó que aquesta vegada s'ha generalitzat, amb greus baralles a Jerusalem i altres poblacions del país.\nAquesta situació permanent en el temps et fa adonar de quina és la realitat humana, i la vulnerabilitat dels drets humans més elementals. La hipocresia també és present no només entre els protagonistes del conflicte, sinó entre els seus seguidors, defensors d'un i altre bàndol.\nEl poder dels EUA s'ha demostrat durant la presidència de Trump, que va aconseguir fer enemistar països àrabs, deixant més arraconats els palestins, que ara s'han vist en cor de revelar-se contra el tracte inhumà de l'exèrcit israelià. Un exèrcit que és l'únic recurs que utilitza un estat que no hi veu cap més solució per seguir ocupant territori.\nEn la distància és molt difícil posicionar-se, malgrat que els inputs que ens arriben podrien fer-nos pensar que hi ha un fort agressiu i un dèbil que esgarrapa amb totes les seves forces per poder sobreviure i defensar el que consideren justament seu. Sigui, però quina sigui la nostra visió i opinió, el que no és just és el sofriment de la població, amb víctimes mortals, i la por al cos per saber si continuaràs viu l'endemà al matí.


By Kike Pérez Colomer a de gener 03, 2011\nlily 4 de gener de 2011 a les 0:08\nKike es molt facil el coneixes molt no?\nTe una barba inconfundible...\nAnònim 4 de gener de 2011 a les 0:12\nixe es el tio Toni el de l`Argoleja\nlily 4 de gener de 2011 a les 0:25\nEstaba molt facil primo io ho sabia que no tardarien ...\nlily 4 de gener de 2011 a les 0:27\nAra a per la capelleta.\nALEIX 4 de gener de 2011 a les 9:23\nla capelleta està en el carrer figueretes\nAnònim 4 de gener de 2011 a les 11:44\nper enésima volta, la endevinalla no arriva a les 24 hores de incògnita (en aquest cas, igual que en el de Carmen la mestra, ni a 12 hores).\nEn fí Kike, vaig dir que estaria pendent de la endevinalla, i pensava que les les meues 'punxadetes' farien que t´ho currares més i posares alguna foto que aguantara almenys 1 dia.\nSort a la pròxima.\nKike 4 de gener de 2011 a les 16:41\nEy, ANÒNIM... és que es fa molt difícil triar el que vullc penjar. Tu ten en compte que dec triar persones amb peculiaritats físiques que les faja inconfundibles... i això és molt dificil...\nEn quant a la capelleta... la veritat és que pensava en mi quan l'he penjada, ja que mira que he passat vegades per eixe carrer i fins la setmana passada, encara no l'havia vista...\nVa! ara ja m'has picat del tot... la setmana que ve, aneu a enterar-se!\nPer cert, la guanyadora de la setmana passada ha sigut Marina Calatayud Cuesta, la qual ens va enviar un correu aposta. Com que els anònims no conten, ella és la guanyadora.\nDe veres... que no se quin sentit te participar com anònim en aquest concurs... fiqueu-se encara que siga un pseudònim!\nMarina Calatayud Cuesta 4 de gener de 2011 a les 23:42\nHui he arribat tard, he contestat al Facebook. La de Toni l'he endevinat, l'altra, jo pensava que era al carrer de Sant Francesc, però el sant representat és Sant Rafael, el carrer Figueretes


La vacunació agafa bona velocitat - L'Eco de Sitges\nEl punt de vacunació al Museu del Ferrocarril, a Vilanova, dissabte passat\nEl nombre de vacunes contra la Covid injectades la setmana passada entre veïns de Sitges i de Sant Pere de Ribes va ser el més elevat des que va començar la campanya, ara fa més de quatre mesos. Un total de 1.521 vacunes a Sitges i 1.608 a Sant Pere de Ribes il·lustren la nova velocitat assolida.\nL’entrada en la franja de vacunació de la gent nascuda entre 1962 i 1971 ha permès accelerar tot el procés. Les instal·lacions del Museu del ferrocarril de Vilanova han esdevingut el principal punt de vacunació on hi accedeix la gent de Sitges i de Sant Pere de Ribes. A diferència de les setmanes anteriors, també s’injecten inoculacions els dissabtes, fet que encara ha augmentat més el ritme.\nA hores d’ara hi ha 3.566 homes i dones de Sitges i 3.303 de Sant Pere de Ribes que ja han rebut la pauta completa de la vacuna. Es tracta d’un 12,16 i 11,52 per cent de la població, una xifra lleugerament per sota del 14,88 de tot Catalunya. La primera dosi l’ha rebuda ja el 28,64 per cent de la gent de Sitges i el 27,89 de la de Sant Pere de Ribes.


Presentació | Web oficial de l'Ajuntament de Porqueres\nEl municipi de Porqueres està integrat per set pobles\nMata i les Pedreres al sud i Miànigues més cap a ponent que és on es concentra la major part de la població. Pujant cap a la serra de Sant Patllari es troba Pujarnol. A l’oest, Porqueres. Sobre l’estany, a la part nord, hi ha Usall, i envoltat per la frondosa verdor de la serra del Ginestar, trobem el poble de Merlant.\nEl poble de Mata es troba al sud de la ciutat de Banyoles. El mot significa planta de tronc curt que treu branques a prop de terra. Així doncs, podem deduir que antigament en aquest paratge hi devia haver-hi un bosc.\nAviat es va poblar, i l’església de Mata ja data del segle XII. Formada per una sola nau de travertí tallat i acabada amb punta d’ametlla. Està dedicada a Sant Andreu Apòstol. Cal remarcar el campanar, despadanya cobert amb una teulada d’ampla volada. En aquest campanar hi podem trobar dues campanes que es van col·locar el 1952. La més petita s’anomena Maria Fàtima i la més gran Maria Dolors-Miquela.\nEl Pla de Mata ocupa una superfície d’uns 5 km2, i el trobem situat entre uns 150 i 110 m d’altitud, o sigui entre uns 20 i uns 60 m per sota el nivell de l’estany de Banyoles.\nEn l’actualitat, Mata concentra bona part del nucli urbà de Porqueres. Un els aspectes més destacables són les explotacions travertíniques que han tingut lloc a la zona al llarg del temps, i de les quals n’han sorgit troballes com la del 1908 de la coneguda mandíbula de Banyoles, corresponent a un homínid.\nLa Festa Major de Mata (Les Gales de Mata) és el 4t cap de setmana d’agost.\nSituat al sud-est del municipi, entre Miànigues i Mata, les Pedreres és el poble més jove de Porqueres.\nCom a element arquitectònic destacable trobaríem la seva església de Sant Joan de les Pedreres, edificada l’any 1975-1977, coincidint amb l’època en que el barri sobre el qual estava situada s’anava formant.\nLa seva construcció és molt senzilla, sense cap element arquitectònic important. Una creu de ferro dóna identitat a l’edifici com a església. L’interior, amb la seva senzillesa, aconsegueix una calidesa produïda en part, per la pedra de Porqueres com a element bàsic en la seva decoració.\nLa Festa Major de les Pedreres es celebra per Sant Joan, el 24 de juny.\nPorqueres està situat a la riba occidental de l’estany de Banyoles, a 182m d’altitud.\nLa seva església parroquial de Santa Maria, és documentada del 906, quan estava sota la possessió del monestir de Sant Joan de les Abadesses. Posteriorment passà a formar part del monestir de Sant Esteve de Banyoles.\nPorqueres patí les conseqüències de les guerres que s’esdevingueren a la darreria del segla XVIII i els començament del XIX. Pel març del 1795 – en plena Guerra Gran-, els francesos atacaren aquesta contrada i van acabar retirant-se a causa de la gran resistència trobada. En canvi, durant la Guerra del Francès foren molts els habitants de Porqueres que moriren en enfrontaments amb l’enemic.\nSituat a l’origen de la vall del Matamors, entre les serres de Sant Patllari i Biert, conserva en bon estat l’església dedicada a Sant Cebrià, que durant anys formà part del Comtat de Besalú i l’arxiprestat de Banyoles, i una ermita molt antiga dedicada a Sant Patllari.\nCom a elements arquitectònics que també caldria esmentar, trobaríem la capella de Sant Bartolomeu de Matamala, d’origen romànic, on podem trobar encara avui, una imatge d’alabastre policromat de Sant Bartolomeu.\nPujarnol compta també amb un castell situat davant l’església parroquial, que conserva encara una torre del segle XIII, una barana de fusta al pati interior i una ampla escala de pedra.\nDestaquen també el gran nombre de masos, alguns ja desapareguts, com Mas Malagelada, Mas Coll, Mas d’Esperapans, Can Nierga, Can Sutirà, Can Comas, Can Puig,….\nEl terreny en aquest veïnat era de secà i de mitjana qualitat, s’hi feia blat i llegums, es criaven xais i el bosc d’alzines i roure i tenia força importància.\nL’antic camí que provenia de la vall de Campmajor, passat el coll de Guixeres rebia la benvinguda de l’església de Merlant, amagadeta a poques passes del camí, mig colgada pel bosc. L’actual edifici romànic, escortat per vellíssims xiprers, presideix un país escabrós, perdut, i cada dia més salvatge per allò del desdoblament.\nLa serra de Merlant es troba a l’extrem nord-oest del municipi de Porqueres.\nL’església de Merlant és d’una sola nau amb volta de punt i d’ametlla i està dedicada a Sant Quirze i Santa Julita. D’origen romànic té forma de copa. La portalada és de dovella i protegida per una cornisa semicircular. Originàriament el campanar era d’espadanya; més tard es construí un cos sobre la volta que li donà l’estructura actual.\nSortint de l’església trobem el pedró des d’on es beneïa el terme i es demanava la protecció divina sobre les collites.\nUns dels masos més importants dins el terme de Merlant és el Mas Gallifa, Ca l’Estrada i Can Soler.\nEl Pla d’Usall està considerat un dels espais més bonics del municipi, destaca pel seu encant paisatgístic. Antigament formava part de l’antiga filial de Banyoles i del comtat de Besalú. Es troba situat a l’altiplà d’Espolla, al nord-est del municipi. El que més destaca en aquest veïnat són les masies i els camps que les envolten. A Usall el terreny era de mitjana qualitat i s’hi feia blat, oli i llegums i s’hi criava bestiar de treball.\nCal esmentar l’església de Sant Cristòfol d’Usall, situada enmig d’un petit conjunt arquitectònic que ha estat restaurat amb molt d’encert. Destaca el tallat dels carreus de travertí i el timpà de la portalada, present també en altres esglésies de la comarca. També destaquen la Casa Traver i el Castell d’Ordis.\nUn dels elements arquitectònics més destacables seria l’església parroquial de Sant Cristòfol d’Usall, saquejada el 1653 per tropes franceses. És d’estil romànic, amb una sola nau i campanar d’espadanya del segle XI. S’hi conserva una imatge d’un gran valor artístic.\nUsall celebra la Festa Major el 25 de Juliol.\nEl municipi de Porqueres no es constitueix com a una unitat geogràfica natural, però Miànigues amb les seves serres, turons i paisatges suaus, és diferent a la resta de pobles que formen la Porqueres actual. Miànigues compta amb un clima temperat i amb paratges de gran bellesa.\nSituat al sud de l’estany de Banyoles, entre les carreteres locals de Pujarnol i Camós es troba a 220 metre sobre el nivell del mar.\nEls seus límits són, al nord amb la carretera de Camós, al sud la carretera de Pujarnol, a l’est el camí antic de Girona a Olot, i a l’oest la Perpinyana. Una part important del poble es concentra al voltant de l’església parroquial, però la majoria de cases pairals estan repartides pel terme.\nLa seva església parroquial està dedicada a Sant Romà i va ser cedida el 957 al monestir de Banyoles pel bisbe de Girona. Té per sufragània l’antiga parròquia de Sant Pere de Guèmol de Banyoles. Miànigues apareix esmentat en els documents com a Millianicas (957), Milleanicae (1086) i Millanicae (1097).\nMiànigues celebra la seva festa major el primer cap de setmana de setembre.


MI NOMBRE ESCRITO EN LA PUERTA DE UN VÁTER de Paz Castelló |\nArxiu d'etiquetes: MI NOMBRE ESCRITO EN LA PUERTA DE UN VÁTER de Paz Castelló\n– Voltar per la Literatura – MI NOMBRE ESCRITO EN LA PUERTA DE UN VÁTER de Paz Castelló (🐌🐌🐌) 2017.11.15 (temp. 17/18 – llibre nº 008)\nMI NOMBRE ESCRITO EN LA PUERTA DE UN VÁTER de Paz Castelló – (temp. 17/18 – llibre nº 008)\nUn títol que d’entrada desconcerta, però que amaga una bona història ambientada en el món editorial i els shows televisius. Un thriller que enganxa.\nEns explica la història de Mauro Santos, un jove escriptor propietari d’una llibreria. No té sort amb la publicació dels seus llibres i es considera un fracassat. Decideix escriure com a “negre literari” per un conegut showman televisiu German Latorre, i els seus llibres triomfen. Manté una relació d’amistat amb Olvido, una antiga companya d’escola de la qual està enamorat i que té una filla, la Cristina, a la qual considera una mica filla seva.\nLa presentació d’en Mauro a un reality televisiu per descobrir nous escriptors, el fa prendre la decisió de deixar d’escriure per en Germàn Latorre. Aquesta decisió capgirarà brutalment la seva vida.\nUna novel·la que parla del negoci de la literatura i de la ética d’algunes editorials, que sovint converteixen en best sellers, literatura mediocre pel fet de portar la signatura (molt sovint no l’autoria) d’alguna estrella mediàtica. La lluita de poder i els interessos econòmics que passen per davant del talent d’un escriptor desconegut.\nL’autora també aprofita per analitzar el paper dels mitjans de comunicació en la societat actual. Una història que dibuixa una realitat amarga i molt dura.\nL’obra està dividida en dues parts, totalment diferenciades, i està escrita en tercera persona. La primera part narrada en la veu del protagonista, ens presenta als personatges i ens prepara la trama que es desenvolupa a la segona part de la novel·la, i en la que l’autora ens parlarà de drogaddicció, de prostitució, d’assassinats, d’ambicions, de xantatges, de manipulació ….\nAquesta entrada s'ha publicat en Literatura i s'ha etiquetat amb MI NOMBRE ESCRITO EN LA PUERTA DE UN VÁTER de Paz Castelló el 15 de novembre de 2017 per Miquel Gascon.


BORSA DE PROFESSIONALS ACREDITATS | Tecnocampus\nForma part de la borsa de col·laboradors amb projectes realitzats per l'àrea d'empresa i emprenedoria de TecnoCampus.\nVOLS FORMAR PART DE LA BORSA DE PROFESSIONALS DEL TECNOCAMPUS?\nAquest 2021 s'ha llançat la tercera convocatòria d'acreditació per a professionals vinculats als nostres programes de formació i assessorament empresarial. En aquesta pàgina podreu trobar tota la documentació necessària per omplir el formulari de sol·licitud, les Bases de la segona convocatòria, així com la resolució de la mateixa.\nAVÍS: La 3a convocatòria actualament està TANCADA des del 23 d'abril de 2021 termini en que va cloure el període de sol·licituds. Si esteu interessats en participar en la propera convocatòria, si us plau, escriviu-nos a l'adreça: homologacioexperts@tecnocampus.cat\nEls nostres programes tenen com a objectiu acompanyar a les start-ups, emprenedors i pimes en el procés de creació, posada en marxa, creixement i consolidació dels seus projectes empresarials.\nAl formar part de la borsa de professionals, tindràs accés a oferir els teus serveis com a professional dins del marc dels programes de TecnoCampus.\nCOMPARTEIX LA TEVA EXPERIÈNCIA AMB ELS EMPRENEDORS I START-UPS!\nQuines són les teves àrees d’expertesa?\nPOTS TRIAR FINS A DUES ÀREES D'ESPECIALITZACIÓ:\nFinançament i control de gestió\nAgent de Patents i marques\nTria fins a tres sectors en els que hagis treballat.\nIndústries relacionades amb el disseny\nBases de la convocatòria 2021 (855.63 KB)\nResolució acreditació experts 2021 (237.55 KB)\nSol·licitud de participació 2021\nDeclaració responsable 2021\nLlista de Professionals Acreditats 2021\nFormulari borsa de professionals acreditats\nTens algún dubte o comentari?


b Els planificadors treballen a l'ombra, sense embrutar-se mai les mans de sang. tracen els moviments dels criminals més perillosos del submon de Seül, però ningú no els ha vist mai. BR /b BR Recollit de les escombraries quan només era un nadó, en Reseng s'ha convertit en un dels assassins més temibles de tot el país. El cap del crim organitzat, conegut com a Vell Os Rentador, aviat el va acollir sota la seva protecció. En Reseng mai no es va preguntar on havia d'anar, o qui havia de matar, o per què casa seva era plena de llibres que mai no havia llegit ningú. Només es limitava a satisfer la voluntat dels planificadors. Però tot canvia el dia que decideix pensar, el dia que decideix qüestionar les ordres que venen de dalt. Aquest acte el posarà en el punt de mira de tothom. En Reseng haurà de decidir si, després de tants anys, vol continuar sent un peó en el gran joc dels planificadors, o bé si vol prendre el control de la trama i viure per primer cop la seva pròpia vida. BR BR BR b « i Els planificadors /i , una novel·la d'assassins escrita per la ploma del fantàstic Un-su Kim, defuig tota classificació.». /b b i The New York Times BR BR BR /i /b


Arxius de 29 - Any Pedrolo - dis\nManuel de Pedrolo (Aranyó, 1918 – Barcelona, 1990) ha estat –i és– un dels autors catalans més populars de la nostra literatura del darrer mig segle. Una tan àmplia recepció podria respondre proporcionalment a la seva grafomania d’imaginació fecunda, que ha generat no poques obres de consum, i a una bona legió de lectors arribats des de la via més vehement de l’autor: l’articulisme polític. A banda del long-seller anomenat Mecanoscrit, algunes novel·les policíaques seves superen la no menyspreable xifra d’una trentena d’edicions. Ara, Pedrolo és autor d’Obra més que no pas d’obres. Un univers literari autònom que acull els fruits com una part del tot d’una trajectòria indeclinable en la seva exigència ètica. I, encara, des d’un concepte radical de la creativitat, com una aventura i una imatge d’autor que compromet el seu ésser en cada ratlla. Continua llegint “‘Indesinenter’, Pedrolo” →\nGuardat a 29 - Any PedroloTags GÈNERE NEGRE NARRATIIVA NORMALITZACIÓ pedroloDeixa un comentari\nManuel de Pedrolo és molt més que el nom d’un escriptor català, un dels més prolífics i dels que van haver de fer la seva feina en mig d’una dictadura que volia anorrear qualsevol traça de català o de catalanisme. No, Manuel de Pedrolo és un símbol de coherència i d’actitud, de militància política i lingüística sense cap mena de dubte, sense cap esquerda, amb la voluntat de contribuir, fins allà on li fos possible, a normalitzar l’ús públic i literari d’un idioma que altres volien condemnar a l’oblit i a la marginalitat de la llar. Continua llegint “Pedrolo” →\nGuardat a 29 - Any PedroloTags EDITORIAL PEDROLO OBRA políticaDeixa un comentari\nEm sorprèn una mica en J.M. quan, en el seu article publica a la rúbrica “Pre-Política” de l’Avui del dia 29 d’octubre, assegura que alguns independentistes creuen que Estat i nació són sinònims. No sé pas on els deu haver trobat aquests espècimens, si els ha trobat, està segur que eren allò que pretenien? La gent que pensa segons aquestes coordenades ja està servida; no cal, doncs, que busqui més. Ara, que els independentistes pensin que, tal com està actualment “ordenat” el nostre món, una nació necessita tenir un Estat per a sobreviure, sí; això, d’una forma o altra, ho creuen tots i, en creure-ho, fan ben bé el contrari del que defensava Carrero Blanco, per al qual, certament, tots dos conceptes tenien el mateix significat, si bé d’una manera força peculiar, si ho mirem de prop, ja que per a ell, de fet, l’estat era la mateixa nació, atès que aquesta no quedava definida fins que es constituïa en Estat. Ja sé que mai no ho va explicar així, potser perquè no li sobrava el sentit de l’humor. Aquesta visió de les coses, que mena a paradoxes per ell no previstes, li permetia d’esborrar la identitat dels grups humans minoritaris caracteritzats per aquells trets que en fan una nació, tingui o no tingui un Estat propi. La teoria és còmoda i abona les actituds de rampinya que tan bé s’avenen amb les mentalitats totalitàries. Continua llegint “Clarifiquem, per si queda quelcom” →\nGuardat a 29 - Any PedroloTags compromís NOVEL·LA PAÍS pedroloDeixa un comentari\nNegrejant amb Pedrolo\nÉs ben sabut que Manuel de Pedrolo va dirigir entre 1963 i 1970 la col·lecció de novel·la negra La Cua de Palla, creada per Edicions 62, la primera en llengua catalana i que va fer possible que els lectors de casa nostra llegissin novel·les d’autors com Hammet, Chandler, Simenon o Highsmith que ni tan sols havien estat traduïts a l’Estat espanyol.\nNo es pot dir que no hi hagués tradició d’aquest gènere a casa nostra, però sí que hi mancava una concepció com un reflex crític de la societat, tal com l’albirava la novel·la negra nord-americana. Continua llegint “Negrejant amb Pedrolo” →\nUn poeta al país de Lil·liput\nEl 1996, de la mà de Xavier Garcia, apareixia en dos volums l’excel·lent edició crítica de l’Obra poètica completa de Manuel de Pedrolo (Pagès), que reunia, a més de la seva poesia eròtica i d’un apèndix d’obra inèdita, catorze títols que van d’Els tentacles (1945) a Arreu on valguin les paraules, els homes (1966) i una addenda de poemes fora de recull. Un corpus al qual cal afegir, a banda, mostres de poesia experimental, visual o gràfica reunides per les edicions de Ramon Salvo a Tàctil (1994) i per X. García a Sobres (Diputació de Lleida, 1993) i, de manera molt especial, a Us convida a l’acte (Pagès, 2000), on sobresurt la manipulació de dibuixos de l’autor, textos i collages sobre cartolina o targetes postals, molts amb una clara significació eròtica, fetitxista i lúdica. No hi ha cap mena de dubte que l’aplegament de la poesia discursiva i visual de Pedrolo –el treball de Xavier García ha estat en aquest sentit impagable– fou una fita decisiva, tant pel que fa a la reconstrucció del corpus total del nostre autor com a l’especificitat històrica del seu vessant poètic a l’hora de desvetllar-ne no poques de les claus ideològiques, estètiques i literàries. Per exemple, en pocs espais de l’obra pedroliana es fa tan palesa, com en la seva poesia, la lluita permanent entre l’home de geni i l’home de món, entre la consciència de l’artista de la modernitat i la càrrega feixuga de la vida quotidiana. Continua llegint “Un poeta al país de Lil·liput” →\nGuardat a 29 - Any PedroloTags CRÍTICA NARRATIVA pedrolo POESIADeixa un comentari\nAtrapados en el absurdo\nEdicions 62, 377 p.\nUn magma social irracional e inerte novelado para clamar por la libertad humana\nLa novelística de Manuel de Pedrolo (Aranyó, 1918-Barcelona, 1990) se caracteriza por haber logrado adelantarse a su tiempo y por una llamativa y personalísima diversidad. Totes les bèsties de càrrega, novela reeditada ahora, es un obsesivo itinerario por una sociedad enferma, dominada por el miedo y el absurdo, en la que a duras penas puede esbozarse un mínimo sentido a las cosas y a los seres, como si todo flotase al modo de los objetos en los embrujados cuadros de Chagall, sólo que abocados a una oscuridad metódica. Los habitantes de esta entelequia angustiante y cerrada, tratan de adivinar quién gobierna realmente sus destinos, y, al modo de las novelas de Kafka, sus pesquisas no logran llegar a ninguna parte, más bien hasta la nada, el desasosiego y un ebrio desvarío existencial. Continua llegint “Atrapados en el absurdo” →\nUna baula inèdita de la narrativa de Pedrolo\nEntre la novel·la i el dietari, un viatge emocional que corprèn el lector\nInfant dels grans, l’obra inèdita de Manuel de Pedrolo que la seva filla Adelais ha decidit fer pública amb motiu del centenari del naixement del seu pare, sorgeix com un document testimonial d’una etapa en què un Pedrolo jove narra les anècdotes de la seva relació paternofilial. Però el volum –un “regal” que, amb algunes variants, Pedrolo va escriure amb la intenció de lliurar a la seva filla quan aquesta fes quinze anys– és molt més que això, i Anna M. Moreno-Bedmar ho fa palès a les pàgines que obren aquesta petita joia amb irradiacions de caire líric. Continua llegint “Una baula inèdita de la narrativa de Pedrolo” →\nQuanta, quanta ràbia!\nVaig tenir por… I me’n vaig anar primer a poc a poc i a recules… després vaig arrencar a córrer com si m’empaitessin l’home, la forca i la destral.”\n–. M. Rodoreda, La mort i la primavera\nVa ser el dia després del dia trist. Palplantada al bell mig de la gespa, mirava el cel que semblava fet de pedra de morter, i que semblava, si el miraves amb els ulls ben oberts, tot i que no podies fer-ho gaire perquè la mica de llum que es filtrava des del més enllà dels núvols et feia caure la parpella, que era tot ell una pedrera amb les llambordes que s’encavallaven unes damunt les altres, com una murada que feia una mica de por i una mica de mania de tan mal feta com era. El gos bordava en el tancat que li havia fet l’oncle delerós d’atrapar la pilota de cuir i tot d’una vaig ser jo qui va apretar a córrer cap a la pilota i vaig clavar-li una puntada tan forta que va fer anar per terra els testos dels geranis, mentre la pilota s’allunyava fora de la tanca del jardí i el meu germà cridava: “Això no s’hi val, no s’hi val. Vés tu a buscar-la!”. Però ell ja corria carrer enllà darrere la pilota que feia bots i giragonses i jo, palplantada, mirava el testos dels geranis rodolant, els testos dels geranis fent voltes, els testos dels geranis mig partits deixant una estela de flors roges de geranis damunt del verd humit de la gespa. Continua llegint “Quanta, quanta ràbia!” →\nGuardat a 29 - Any PedroloTags MORT nens RELAT rodoredaDeixa un comentari


Escacs i escacs: de gener 2015\nPrimera ronda i enfrontament amb el Barcelona UGA B, al carrer Julià Portet, al Barri Gòtic, al Districte de Ciutat Vella de Barcelona.\nAltra vegada el per equips, sembla mentida, com passa el temps, tinc la sensació que fa "dos dies" que va acabar l'anterior i ja estem un altre cop; cap problema, el per equips és el meu campionat preferit.\nHe de dir que d'això últim tenen molta "culpa" els fantàstics companys que he tingut en els 38 per equips que he jugat fins ara, i que aquest costum se segueix complint amb els companys que tinc al Club d'Escacs Sant Martí.\nPerò anem a aquesta primera ronda; he sortit de casa meva a tres quarts de nou i he agafat el metro direcció centre de Barcelona.\nA un quart de deu i cinc ja estava al local del Barcelona UGA, un local ple de solera, amb molts diplomes de campionats de Catalunya penjats a les seves parets i algunes fotos d'altres temps, fotos històriques diria jo.\nReferent al matx, hem guanyat per la mínima, però tal i com ha anat el desenvolupament d'aquest matx, jo diria que hem tingut una gran sort; tal com han anat les partides el resultat més just hauria estat un empat o potser haver perdut, però tal com diu una dita popular del món dels escacs "avui se'ns ha aparegut la Verge", i molt especialment a la partida del Ricard Llerins que ha anat aguantant en una posició totalment perduda fins que al final i totalment inesperadament ha aconseguit fer taules, mig punt que ens ha donat la victòria.\nLa primera ronda del per equips sempre és clarament peculiar, sembla que estiguem una mica adormits, i això fa que sigui una jornada propicia a sorpreses. En el cas del nostre grup no ha hagut cap resultat especialment sorprenent (nosaltres com us he comentat hem estat a punt), potser la victòria del Vilafranca sobre el Sant Boi és pot catalogar com a sorpresa, però tenint en compte la campanya del Vilafranca l'any passat, on van obtenir uns resultats molt superiors a l'Elo dels seus jugadors (i jugadora) i va ser un equip molt perillós, he de dir que pensava que guanyaria el Sant Boi, però la victòria del Vilafranca no ha estat una sorpresa per a mi; en canvi, la victòria del Gran Penya sobre el Jake (que ha incorporat un GM) potser si que hagi estat una sorpresa, però tampoc podem dir que sigui un resultat excepcional; ull amb el Gran Penya, que és el nostre proper contrincant.\nEl Daniel Porras, reforç en aquest matx\nEl per equips és un campionat especial, on es donen uns canvis a les posicions que potser no passen en altres tornejos, partides que estan "guanyades" es perden o acaben en taules, el per què daixò jo no ho sé, però de ben segur que és digne d'estudi.\nPublicat per Roger Salvo a 20:11 2 comentaris:\nEn aquests primers dies de gener, quan encara no han començat la majoria de tornejos, és un temps propici per a parlar de temes vinculats amb els escacs però que no formin part de l’entramat competitiu.\nComençarem aquest breus comentaris fent una petita introducció sobre el nou web de la Federació Catalana d’Escacs. Em vaig comprometre a no fer cap judici de valor fins que no estigués acabat i no el faré; tant sols constatar de què molta gent es queixa de què tenen problemes per poder gestionar les llicencies i tràmits del per equips, i que el canvi de web es podia haver fet en altres dates.\nSón justes aquestes critiques? Ho deixo al vostre criteri.\nCom ja he comentat molt sovint, és molt important tenir cura de tot el que ha estat la nostra història com a col·lectiu escaquístic, tanmateix, tota recuperació o investigació sobre el passat dels escacs a casa nostra sempre ha d’estar saludada com un fet molt positiu i degudament reconeguda.\nEn aquest sentit s’ha d’agrair a l’Alejandro Melchor la seva aportació, publicitada a “Ajedrez Noticies Diarias”, de l’historial del Campeonat de Catalunya per equips. Francament una gran tasca, i com a tal la tindríem que reconèixer.\nEn els últims temps, els avanços tecnològics ens permeten tenir la informació d’una manera ràpida i econòmica. Des de webs i plataformes socials, la informació és pot tenir al moment, i si aquest no és el cas, en poques hores.\nAixò és formidable i ho tenim que veure com a molt positiu, però tot té els seus perills. Perquè tot el que és ràpid en aparèixer, desgraciadament, també és ràpid en desaparèixer, forma part dels nostres temps.\nSi la nostra història com escaquistes a Catalunya s’ha vist compromesa a traves dels anys en el format paper i ara ens adonem que tenim moltes llacunes que tenim que omplir; amb la informació virtual, la desaparició de dades és molt més ràpida.\nTots sabem que fa uns anys (pocs) va haver webs que parlaven d’escacs que van desaparèixer i ara no tenim cap possibilitat d’accedir a aquella informació.\nUna situació molt més preocupant es produeix a partir de la utilització, quasi en exclusiva, de Chess-result com a proveïdor de informació de resultats i classificacions de tornejos d’escacs; és una eina molt eficient i pràctica pel moment en què es fa l’activitat, i per això a tingut tant d’èxit, però podeu comprovar que en pocs anys aquesta informació desapareix, ja no es pot accedir a ella per molt que tinguis l’enllaç. Desconec a on va aquesta informació o si com em temo desapareix definitivament, però si no la guardem amb un altre format (pdf per exemple) tenim el perill de perdre el rastre.\nEn aquest sentit, també veig perillós els nous formats digitals dels butlletins o revistes. Sí, molt macos, també molt àgils i extremadament econòmics amb respecte el format paper, res a dir amb un criteri d’actualitat i economia; però amb un criteri de manteniment en el temps, no deixo de tenir els meus dubtes.\nEl Butlletí d’Escacs de Catalunya ara es fa amb la plataforma digital ISSUU, francament dona goig, però pensant en la seva permanència en el temps, que passarà quan aquesta plataforma digital deixi de funcionar? des d’ella ja no és podrà accedir. S’està guardant en altres formats?\nNo sé suficient d’aquests temes per saber si hi ha solucions, però, des del nostre entorn, s’està pensant en aquestes qüestions? I de ser així, s’estan buscant solucions per poder guardar aquesta informació d’una forma adequada de cara a la seva conservació d’una manera perdurable?\nBé, jo miro de guardar en format pdf alguns articles de webs, per exemple els del Joaquim Travesset que són molt bons; també vaig guardant en aquest format algunes classificacions de tornejos del Chess-result. No sé si això s’està fent des d’algun organisme de la federació, però si no és així, potser seria convenient que comencessin a pensar en aquest tema. Quan algunes persones estan intentant recuperar informacions desaparegudes de temps passats, no ens podem permetre que informació recent es perdi.\nPublicat per Roger Salvo a 16:51 6 comentaris:\nPublicat per Roger Salvo a 18:04 1 comentari:\nPublicat per Roger Salvo a 19:33 2 comentaris:


dijous, 9 de febrer de 2012 16:22\nLa comunicació de vela.cat al servei dels clubs\nLa Federació Catalana de Vela, conscient de l'important esforç que els clubs realitzen per l'organització i divulgació de l'esport de la vela, està fent una aposta decidida i ferma per comunicar què fem i com ho fem. Tots sabem que tant important és fer realitat els nostres objectius com donar-los a conèixer. Tot allò que es fa i no es comunica, s'afirma, no existeix. Potser no cal ser tan extremista, però sí que és cert que tots plegats hem de fer un esforç per tal que el nostre calendari de regates i les nostres activitats siguin conegudes i, amb el temps, reconegudes pels amants de la vela i de l'esport en general.\nVela.cat ha creat el servei de comunicació que ja va fer les seves primeres passes abans i durant la celebració de la Setmana Catalana de Vela. Els mitjans de comunicació tan ONLINE com la premsa escrita, TV i ràdio respongueren positivament i vàrem tenir un ressò que esperem continuï en el futur.\nEl servei de comunicació té com objectiu difondre la vela catalana, per la qual cosa des de la Federació us oferim els nostres mitjans per difondre la informació que vosaltres, els clubs, genereu. D'una banda, la periodista Rosa Garriga s'encarregarà de fer arribar la vostra informació als diferents mitjans tan ONLINE com OFFLINE i, d'una altra, hem arribat a un acord amb la productora Panorama que farà el seguiment de més d'una vintena de regates amb la finalitat que les televisions catalanes i espanyoles en facin difusió.\nL'ensenyament de la vela és una part essencial de vela.cat, ja que no podem oblidar que els més joves constitueixen la base del nostre futur. El servei de comunicació tindrà una especial cura per informar de les activitats de les escoles catalanes de vela. A més, al llarg dels propers mesos es durà a terme una producció audiovisual de vuit de les escoles que, dia a dia, contribueixen decididament en el creixement del nostre esport.\nEl website vela.cat, Facebook, Twitter i Flickr són eines que estan a la disposició dels clubs i que ens ajudaran a difondre el nostre esperit d'estimació i treball per l'esport de la vela.\nNomés agrair l'esforç que cada dia fan els clubs per fer més gran el nostre esport!


La violència sexual a Mèxic irromp al Temporada Alta\nLa companyia Lagartijas Tiradas al Sol ha elaborat una instal·lació performàtica per donar visibilitat al problema\n2 min. Barcelona 24/10/2019 22:12\n651x366 Tulaés una instal·lació que es podrà visitar a La Planeta. / THOMAS LENDEN / TEMPORADA ALTA Tulaés una instal·lació que es podrà visitar a La Planeta. / THOMAS LENDEN / TEMPORADA ALTA\nLa ciutat mexicana de Tula de Allende, a l’estat d’Hidalgo, és coneguda sobretot per les construccions que els tolteques van erigir fa més de mil anys. En canvi, es parla poc de la violència sexual i dels atacs contra les dones que hi tenen lloc. Per donar visibilitat a aquest problema i situar-lo al focus de l’esfera pública, la companyia mexicana Lagartijas Tiradas al Sol ha elaborat una instal·lació performàtica que forma part del festival Temporada Alta i que dissabte es podrà visitar a la Sala La Planeta de Girona, on es duran a terme fins a dotze sessions. “Els índexs de violència sexual a Tula són escandalosos, però és un problema que passa molt inadvertit”, afirma un dels membres de Lagartijas Tiradas al Sol, Gabino Rodríguez. La formació es va bolcar en aquesta proposta després d’adonar-se que “el percentatge de dones que han sigut assetjades és molt alt en la comunitat artística”, cosa que segons Rodríguez els va fer descobrir “que la societat està formada, en gran mesura, per assetjadors”.\nTula forma part del projecte La democracia en México. 1965-2015, a través del qual la companyia analitza els problemes relacionats amb la democràcia al país nord-americà. Cadascun dels seus espectacles se centra en un estat de Mèxic i, de moment, ja n’han tirat endavant sis, tres dels quals ( Tijuana, Veracruz i Santiago Amoukali ) s’han pogut veure en anteriors edicions del Temporada Alta. “Som conscients que moltes de les nostres obres estan lligades indissolublement al context. Però en el cas de Tula, el públic de Girona ho té més fàcil que en les altres perquè la violència sexual és un problema que és a tot arreu”, destaca Rodríguez.\nPensada per a grups reduïts d’espectadors, la instal·lació implica que els visitants hi entrin d’un en un i subscriguin el pacte de no explicar a ningú què s’hi trobaran. “Veuran una cosa que és un secret”, diu Rodríguez. Com ja han fet en altres ocasions, Lagartijas Tiradas al Sol juga amb els límits entre la ficció i la realitat per sacsejar i provocar el públic. “Encara que Tula sigui una instal·lació, entenem que forma part del teatre -destaca Rodríguez-. La proposta conté el joc entre el que és i el que no és amb l’objectiu de situar els espectadors en un punt privilegiat per pensar, qüestionar-se i reflexionar sobre la realitat”.


El Museu del Tabac d'Andorra acull una exposició amb 41 obres del surrealisme empordanès - Cultura - AndorraDirecte\nDilluns, 21 de setembre de 2020 08:16 h\nEl Museu del Tabac d'Andorra acull una exposició amb 41 obres del surrealisme empordanès\nLa mostra s'ha pogut veure abans a l'Ermitage de Sant Petersburg i després d'Andorra es desmuntarà\nDijous, 2.3.2017. 15:23 h\nACN Sant Julià de Lòria .- El Museu del Tabac acull l'exposició Surrealisme a Catalunya, els artistes de l'Empordà i Salvador Dalí, amb 41 obres representatives del surrealisme empordanès. La mostra vol donar a conèixer l'obra dels artistes empordanesos així com la història de la comarca mitjançant el seu art i la seva cultura. L'exposició, formada per 31 obres pictòriques i 10 escultures, compta amb peces de Joan Massanet, Àngle Planells, Salvador Dalí, Ángeles Santos, Esteve Francés, Jaume Figueras, Evarist Vallès, Jaume Turró i Antoni Pixot. Les obres abans d'arribar a Andorra han estat exposades durant quatre mesos a l'Ermitage de Sant Petersburg i es podran veure fins al 26 de maig a Andorra, un cop finalitzada la mostra al Principat l'exposició es desmuntarà i les obres es retornaran als seus propietaris. La comissaria de l'exposició, Alícia Viñas, ha explicat que de la setantena d'obres que hi havia a Rússia, la mostra a Andorra "consta de 41, les més representatives del surrealisme, hem deixat fora les obres prèvies a Salvador Dalí".\nEn la imatge la comissaria, Alícia Viñas, i una de les obres de la mostra. Imatge del 2 de març de 2017.\nViñas ha destacat que "totes les obres tenen en comú el paisatge, el paisatge de l'Empordà, utilitzen el cel i la terra com a teló de fons per explicar els seus somnis, els seus fantasmes i les seves "neures"". La comissaria ha recordat una cita de Santos Torruella, un gran expert en el surrealisme que deia "no es pot parlar de surrealisme a Espanya sense parlar de Catalunya, ni a Catalunya sense parlar de l'Empordà".\nEntre les obres de Dalí que formen part de l'exposició hi ha les escultures de bronze com Busto de mujer retrospectivo (1939), La Venus dels calaixos (1971) i obres pictòriques com Cadàver exquis (1930-33) i Sant Narcís (1962). De la resta de surrealistes empordanesos destaquen El crim perfecte (1929) d'Àngel Planella; Tardor (1931-32) de Joan Massanet; Composició Surrealista (1932) d'Esteve Francés; i El violoncel·lista (1983) d'Antoni Pixot.\nEn la mostra també es pot veure els altres vessants artístics que cultivaven els autors, com alguna poesia de Planell o l'obra escultòrica de Massanet. Viñas també ha destacat les relacions personals entre els autors, l'amistat entre Massanet i Dalí, la correspondència que tenien i l'ajuda que Dalí va donar a Planell per donar-li a conèixer el surrealisme. La comissaria assegura que "no es pot dir qui va influir a qui, evidentment Dalí és el més universal, però cadascú tenia la seva sensibilitat i la seva forma d'expressar-se".\nLa mostra ha estat coproduïda pel Museu del Tabac, l'Ermitage de Sant Petersburg, el departament de Cultura de la Generalitat i la Diputació de Girona.\n20129 lectures Cap comentari


Nom: EL CALVARI\nEl jaciment es trobava situat damunt d'un altiplà situat al nord nord-oest de Móra d'Ebre, entre l'ermita del calvari i els dipòsits d'aigua, al nord de les restes del castell medieval, dominant la vila i amb un ampli control visual sobre el riu Ebre. Jaciment pràcticament destruït per la construcció de l'Hospital i per la contínua urbanització de l'entorn més proper.\nM. Sanz (1973-1974) va recollir, abans de desaparèixer el jaciment, ceràmica a mà i ceràmica a torn de tècnica ibèrica, alguns fragments d'àmfora ibèrica, tegula, campaniana A i àmfora romana. No es documentaren restes d'estructures.\nActualment, per l'entorn de l'Hostipal queden algunes parcel·les per urbanitzar, no documentant-se restes arqueològiques antigues. Jaume Noguera no va detectar vestigis antics en el seu estudi, si bé va poder localitzar fragments d'època imperial romana alguns metres més al nord, a la partida de la Molinera. El jaciment es trobava situat damunt d'un altiplà situat al nord nord-oest de Móra d'Ebre, entre l'ermita del calvari i els dipòsits d'aigua, al nord de les restes del castell medieval, dominant la vila i amb un ampli control visual sobre el riu Ebre. Jaciment pràcticament destruït per la construcció de l'Hospital i per la contínua urbanització de l'entorn més proper.\nM. Sanz (1973-1974) va recollir, abans de desaparèixer el jaciment, ceràmica a mà i ceràmica a torn de tècnica ibèrica, alguns fragments d'àmfora ibèrica, tegula, campaniana A i àmfora romana. No es documentaren restes d'estru...\nNOGUERA GUILLÉN, J 2006 Gènesi i evolució de l'estructura del poblament ibèric en el curs inferior del riu Ebre: la Ilercavònia Septentrional [Recurs electrònic]\nNOGUERA, J 1998 Revista d'Arqueologia de Ponent\nSANZ, M 1973-1974 Boletín Arqueológico de Tarragona


Un exfiscal del Suprem: “No es pot dissoldre un Parlament si no s’acudeix a l’estat de setge”\nJosé Antonio Martín Pallín creu que l'empresonament de Forcadell "és una ruptura del bloc i els principis constitucionals"\nL’exfiscal del Tribunal Suprem José Antonio Martín Pallín ha criticat l’aplicació de l’article 155 de la Constitució l’octubre del 2017 i ha assegurat que “no es pot dissoldre un Parlament a no ser que s’acudeixi a l’estat de setge”. En una compareixença a la comissió d’investigació que tracta aquesta qüestió, Martín Pallín ha argumentat que, fent una valoració política, el govern espanyol hauria pogut “iniciar converses” i, en cas que “es traspassés” els límits del Tribunal Constitucional, hauria pogut aplicar el 155, però ha remarcat que es va acabar optant per “la via dràstica”. Durant la seva intervenció l’exfiscal ha lamentat l’empresonament de l’expresidenta del Parlament Carme Forcadell i ha assegurat que es tracta de “la ruptura del bloc i els principis constitucionals”.\nA més, l’exfiscal ha recordat que hi va haver “certes presses” per posar en marxa l’aplicació, i ha assegurat que es deu al fet que el 155 “sempre va estar a la ment de govern” però que “no sabien com aplicar-lo” perquè no hi havia precedents. Per a Martín Pallín aquesta rapidesa va fer que hi hagués algunes “incoherències”, com el fet que primer es dissolgués el Parlament i després es cessés el president, quan recorda que allò “lògic i normal” seria fer-ho a la inversa. “Van obrar una mica a la lleugera i atropelladament”, ha retret. En aquest sentit, l’exfiscal ha afirmat que no li genera “cap dubte” que hi a haver “una invasió de competències”.\nL’empresonament de Forcadell, una “subversió” dels principis constitucionals\nMartín Pallín ha qualificat l’acusació de rebel·lió contra Forcadell de “súmmum del deliri del dret penal” i ha explicat que va ser “l’artilleria” que després va permetre que la sentència quedés en sedició. “És la subversió dels principis constitucionals”, ha sentenciat. L’exfiscal ha explicat que va participar en una reunió de la Comissió Internacional de Juristes a Tunis on, “per unanimitat”, es va considerar que és “inconstitucional i il·legítim” acusar un president d’un parlament per fets comesos dins un hemicicle o fruit de la potestat parlamentària. Martín Pallín ha avançat que aquest mateix tema s’acabarà discutint al Tribunal Constitucional i després al d’Estrasburg.\nRegulació “urgent” del 155\nL’exfiscal també ha reclamat que es creï una llei orgànica que pugui regular l’aplicació de l’article 155 i que desenvolupi detalladament la norma. Per a Martín Pallín es tracta d’una qüestió “urgent” i ha criticat que el text constitucional referent a la qüestió és “molt imprecís”, amb conceptes “difícilment abordables” –ha fet referència al fet que es parla sovint de l”interès general’-. “És necessari i urgent un desenvolupament legislatiu perquè el Tribunal Constitucional tingui pautes”, ha insistit.


Publicat el Diumenge, 01 Març 2015 20:48\nEl portaveu socialista, Antonio Rísquez, considera que 'la fórmula escollida per bonificar-la és una errada' del Govern Municipal.\nEl darrer ple de l'Ajuntament de La Llagosta, celebrat dijous, va aprovar aplicar una bonificació del 95%, és a dir uns 10.000 euros, a l'empresa Lékué en la liquidació de l'Impost sobre construccions i obres per unes reformes que\naquesta firma ha fet a les seves oficines, situades al polígon industrial de La Llagosta.\nPublicat el Diumenge, 22 Febrer 2015 08:39\nL'Ajuntament reclama que el soterrament dels 1,7 quilòmetres de via de la línia R3 que travessen la ciutat s'inclogui dins de l'acord.\nEl tram de via de la línia Rodalies 3 que passa per Mollet del Vallès no s'ha inclòs dins de les millores acordades entre la Generalitat de Catalunya i el Ministeri de Foment. L'alcalde de la ciutat, Josep Monràs, ha qualificat de 'pedaç' l'acord entre les dues administracions ja que segona la seva opinió "no resoldrà les deficiències de la línia" alhora que ha reclamat al Ministeri de Foment que afronti el projecte en la seva totalitat.\nPublicat el Dimecres, 18 Febrer 2015 16:27\nLa sortida de Vallès Visió es formalitzarà el 16 d’agost de 2015 si el nou govern decideix no continuar al Consorci.\nEl Ple Municipal de l’Ajuntament de Martorelles, en sessió ordinària celebrada aquest dilluns, ha acordat per unanimitat la separació de l’Ajuntament de Martorelles del Consorci Teledigital Mollet. El consistori ha aprovat aquesta separació tenint en compte els estatuts antics que obliguen als membres d'aquest ens a avisar sis mesos abans de la sortida.\nPublicat el Dimarts, 17 Febrer 2015 22:01\nEn la moció es demana que es creiï un protocol d’accessibilitat física als col·legis electorals i la disposició de paperetes de les candidatures en llenguatge de Braille.\nPSC i CiU de Mollet presentaran en el ple ordinari del pròxim dilluns 23 de febrer una moció que demana la modificació del Real Decret 1612/2007 per garantir el vot de les persones invidents per a les properes eleccions municipals. El Reial Decret 1612/2007 del 7 de desembre regula el procediment de vot secret per les persones invidents per l’exercici del dret de sufragi.


La denúncia del PACMA no impedeix que un menor torege a Xelva - À Punt\nLa denúncia del PACMA no impedeix que un menor torege a Xelva\nLa Conselleria d'Igualtat havia remés la petició del partit animalista a la Conselleria de Justícia, però la classe taurina s'ha dut a terme amb total normalitat\nImatge d'arxiu d'uns xiquets presenciant una correguda de bous / EFE\n28 d'agost 2021 - 06:30\nL'espectacle taurí que estava programat hui a Xelva (Serrans) amb classes pràctiques d'alumnes de diferents escoles taurines s'ha celebrat sense cap incident ni presència policial després que el PACMA en demanara la cancel·lació.\nEl partit animalista havia demanat públicament que la Direcció General de la Infància i Adolescència, que depén de la Conselleria d'Igualtat i Polítiques Inclusives, impedira que l'esdeveniment es duguera a terme. La formació extraparlamentària assegurava que en el cartell apareixia, com a mínim, un participant menor d'edat, i ha recordat que l'actual llei de drets i garanties de la infància i adolescència restringeix tant l'assistència com la participació de menors de díhuit anys en activitats i espectacles de tauromàquia a la Comunitat Valenciana.\nA pesar que la directora general d'Infància i Adolescència, Rosa Josefa Molero, ha remés a la Conselleria de Justícia la petició del PACMA, aquesta no ha arribat a temps i l'acte ha seguit avant, ja que segons fonts de l'organització taurina, tenien tots els documents en regla i amb el vistiplau per a celebrar l'acte.\nLa formació animalista havia denunciat que des de la Conselleria que dirigeix la també vicepresidenta Mónica Oltra “es mira cap a un altre costat” i no es persegueix el compliment de la llei, “i es permet que es pose en risc la integritat física dels menors quan toregen i el seu benestar emocional i mental en exposar-los a aquests actes violents”. Raquel Aguilar, coordinadora de Pacma a València, demana el compliment d'una llei vigent des de fa quasi tres anys, que incorpora la recomanació del Comité dels Drets de la Infància de l'ONU "per a previndre els efectes nocius per als xiquets de l'espectacle dels bous".\nA més, el partit va presentar un informe jurídic a la Generalitat en què sol·licita mesures que garantisquen el compliment de la llei de la Generalitat de drets i garanties de la infància i adolescència. Des de Pacma emfasitzen que aquesta no és la primera vegada que denuncien l'incompliment d'aquesta llei.


Curs Carretons Elevadors a Sant Gregori - FOR VIA, Formació Viària\nCurs Carretons Elevadors a Sant Gregori\nDescobreix que pràctic és el Curs Carretons Elevadors a Sant Gregori amb FOR VIA autoescoles. Disposem de diversos centres a les comarques Gironines. Amb FOR VIA, tot són avantatges: aula online, formació personalitzada i facilitats de pagament. La millor opció per obtenir el Curs Carretons Elevadors a Sant Gregori\nTreballem una formació de qualitat i als nostres centres trobaràs un equip de professionals compromesos i dedicats al teu aprenentatge. Uns formadors amb experiència que sabran transmetre't les millors indicacions i donar-te tot el suport necessari per aconseguir el teu objectiu.Estas interessat en el Curs Carretons Elevadors a Sant Gregori? FOR VIA Formació Viària és la teva autoescola de confiança.


INICIIniciBORSA LLOGUER SOCIALPresentacióPropietaris/LlogatersQuè fer quan...Habitatges per a estudiantsPla de XocRegistre sol licitants d`HPORenda Bàsica (RBE)Ajuts Pagament LloguerEdificisREHABILITACIÓITE. Inspecció Tècnica EdificisHabitatgesAdaptació habitatge persones mobilitat reduïdaCèdules d'HabitabilitatTramitacióNOUS SERVEIS A COMUNITATS PROPIETARISSuport a les Comunitats i d'Intervenció eSERVEIS DE MEDIACIÓMediacióSERVEIS ARQUITECTES TÈCNICSInformacióSERVEIS JURÍDICSIntermediacióConcertar citaOfideuteCONSELLS PRÀCTICSCompra HabitatgeMediacio per sobreendeutaLloguer HabitatgeExecucions HipotecàriesNORMATIVES / PUBLICACIONSOrdenança MunicipalImpresos i EnllaçosContacte TelemàticEnllaçosLLOGUER HABITATGESNormativaNotícies\tCONSELLS ABANS DE LLOGAR UN HABITATGE.\nINFORMACIÓ PRÈVIA AL LLOGUER\nLes nostres possibilitats econòmiques. Hem de tenir en compte que les despeses que comporta llogar un pis ens permetin pagar el lloguer i evitar els endarreriments.\nTècniques per cercar el nostre habitatge.\nHi ha diferents llocs on cercar els habitatges.\n• Mitjançant la borsa de lloguer social del propi Ajuntament.\n• A través dels administradors de finques. Cal saber que un administrador tindrà una comissió per la feina realitzada i serà d’import igual al d’una mensualitat.\n• Cercant pàgines d’internet\n• Mirant els rètols que hi ha als balcons. Mai hem de rec�rrer a aquelles empreses que a canvi d’una quantitat de diners, ens lliuren un llistat de pisos de lloguer: la majoria d’aquests pisos o no existeixen o estan ocupats.\nDades m�nimes que hi ha d’haver a l'oferta de lloguer:\n• Les característiques de l’habitatge: ubicació, superfície, nmbre d’habitacions...\n• Els serveis i les instal•lacions de què disposa: caldera, rentadora,...\n• L’import de la renda a pagar.\nDecidir quin és el millor habitatge que s’adapti a les nostres necessitats\nUna bona orientació nord-sud, permetrà gaudir de més hores de sol durant tot l’any i es podrà estalviar en calefacció.\nPer tenir més qualitat de vida i estalviar energia és convenient que els vidres siguin dobles, que hi hagi persianes i fins i tot tendals.\nLa ubicació de l’habitatge ha de ser per la zona on nosaltres fem la majoria de les tasques i així estalviarem en transport públic.\nA més a més de fer una inspecció de l’habitatge, cal també que l’edifici estigui en bon estat, ja que un mal estat de l’edifici podria afectar el nostre habitatge.\nEl contracte de lloguer és el document que signa l’arrendador, ja sigui propietari o administrador, i l’arrendatari o llogater. Dades mínimes que ha de contenir:\n• Nom i dades de l’arrendador i arrendatari.\n• Identificació de l’habitatge.\n• Descripció de l’habitatge.\n• Preu total, periodicitat i forma de pagament de la renda. En cas de no haver-ho pactat es farà dins dels 7 primers dies de cada mes en metàl·lic i a l’habitatge arrendat i en aquest cas l’arrendador té l’obligació de lliurar el justificant del pagament.\n• Si no es pacta, la comunitat anirà a càrrec de l’arrendador.\n• Si es pacta que l’arrendatari pagui les despeses de comunitat, convé fer constar en el contracte que pagarà només les ordinàries.\n• Import de la fiança.\n• Data d'inici del contracte.\n• Data de finalització del contracte.\n• Obligacions de l’arrendatari i de l’arrendador.\n• Causes de resolució del contracte\n• En cas d’haver-hi mobles, caldrà un inventari.\n• Caldrà anotar els consums de llum aigua i gas.\n• Podria incloure una clàusula que permeti la inspecció de l’habitatge per part de l’arrendador, cas en el qual s’hauria de pactar un calendari.\n• L’habitatge ha de tenir la cèdula d’habitabilitat en cas contrari l’arrendador es qui es farà càrrec de demanar-la.\n• Data, lloc i signatura.\nÉs obligatòria i l’import mínin és l’equivalent a una mensualitat de la renda. Es podrà actualitzar una vegada hagin transcorregut els 5 primers anys i cada vegada que l’arrendament es prorrogui es podrà sol·licitar-ne l’augment o la disminució a una mensualitat de la renda vigent. L’incompliment d’aquesta obligació per part de l’arrendador pot comportar una multa. La fiança es preveu com una garantia mínima, però les parts poden acordar la prestació de garanties addicionals, com ara una fiança de més quantitat o un aval bancari. L’arrendatari ha de pagar la fiança equivalent a una mensualitat de renda en el moment de la signatura del contracte.\nLes desavinences relatives a la devolució de la fiança poden portar-se als tribunals, però el cost econòmic i de temps fa que en poques ocasions s'hi litigui. El sotsarrendament\nL’arrendatari / llogater és qui es farà càrrec de les petites reparacions ocasionades per l’ús ordinari de l’habitatge, tot allò que forma part de les instal•lacions i serveis generals de l’habitatge: aixetes, panys, vidres, pintura, etc. Obres de millora


Línies de bus afectades x culpa de maratons, cavalcades,etc. - Pàgina 15 - Transport.cat\nHora i data actual: Dimecres 27/01/2021 21:10\nPàgina 15 de 33\nEntrada Autor: Ecomobisostrans » Dimecres 21/05/2008 10:02\nLínies d’autobusos afectades per culpa de la (...) Cursa El Corte Inglés a Barcelona\nTMB ha escrit: ● TMB recomana la utilització del metro diumenge al matí\nAmb motiu de la celebració de la 30a Cursa Atlètica Ciutat de Barcelona d’El Corte Inglés que tindrà lloc a Barcelona el proper diumenge, dia 18 de maig, algunes línies d’autobús es podrien veure afectades en el seu servei al llarg de tot el matí. Per aquesta raó, Transports Metropolitans de Barcelona (TMB) recomana la utilització del metro durant aquestes hores i en aquells desplaçaments a l’entorn dels llocs per on transcorrerà la competició.\nLa cursa sortirà del passeig de Gràcia/plaça Catalunya a les 9.30 hores i afectarà tot el trànsit de superfície per on es desenvolupi entre les 8 i les 13’30 hores aproximadament. La prova tindrà un recorregut d'11 km pels principals carrers de la ciutat, passant pel passeig de Gràcia, Aragó, Tarragona, plaça d'Espanya, avinguda de Maria Cristina, avinguda del Marquès de Comillas, carrer dels Jocs del 92, passeig Olímpic, Estadi Olímpic, passeig de Santa Madrona, Lleida, Tamarit, Manso, ronda de Sant Antoni, Pelai i plaça de Catalunya, on finalitza aquest tradicional circuit. El temps d’arribada previst és de dues hores i mitja.\nTMB adaptarà les mesures oportunes per desviar els vehicles de les línies en funció dels llocs per on va passant la cursa. A més, s’ha establert un pla d’informació puntual en els autobusos afectats per tal que els usuaris coneguin els motius i la situació dels serveis. No obstant, i per més seguretat en els desplaçaments, s’aconsella la utilització del metro.\nUs recomanem consultar la informació de la cursa en la web http://www.cursaelcorteingles.es.\nBarcelona, 15 de maig de 2008\nEntrada Autor: Guigui » Dimecres 21/05/2008 10:36\nColla de matats... Haguessin agafat l'autobús en lloc de bloquejar-lo. Quines ganes de complicar-se la vida...\nEntrada Autor: orique » Dimecres 21/05/2008 21:21\nEntrada Autor: Ecomobisostrans » Dijous 03/07/2008 8:28\nPer culpa del (...) Saló Bread and Butter Barcelona, del 30 de juny al 10 de juliol, l’avinguda Reina Maria Cristina quedarà tallada i, per tant, durant aquests dies hi haurà un bon enrenou a Pl.Espanya.\nEntrada Autor: Platanito » Dijous 03/07/2008 9:07\nEcomobisostrans ha escrit: Per culpa del (...) Saló Bread and Butter Barcelona, del 30 de juny al 10 de juliol, l’avinguda Reina Maria Cristina quedarà tallada i, per tant, durant aquests dies hi haurà un bon enrenou a Pl.Espanya.\nJo encara diria més: per culpa del (...) saló amb el nom estúpid de Bread & Butter, es donarà pel cul als veïns i treballadors dels voltants de plaça Espanya, impedint l'accés a la via pública als vianants i a les línies d'autobús que hi passen, redundant en grans molèsties per al ciutadà i grans beneficis per a Fira de Barcelona.\nEntrada Autor: Ecomobisostrans » Dijous 17/07/2008 9:40\nDissabte passat el 87 i el 119 estaven desviats pel c/Fastenrath per culpa de les (...) festes del Carmel al mig del C/Siguenza Els conductors i inspectors de Sarbus encarregats de gestionar el tall per la línia 87 coincideixen amb mi en la opinió sobre aquest tall. No hauria costat res posar les festes a la vorera central de la Rambla Carmel, per exemple.\nEntrada Autor: Platanito » Dijous 17/07/2008 12:21\nEcomobisostrans ha escrit: les (...) festes del Carmel al mig del C/Sinvergüenza\nBé, si els mateixos treballadors de la línia ho diuen...\nEntrada Autor: JaMiRo! » Dilluns 21/07/2008 21:21\nEntrada Autor: orig440 » Dimecres 23/07/2008 12:34\nPlatanito ha escrit: C/Sinvergüenza\nOn és, aquest carrer? Per cert, tornem al fil , fixant-me en altres fires d'altres països, en lloc de tallar les línies d'autobusos, s'ha ampliat la freqüència de pas per aquest esdeveniment, però es veu aquí que, a excepció de la Mercè i la Revetlla de Sant Joan, els autobusos es cansen per sortir, tenen mandritis\nEntrada Autor: victorcasta » Dimecres 23/07/2008 15:03\norig440 ha escrit:\nPerò és que ampliar la freqüència no és incompatible amb un carrer tallat per motius diversos. Per molt que augmentis la freqüència, si et tallen el carrer per on circula normalment, l'hauràs de desviar igualment.\nEntrada Autor: Platanito » Dijous 24/07/2008 8:54\norig440 ha escrit: a excepció de la Mercè i la Revetlla de Sant Joan, els autobusos es cansen per sortir, tenen mandritis\nAixò els hi passa a les línies 14, 70, 72, 58 i 64...\nvictorcasta ha escrit: Però és que ampliar la freqüència no és incompatible amb un carrer tallat per motius diversos. Per molt que augmentis la freqüència, si et tallen el carrer per on circula normalment, l'hauràs de desviar igualment.\nBé, no cal que ecomobisostransitem més sobre aquest tema. La major part de nosaltres tenim alèrgia al trànsit privat i ens agradaria veure als carrers nomès que autobusos i tramvies, però el problema és que hi ha "algú" que creu que els autobusos són més importants que les persones, i que una oportunitat d'organitzar un esdeveniment cívic que convidi als veïns i ciutadans a participar-hi no té dret a fer-se realitat si per això s'ha de desviar una línia d'autobús un parell de carrers durant mig dia.\nEntrada Autor: orig440 » Dijous 24/07/2008 18:19\nSi et deixa a prop on es realitzarà l'esdeveniment, millor que si hi tens d'anar caminant 5 o 6 Km, si no tens alguna altre alternativa.\nEntrada Autor: UT596001 » Divendres 25/07/2008 0:00\nEcomobisostrans ha escrit: No hauria costat res posar les festes a la vorera central de la Rambla Carmel, per exemple.\nAixò no faria alterar el recorregut normal del vianants per aquesta artèria? Ja no només desviem autobusos, sinó també els vianants!\nEntrada Autor: Pere » Diumenge 27/07/2008 16:44\nDivendres passat algunes parades de l'autobús urbà de Granollers eren anul·lades com a conseqüència de la festa major de Canovelles.\nEntrada Autor: UT596001 » Dilluns 28/07/2008 22:59\nPere ha escrit: Divendres passat algunes parades de l'autobús urbà de Granollers eren anul·lades com a conseqüència de la festa major de Canovelles.\nConcretament afectava a les línies 1 i 3.\nEntrada Autor: Ecomobisostrans » Dijous 14/08/2008 17:58\nCom cada any per aquestes dates, durant unes 2 setmanes, el bus 39 direcció Barceloneta no pot passar pel C/Providència i està desviat per Pi i Maragall i Còrcega per culpa de les (...) festes de Gràcia Durant el desviament la parada més propera a Torrent de l'Olla-Biada és la provisional Còrcega-Torrent de l'Olla, a més d'un km.\nEntrada Autor: orig440 » Dijous 14/08/2008 18:32\nS'amplia el servei de Metro i es desvien línies d'autobusos o es tallen. Desgraciadament no hi ha qui ho entengui .\nEntrada Autor: Guigui » Dijous 14/08/2008 19:20\norig440 ha escrit: S'amplia el servei de Metro i es desvien línies d'autobusos o es tallen. Desgraciadament no hi ha qui ho entengui .\nSí que hi ha qui ho entengui. Se celebra una festa amb molta afluència i tradició, per a la qual molta gent del barri es prepara durant tot l'any (i no parlo dels okupes ni anarquistes de fireta, precisament), i per aquest esbarjo popular (sí, hi ha vida més enllà de la feina i la rutina diària!) cal desviar temporalment alguns serveis d'autobús, cosa agreujada per la impossibilitat de creuar la maranya de carrers estrets de Gràcia, forçant una volta més grossa que en altres casos. En canvi, s'incrementa l'oferta de transport públic d'alta capacitat per a facilitar l'accés a aquesta celebració.\nEn resum, quin problema hi veieu?\nEntrada Autor: JaMiRo! » Dijous 14/08/2008 23:28\nEcomobisostrans ha escrit: Com cada any per aquestes dates, durant unes 2 setmanes, el bus 39 direcció Barceloneta no pot passar pel C/Providència i està desviat per Pi i Maragall i Còrcega per culpa de les (...) festes de Gràcia Durant el desviament la parada més propera a Torrent de l'Olla-Biada és la provisional Còrcega-Torrent de l'Olla, a més d'un km.\nOn vols que facin les festes de Gràcia? A les afores de Barcelona?\nTens un problema, tio (t'ho dic per N-èssima vegada)...\nEntrada Autor: foronda 141 » Divendres 15/08/2008 2:09\nNomes comentar que aquest any, i segons el mapa de carrers guarnits que ha sortit a El Periodico, el carrer Providencia no fan festa al carrer, per lo que no veig cap impediment perque el 39 faci la ruta habitual per Providencia i Torrent de l'Olla, a excepció de alguns moments puntuals en que es talli el carrer per algun correfoc, o a las horas de mes aglomeració del cap de setmana.


Juan Carlos Navarro: “Esperem que la gent de la Xina s’ho passi bé amb nosaltres” - FC Barcelona\nHomeSeccionsBàsquetPrimer EquipNotíciesJuan Carlos Navarro: “Esperem que la gent de la Xina s’ho passi bé amb nosaltres”\nJuan Carlos Navarro: “Esperem que la gent de la Xina s’ho passi bé amb nosaltres”\nL’escorta blaugrana ha estat un dels jugadors més demanats i entrevistats pels mitjans locals de Hangzhou Després de l'entrenament tots els membres de l'expedició blaugrana han participat en un sopar de benvinguda\nNavarro, atenent els mitjans locals. FOTO: FCB\nTots els jugadors del Barça durant el sopar de benvinguda. FOTO: EUROLEAGUE\nL’agenda del Barça a la seva arribada a la Xina ha estat atapeïda. Un cop han arribat, a les 12 hores (6 hora catalana) després de gairebé un dia sencer de viatge, els jugadors que dirigeix Xavi Pascual s’han traslladat a l’hotel de concentració, han dinat, i posteriorment han anat al pavelló per fer una sessió suau d’entrenament a les 15:30 hores (9:30 hora catalana). “Ens ha costat una mica començar però és millor moure’ns, el que passa és que estem molt cansats i el viatge és llarg”, ha explicat a Barça TV el capità Juan Carlos Navarro.\nAquest entrenament, obert als mitjans locals que s’han aplegat al pavelló de Hangzhou, ha acabat amb l’atenció a la premsa per part de Navarro –un dels més buscats-, Tomic, Nachbar i Pascual. “Que hi hagi tants mitjans? Això vol dir que ho fem bé, és el segon cop que vinc a la xina i esperem que la gent s’ho passi bé i que ens pugui conèixer encara més”, ha comentat Juan Carlos Navarro.\nCap a les 19 hores (sempre hora local) tots els jugadors i staff del FC Barcelona han participat al ‘Welcome Banquet’ que ha comptat amb el CEO de l’Eurolliga, Jordi Bartomeu i amb Joan Bladé, directiu responsable del bàsquet blaugrana com a caps visibles. També han estat presents els organitzadors de l’amistós que enfrontarà el Hangzhou Zhejiang Lions amb el Barça a les 19:35 hores del dimarts (13:35 hora catalana, Esport3).\nEl segon partit d’aquesta Gira asiàtica es disputarà el dissabte, a les 18:30 hores (12:30 hora catalana, Esport3), contra una selecció dels millors jugadors del Taiwan.\nJuan Carlos Navarro: "Esperem que la gent de la... por fcbarcelona\nPascual: “Donem per bona l’experiència”\nDebut amb nota a la Xina (83-94)


Hangzhou Jade Emperor Hotel Hangzhou Xina - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nNo.74 Yuhuangshan Road, Districte Llac Oest -Àrea Escènica Llac Oest, Hangzhou, Xina, 310002 - Veure al mapa\nBarri Districte Llac Oest -Àrea Escènica Llac Oest Districte Llac Oest -Àrea Escènica Llac Oest Districte Llac Oest -Àrea Escènica Llac Oest Districte Llac Oest – Àrea Hubin Districte de la Plaça Wulin Districte Llac Oest -Àrea Escènica Llac Oest Districte de la Plaça Wulin Districte Llac Oest -Àrea Escènica Llac Oest Districte Llac Oest -Àrea Escènica Llac Oest Districte Llac Oest -Àrea Escènica Llac Oest\nConvenientment situat a Hangzhou, Hangzhou Jade Emperor Hotel és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Situat només a 3.00 Km del centre de la ciutat, els viatgers estan en un lloc boníssim per a gaudir de les atraccions i activitat de la ciutat. Per opcions de turisme i atraccions locals, no es necessita anar enfora ja que l'hotel gaudeix proximitat a Núvols Corrent sobre Turó Emperador Jade, Campana de Vespre al Turó Nanping, Museu de la Seda Xinesa.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Hangzhou Jade Emperor Hotel asseguren una estada plaentera als seus clients. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix servei de neteja diari, màquina de fax, fotocopiadora, impressora, magatzem d'equipatge.\nL'hotel compta amb 179 precioses habitacions, i totes inclouen televisió de pantalla plana, accés a internet (sense fils), connexió sense fils a internet (cortesia), habitacions per a no fumadors, aire condicionat. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com sauna, spa. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Hangzhou Jade Emperor Hotel.\nTots els tipus de viatgers (11) Parelles (4) Viatgers en solitari (1) Famílies amb infants petits (2) Famílies amb infants grans (1) Grups (2)\nHsiun, Estats Units


Les entrades anticipades gratuïtes pel Barça-BIIK Kazygurt ja estan disponibles - La República Esportiva\nLes entrades anticipades gratuïtes pel Barça-BIIK Kazygurt ja estan disponibles\nEls socis les poden recollir a partir d'avui i el públic general demà a les taquilles dels accessos 9 i 15 del Camp Nou\nLes entrades per veure el duel entre el Barça i el BIIK Kazygurt aquest dimecres al Miniestadi a les 18:00 hores, corresponent a la tornada dels setzens de final de la Lliga de Campions, són gratuïtes i es poden recollir de forma anticipada.\nAquest dilluns els tiquets ja estan disponibles pels socis el club, que en poden recollir fins a un màxim de 6 per carnet a les taquilles dels accessos 9 i 15 del Camp Nou des de les 9:30 fins a les 19:00 hores. El públic general també en podrà recollir 6 com a màxim a partir del dimarts a la mateixa ubicació i horari. El dimecres encara es podran adquirir entrades entre les 9:30 i les 18:45 hores a les taquilles del Gol Nord del Camp Nou.\nEl Barça ha recordat que tothom qui vulgui accedir al Miniestadi, independentment de l’edat, haurà de tenir una entrada adjudicada. Els aficionats que assisteixin al partit amb vehicle particular, tindran la possibilitat d’aparcar-lo dins de les instal·lacions del Camp Nou a través de l’accés 14.\nEl partit que disputarà el conjunt blaugrana és de vital importància per seguir el camí a la Lliga de Campions, ja que les jugadores de Fran Sànchez necessiten remuntar el 3-1 del partit d’anada, jugat al Kazakhstan.


Els Bombers segueixen intentant extingir el foc que ha cremat dues naus a Sant Fruitós de Bages La República\nACN Sant Fruitós de Bages.-Un total d’onze dotacions dels Bombers segueixen treballant en les tasques d’extinció de l’incendi que ha cremat dues naus al polígon de Sant Isidre de Sant […]\nACN Sant Fruitós de Bages.-Un total d’onze dotacions dels Bombers segueixen treballant en les tasques d’extinció de l’incendi que ha cremat dues naus al polígon de Sant Isidre de Sant Fruitós de Bages. Segons ha explicat el cap de guàrdia dels Bombers a l’ACN, Marcel·lí Fonts, la intenció és que les tasques durin encara hores. El foc ha cremat completament la nau de l’empresa de transports i logística Go Viltrans i prop del 90% de la del costat, Plàstics Ensija. Segons Fonts, malgrat que hi ha una nau amb productes dissolvents a prop, a hores d’ara no existeix cap risc. Ara els treballs se centraran a acabar d’apagar els punts calents “per evitar que el foc es pugui propagar cap a les naus properes i la població”, afegeix.\nEls Bombers van rebre l’avís del foc aquest dimecres a les 22.54 de la nit. L’alerta va arribar des de fora del polígon, fet que, segons el cap de guàrdia dels Bombers, fa difícil saber quant de temps feia que cremaven les naus. Setze dotacions hi han treballat al llarg de la nit.A hores d’ara es desconeixen les causes del foc. A parer de Fonts, en arribar l’avís tan tard, costarà determinar-ho.


Coneix ISGlobal en l'#OpenPRBB - Esdeveniment - ISGLOBAL\nConeix ISGlobal en l'#OpenPRBB\nMaribel Casas, Manolis Kogevinas, Ana Palomar i Paula de Prado\nEl Parc de Recerca Biomèdica (PRBB), on treballen diversos equips d'ISGlobal, celebra com cada octubre la seva jornada anual de portes obertes, l'#OpenPRBB. Tanmateix, arran de la pandèmia de COVID-19, aquesta edició es dura a terme en un format completament virtual i durant sis dies. Del 26 al 31 d'octubre, tens l'oportunitat de conèixer més a fons el PRBB i set centres de recerca, entre els quals el nostre, en aquesta festa de la divulgació científica dirigida a toda la família.\nEn quines activitats participa ISGlobal?\nCurtmetratge que mostra el Parc de Recerca Biomèdica com no l'has vist abans i que ofereix un retrat intimista de la vida del centre amb perspectiva de gènere. Hi participa Maribel Casas, investigadora d'ISGlobal dels programes d'Infancia i medi ambient, i de Malalties no transmissibles i medi ambient.\n26 d'octubre — 11-11.30 h — openday.prbb.org\nLab Tour: El rellotge màgic\nLes investigadores Paula de Prado i Ana Palomar Cros es proposen mostrar al públic familiar com fer servir el rellotge sensor per estudiar els ritmes circadians.\n27 d'octubre — 11-11.30 h — openday.prbb.org\nDirectes des d'ISGlobal: Entrevista a Manolis Kogevinas\nSis científics i científiques donen a conèixer el seu camp d'estudi, els projectes que ocupen la seva agenda de feina, la seva passió per la recerca i altres aspectes professionals en un format d'entrevista en directe a càrrec de sis youtubers especialitzats i especialitzades en ciència.\nEl divulgador Raíz de Pi té la missió d'entrevistar al Dr. Manolis Kogevinas, epidemiòleg ambiental i director científic de la distinció Severo Ochoa a ISGlobal.\n31 d'octubre — 17 h — openday.prbb.org\nManolis Kogevinas rep el premi John Goldsmith


Montgai és Màgic!\nActualitzada 10/09/2020 a les 13:03\n11a edició de la Fira de la Màgia al Carrer, del 3 al 6 d’octubre\n© XI Fira de la Màgia al carrer de Montgai\nTres mags de gran prestigi internacional seran els caps de cartell de l'11a edició de Montgai Màgic, la Fira de la Màgia al Carrer, que se celebrarà del 3 al 6 d’octubre. El Mag Lari serà encarregat de cloure la fira i els premiats il·lusionistes Charlie Mag i Raul Black portaran les seves propostes de màgia de manipulació i basats en les grans il·lusions. Amb tot, Montgai Màgic oferirà quatre dies intensos de màgia amb més d’una quarantena de mags que oferiran una setantena de funcions durant tot el cap de setmana en dotze espais de la població.\nVigília de la Fira\nLa fira començarà dijous amb una jornada escolar dedicada a uns 250 alumnes d’entre 3 i 12 anys procedents d'escoles de la zona. Montgai Màgic seguirà el divendres amb la sessió de màgia solidària adreçada a persones amb discapacitat, que s’organitza conjuntament amb la federació ALLEM i a la qual assistiran uns 180 joves i monitors d’una desena de centres de Lleida. Les dues jornades comptaran amb tallers i espectacles de la mà de Mags per l’Esperança.\nUn cap de setmana ple\nDissabte i diumenge Montgai s’omplirà de màgia amb les diferents actuacions. Des de les 10 del matí i fins passada la mitjanit, els carrers i les places aniran plenes d’il·lusió amb els mags i els seus jocs de cartes, les varetes i les txisteres. Al matí, la jornada començarà amb l’obertura del mercat màgic i els tallers infantils per als petits. Per segon any consecutiu s'organitzaran tallers de màgia per adults a l’espai cultural de Lo Carreró. Montgai Màgic es completarà amb un mercat de productes artesans i alimentaris que comptarà amb una vintena d’expositors i un espai d'acampada.\nL’alcalde, Jaume Gilabert, destaca que Montgai pot celebrar un certamen d’aquestes característiques gràcies a la col·laboració voluntària d’una trentena de veïns i veïnes de la localitat i a les empreses patrocinadores. Per la seva part, el director del certamen, Xavier Pérez (Mag Reivax), assegura que “els mags amateurs esperen tot l’any per participar en aquesta fira i que cada any es coneix des de més lluny”. Montgai Màgic està organitzat per l'Ajuntament de Montgai, l’Associació Amics de la Màgia i i l'Associació de Mags i l·lusionistes de Lleida (AMIL) i compta amb el suport de la Diputació de Lleida.\nCrida urgent per a la contractació de personal a la residència de Tremp\nUn Lleida sense sort cau davant del Barça B (2-1)\n1.Catorze morts a la residència de Tremp i només vuit usuaris negatius\n2.El pàrquing de l'Arnau notifica una pujada de fins al 80% dels abonaments per a empleats\n3.L'assassina de Sant Ruf es nega a seguir tractaments de reinserció\n4.La província registra més de cent casos un dia\n5.Gairebé el 50% dels morts de Lleida, en residències\n7.“La gent està responent bé”\n8.El jutge exigeix 500.000 € al xòfer que va causar la mort de dos lleidatanes\n9.«La sortida del franquisme va ser més complicada a Lleida»\n10.Personal d'infermeria de les UCI de l'Arnau i Santa Maria destaca que des de l'inici de...\n8.Catorze morts a la residència de Tremp i només vuit usuaris negatius\n1. La nova oficina de l'atur de Lleida es retarda un any més per la Covid\n2. En marxa la restauració de la torre romana de Castellnou d'Ossó\n3. La província registra un centenar de nous casos\n4. Diumenge d'obertura comercial a mig gas pel confinament perimetral\n5. Crida urgent per a la contractació de personal a la residència de Tremp\n6. El sector immobiliari esquiva la crisi de la pandèmia i preveu tancar l'any amb ...\n7. Augmenten les multes per restriccions anti-Covid però només se'n cobren un 6%\n8. Dos joves d'Agramunt creen un joc de taula d'inspiració local\n9. Albert Folguera: “Tant de bo juguéssim sempre amb aquesta intensitat”\n10. Golejada per somiar


About: Hanan al-Xaikh\nHanan al-Xaykh (en àrab حنان الشيخ Ḥanān al-Xayḫ) (Beirut, Líban, 12 de novembre de 1945) és una escriptora libanesa. La literatura d'al-Xaykh segueix les petjades d'autores contemporànies àrabs com Nawal al-Sa'dawi, les quals qüestionen els rols de la dona en l'estructura social tradicional de l'Orient Mitjà àrab. El seu treball està fortament influenciat pel control patriarcal que ella mateixa va experimentar, no només per part del seu pare i germans, sinó també en l'entorn tradicional en el qual va créixer. Com a resultat, la seva obra desafia les nocions tradicionals de sexualitat, obediència, modèstia i relacions familiars. Ho veiem clarament en llibres com La historia de Zahra, Mujeres de arena y mirra o Esto es Londres. A més de la seva prolífica obra sobre la condició de la dona i\nHanan al-Xaykh (en àrab حنان الشيخ Ḥanān al-Xayḫ) (Beirut, Líban, 12 de novembre de 1945) és una escriptora libanesa. La literatura d'al-Xaykh segueix les petjades d'autores contemporànies àrabs com Nawal al-Sa'dawi, les quals qüestionen els rols de la dona en l'estructura social tradicional de l'Orient Mitjà àrab. El seu treball està fortament influenciat pel control patriarcal que ella mateixa va experimentar, no només per part del seu pare i germans, sinó també en l'entorn tradicional en el qual va créixer. Com a resultat, la seva obra desafia les nocions tradicionals de sexualitat, obediència, modèstia i relacions familiars. Ho veiem clarament en llibres com La historia de Zahra, Mujeres de arena y mirra o Esto es Londres. A més de la seva prolífica obra sobre la condició de la dona i sobre crítica social, Hanan al-Xaykh també forma part d'un grup d'autors que escriuen i posen veu al que va ser la guerra civil libanesa. (ca)\nHanan al-Xaykh (en àrab حنان الشيخ Ḥanān al-Xayḫ) (Beirut, Líban, 12 de novembre de 1945) és una escriptora libanesa. La literatura d'al-Xaykh segueix les petjades d'autores contemporànies àrabs com Nawal al-Sa'dawi, les quals qüestionen els rols de la dona en l'estructura social tradicional de l'Orient Mitjà àrab. El seu treball està fortament influenciat pel control patriarcal que ella mateixa va experimentar, no només per part del seu pare i germans, sinó també en l'entorn tradicional en el qual va créixer. Com a resultat, la seva obra desafia les nocions tradicionals de sexualitat, obediència, modèstia i relacions familiars. Ho veiem clarament en llibres com La historia de Zahra, Mujeres de arena y mirra o Esto es Londres. A més de la seva prolífica obra sobre la condició de la dona i (ca)\nHanan al-Xaikh (ca)


Divendres, 28 Desembre 2018 13:37\n"Estimats Reis Mags i tots els seus patges i ajudants: si us plau opteu pel comerç just. Podria ser un eslògan propi de la Botiga Solidària que trobem a la Plaça de la Peixateria. En dates com aquestes, de compres i regals, és important valorar exactament les condicions i els paràmetres amb els que s'ha produït allò que comprem. Farien bé Ses Majestats d'optar per comprar productes que s'han fet amb justícia, sense explotació, on les dones i homes han cobrat el mateix, i els nens van a l'escola en lloc de treballar, que el medi ambient es preserva i que els treballadors tenen una sèrie d'obligacions com revertir els seus beneficis en el bé de la comunitat. Si ho fan, estaran consumint comerç just. A la Peixateria tot té la divisa d'aquesta naturalesa".\nConvé pensar-hi i fer una compra responsable amb el medi i amb el món. Molts productes de grans marques i multinacionals provenen de països en desenvolupament i es fabriquen fent mal a la gent productora i les seves comunitats.\nEl comerç "injust" fa més grans les desigualtats. Optar per la Botiga Solidària dona doncs, un component ètic en el nostre consum. I incideixen en un canvi de paradigma en el nostre dia a dia.\nA la Botiga Solidària hi ha productes de tota mena. El cafè, el cacau, el te, les galetes o els sucres són productes clàssics que hi trobem des dels seus inicis, quan pràcticament només hi havia alimentació. La mel també és un dels clàssics de la casa.\nActualment però hi ha de tot des de roba, cosmètics ecològics, artesania o complements com mocadors i bijuteria, articles de regal, jocs i elements per a nens com nines de Filipines, bosses, hamaques, marcs de fotos, tapissos. A la Botiga Solidària no només hi poden comprar els Reis, també els amics invisibles i fora de dates tots nosaltres, durant tot l'any.\nDel Grup Tercer Món\nLa Botiga Solidària és de la Fundació Grup Tercer Món Mataró, sense ànim de lucre i té més de 20 anys. La seva tasca va més enllà de la botiga i l'espai de la Peixateria. Fan xerrades divulgatives en centres escolars i també xerrades sobre realitats dels països en desenvolupament.Als responsables de la Botiga solidària els agradaria que, a la llarga, el comerç just s'estengués i no fes falta una botiga com aquesta.\nEl Cafè solidari que porta el nom de Mataró\nEl Cafè és un dels productes estrella que es poden comprar a la Botiga Solidària, sobretot el Cafè Ciutat que produeixen 13 municipis de la província, cadascuna anomenant-lo amb el nom del seu municipi i escollint de quin país productor volen comprar-lo. Són els ajuntaments els que fan un pas en la compra ètica de cafè i en promoure'l. El Cafè Ciutat sempre és procedent de cooperatives de camperols dels països menys afavorits, organitzats de forma participativa per a obtenir preus més justos per les seves collites, que els permetin millorar les seves condicions de vida i decidir el seu propi desenvolupament. De la comarca hi ha Cafè Mataró, Cabrils, Argentona i Calella. El de Mataró és cafè d'aràbica provinent de Chiapas, a Mèxic.